Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

Позивач ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ та штрафних санкцій. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що як постачальник природного газу із спеціальними обов`язками надає послуги з постачання природного газу побутовим споживачам, яким є і відповідачка [PERSON] . На виконання вимог ЗУ «Про ринок природного газу», Правил № 2496, ТОВ «Дніпропетровськгаз» з метою забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу направило на адресу відповідачки заяву - приєднання, яку споживач за відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві - приєднанні та її змісту, зобов`язаний підписати та повернути один її примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву - приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви - приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально, за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник. Споживач отримував послуги постачання природного газу, що свідчить про фактичну згоду споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви - приєднання). Позивач виконав свої зобов`язання відповідно до типового договору, а саме здійснив постачання природного газу до об`єктів споживача в необхідних для останнього обсягах. Однак, відповідачка в порушення своїх зобов`язань умови Договору виконує не належним чином, плату за постановлений природний газ не здійснює, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 5926,91 грн., яка до цього часу не сплачена. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 5926,91 грн., три відсотки річних в розмірі 220,13 грн., інфляційне збільшення в розмірі 554,08 грн. та судові витрати в розмірі 2102, 00 грн. Розгляд справи здійснювався на підставі ст.ст.274,279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, так як клопотання будь-якої зі сторін про інше відсутні. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримує, просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України, а також з урахуванням постанови Верховного Суду від 27.03.2019 року (у справі №201/6092/17, провадження №61-48215св18), відзиву на позовну заяву не надала, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. За приписом ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 2 ст.13 та ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з п. 3 Розділу І Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496 та п.1.3 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2500, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, що укладається шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Згідно з п.2 Розділу ІІ Правил № 2496, за договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка отримала від газопостачальника ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» природний газ у необхідних для неї об`ємах та взяла на себе зобов`язання своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором, що підтверджується копією заяви - приєднання [PERSON] до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (а.с. 9). Відповідачка [PERSON] являється споживачем ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . Доказом того, що між позивачем та відповідачем відбувались цивільно - правові відносини щодо надання та споживання житлово- комунальних послуг є виставлені на оплату рахунки за спожитий природній газ, наявність у відповідачки особового рахунку № [NUMBER] (а.с 10). Окрім того, факт споживання природного газу підтверджено актом про відключення газових приладів від 06.06.2018 року за адресою: [ADDRESS] , абонента [PERSON] , особовий рахунок № [NUMBER] , у зв`язку з заборгованістю (а.с. 12). Згідно розрахунку, заборгованість [PERSON] за спожитий природний газ станом на 29.02.2020 року становить 5 926,91 грн. (а.с.11). У відповідності до п. 14 Розділу 3 Правил № 2496 розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 Цивільного кодексу України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.ст. 611-612 Цивільного кодексу України). Так, відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне врегулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496. У відповідності до пункту 4 розділу ІІІ вищевказаних Правил, для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта за формою, встановленою додатком 1 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500, разом із супровідним листом за формою, встановленою додатком 2 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500. Згідно з п.п.4.5 та 4.6 публічного Договору постачання природного газу побутовим споживачам затвердженого постановою НКРЕКП № 2500, розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки Постачальника. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки Постачальника Споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його Постачальнику не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. Оплата рахунка Постачальника про сплату послуг за цим Договором має бути здійснена Споживачем в термін, визначений в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання Споживачем цього рахунка. Відповідно до ст. ст.67,68 Житлового кодексу України, п. 5 ч. 3ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Пунктом 10 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Також, позиція Позивача щодо нарахування штрафних санкцій підтверджується постановою Верховного суду України від 30.10.2013 року по справі № 6-59цс13. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом. Відповідно до п. 11 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496, розрахунки споживача за поставлений природний газ здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору постачання природного газу. З огляду на зазначене вище із врахуванням обов`язку відповідачки сплачувати за спожитий природний газ, суд приходить до висновку, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за спожитий природній газ в розмірі 5926,91 грн. Вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] інфляційних витрат та 3% річних суд вважає, що відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, та з в рахуванням правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13, підлягають до задоволення. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, з [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» заборгованість, яка складається з наступного: 5926,91 грн. заборгованість за спожитий природний газ; 3% річних в розмірі 220,13 грн. інфляційне збільшення в розмірі 554,08 грн. та 2102,00 грн. сплаченого судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved