Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Сторони в зареєстрованому шлюбі не перебували, однак за час спільного проживання у них народилося двоє дітей: дочка-Міщенко [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. На даний час сторони разом не проживають, але діти проживають з матір"ю та перебувають на її утриманні. Батько дітей -[PERSON] ухиляється від обов'язку утримувати дітей, не приймає участі у їх вихованні та не цікавиться інтересами сім'ї. З урахуванням викладеного, позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягувати з відповідача, кошти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця та стягувати їх, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. До початку розгляду справи по суті позивач [PERSON] надала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з"явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи у суді, про причини неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до копії свідоцтв про народження серії І-ОЛ № 156241 та та серії 1-ОЛ №173260, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з матір'ю та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою Ставківської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Зі змісту позову вбачається, що відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 1, 2 ст. 182 цього ж кодексу говорить про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Ч. 1 ст. 183 цього ж кодексу визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.3 ст. 184 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно правового висновку ВСУ у справі № 6-1798цс16: Згідно із частиною третьою статті 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно. За частинами першою, другою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. Відповідно до положень частини другої статті 183 СК України визначено обовязок суду у разі стягнення аліментів на двох і більше дітей визначити єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги всі обставини встановлені у судовому засіданні, а саме те, що відповідач є працездатним, доказів про наявність інших утриманців відповідач суду не надав, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України - якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved