Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду із вищевказаною заявою, в якій просив суд встановити факт спільного проживання [PERSON] , яка померла [INFO] , разом із [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини останньої, мотивуючи підставність вимог тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом вчиненим 17.07.2003, відповідно до якого [PERSON] розпорядилась своїм майном заповівши його своїй дочці [PERSON] . Остання спадщину прийняла шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, утім [INFO] померла так і не оформивши своїх спадкових прав документально. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, до кола спадкоємців увійшли її шестеро дітей, у тому числі заявник, які спадщину прийняли шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Утім реалізувати свої спадкові права на майно, що увійшло до складу спадкової маси після смерті [PERSON] , яке вона успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] , заявник позбавлений можливості в нотаріальному порядку, оскільки не підтверджується факт прийняття спадщини спадкоємцем, що послугувало підставою звернення до суду із даною заявою, оскільки від цього залежать майнові права заявника, а іншого порядку встановлення даного факту діючим законодавством не передбачено. У визначений судом строк заінтересовані особи не надали до суду відзиву. Заявник та її представник в судове засідання не з`явились, утім останній надав до суду заяву, в якій вимоги підтримав просив суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити за їх відсутності. Зважаючи на викладене суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні, на підставі зібраних у справі доказів, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши зібраними у справі доказами, встановив, що [INFO] померла [PERSON] , на що вказує свідоцтво про смерть серія [NUMBER] (а.с.21). Із відомостей наведених у Витягу про реєстрацію спадкової справи встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом. Факт родинних відносин спадкодавця та заявника підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER] . Заявник, будучи сином спадкодавця, отож спадкоємцем першої черги спадкування, скористався своїм правом на спадкування після смерті матері, подавши нотаріусу за місцем відкриття заяву відповідного змісту. Судом встановлено, що 17.07.2003 на ім`я [PERSON] було складено заповіт [PERSON] , відповідно до якого остання заповіла спадкоємцеві належний їй земельний та майновий пай. Вказаний заповіт було посвідчено секретарем Брицької сільської ради Липовецького району Вінницької області 17.07.2003 та зареєстровано в реєстрі за №110. Як убачається із витягу про реєстрацію Спадкової справи вищевказаний заповіт є чинним (а.с.16). [INFO] померла [PERSON] , на що вказує свідоцтво про смерть серія [NUMBER] (а.с22). Після її смерті відкрилась спадщина. Судом встановлено із довідок виданих виконавчим комітетом Зозівківської сільської ради Липовецького району від 14.04.2018 за №169, 15.05.2018 за №194, 14.03.2019 за 02-15/62 (а.с.29, 30, 31), що [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] , де з нею постійно проживала без реєстрації її мати [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, тобто з 2000 року по 2005. Згідно із Актом опитування сусідів від 14.03.2019, який засвідчений сільським головою (а.с.32) встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] постійно проживала на час відкриття спадщини із своєю дочкою [PERSON] в [ADDRESS] , без реєстрації, однією сім`єю, вели спільне господарство. За правилами ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами підтверджують факт постійного проживання [PERSON] , яка померла [INFO] , разом із [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини після смерті останньої, відтак факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] є доведеним. Згідно повідомлення державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної установи від 05.12.2018 за №02-14/1122 (а.с.27) встановлено, що заявникові було відмовлено в оформленні спадкових прав після смерті [PERSON] в частині майна, що вона успадкувала після смерті [PERSON] , оскільки нотаріусу не було надано доказів на підтвердження спільного проживання спадкодавця та спадкоємця на момент відкриття спадщини. Відповідно до положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Аналізуючи зібрані у справі докази суд дійшов висновку, що заявником доведено обставини, на які він вказав у заяві належними та допустимими доказами. Встановлення факту, про який просить заявник має для нього юридичне значення, оскільки дає право на реалізацію своїх спадкових прав на майно, іншого порядку чи можливості встановити зазначений факт заявник не має. За таких обставин, суд задовольняє заяву. На підставі викладеного та

Outcome: approved