Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 січня 2016 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено актовий запис № 3 . Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне подружнє життя між сторонами не склалось через несумісність характерів та різні погляди на життя. З лютого 2017 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують та спільного господарства не ведуть. Позивач прийшла до переконання, що її з відповідачем шлюб є лише формальністю і подальше його збереження неможливе та буде суперечити їх інтересам, у звязку з чим просить його розірвати. В судове засідання позивач не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від неї до суду надійшла письмова заява, в якій вона просить провести судовий справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та після розірвання шлюбу просить відновити її дошлюбне прізвище «Кирилюк». Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, з заявою про розгляд справи за його відсутності не звертався, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом з повідомленням за адресою реєстрації місця проживання, які повернулися на адресу суду з відміткою, що відповідач за «зазначеною адресою не проживає». Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За таких обставин у відповідності до вимог ст.224 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки позивач не заперечила проти такого порядку вирішення спору. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось у звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини Згідно свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 187896, виданого повторно Мурованокуриловецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 16 лютого 2017 року, судом встановлено, що 16 січня 2016 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено актовий запис № 3 (а.с. 3). За змістом ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання\~\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~ інтересам\~\~ їхніх\~\~ дітей,\~\~ що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне подружнє життя між сторонами не склалось. Як встановлено з матеріалів справи, вони проживають окремо з лютого 2017 року та шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить лише формальний характер, у звязку з чим вважає можливим його розірвати, оскільки подальше його збереження буде суперечити інтересам сторін. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв'язку з викладеним, суд вважає можливим відновити позивачу її дошлюбне прізвище "Кирилюк" на її прохання. За змістом ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 640 грн. 00 коп. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved