Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 29.07.2011 року. У шлюбі, [INFO], у них народився син [PERSON], який в теперішній час знаходиться на її утриманні, а відповідач проживає окремо та не надає матеріальної допомоги. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 700 грн.. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, і в своїх поясненнях підтвердила обставини викладені в заяві. Відповідач, проживає на тимчасово непідконтрольній уряду України території, в силу ч.5 ст.74 ЦПК вважається таким, що повідомлений про розгляд справи. За згодою позивачки, суд, відповідно до ст.224 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивачка та її малолітня дитина [PERSON], [INFO], перебувають на обліку яку внутрішньо-переміщені особи та фактично проживають в по [ADDRESS], що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо-переміщених осіб. Із свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.5) вбачається, що позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було розірвано 29.07.2011 року, останній присвоєно дошлюбне прізвище «[PERSON]», про що вчинено актовий запис №69 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Торезького міського управління юстиції у Донецькій області. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], який проживає з позивачкою, а відповідач мешкає окремо і не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 цього Кодексу. Частиною 1 ст.184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд повинен врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач не працює, фізично здоровий, інших утриманців не має. Також судом враховується і стан здоров'я та матеріальне становище дитини та позивачки. В силу положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. За таких обставинах, суд, враховуючи доводи позивачки, вважає встановленим, що відповідач, відповідно до Закону, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї малолітньої дитини, яку необхідно визначити у твердій грошовій сумі 700 грн., задовольнивши позов в повному обсязі. Таким чином,

Outcome: approved