Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

У липні 2015 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між Публічним акціонерним товариством ,,Альфа-Банк,, та [PERSON] був укладений кредитний договір № 500300052, згідно якого банк надав відповідачу кредитні кошти у вигляді відновлювальної кредитної лінії у розмірі 9 324, 00 грн. зі строком повернення до 27.08.2013 року, зобов'язавшись своєчасно та в повному обсязі повертати отриманий кредит, а також сплачувати відсотки за користування ним. Між Публічним акціонерним товариством «Альфа Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 2013-1 від 23.12.2013 року, відповідно до якого останній прийняв від ПАТ " Альфа Банк " право грошової вимоги до боржників, в тому числі і до [PERSON] Посилаючись на те, що відповідач порушує умови кредитного договору щодо погашення кредитної заборгованості, позивача просить суд задовольнити пред'явлені вимоги. В зв'язку з викладеним, Представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 23.12.2013 року становить 16 250, 78 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 243, 60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві зазначив, що просить провести заочний розгляд справи без участі відповідача на підставі наданих суду доказів. Відповідач на виклики суду повторно не з'явився, хоча був повідомлений про час і місце судового засідання, будь-яких заяв щодо участі у розгляді справи не надіслав. Ухвалою суду від 16 лютого 2016 року постановлено про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, 23.08.2012 року між ПАТ «Альфа-Банк»» та [PERSON] було укладено кредитний договір №500300052, згідно умов якого банк надав відповідачу кредитні кошти у вигляді відновлювальної кредитної лінії в сумі 9 324, 00 грн. з кінцевим строком погашення до 27.08.2013 року. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобовязаний виконати зобовязання за договором (в тому числі здійснити погашення кредиту, сплатити проценти, комісії, пеню, штрафи, неустойку та інші платежі). 23.12.2013 між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 2013-1 відповідно до умов якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі і кредит між [PERSON] та ПАТ «Альфа-анк». Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ухиляється від виконання своїх зобовязань за кредитним договором. В результаті недотримання відповідачем умов договору, станом на 23 грудня 2013 року сума заборгованості по договору становить 16 250, 78 грн., з яких: - 9 324, 00 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; - 2 108, 03 грн. - прострочені відсотки за користування кредитом; - 1 518, 75 грн. - прострочена комісія; - 3 300, 00 грн. - пеня. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається з матеріалів справи, на адресу відповідача позивачем була направлена письмова вимоги за вих. №2-5998 від 29.05.2015 про погашення простроченої заборгованості. Незважаючи на це, виконання боргових зобовязань позичальника в обсязі, заявленому банком у вимогах, відповідачем не виконано. В судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідач порушив передбачений договором порядок погашення заборгованості, тому вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 88 ЦПК України та покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачу понесені ним судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 243, 60 грн, які підлягають стягненню на користь позивача з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved