Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що квартира [ADDRESS] належить йому та відповідачу на праві спільної часткової власності та кожному з них належить по ? частині квартири. Між ним та відповідачем виникають суперечки з приводу володіння т користування квартирою. Тому, просить визначити порядок користування спірної квартири виділивши йому у користування кімнату площею 17,5 кв.м. з з балконом площею 2,2 кв.м., а відповідачу виділити у користування житлові кімнати площею 12,3 кв.м та 7,9 кв.м., лоджію. Кухню, ванну кімнату, туалет, кладову та коридор залишити у загальному користуванні. В судовому засіданні представник позивач підтримав частково та просить виділити у користування позивача кімнату 17,5 кв.м., відповідачу виділити житлові кімнати площею 12,3 кв.м та 7,9 кв.м., лоджію, балкон. Допоміжні приміщення залишити у спільному користуванні. Відповідач позов визнав, не згоден відшкодовувати судові витрати. Також пояснив, що у квартирі без реєстрації мешкають його дружина та донька. Він сплачує за квартиру, а позивач ухиляється від утримання квартири посилаючись на те, що вона не користується квартирою. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши подані суду докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року (з послідуючими змінами) № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Судом було встановлено, що власниками квартири [ADDRESS] є позивач та відповідач. Вказана квартири перебуває у їх спільній частковій власності та позивачу належить 1/2 частина квартири, а відповідачу - 1/2 частини спірної квартири. Зазначена квартира складається з 3-х жилих кімнат площею 17,5 кв.м., 12,3 кв.м. та 7,9 кв.м, при цьому вихід на балкон площею 2,2 кв. м. улаштований з житлової кімнати площею 7,9 кв.м., а вихід на лоджію літера ІІ площею 3 кв.м. улаштований з кімнати площею 12,3 кв.м. Вкзані висновки суду підтверджуються поясненнями сторін у судовому зсіданні, копією технічного паспорту та копіями свідоцтв про право на спадщину (8-10, 14, 75) В даний час в квартирі зареєстровані позивач та відповідач. Як вбачається з пояснень відповідача, у квартирі фактично мешкає він з дружиною та неповнолітньою дитиною , які в ній не зареєстровані. Між сторонами існують суперечки з приводу володіння та користування квартирою про що, зокрема свідчать, письмові заперечення відповідача на позов та його пояснення у судовому засіданні. З яких вбачається, що між сторонами існує спір з приводу оплати комунальних послуг, якій пов'язаний з тим, що позивач фактично постійно не мешкає у спірній квартирі, посилаючись н те, що нею фактично користується родина відповідача. Також судом встановлено, що визначення порядку користування квартирою на умовах визначених позивачем не зашкодить охоронюваним законом правам та інтересам співвласників і відповідає, з незначним відхиленням, часткам співвласників у праві власності на спірну квартиру. Окрім того, такий порядок визнаний відповідачем. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача у повному обсязі. Крім того, з відповідача на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в розмірі 243,60 грн., понесені останнім на сплату судового збору при подачі позову до суду.

Outcome: approved