Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернувся до Ржищівського міського суду Київської області із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 08 березня 2002 року\~ між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований органом ЗАГС Виконавчого комітету Кузьминецької сільської ради Кагарлицького району Київської області, актовий запис № 3 від 08 березня 2002 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Протягом їхнього сімейного життя стосунки між ними зіпсувалися, сторони не розуміють один одного, не можуть знайти спільну мову у вирішенні сімейних проблем. В кінцевому результаті це призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На даний час ведення між ними спільного господарства та сумісного проживання припинено. Позивач вважає, що збереження шлюбу недоцільне. На підставі вищевикладеного позивач просив розірвати шлюб між ним та відповідачем від 08 березня 2002 року, який був зареєстрований органом ЗАГС Виконавчого комітету Кузьминецької сільської ради Кагарлицького району Київської області, актовий запис № 3. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій\~ просив розглядати дану справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву в якій просила розглядати дану справу без її участі, проти позову не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі, виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину.\~ Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії І-ОК № 207313, яке видано повторно від 07 грудня 2016 року (а.с. 3) позивач та відповідач уклали шлюб, 08 березня 2002 року, який був зареєстрований органом ЗАГС Виконавчого комітету Кузьминецької сільської ради Кагарлицького району Київської області, актовий запис № 3. Згідно свідоцтва\~ про народження\~ серії І-БК № 087507 від 26 листопада 2002 року встановлено, що сторони мають неповнолітню дочку: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами може бути розірвано, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ухвали Ржищівського міського суду Київської області про зупинення провадження у справі від 28 грудня 2016 року позивачу та відповідачу було надано строк для примирення на 6 місяців до 28червня 2017 року. Ухвалою суду від 29.06.2017 провадження в справі було відновлено. Відповідно до абз. 5 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007\~ № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" якщо після\~ закінчення\~ призначеного\~ судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на\~ припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Судом було вжито відповідно до вимог ст. 111 СК України заходи щодо примирення подружжя шляхом надання строку на примирення, але подружжя не примирилось і стосунки не відновило, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Факт сплати позивачем судового збору в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок підтверджується квитанцією від 07.12.2016 (а.с. 1). Таким чином, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON] 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору. Клопотання позивача щодо покладення судових витрат на нього не може бути задоволено, оскільки це суперечить вищезазначеним вимогам цивільного процесуального законодавства. За змістом ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки\~ в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу\~ не здійснюється, отже фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу\~ не здійснювалось. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved