Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці з позовом до [PERSON] про звільнення майна з-під арешту. Посилався на те, що відповідно до укладеного договору №Е/V07988 від 26 квітня 2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 170 000 доларів США. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 26 квітня 2007 року позивач та [PERSON] уклали договір іпотеки № E/V07988, за умовами якого останній надав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно - склад готової продукції літ. В, загальною площею 606.00, який розташований по вул.Донбасівській,1 в м.Чернівці. Разом з тим, 07.05.2009 року та 11.03.2010 року державним виконавцем Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ та 27.10.2009 року державним виконавцем ВДВС Могилів - Подільського МУЮ було накладено арешт на вищевказане майно. Оскільки, станом на дату подання даної позовної заяви до суду, заборгованість [PERSON] не погашена, просив суд звільнити з-під арешту нерухоме майно - склад готової продукції літ.В, загальною площею 606.00, який розташований по вул.Донбасівській,1 в м.Чернівці. Справа слухалась у відсутність сторін, які в судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлялися судом про місце та час розгляду справи. Представник позивача надала заяву, в якій судове засідання просила провести у її відсутність. Позов підтримала у повному обсязі. У разі відсутності відповідача, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи через засоби масової інформації. Причину своєї неявки суду не повідомив. У судове засідання представник Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції та представник ВДВС Могилів Подільського МУЮ не зявилися, незважаючи на те, що належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи. Від них до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що представник позивача не заперечувала проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що 26 квітня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Е/V07988, згідно якого останньому було надано грошові кошти в сумі 170\~000 доларів США (а.с.4-6). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 26 квітня 2007 року уклали договір іпотеки № E/V07988-1 (а.с.7-9). Як вбачається із п.7 вказаного Договору, предметом іпотеки є нерухоме майно нежилі будівлі - склад готової продукції літ.В, загальною площею 606.60, який розташований по вул.Донбасівській,1 в м.Чернівці. Вказане нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 05 грудня 2006 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстрованим №476, належить на праві власності [PERSON] Із матеріалів справи вбачається, що спірне нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку (а.с.16). Відповідно до вимог ст.575 ЦК України іпотека є окремим видом застави нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом. Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання, одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У звязку із неналежним виконанням умов кредитного договору, ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки. Заочним рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 04.09.2014 року позов задоволено та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, звернуто стягнення на предмет іпотеки (а.с.13-14). Разом з тим, позивач не має можливості реалізувати своє право на предмет іпотеки, остільки на нього накладено арешт. Так, 07 травня 2009 року державним виконавцем Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все нерухоме майно, в тому числі і на склад готової продукції літ. В, загальною площею 606.00, який розташований в м.Чернівці, вул.Донбасівська, буд.1, який знаходиться в іпотеці ПАТ КБ «ПриватБанк». Також в рамках виконавчого провадження №15531021 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції 27 жовтня 2009 року винесено постанову, якою накладено арешт на все нерухоме майно відповідача, в тому числі і на спірний склад готової продукції літ.В (а.с.37-39). Крім того, 11 березня 2010 року державним виконавцем Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції [PERSON] винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №17905135, якою накладено арешт на вказаний предмет іпотеки (а.с.50-53). Як вбачається із довідки - розрахунку, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № E/V07988 не погашена та станом на 05.01.2015 року становить 407199,53 доларів США (а.с.15). Згідно п.п. 5.13.2. Інструкції «Про проведення виконавчих дій» на майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями згідно із Законом України "Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати". Відповідно до вимог ч.6 ст.3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. У даному випадку у позивача право застави виникло 26 квітня 2007 року, а постанови про арешт майна боржника було винесено 07 травня та 27 жовтня 2009 року, 11 березня 2010 року, тобто пізніше, ніж було укладено договір іпотеки. Таким чином, аналізуючи вищевказані норми Закону, суд приходить до висновку про те, що позивач ПАТ «Приват Банк» має право задовольнити забезпечені ним вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами. За вказаних обставин, Першотравневий ВДВС Чернівецького МУЮ та ВДВС Могилів Подільський не мають жодних правових підстав для конфіскації заставленого майна на користь стягувача, який не є іпотекодержателем. Таким чином, аналізуючи наведені вище норми законодавства та судової практики, а також письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що в результаті проведених виконавчих дій, державними виконавцями було порушено права та інтереси позивача, як іпотекодержателя щодо вказаного нерухомого майна, а тому його слід звільнити з-під арешту. Крім того, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача також підлягають стягненню і судові витрати, понесені останнім у звязку із зверненням до суду з даним позовом.

Outcome: approved