Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулась до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON], [INFO], зареєстрованою за адресою: [INFO], право на ? земельної ділянки площею 2,92 гектара на імя [PERSON], розташованої на території Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 18 квітня 2015 року. Вказаний позов обґрунтований тим, що після смерті матері позивача, спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на земельну частку розміром 2,92 гектара в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, право на яку посвідчено за померлим 23 грудня 1997 року [PERSON] сертифікатом на земельну частку (пай) серії СМ № 0255059. Спадкодавець [PERSON] за життя успадкувала дану земельну частку після смерті свого чоловіка [PERSON], який у свою чергу успадкував її після смерті [PERSON], але ніхто з них право на вищезазначену земельну частку за собою не перереєстрував. Позивач звернулась до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на майнові права, які складаються з права на земельну частку (пай), розміром 2,92 умовних кадастрових гектарів, після померлого [PERSON], який помер 23 грудня 1997 року, в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], яка померла 18 квітня 2015 року, але нотаріусом відмовлено у вчинені даної нотаріальної дії, так як позивачем не надано оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай). Захистити своє право в інший спосіб, крім звернення до суду з даним позовом, позивач не має можливості. 29 вересня 2017 року до розгляду справи по суті представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачем [PERSON] право на всю земельну ділянку площею 2,92 гектара на імя [PERSON], розташовану на території Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 18 квітня 2015 року (а.с.54-57). Вказана заява, відповідно до ст. 31 ЦПК України, прийнята судом до розгляду. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не прибули, остання подала до суду письмову заяву, в якій просить судове засідання провести без участі її та позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та просить їх задовольнити (а.с.76). Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, подала до суду нотаріально посвідчену заяву, в якій просить судове засідання провести без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с.58). Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, пересвідчившись, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилась 30 вересня 1962 року в смт. Недригайлів Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією паспорта серії МВ № 154435, виданого Недригайлівським РВ УМВС України в Сумській області 25 листопада 2002 року (а.с.7). У свідоцтві про народження позивача серії ІV-УР № 799651 її батьками зазначені: у графі «батько» [PERSON], у графі «мати» - [PERSON] (а.с.9). 18 травня 1985 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє дівоче прізвище «Захарченко» на «Сокрута», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-БП № 397948 (а.с.10). Батьки позивача [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27 грудня 1960 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-УР № 345543 (а.с.20). [PERSON], мати позивача, померла 18 квітня 2015 року в смт. Недригайлів Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП № 235293 (а.с.16). Після її смерті відкрилась спадщина на земельну частку розміром 2,92 гектара в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, право на яку посвідчено за померлим 23 грудня 1997 року [PERSON] сертифікатом на земельну частку (пай) серії СМ № 0255059. З інформації відділу Держгеокадастру у Недригайлівському району Сумської області від 04 липня 2017 року за вих. № С-10/0-0.27-11/138-17 вбачається, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Недригайлівською районною державною адміністрацією членам КСП «Недригайлівське», запис під номер 1069 від 12.08.1998 року, [PERSON], на підставі розпорядження голови Недригайлівської районної державної адміністрації від 11.05.1998 року № 143, був виготовлений сертифікат серії С № 0255059 на право на земельну частку (пай) розміром 2,92 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка знаходиться на території Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району, даний сертифікат не був виданий [PERSON] і на даний час не витребуваний (а.с.22). З інформації, наданої Недригайлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області 11 жовтня 2017 року за вих. № 1430-14.13-26, та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, вбачається актовий запис № 83, складений 23 грудня 1997 року про смерть 23 грудня 1997 року в селищі Недригайлів Недригайлівського району Сумської області [PERSON]. Відомості про заявника: [PERSON]. Аналогічна інформація міститься і в копії запису акту про смерть № 83 від 23 грудня 1997 року (а.с.63-65). З довідки, виданої виконавчим комітетом Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області 29 червня 2017 року за вих. № 2863 вбачається, що [PERSON], [INFO], до дня смерті 23 грудня 1997 року постійно проживав у [INFO]. Спадкоємцем на все майно після смерті [PERSON] являється [PERSON], яка своєчасно вступила в управління та володіння спадковим майном, так як протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця розпорядилася особистими речами померлого у грудні 1997 року, але юридично спадщину не оформила, так як померла 21 квітня 1999 року. На день смерті [PERSON] за даною адресою були зареєстровані і проживали: дружина [PERSON], [INFO] (а.с.11). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, сформованого 18 травня 2017 року Недригайлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області вбачається, що 06 грудня 1984 року складений актовий запис № 61 про шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище нареченої до державної реєстрації шлюбу: [PERSON]. Прізвище нареченої після державної реєстрації шлюбу: Павленко (а.с.18). Згідно повідомлення приватного нотаріуса Недригайлівського районного нотаріального округу [PERSON] від 27.09.2017р. № 1466/01-09 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), спадкова справа після померлого 23 грудня 1997 року [PERSON] не заводилась (а.с.50-51). Дружина померлого [PERSON], [INFO], померла 21 квітня 1999 року в смт. Недригайлів Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП № 282636 (а.с.17). З довідки, виданої виконавчим комітетом Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області 30 червня 2017 року за вих. № 2871 вбачається, що [PERSON], [INFO], до дня смерті 21 квітня 1999 року постійно проживала в [INFO] (Папаніна), буд. 36. Спадкоємцем на все майно після смерті [PERSON] являється [PERSON] (батько позивача), який своєчасно вступив в управління та володіння спадковим майном, так як протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця розпорядився особистими речами померлої у квітні 1999 року, але юридично спадщину не оформив, так як помер 09 листопада 2006 року. На день смерті [PERSON] за даною адресою були зареєстровані та проживали: син [PERSON], [INFO], та невістка [PERSON] (а.с.12). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, сформованого 18 травня 2017 року Недригайлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області вбачається, що 16 березня 1950 року складений актовий запис № 19 про шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище нареченої до державної реєстрації шлюбу: Головченко. Прізвище нареченої після державної реєстрації шлюбу: [PERSON] (а.с.19). Згідно повідомлення приватного нотаріуса Недригайлівського районного нотаріального округу [PERSON] від 27.09.2017р. № 1464/01-09 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), спадкова справа після померлої 21 квітня 1999 року [PERSON] не заводилась (а.с.52-53). [PERSON], батько позивача, помер 09 листопада 2006 року в смт. Недригайлів Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП № 045186 (а.с.15). З довідки, виданої виконавчим комітетом Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області 30 червня 2017 року за вих. № 2875 вбачається, що [PERSON], [INFO], до дня смерті 09 листопада 2006 року постійно проживав в [INFO] (Папаніна), буд. 36. На день смерті [PERSON] за даною адресою була зареєстрована і проживала: дружина [PERSON], [INFO] (а.с.13). З інформації, наданої приватним нотаріусом Недригайлівського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] 27 вересня 2017 року за вих. 1461/01-09 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), (а.с.48-49), вбачається, що після смерті 09 листопада 2006 року [PERSON]. 11 липня 2007 року Недригайлівською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 204/2007 за заявою [PERSON], матері позивача по справі, та видано 11 липня 2007 року на імя останньої за реєстровим номерами №№ 531, 532 та 533 Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований за адресою: смт. Недригайлів, вул. Папаніна, 36, та на земельні ділянки площею 0,0303 га та 0,2917 га, розташовані за цією ж адресою, переданих для ведення особистого селянського господарства та будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.74зв., 75-75зв.). З довідки, виданої виконавчим комітетом Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області 30 червня 2017 року за вих. № 2876 вбачається, що [PERSON], [INFO], до дня смерті 21 квітня 2015 року постійно проживала в [INFO] (Папаніна), буд. 36. На день смерті [PERSON] за даною адресою були зареєстрована і проживала одна (а.с.14). З інформації, наданої приватним нотаріусом Недригайлівського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] 30 серпня 2017 року за вих. 1282/01-16 вбачається, що після смерті [PERSON], померлої 18 квітня 2015 року за заявою про прийняття спадщини [PERSON] (доньки спадкодавиці), 23 квітня 2015 року була заведена спадкова справа № 37/2015. Також спадкоємцем першої черги є [PERSON] (донька спадкодавці), позивач по справі, яка також подала заява про прийняття спадщини 16.07.2015 року (а.с.43). Однак, при оформленні спадщини виявилося, що сертифікат на земельну частку (пай) серії СМ № 0255059, що виданий на ім'я [PERSON], втрачено, про що розміщено оголошення в пресі (а.с.36). Оскільки на даний час зазначений сертифікат втрачено, а одержати його дублікат в компетентних органах неможливо у зв'язку з смертю власника, позивач не може отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай). При зверненні до нотаріуса щодо питання оформлення спадщини, позивачу було відмовлено в цьому шляхом надання письмового розяснення про відмову у видачі свідоцтва про право власності на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа (а.с.23). Оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачений, то рекомендовано звернутись до суду для захисту свого права власності на земельну ділянку, як за спадкоємцем, чим представник позивача і скористався. Так як зазначені правовідносини виникли під час дії Цивільного Кодексу 1963 року, то згідно з п. 4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року, необхідно застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року. Згідно ч.1, 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. У відповідності до ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно з ст. 549 ЦК УРСР 1963 року вважається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 560 ЦК УРСР 1963 року спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Ст. 561 цього ж кодексу визначає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Дана стаття не встановлює граничного строку, протягом якого спадкоємець, який прийняв спадщину повинен звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва. Крім того, статтею 1217 ЦК України встановлені види спадкування, згідно якої спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). На підставі ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах спадкування»). На підставі ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Беручи до уваги, що позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] у виді права на земельну частку (пай), яка успадкувала дану земельну частку після смерті свого чоловіка [PERSON], який, у свою чергу, успадкував її після смерті [PERSON], а остання після [PERSON], але ніхто з них право на вищезазначену земельну частку за собою не перереєстрував, а також у зв'язку з втратою правовстановлюючого документу, сертифікату на земельну частку (пай) серії СМ № 0255059, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, то позов підлягає задоволенню, оскільки рішення суду буде підставою для оформлення права позивача на цю земельну частку. Вимога про стягнення судових витрат позивачем не заявлена. На підставі викладеного,

Outcome: approved