Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

у грудні 2020 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначила, що 11 вересня 2010 року між нею та відповідачем [PERSON] Лівобережним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з Державним центром розвитку сім"ї зареєстровано шлюб, актовий запис № 1894. Від шлюбу подружжя мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з тим, що вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Подружні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 23 грудня 2020 року відкрито провадження у справі. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Проаналізувавши обставини справи у сукупності, вислухавши пояснення сторін, суд доходить до наступного висновку. Встановлено, що 11 вересня 2010 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб у Лівобережному відділу реєстрації шлюбів міста Києва з Державним центром розвитку сім"ї, актовий запис № 1894, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу [NUMBER] (а.с. 7). Від шлюбу подружжя мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києва, актовий запис № 88, серія [NUMBER] (а.с. 8). Як вказала позивачка, подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, при цьому зберегти сім`ю та відновити свої стосунки позивач не бажає, примирення між подружжям неможливе. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини перша статті 24 СК України). Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, враховуючи те, що відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, вказав, що йому не потрібен строк для примирення, проживають вони окремо, зважаючи на те, що судом встановлено, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved