Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивач КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» звернулося до суду з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON] який мотивований тим, що позивач є організацією, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відповідно до умов, визначених «Правилами надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 та Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідач систематично отримує від підприємства послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання і заборгував за надані послуги станом на 31.10.2016 року 8660,29 грн. Крім того, за весь час прострочення оплати нараховано 4019,38 грн. інфляційних та 582,39 грн. 3% річних. У добровільному порядку боржник сплатити борг відмовляється, у зв'язку з чим позивач терпить матеріальні збитки та було вимушено звернутися до суду з позовом. Представник позивача [PERSON] згідно заяви позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з'явились, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 526, 530, 625 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом та укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, а відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше двадцятого числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлений інший строк. Судом встановлено, що помешкання, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], забезпечується послугами централізованого теплопостачання, які надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго». Відповідач [PERSON] зареєстрована та проживають за адресою: [ADDRESS], що підтверджується витягом з реєстру особових рахунків житлового фонду та відомостями Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 29.11.2016 року Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість відповідача за надані послуги централізованого теплопостачання станом на 31.10.2016 року становить 8660,29 грн. Даний розмір заборгованості встановлений у судовому засіданні на підставі наданих доказів та підлягає стягненню з відповідача. При цьому суд вважає можливе також стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних, розмір яких становить: 4019,38 грн. - інфляційних, 582,39 грн. - 3% річних. Суд звертає увагу, що виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1378,00 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved