Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Марганецький відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття арешту з майна та виключення майна з акту опису й арешту. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 01 січня 2017 року помер її син [PERSON]. Після смерті сина відкрилася спадщина, яка складається із квартири [ADDRESS] ( Єдності) в м. Марганець Дніпропет-ровської області . На момент смерті сина вона проживала разом із ним, тобто автоматично прийняла спадщину. Під час оформлення нею спадкового майна після смерті сина, дізналася про те, що на квартиру сина накладено арешт та оголошено заборону на її відчуження. Як вияснилося впродовж, державним виконавцем ВДВС Марганецького міського управління юстиції [PERSON], в порядку примусового виконання виконавчого листа № АЕ-177, виданого Марганецьким міським судом, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів та з метою примусового стягнення з боржника заборгованості по аліментам, 14 березня 2008 року була винесена постанова «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження», якою накладено арешт на майно рухоме та нерухоме, яке належить на праві приватної власності боржнику [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження. Отже підставою для обтяження на вищевказану квартиру є постанова про арешт майна боржника № 3537, видана 14.03.2008 року державним виконавцем ВДВС Марганецького міського управління юстиції [PERSON]. Державним реєстратором, який вніс цей арешт в реєстр, був державний нотаріус. Оскільки їй було відомо про те, що заборгованість по сплаті аліментів її сином сплачена повністю і його колишня дружина [PERSON] ( після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON]), яка є відповідачем по даній справі, не мала до нього ніяких претензій, написала заяву до ВДВС, однак зазначене виконавче провадження у звязку з фактичним виконанням зо-бовязання, закрито не було. З цього приводу вона звернулася до [PERSON] і та підтвердила, що заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] їй сплачена повністю, на підтвердження чого написала розписку. Оскільки на квартирі її покійного сина є обтяження і вона не має можливості її переоформити, звернулась до ВДВС Марганецького ГТУЮ із заявою про скасування апрешту на, що 28.08.2017 року отримала відповідь про те, що провадження від 2008 року, у відношенні якого було винесено постанову про накладення арешту від 14.03.2008 року у матеріалах архіву Марганецкого МВДВС та у спец розділі закінчених виконавчих проваджень Автоматизованої системи виконавчих проваджень, вказаного провадження не перебуває, тому скасування арешту майна неможливо. У звязку з тим, що арешт з майна її покійного сина, а саме: квартири [ADDRESS] ( Єдності) в м. Марганець, не знятий, вона позбавлена можливості переоформити спадкове майно, що порушує її конституційні права на розпорядження своїм майном. Просить суд скасувати арешт та заборону відчуження з усього належного [PERSON] рухомого та нерухомого майна, накладеного постановою державного виконавця ВДВС Марганецького міського управління юстиції [PERSON] «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження» від 14 березня 2008 року та виклюити з Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого та рухомого майна відомості про накладення арешту на майно, що належить [PERSON]. \~\~\~\~\~\~\~\~ Представник позивача [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги [PERSON] підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Представник Марганецького ВДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи завчасно повідомлявся у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Як передбачено ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). Судом встановлено, що позивач [PERSON] являлася матірю [PERSON], померлого 01 січня 2017 року ( а.с. 4, 8). Після смерті сина позивача відкрилася спадщина, яка складається із квартири [ADDRESS] (Єдності) в м. Марганець Дніпропетровської області. Позивач являєтьсяє спадкоємцем, яка фактично прийняла спадщину так, як до смерті сина проживала разом із ним. Під час оформлення позивачем спадкового майна, а саме: вищевказаної квартири, їй стало відомо про те, що на все майно її сина [PERSON], яке належало йому на праві власності, накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження. В реєстрі стоїть обтяження на квартиру [ADDRESS] (Єдності) в м. Марганець Дніпропетровської області, яка належала на праві власності [PERSON]. Підставою для обтяження, є постанова про арешт майна боржника № 3537, видана 14.03.2008 року державним виконавцем ВДВС Марганецького міського управління юстиці [PERSON] Державним реєстратором, який вніс цей арешт в реєстр, був державний нотаріус ( а.с.6). Так рішенням Марганецького міського суду від 14 грудня 1995 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, що підтверджується копією рішення по справі АЕ-177/95. У державного виконавця ВДВС Марганецького міського управління юстиції [PERSON] знаходилося провадження з примусового виконання виконавчого листа № АЕ-177, виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини. Державним виконавцем ВДВС Марганецького міського управління юстиції [PERSON], в порядку примусового виконання виконавчого листа № АЕ-177, виданого Марганецьким міським судом, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини та з метою примусового стягнення з боржника заборгованості по аліментам, 14 березня 2008 року була винесена постанова « Про арешт майна божника та оголошення заборони на його відчуження», якою накладено арешт на майно рухоме та нерухоме, яке належить на праві приватної власності боржнику [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження, що підтверджується копією постанови про арешт майна боржника. Позивачу було відомо про те, що заборгованість по сплаті аліментів її сином сплачена повністю і його колишня дружина [PERSON], яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON], не мала до нього ніяких претензій. На підтвердження чого відповідач по справі [PERSON] написала позивачу розписку від 29.09.2017 року, в якій зазначила, що претензій до [PERSON] щодо заборгованості по аліментам на утримання дитини по виконавчому листу АЕ-177 вона не має, оскільки останній повністю виплатив належну їй суму заборгованості. Проте зазначене виконавче провадження, у звязку з фактичним виконанням зобовязання, ВДВС закрито не було, арешт знятий не був. У звязку з неможливістю переоформлення спадкового майна, а саме: квартири, після смерті сина, позивач звернулась до ВДВС Марганецького ГТУЮ із заявою про скасування апрешту на, що 28.08.2017 року їй була надана відповідь про те, що провадження від 2008 року, у відношенні якого було винесено постанову про накладення арешту від 14.03.2008 року у матеріалах архіву Марганецкого МВДВС та у спец розділі закінчених виконавчих проваджень Автоматизованої системи виконавчих проваджень, вказаного провадження не перебуває, а тому скасування арешту майна неможливо. Наявність арешту на квартиру, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Радянська (Єдності) [ADDRESS], заважає позивачу в оформлені спадкового майна, звязку з чим, остання вимушена звернутися до суду з даним позовом. \~\~\~\~ Відповідно дост. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. \~\~\~\~ У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст. 391 Цивільного Кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. \~\~\~ В силу статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», вказані всі можливі причини закриття виконавчого провадження, в тому числі з фактичним виконанням зобовязання. Згідно із ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", арешт може бути знятий за рішенням суду. \~\~\~\~ На сьогоднішній день арешт та заборона відчуження не знято, накладений постановою арешт, не забезпечує реального виконання зобов'язання, а лише перешкоджає позивачу в оформлені спадкового майна. Таким чином, зазначений арешт підлягає скасуванню. \~\~\~\~ За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позов є законним і обгрунтованим, в зязку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі. \~\~\~\~

Outcome: approved