Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: 11 травня 2018 року, [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 20.11.2014 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1991. Від даного шлюбу сторони не мають дітей. Сімейні стосунки між сторонами не склалися, через постійні сварки подружжя втратило взаємопорозуміння та повагу один до одного. Наразі кожен живе окремим життям та власними інтересами, і шлюб носить формальний характер. Спільної згоди для розірвання шлюбу в порядку ст.. 106 СК України сторони не досягнули. У своїх вимогах позивач просив розірвати шлюб з [PERSON]. У підготовче судове засідання сторони не зявились, хоча про час і місце його проведення повідомлялись у встановленому законом порядку. \~\~Неявка сторін не перешкоджає здійсненню підготовчого провадження відповідно до ч. 1 ст.\~198, ч. 1 ст.\~223 ЦПК України. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 22.05.2018 року дана справа прийнята до розгляду з відкриттям провадження. 01.06.2018 року та 20.06.2018 року від відповідача на електронну пошту суду надійшли письмові заяви про розгляд справи без її участі та визнання позовних вимог. 25.06.2018 року від позивача на електронну пошту суду надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог. Встановлені судом обставини: 20.11.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про шлюб від 20.11.2014 року, Серія І-СР №114937. З свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] є громадянкою [PERSON] Штатів Америки, а [PERSON] громадянин України (а.с.7). Матеріалами справи не спростовані твердження позивача щодо відсутність спільних дітей у подружжя. Норми права, що підлягають застосуванню: Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього\~Кодексу, Закону України"Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України (ч.1\~ст. 3 ЦПК України). Згідно із\~ст. 497 ЦПК України\~підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.\~\~Відповідно до ч. 1\~ст. 75 Закону України «Про міжнародне приватне право», підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у\~статті 76 цього Закону. Пунктом 7 частини 1\~ст. 76 цього Закону\~визначено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України. Статтею 63 Закону України «Про міжнародне приватне право»\~передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначається правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу. Згідно до п.10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», передбачено, що суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Крім цього,\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Суд, враховуючи визнання позову відповідачем та встановлені обставини справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки подружні відносини сторони не підтримують і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому шлюб необхідно розірвати. Крім того, оскільки реєстрація шлюбу між сторонами відбулася на території України, то не зважаючи на той факт, що позивач є громадянкою [PERSON] Штатів Америки припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу Судові витрати: Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. Оскільки відповідач позов визнала під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачеві підлягає поверненню з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352,40 гривень. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 352,40 грн.

Outcome: approved