Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

У березня 2014 року [PERSON] пред'явив в суді позов до [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних - вимог орган опіки та піклування - виконком Бердичівської міської ради про поділ спільного майна подружжя та встановлення порядку користування житлом ( а.с. 2-3, 39). Зменшивши позовні вимоги ( а.с. 112-114), позивач остаточно просив: поділити спільне майно подружжя, 4/5 частки квартири [ADDRESS], визнати за [PERSON] право власності на 4/5 частки квартири, з виплатою йому компенсацію вартості його частки квартири, в сумі 49410 ( сорок дев'ять тисяч чотириста десять) гривень. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що за час шлюбу з відповідачкою ними було придбано квартиру [ADDRESS]. 1/5 частки вказаної квартири, відповідно до договору дарування, належить їх дочці - [PERSON]. Предметом поділу є 4/5 частки вказаної квартири. У судовому засіданні позивач позов підтримав, погодив вартість квартири в розмірі 123 525 гривень. Дав згоду на отримання компенсації за його частку квартири, в сумі 49410 гривень. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала з підстав, вказаних у позовній заяві. Відповідачка позов визнала частково. Поряд з тим, погодилася на сплату нею позивачеві компенсації 2/5 частки спірної квартири, в розмірі 49410 гривень. Погодила вартість квартири в розмірі 123 525 гривень. Просить не стягувати з нею судові витрати, оскільки на її утриманні перебуває троє дітей. Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони перебувати у зареєстрованому шлюбі з 27 червня 1998 року. Рішенням Бердичівського міськрайсуду від 21.01.2013 року шлюб між сторонами розірвано ( а.с. 4-6). Згідно договору купівлі-продажу від 02 вересня 2009 року сторонами було придбано квартиру [ADDRESS]. Право власності на вказану квартиру зареєстровано за [PERSON] Квартира трикімнатна, розташована на дев'ятому поверсі ( а.с.10, 12-14). Відповідно до рішення виконкому Бердичівської міської ради від 12.12.2013 № 510 вул. Леніна у м. Бердичеві перейменовано на вул. Житомирську. Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно договору дарування від 16.03.2010 1/5 частки квартири [ADDRESS] належить дочці сторін - [PERSON] ( а.с. 28-31). Таким чином, майном набутим [PERSON] та [PERSON] за час шлюбу є 4/5 частки квартири [ADDRESS]. Поділ спільного майна подружжя, згідно роз'яснень, наведених у пунктах 22-24, 29 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя", здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та статтею 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди, виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У судовому засіданні сторони погодили вартість 4/5 частки спірної квартири, в сумі 98 820 гривень. Відповідно до частини першої статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визнано домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною першою статті 71 СК України передбачено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Позивач погодився на отримання компенсації за його частку квартири, в розмірі 49410 гривень. Відповідачка 17 лютого 2015 року внесла грошові кошти в розмірі 49410 ( сорок дев'ять тисяч чотириста десять) гривень на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області р/р 37317006001562, квитанція № 323 ( а.с. 111). Таким чином, наявні правові підстави для поділу майна подружжя: 4/5 частки квартири [ADDRESS] шляхом визнання за відповідачкою права власності на 4/5 частки спірної квартири, та відшкодування позивачеві грошової компенсації за його частку, в розмірі 49410 гривень. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки відповідачка не має пільг щодо сплати судового збору, передбачених статтею 5 ЗУ „Про судовий збір", інші правові підстави для того, щоб з неї не були стягнуті судові витрати відсутні, а суд задовольняє позов у повному обсязі, - з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню його витрати по сплаті судового збору, у розмірі 494 гривні 10 копійок.

Outcome: approved