Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Позиція позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування позову зазначає, що він [PERSON] , є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] . [INFO] батько позивача [PERSON] помер в с. Трубайці Хорольського району Полтавської області, що доводиться копією свідоцтва про його смерть Серія [NUMBER] . Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина на його спадкове майно, тобто земельну частку ( пай) площею 3,2 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Трубайцівської сільської ради Хорольського району Полтавської області та належала йому на підставі Сертифіката на право на земельну частку ( пай) Серія ПЛ № 0084359. Згідно довідки Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області за Вих. №10138/03-18 від 21.10.2021 року - слідує, що [PERSON] , [INFO] , дійсно проживав і був зареєстрований до дня смерті [INFO] в [ADDRESS] . Спільно з ним на момент його смерті з ним проживав і був зареєстрований: син- [PERSON] , [INFO] . 09.11.2021 року по справі було відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження. В судове засідання позивач не з"явився, але в позовній заяві прохав суд провести розгляд справи за його відсутності. В судове засідання представник відповідача Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області не з"явився, але подали заяву про розгляд справи за відсутності представника міської ради. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3ст. 211ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2ст. 247ЦПК України. Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. З повідомлення Хорольської держнотконтори від 28.10.2021 року №1399/ 01-16 встановлено, що спадкова справа на майно померлого [INFO] [PERSON] , останнім місцем проживання якого було: с.Трубайці Хорольського району Полтавської області не відкривалась, зв`язку з тим, що позивачем не подано на протязі шести місяців після відкриття цієї спадщини заяви про прийняття спадщини, роз`яснено необхідність встановленння у судовому порядку факту прийняття спадщини. Після смерті [INFO] батька [PERSON] позивач здійснив його поховання, відбув поминки та встановив хрест на його могилі в червні-липні 2000 року, на протязі шести місяців фактично прийняв спадщину, оскільки фактично проживав та був зареєстрований за місцем його проживання та доглядав за будинком, здійснив ремонт покрівлі, зібрав урожай на присадибній ділянці, яка належала померлому, взяв речі на згадку з будинку, що доводиться письмовими поясненнями свідків: [PERSON] та [PERSON] , які проживають в селі Трубайці Лубенського району Полтавської області, тобто відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції від 18.07.1963 року фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, що доводиться довідкою Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області за Вих. №10138/03-18 від 21.10.2021 року. Даний факт є юридичним, оскільки його встановлення надає позивачу право на отримання майнових прав на вказане спадкове майно померлого [INFO] батька [PERSON] . Згідно із ст. 529 ЦК України в редакції від 18.07.1963 року позивач, [PERSON] , є спадкоємцем першої черги за законом померлого [INFO] батька [PERSON] . Норми права, застосовані судом. Згідно з ч. 3ст. 13 ЦПК Україниучасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила Книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила Книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч.1 ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно ст.525 цього Кодексу є день смерті спадкодавця. За змістом частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, що означає можливість спадкоємця мати майно у своєму віданні, вчинення ним відповідних дій стосовно зазначеного майна до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.315 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач прийняв спадщину за законом після смерті батька, так як вступив в оперативне управління спадковим майном, а тому вимоги заяви про встановлення факту прийняття спадщини підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved