Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-29 00:00:00

Позивачка в позовній заяві та разом із своїм представником в судовому засіданні просять суд визнати за позивачкою право власності на спадкове майно після смерті [INFO] [PERSON] , яке складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,74 га, яка складається із: земельної ділянки [NUMBER] - рілля, площею 1,67 га, нормативною грошовою оцінкою 44009,74 грн; земельної ділянки [NUMBER] - пасовище, площею 0,07 га, нормативною грошовою оцінкою 433,54 грн, що розташована на території Буряківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, яка посвідчена державним актом серії IV-ТР №014863, зареєстрованим та виданим 27.08.2002 року за реєстраційним №281. Позивачка та її представник покликаються на те, що позивачка є спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] та являється такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала із спадкодавицею на час відкриття спадщини та не заявила про відмову від неї, але у зв`язку з втратою правовстановлюючих документів на спадкове майно не може оформити спадщину. Ухвалою суду 10.11.2020 року про відкриття провадження у справі відповідачу надано строк для подання відзиву на даний позов та роз`яснено наслідки його неподання без поважних причин. Представник відповідача відзиву на даний позов у визначений судом строк не подав, в судове засідання не з`явився, однак надіслав письмове клопотання, яким позов визнав повністю, просить його задоволити та слухати справу у його відсутності. Відповідно до ст.211 ч.3 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст.206 ч.1 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це у заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справу слід вирішити в підготовчому судовому засіданні, за наявними матеріалами та задоволити позов, виходячи із наступного: Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Позивачка є спадкоємицею згідно заповіту від 23.07.2010 року, який зареєстрований у Буряківській сільській раді Заліщицького району Тернопільської області в реєстрі за №23, після смерті [INFO] [PERSON] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.03.2011 року. Спадкове майно після смерті [PERSON] складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,74 га, яка складається із: земельної ділянки [NUMBER] - рілля, площею 1,67 га, нормативною грошовою оцінкою 44009,74 грн; земельної ділянки [NUMBER] - пасовище, площею 0,07 га, нормативною грошовою оцінкою 433,54 грн, що розташована на території Буряківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, яка посвідчена державним актом серії IV-ТР №014863, зареєстрованим та виданим 27.08.2002 року за реєстраційним №281. Листом №341/01-16 від 22.09.2020 року приватний нотаріус Заліщицького районного нотаріального округу Лютий С.І. відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із відсутністю у неї правовстановлюючих документів на земельну ділянку, виданих на ім`я спадкодавиці. Відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних пістав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", зокрема п.11 абз.6, судам роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Суд вважає, що визнання представником відповідача даного позову слід прийняти, так як воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на вищевказане, суд приходить до переконання, що даний позов слід задоволити, визнати за позивачкою право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] . Вирішуючи, відповідно до ст.141 ЦПК України, питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Outcome: approved