Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON]»яни, [INFO] в розмірі 1/3 частини із всіх видів доходу. Позов мотивує тим, що 29.08.2002 року уклала шлюб з відповідачем, який рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 11.05.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу з відповідачем у подружжя народилося двоє дітей, дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON]»яна, [INFO]. Відповідач не надає коштів на утримання дітей, чим ставить її у важке матеріальне становище, стверджує, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків, так як офіційно працює та отриму матеріальну допомогу як інвалід ІІІ групи і тому може матеріально надавати допомогу дітям. Позивачка в судове засідання не з»явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить задоволити їх. Відповідач в судове засідання не з»явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ст. 197 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити. Як вбачається з копії рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11.05.2016 року, шлюб між сторонами розірвано (а/с 5). З матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про народження серії І-СГ № 341602 та серії І-СГ № 288437, виданих Доброгостівсткою сільською радою Львівської області, встановлено, що у сторін є спільні діти , дочка [PERSON]»яна, [INFO], дочка [PERSON], [INFO] ( а/с 6-7). Відповідно до довідки від 12.08.2016 року дочка [PERSON]»яна та дочка [PERSON] проживають разом з матір»ю (а/с 8). Обовязок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Згідно\~ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, яка виховує дітей, однак самостійно не може повноцінно утримувати їх, і відповідача - платника аліментів (є працездатною особою відсутність у такого на утриманні інших дітей, непрацездатних осіб),визнання відповідачем позову в повноу обсязі, рівність прав та обов'язків обох батьків щодо дітей, розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, вимоги розумності та справедливості і визначає їх в розмірі 1/3 частини від доходів, але не менше 30 % прожитого мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.08.2016 року, що на думку суду, на даний час буде відповідати інтересам дітей, враховуючи їх вік та матеріальні потреби, можливості відповідача, а також те, що доходи з відрахуванням вищезгаданих витрат (аліментів на утримання дитини) повинні забезпечити прожитковий мінімум. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дітей, є гарантією їх прав, встановлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання одного з батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1\~ст. 155 СК України. Поряд з цим, суд вважає за необхідне розяснити, що ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивачку чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved