Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

у жовтні 2018 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що однокімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 30,4 кв.., житловою площею 23,4 кв.м, яка належить [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 15.02.2002 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Лазарєвою В.П. за реєстровим номером 481, є кімнатою у трикімнатній квартирі спільного заселення [ADDRESS] . В обґрунтування вимог, викладених у заяві, заявник зазначив про те, що 15 лютого 2002 року між останнім та [PERSON] укладено договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Лазарєвою В.П. за реєстровим номером 481, за умовами якого [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар квартиру [ADDRESS] , що складається з однієї кімнати, загальною площею 30,4 кв.м, житловою площею 23,4 кв.м. Однак, відповідно до технічного паспорту та технічної документації на квартиру, остання не є квартирою, а є кімнатою у трикімнатній квартирі спільного заселення [ADDRESS] . На вказані обставини нотаріус при посвідченні договору дарування уваги не звернув, та помилково у договорі зазначила про те. що [PERSON] подаровано однокімнатну квартиру, замість кімнати у трикімнатній квартирі спільного заселення. Заявник зазначає, що вказана обставина перешкоджає йому розпорядитись своєю власністю та укласти правочини щодо вказаного нерухомого майна. У зв`язку із вказаними обставинами, заявник звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Новака А.В. від 11 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі. (а.с. 16) У судове засідання заявник не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Від представника заінтересованої особи Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області надійшов до суду лист про розгляд справи у відсутність представника. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 травня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (далі - Постанова), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст.273 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Судом встановлено, 15 лютого 2002 року між [PERSON] , як дарувателем, та [PERSON] , як обдаровуваним, укладено договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Лазарєвою В.П. за реєстровим номером 481, відповідно до пункту 1 якого, [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар квартиру [ADDRESS] . Квартира складається з однієї жилої кімнати, загальною площею 30,4 кв.м., жилою площею - 23,4 кв.м. Згідно даних технічного паспорта, квартира [ADDRESS] (приміщення у комунальній квартирі) є квартирою спільного заселення, складається з однієї житлової кімнати , загальною площею 30,4 кв.м., жилою площею 23,4 кв.м. Зі змісту довідки № 1121, виданої 2 жовтня 2018 року Комунальним підприємством Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації» на запит заявника [PERSON] , вбачається, що у правовстановлюючих документах - договорі купівлі-продажу квартири від 03.08.2000 року та договорі дарування квартири від 15.02.2002 року, допущено помилки та помилково вказано, що об`єкт нерухомого майна, загальною площею 30,4 кв.м. та житловою площею 23,4 кв.м., є однокімнатною квартирою [ADDRESS] . У дійсності з моменту приватизації 30.09.1994 року та по теперішній час, вищевказаний об`єкт нерухомого майна є приміщенням квартири спільного заселення [ADDRESS] . За встановлених обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви та встановлення юридичного факту, що однокімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 30,4 кв.м., житловою площею 23,4 кв.м., яка належить [PERSON] , на підставі договору дарування, посвідченого 15.02.2002 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Лазарєвою В.П. за реєстровим номером 481, є кімнатою у трикімнатній квартирі спільного заселення [ADDRESS] . Суд також приймає до уваги і ту обставину, що у інший спосіб усунути вказані протиріччя, що містяться у правовстановлюючому документі на об`єкт нерухомого майна та технічній документації на вказаний об`єкт, неможливо, однак такі обставини позбавляють заявника, як власника об`єкту нерухомого майна, можливості розпоряджатись своїм майном відповідно до закону. На підставі викладеного та

Outcome: approved