Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Державного підприємства "Державний науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні" (надалі - відповідач), у якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість із виплати заробітної плати у період з вересня 2013 року по вересень 2014 року у розмірі 25 000 грн., вихідну допомогу у розмірі 3 500 грн., компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 4 500 грн., а також середній заробіток за період з 05 вересня 2014 року по дату ухвалення рішення суду. Пізніше уточнив позовні вимоги, а саме просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість із виплати заробітної плати у період з вересня 2013 року по вересень 2014 року у розмірі 29 931,87 грн., вихідну допомогу у розмірі 4 382,99 грн., компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 5 096,50 грн., а також середній заробіток за період з 05 вересня 2014 року по дату ухвалення рішення суду. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що з березня 2013 року його було прийнято на посаду наукового співробітника у ДП «Державний науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні». 04 вересня 2014 року позивач був звільнений з займаної посади у зв'язку зі скороченням штату працівників, на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. З вересня 2013 року по вересень 2014 року відповідач мав виплатити позивачеві 29 931,87 грн. нарахованої заробітної плати, але фактично грошові кошти виплачені не були. На підставі викладеного позивач звернувся з позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином, на адресу суду надіслав заперечення, згідно яких проти позову заперечує та просить відмовити у його задоволенні у зв'язку з тим, що рішенням № 44/8-13 Комісії по трудових спорах стягнуто з відповідача на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі за серпень 2013 року разом з преміальними у розмірі 33 248,61 грн. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з трудової книжки [PERSON], наказом №78/02-К від 19 липня 2013 року, позивач був прийнятий на посаду наукового співробітника в відділ інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереження у ДП «Державний науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні». 04 вересня 2014 року відповідно Наказу № 28 від 04 вересня 2014 року [PERSON] був звільнений з займаної посади у зв'язку зі скороченням штату працівників, на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу сума заробітку [PERSON] з вересня 2013 року по вересень 2014 року становить: вересень 2013 року - 4 250 грн., жовтень 2013 року - 3 325,10 грн., листопад 2013 року - 2 428,57 грн., грудень 2013 року - 2 511,36 грн., січень 2014 року - 2 428,57 грн., лютий 2014 року - 2 428,57 грн., березень 2014 року - 2 428,57 грн., квітень 2014 року - 2 975 грн., травень 2014 року - 2 615,44, червень 2014 року - 671,05 грн., липень 2014 року - 115,49 грн., серпень 2014 року - 2 534,68 грн., вересень 2014 року - 1 219,47 грн., а всього 29 931,87 грн. Як зазначив представник позивача у судовому засіданні, зазначені грошові кошти відповідачем не були виплачені. Разом з цим, судом не беруться до уваги зауваження відповідача щодо стягнення з нього на користь позивача заробітної плати на загальну суму 36 060,27 грн. згідно рішень Комісії по трудових спорах ДП «ДНДІ ІТЕЕ» від 15 серпня 2013 року та 06 вересня 2013 року, адже ці суми заборгованості утворилися до серпня 2013 року. Статтею 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу. Статтею 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Таким чином, відповідач зобов'язаний виплатити [PERSON] фактично нараховану заробітну плату за період з вересня 2013 року по вересень 2014 року в сумі 29 931,87 грн. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ч.1 ст.117 КЗпП України). Середній заробіток розраховується відповідно до Постанови кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати». Відповідно до п.2 зазначеної Постанови середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата. Час протягом якого працівники згідно із чинним законодавством або з інших поважних причин не працювали і за ними зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду. Таким чином, фактична заробітна плата за останні два місяці роботи становить: 115,49 грн. (липень 2014 року) + 2 534, 68 грн. (серпень 2014 року) = 2 650,17 грн. Таким чином, середньоденний заробіток становить: 2 650,17 грн. / 13 дн. = 203,86 грн. Отже, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у період з 05 вересня 2014 року по 13 лютого 2015 року (день ухвалення рішення) становить: 203,86 грн. * 114 робочих днів у період = 23 240,04 грн. Крім того, у відповідності до ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. Враховуючи, що середньоденний заробіток становить 203,86 грн., то 203,86 грн. * 22 дні = 4 382,99 грн., що буде сумою вихідною допомоги [PERSON] За ч. 1 ст. 88 КЗпП України у разi звiльнення працiвника йому виплачується грошова компенсацiя за всi не використанi ним днi щорiчної вiдпустки, а також додаткової вiдпустки працiвникам, якi мають дiтей. Враховуючи, що кількість невикористаних відповідачем днів відпустки становить 25 днів, то: 203,86 грн. * 25 дн. = 5 096,50 грн., що становить суму компенсації за невикористані дні відпустки. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved