Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позову зазначив, що 28.08.2007 року між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ML-OAF/268/2007. В подальшому, 24.12.2010 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю, згідно з умовами якого ПАТ «ОТП Банк» відповідно до ст. ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № ML-OAF/268/2007 від 28.08.2007 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем. Таким чином, до ТОВ « ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором № ML-OAF/268/2007 від 28.08.2007 року. Крім того, відповідно до договору комісії від 24.12.2010 року, між позивачем та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами якого Клієнт (ПАТ «ОТП Банк») відступає Фактору (ТОВ «ОТП Факторинг» сукупність прав, належних клієнту за договорами забезпечення, включаючи, але не обмежуючись правом звертати стягнення на заставлене майно. За цим договором до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Іпотекодержателя за іпотечним договором від 28.08.2007 року. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] отримала кредит в сумі 35 500,00 доларів США, на споживчі цілі, зобовязувалась сплачувати плату за користування кредитом та повернути суму кредиту у строк до 28.08.2022 року. Крім того, у забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № ML-OAF/268/2007 від 28.08.2007 року, між банком та [PERSON] 28 серпня 2007 року було укладено іпотечний договір, за умовами якого в іпотеку передано нерухоме майно, а саме: квартиру № 22, по вулиці Гоголя, 95 в м. Кіровограді та належить відповідачу на праві приватної власності. Банком повністю виконані взяті на себе за кредитним договором зобовязання, проте відповідач [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором не виконує, в звязку з чим, станом на 01 листопада 2014 року заборгованість по кредитному договору становить 36 787,16 доларів США та 1 738 928, 88 грн., яка складається з суми заборгованості за кредитом в розмірі 32 344,32 доларів США, заборгованості по відсоткам в розмірі 4 442,84 грн. та заборгованості по штрафним санкціям (пені) в розмірі 1 738 928, 88 грн. З огляду на зазначене вище, позивач просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ML-OAF/268/2007 від 28.08.2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки на користь ТОВ « ОТП Факторинг Україна», а саме на квартиру № 22, по вул. Гоголя, 95, в м. Кіровограді, що належить іпотекодавцю [PERSON] на праві приватної власності, а кошти, отримані від реалізації предмета іпотеки, направити на погашення заборгованості за кредитним договором № ML-OAF/268/2007 від 28.08.2007 року в розмірі 36 787,16 доларів США (еквівалент в гривнях станом на 18.11.2014 року за курсом НБУ (15,2601) складає 561 373, 74 грн.) та 1 738 928, 88 грн. та застосувати спосіб реалізації предмету іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, не нижче вартості предмету іпотеки, визначеної внаслідок проведення незалежної оцінки майна. Представник позивача ПАТ «ОТП Банк» до початку розгляду справу по суті в порядку ч.2 ст.31 ЦПК України, збільшив позовні вимоги (заява про збільшення розміру позовних вимог за вх. № 5162 від 24.02.2015 року) та з урахуванням збільшення позовних вимог, просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ML-OAF/268/2007 від 28.08.2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки на користь ТОВ « ОТП Факторинг Україна», а саме на квартиру № 22, по вул. Гоголя, 95, в м. Кіровограді, що належить іпотекодавцю [PERSON] на праві приватної власності, а кошти отримані від реалізації предмета іпотеки направити на погашення заборгованості за кредитним договором № ML-OAF/268/2007 від 28.08.2007 року в розмірі 36 787,16 доларів США (еквівалент в гривнях станом на 24.02.2015 року за курсом НБУ (28,3480) складає 1 042 842,41 грн.) та 1 738 928, 88 грн. та застосувати спосіб реалізації предмету іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, не нижче вартості предмету іпотеки, визначеної внаслідок проведення незалежної оцінки майна. Представник позивача в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, надав заяву за вх. №15822 від 09.06.2015 року про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик за адресою її місця проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку, у разі відсутності особи, яка бере участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик вручений їй належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв, клопотань не надходило. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у справі доказами та в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України ухвалив розглядати справу заочно, про що в адресованій на адресу суду заяві представник позивача не заперечував. Дослідивши матеріали справи та докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, ґрунтуються на вимогах закону, які регулюють спірні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою зазначеної вище статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 28 серпня 2007 року між ЗАТ ОТП Банк, правонаступником прав та обовязків якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № ML-OAF/268/2007, за умовами якого Банк надає Позичальнику кредит у розмірі 35 500,00 доларів США, на споживчі цілі, строком до 28.08.2022 року, зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 5,99 % річних + FІRD (процентна ставка по строковим депозитам фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). Сума кредиту та нарахованих процентів щомісяця погашається рівними частинами протягом всього строку дії кредитного Договору. Відповідно до п. 1.4.1.2. Кредитного договору проценти нараховуються щомісяця у день сплати процентів, але не пізніше дати повернення кредиту, визначеної у Графіку Платежів на фактичну суму непогашених кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами, включаючи день видачі та виключаючи день повернення, та сплачуються Позичальником відповідно до умов ст. 1.5. Кредитного договору. Договором також передбачено, що за користування Кредитом буде використовуватися Плаваюча процентна ставка. Підпунктом 1.4.1.1.2. Кредитного договору передбачено, що у разі використання Плаваючої процентної ставки, проценти за користування Кредитом розраховуються як FIDR + Фіксований відсоток з розрахунку Річної бази нарахування процентів. За базовий FIDR сторони приймають ставку FIDR (діючу на момент укладення цього Договору). Порядок виконання Позичальником боргових зобов'язань за Кредитним договором встановлений пунктом 1.5 Договору, і, зокрема, п.п. 1.5.1, 1.5.1.1. Кредитного договору передбачено, що повернення відповідної частини кредиту здійснюється Позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку Платежів, шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не передбачено цим Договором. Нараховані в порядку передбаченому цим Договором проценти сплачуються Позичальником одночасно з погашенням відповідної частини Кредиту та в строк передбачений в Графіку Платежів. Відповідно до п.4.1 Договору за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобовязань по цьому Договору Позичальник несе відповідальність у порядку і на умовах, визначених в цьому Договорі, а саме: за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитним коштами у визначені цим Договором строки, позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобовязань за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум. За прострочення виконання боргових зобовязань понад 15 календарних днів позичальник, крім пені передбаченої п.4.1.1 цього договору, додатково сплачує на користь банку штраф в розмірі 0,01% від суми прострочених боргових зобовязань, але не менше 25.00 грн. За прострочення виконання боргових зобовязань понад 30 календарних днів позичальник, крім пені та штрафу передбачених п.п.4.1.1, 4.1.2 цього договору, додатково сплачує на користь Банку штраф у розмірі 0,02% від суми прострочених боргових зобовязань, але не менше 50.00 грн. За нецільове використання кредиту, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 5% від суми кредиту, використаного не за цільовим призначенням. Вказаний штраф сплачується додатково до інших сум згідно цього договору.(п.4.1.4 Договору). У випадку використання кредиту на споживчі цілі штраф, зазначений в п.4.1.4 цього договору, - не застосовується. Відповідно до п. 1.9.1. Кредитного договору, незважаючи на інші положення Кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового виконання Боргових зобов'язань в цілому або у визначеній Банком частині у випадку невиконання Позичальником та/або Поручителем, та/або Майновим поручителем своїх Боргових та інших зобов'язань за Кредитним договором (в тому числі, але не виключно, встановлених п. 2.3.7 та ст. 3 цього договору), чи іншими укладеними з Банком договорами та/або умов Документів забезпечення. При цьому, зобов'язання Позичальника щодо дострокового виконання Боргових зобов'язань в цілому настає з дати відправлення Банком на адресу Позичальника відповідної Вимоги та повинно бути проведено Позичальником протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання Позичальником відповідної Вимоги. Судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № ML-OAF/268/2007, укладеним 28.08.2007 року між Банком та відповідачем [PERSON], між ЗАТ ОТП Банк (Іпотекодержатель), правонаступником прав та обовязків якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] (Іпотекодавець) було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 3474, предметом іпотеки за яким є квартира, що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Гагаріна, будинок під № 95, квартира 22 та належить іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим 23 вересня 2004 року, приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] , по реєстру № 5328, зареєстрованим 24 вересня 2004 року ОКП «КООБТІ» за реєстровим № 7524720, номер запису 47861 в реєстровій книзі 141. Склад предмета іпотеки: згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 15531075, виданого ОКП «КООБТІ» 09.08.2007 року, предмет іпотеки - трикімнатна квартира, загальнокорисною площею 57,58 кв.м., у тому числі житловою 39,8 кв.м., складається з: кухні 5,5 кв.м.; кімнати 10,8 кв.м., кімнати 15,5 кв.м.; коридору 9,4 кв.м.; кімнати 13,5 кв.м.; балкону (з урахуванням знижувального коефіцієнту) 2,88 кв.м. Загальна площа вказана з урахуванням знижувального коефіцієнту балкону. Сторони оцінили предмети іпотеки в розмірі: 256 819,00 грн., що за курсом НБУ на дату укладання цього Договору становить 50 855,25 доларів США. Іпотека за зазначеним Договором забезпечує вимоги Іпотекодержателя щодо виконання Іпотекодавцем кожного і всіх його боргових зобовязань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі, з усіма змінами і доповненнями до нього. Виходячи з викладеного, між сторонами мають місце договірні правовідносини, що походять з іпотечного договору, нормативне регулювання яких визначене Параграфом 6 Глави 49 Цивільного кодексу України. Відповідно до п.п.6.1, 6.2 договору іпотеки за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель може задовольнити такі вимоги: а) всі боргові зобовязання, не сплачені іпотекодавцем, в т.ч. заборгованість по овердрафту і б) вимоги стосовно повного відшкодування всіх збитків, завданих порушенням іпотекодавцем його зобовязань за цим договором, а також всіх фактичних витрат, понесених іпотекодержателем у звязку із реалізаією його прав за цим Договором. Іпотекодержатель має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги негайно після виникнення будь-якої із таких обставин: несплати іпотекодавцем іпотекодержателю будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі; порушення іпотекодавцем будь-якого із зобов'язань за ст.5 цього договору; інших обставин, передбачених чинним законодавством України, кредитним договором та цим договором. Відповідно до п.6.3 договору іпотеки жодне положення цього Договору не може тлумачитися як таке, що обмежує: а) права іпотекодержателя звернутися до уповноважених органів за захистом своїх порушених прав в порядку, встановленому чинним законодавством України; б) права сторін встановити договірний порядок звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 24 грудня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» (Продавець) та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким Продавець має намір продати (переуступити) права на кредитний портфель, а Покупець має намір придбати права на кредитний портфель. Кредитний портфель права вимоги до Боржників (їх Поручителів) щодо сплати загальної суми заборгованості Боржників перед Продавцем за кредитними договорами, яка включає суму основного боргу, проценти, нараховані на суму боргу, усі та будь-які штрафні санкції (у разі їх наявності) на Дату набрання чинності, а також права, зазначені у ст.3.3 цього Договору. Кредитні договори кредитні договори, укладені між Продавцем та Боржниками, перелік яких міститься Додатку 1 до цього Договору. Відповідно до п.3.1 Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Продавець продає (переуступає) Покупцю права вимоги на кредитний портфель, який включає в себе кредитні договори (перелік яких міститься в Додатку №1 до цього Договору), а Покупець приймає такий кредитний портфель та зобовязується сплатити на користь продавця винагороду. Права вимоги, що переходять до Покупця за кредитними договорами у звязку з продажем кредитного портфелю, визначені п.3.3 Договору, за якими: Покупець набуває усі права вимоги за кредитними договорами, що є дійсними на дату набрання чинності, включаючи, але не обмежуючись правами вимоги до боржників щодо сплати основного боргу; правами вимоги до боржників щодо сплати процентів, нарахованих на суму основного боргу, а також правами вимоги до боржників щодо сплати штрафних санкцій; права нараховувати проценти та штрафні санкції на суму основного боргу за кредитними договорами з дати набрання чинності; на умовах, передбачених договором комісії, права вимагати від продавця перерахування будь-яких та усіх коштів, отриманих ним від боржників в результаті реалізації заставленого майна. Відповідно до витягу з Додатку №1 до Договору під порядковим номером №400 значиться кредитний договір №ML-OAF/268/2007 від 28.08.2007 року, боржник [PERSON], термін дії договору 28.08.2022 року, заборгованість за кредитом в розмірі 32 344, 32 доларів США, заборгованість за процентами в розмірі 4 442, 84 долари США. Відповідно до статей 512, 514 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч.1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З огляду на зазначене, судом відзначається, що за зазначеним вище договором ТОВ «ОТП Факторинг України» одержав право замість ПАТ «ОТП Банк» вимагати від боржника [PERSON] належного виконання всіх зобовязань за кредитним договором №ML-OAF/268/2007 від 28.08.2007 року. Крім того, відповідно до п.3.4 Договору Продавець зобовязаний передати права за окремими договорами застави та/або договорами іпотеки, укладеними між Продавцем та Боржниками для забезпечення виконання зобовязань за кредитними договорами. Передача таких договорів має бути оформлена відповідним договором про передачу прав на заставлене майно. Судом також встановлено, що 24 грудня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір про відступлення права вимоги, предметом якого є те, що у звязку з укладенням Договору купівлі-продажу кредитного портфелю б/н від 24.12.2010 року між Клієнтом (ПАТ «ОТП Банк») та Фактором (ТОВ «ОТП Факторинг Україна»), за яким Клієнт передав Фактору права вимоги за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до даного Договору, укладеними між Клієнтом та позичальниками Клієнта, перелік яких міститься в Додатку №1 до даного Договору, що забезпечений іпотекою/заставою за договорами іпотеки/застави, перелік яких міститься в Додатку №1 до даного Договору, укладеними між Клієнтом ( в договорах забезпечення іменується «Іпотекодержатель» чи «Заставодержатель») та Боржниками ( в Договорах забезпечення іменуються «Іпотекодавець» чи «Заставодавець») (п.1.1 Договору). Відповідно до п.п.1.1.1 Договору Клієнт передає Фактору сукупність прав, належних Клієнту за Договорами забезпечення, але не обмежуючись, правом звертати стягнення на заставлене майно. Відповідно до п.1.2 Договору за цим Договором до Фактора переходять всі права Клієнта як сторони, що іменується «Іпотекодержатель»/»Заставодержатель» у зобовязаннях, які виникли на підставі Договорів забезпечення в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності цим Договором (включаючи право стягнення на предмет іпотеки/застави). Відповідно до витягу з Додатку №1 до Договору під порядковим номером №92 значиться кредитний договір №ML-OAF/268/2007 від 28.08.2007 року, позичальник [PERSON], та договір забезпечення б/н від 28.08.2007 року. Відповідно до ч.1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом встановлено, що 06 листопада 2014 року позивачем ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відповідачу [PERSON] за адресою її місця проживання: [INFO], рекомендованим листом була направлена досудова вимога про погашення заборгованості за кредитним договором № ML-OAF/268/2007 від 28.08.2007 року (вимога про усунення порушення), в якій позивач повідомив відповідача, що він придбав право вимоги за кредитним договором згідно договору купівлі-продажу кредитного портфелю, та, відповідно, є кредитором за кредитним договором; крім того, повідомив боржника [PERSON] про наявність заборгованості за кредитним договором в розмірі 32 344,32 доларів США та заборгованості по відсоткам в розмірі 4 442,84 доларів США та на підставі ст. 1082 ЦК України необхідності її повного погашення на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» протягом 30-ти календарних днів з дати отримання зазначеної вимоги, окрім того, попереджено про звернення стягнення на заставлене майно у разі невиконання цієї вимоги. Зазначена вимога ТОВ «ОТП Факторинг Україна» залишена відповідачем [PERSON] без задоволення. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, за кредитним договором №ML-OAF/268/2007 від 28.08.2007 року станом на 01.11.2014 року залишок заборгованості за кредитом становить 32 344, 32 доларів США, відсотки за користування кредитом 4 442,84 доларів США, пеня за прострочення виконання зобовязань в розмірі 1 738 928,88 грн. При цьому судом відзначається, що відповідно до п.14 розяснень Постанови Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 Про судове рішення у цивільній справі у мотивувальній частині рішення необхідно навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Судом встановлено, що на день ухвалення рішення 10 червня 2015 року Національним банком України було встановлено офіційний курс гривні до долару США , що становить 2116, 9299 грн. за 100 доларів США, відповідно 36 787,16 доларів США з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим НБУ станом на 10 червня 2015 року становить 778 416 грн. 31 коп. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до розяснень, викладених у п.38 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» у випадку якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання (стаття 37 Закону України "Про іпотеку"), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до статті 39 цього Закону. Наявність договору про позасудове врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки не позбавляє іпотекодержателя права звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України Про іпотеку за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Частиною 1 ст.33 Закону України Про іпотеку передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, при цьому, відповідно до ст.39 Закону України Про іпотеку у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Частина 1 статті 35 Закону України Про іпотеку визначає, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Відповідно до ст.41 зазначеного Закону реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України Про виконавче провадження з дотриманням вимог Закону України Про іпотеку. З огляду на зазначене вище, приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] не належним чином виконувала взяті на себе зобовязання за кредитним договором №ML-OAF/268/2007 від 28.08.2007 року в частині повернення кредиту, сплати відсотків та інших платежів на умовах, в порядку і строки, визначених кредитним договором, у звязку з чим за кредитним договором існує заборгованість, при цьому належне виконання позичальником [PERSON] зобовязань за кредитним договором забезпечувалося укладеним між сторонами іпотечним договором від 28 серпня 2007 року, за яким іпотека забезпечує вимоги іпотекодержателя щодо виконання іпотекодавцем кожного і всіх його боргових зобовязань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі, з усіма змінами і доповненнями до нього, та за яким позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на підставі укладених з ПАТ «ОТП Банк» договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 24 грудня 2010 року та договору про відступлення права вимоги від 24 грудня 2010 року, набув права звернення в судовому порядку стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ML-OAF/268/2007 від 28.08.2007 року в розмірі 36 787,16 доларів США та 1 738 928, 88 грн., на підставі чого суд приходить до висновку про обгрунтованість та доведеність позовних вимог позивача та їх задоволення. В порядку ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 654 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст.526, 530, 610, 1048, 1054 ЦК України, Закону України Про іпотеку,

Outcome: approved