Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з даним позовом і просить суд: визнати незаконним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №583227 виданий на ім`я [PERSON] 19 вересня 2005 року Рокитнянською районною державною адміністрацією Київської області на підставі розпорядження РДА від 18 липня 2005 року за №224, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010534700240 та скасувати його державну реєстрацію; визнати частково незаконним розпорядження Рокитнянської районної державної адміністрації від 18 липня 2005 року за №224 в частині затвердження матеріалів технічної документації по складанню документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку (пай) на ім`я [PERSON] в межах Синявської сільської ради Рокитнянського району Київської області; визнати незаконними свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом серії HAT 954108 та HAT 954109, видані державним нотаріусом Рокитнянської районної нотаріальної контори Київської області Калітенко Л.Б. двадцять четвертого березня 2016 року кожен на земельні ділянки площею 1,7201 гектара кадастровий №3223786000:05:008:0036 та площею 0,5174 гектара кадастровий №3223786000:03:039:0079, що розташовані на території Синявської сільської ради Рокитнянського району Київської області, на ім`я спадкоємця [PERSON] та скасувати державну реєстрацію права власності на дані земельні ділянки за [PERSON] ; визнати земельні ділянки площею 1,7201 гектара кадастровий №3223786000:05:008:0036 та площею 0,5174 гектара кадастровий №3223786000:03:039:0079, що розташовані на території Синявської сільської ради Рокитнянського району Київської області, об`єктом комунальної власності Синявської сільської ради Рокитнянського району Київської області. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії КВ від 07 червня 1996 року колективному сільськогосподарському підприємству імені Кірова с. Синява Рокитнянського району Київської області передано у колективну власність 2090,7 гектарів землі в межах згідно з планом. Землю передано у колективну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Синявської сільської ради народних депутатів 23 березня 1995 року. Згідно листа ГУ Держгеокадастру у Київській області від 03.01.2020 року №29-10-0.331 - 151/2-20 список громадян - членів КСП імені Кірова с.Синява Рокитнянського району Київської області до державного акту не додавався. Під час перевірки наявності вільних земель комунальної власності Синявською сільською радою було виявлено, що громадянка [PERSON] , яка в свій час була членом колективного сільськогосподарського підприємства імені Кірова, що на території Синявської сільської ради Рокитнянського району Київської області, під час розпаювання його земель, маючи право на отримання земельної ділянки (паю), випадково двічі була включена до списку пайовиків та, як наслідок, отримала під час розпаювання дві земельні ділянки (паї), при цьому окремі громадяни, також маючи право на отримання земельної ділянки (паю), взагалі не отримали жодної ділянки (паю). В 2016 році [PERSON] померла та спадкоємицею земельних ділянок (паїв) є її дочка - [PERSON] , яка й і успадкувала їх. Таким чином, покійна [PERSON] отримавши право власності на земельну ділянку (пай) на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №257722 від 17 січня 2005 року, виданого на підставі розпорядження Рокитнянської РДА Київської області №345 від 15 жовтня 2004 року, вже не мала право на отримання іншої земельної ділянки (паю) після розпаювань земель одного й того ж колективного сільськогосподарського підприємства згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №583227 від 19 вересня 2005 року, виданого на підставі розпорядження Рокитнянської РДА №224 від 18 липня 2005 року. Позивач вважаючи другий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №583227 від 19 вересня 2005 року виданий [PERSON] , а як наслідок і свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, які були видані на його підставі - [PERSON] - незаконними, проте, зважаючи на неможливість вирішення даного спору в позасудовому порядку, звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача адвокат Заліський Б.М. в підготовчому судовому засіданні позов та викладені в ньому обставини підтримав в повному обсязі та просив задовольнити його. Відповідачка [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позов визнала в повному обсязі та не заперечувала проти його задоволення. Представник відповідача Рокитнянської РДА Київської області не заперечував проти задоволення позову. Третя особа в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Надіслала листа, в якому просить, в зв`язку з великою завантаженістю, слухати справу у її відсутність. Щодо вирішення справи покладається на розсуд суду. Суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та оцінивши надані докази, у їх сукупності з увагою на їх належність, допустимість та достатність, проаналізувавши доводи, які викладені в позовній заяві і, співставивши їх з матеріалами справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що після прийняття та введення в дію Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» на базі колишніх колгоспів, радгоспів та інших були створені колективні сільськогосподарські підприємства. Основним завданням створення КСП було роздержавлення земель: передача земель із державної власності в колективну власність, а потім в результаті розпаювання майна КСП - у приватну. Так, згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії КВ від 07 червня 1996 року колективному сільськогосподарському підприємству імені Кірова с. Синява Рокитнянського району Київської області передано у колективну власність 2090,7 гектарів землі в межах згідно з планом. Землю передано у колективну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Синявської сільської ради народних депутатів від 23 березня 1995 року (а.с.16-19). Згідно листа ГУ Держгеокадастру у Київській області від 03.01.2020 року №29-10-0.331 - 151/2-20 список громадян - членів КСП імені Кірова с.Синява Рокитнянського району Київської області до державного акту не додавався (а.с.15). Під час перевірки наявності вільних земель комунальної власності Синявською сільською радою було виявлено, що громадянка [PERSON] , яка в свій час була членом колективного сільськогосподарського підприємства імені Кірова, що на території Синявської сільської ради Рокитнянського району Київської області під час розпаювання його земель, маючи право на отримання земельної ділянки (паю), випадково двічі була включена до списку пайовиків та, як наслідок, отримала під час розпаювання дві земельні ділянки (паї) (а.с. 21-34). Так, покійна [PERSON] отримавши право власності на земельну ділянку (пай) на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №257722 від 17 січня 2005 року, виданого на підставі розпорядження Рокитнянської РДА Київської області №345 від 15 жовтня 2004 року, вже не мала право на отримання іншої земельної ділянки (паю) після розпаювань земель одного й того ж колективного сільськогосподарського підприємства згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №583227 від 19 вересня 2005 року, виданого на підставі розпорядження Рокитнянської РДА №224 від 18 липня 2005 року. В 2016 році [PERSON] померла та спадкоємицею належних їй земельних ділянок (паїв) була її дочка - [PERSON] , яка й успадкувала їх. Так, відповідно свідоцтва про спадщину за законом серії ННА 782675 від 06.03.2018 [PERSON] успадкувала земельну ділянку площею 2,3100 гектара, розташовану на території Синявської сільської ради Рокитнянського району Київської області та передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій [PERSON] на підставі ДЕРЖАВНОГО АКТУ на право власності на земельну ділянку серії ЯА №257722, виданого 17 січня 2005 року Рокитнянського районною державною адміністрацією Київської області на підставі розпорядження Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області від 15 жовтня 2004 року за №345 та зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010534700178, кадастровий №3223786000:03:036:0009 (а.с.35-36). Відповідно свідоцтва про спадщину за законом серії ННА 782676 від шостого березня 2018 року [PERSON] є спадкоємицею земельної ділянки площею 0,5363 гектара, розташованої на території Синявської сільської ради Рокитнянського району Київської області та переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій [PERSON] на підставі ДЕРЖАВНОГО АКТУ на право власності на земельну ділянку серії ЯА №257722, виданого 17 січня 2005 року Рокитнянського районною державною адміністрацією Київської області на підставі розпорядження Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області від 15 жовтня 2004 року за №345 та зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010534700178, кадастровий №3223786000:06:042:0004 (а.с.37-38). Згідно свідоцтва про спадщину за заповітом серії HAT 954108 від 24.03.2016 [PERSON] є спадкоємицею земельної ділянки площею 1,7201 гектара, розташованої на території Синявської сільської ради Рокитнянського району Київської області та переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій [PERSON] на підставі ДЕРЖАВНОГО АКТУ на право власності на земельну ділянку серії ЯА №583227, виданого 19 вересня 2005 року Рокитнянського районною державною адміністрацією Київської області на підставі розпорядження Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області від 18 липня 2005 року за №224 та зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010534700240, кадастровий №3223786000:05:008:0036 (а.с.39-40). А відповідно до свідоцтва про спадщину за заповітом серії HAT 954109 від 24.03.2016 [PERSON] є спадкоємицею земельної ділянки площею 0,5174 гектара, розташованої на території Синявської сільської ради Рокитнянського району Київської області та переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій [PERSON] на підставі ДЕРЖАВНОГО АКТУ на право власності на земельну ділянку серії ЯА №583227, виданого 19 вересня 2005 року Рокитнянською районною державною адміністрацією Київської області на підставі розпорядження Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області від 18 липня 2005 року за №224 та зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010534700240, кадастровий №3223786000:03:039:0079 (а.с.41-42). Відповідачка вищезазначені земельні ділянки успадкувала про що і здійснила їх державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав у встановленому порядку. Зважаючи на викладене, позивач, визнаючи другий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №583227 від 19 вересня 2005 року як помилково виданий [PERSON] , а як наслідок і свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, які були видані на його підставі - незаконними, зважаючи на неможливість вирішення даного питання в позасудовому порядку, звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до статті 5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14.02.1992 2114-ХІІ, членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до колективу підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів. Відповідно п.2 Указу Президента №720/95 від 08.08.1995 року Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Так, ч.2 ст.14 Конституції України передбачає, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до «Практики розгляду судами земельних спорів» Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 01.09.2003 року: «До вручення зазначеного акта власником землі була держава, а після передачі його КСП (у колективну власність) земля стала належати на праві спільної часткової власності тим особам, які працювали на ній і були членами цього КСП, та працівникам інших сільськогосподарських утворень. Кожен з них став власником ще не визначеної за розміром частки землі. Всі працівники колишніх господарств (колгоспів, радгоспів, інших утворень), у тому числі й пенсіонери, які залишилися членами нових підприємств, та члени підприємств, які були живими на дату отримання державного акта про передачу землі у колективну власність КСП, починаючи із зазначеної дати стали її власниками у рівних частках». Натомість мати відповідачки - покійна [PERSON] помилково двічі була включена до списку пайовиків. При цьому, інші отримали по одній, а окремі громадяни, також маючи право на отримання земельної ділянки (паю), взагалі не отримали жодної ділянки (паю). Ст. 393 ЦК України визначає, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. За таких обставин пізніше виданий [PERSON] другий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №583227, виданий 19 вересня 2005 року Рокитнянською РДА на підставі розпорядження РДА від 18 липня 2005 року за №224 та зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010534700240 підлягає визнанню незаконним, а його державна реєстрація скасуванню. А враховуючи положення ст. 1216 та ст. 1218 ЦК України, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, вищезазначені земельні ділянки належні померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №583227 від 19 вересня 2005 року, виданого на підставі розпорядження Рокитнянської РДА №224 від 18 липня 2005 року не можуть і становити масу спадкового майна. Як наслідок, свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії HAT 954108 та HAT 954109 від двадцять четвертого березня 2016 року, посвідчені державним нотаріусом Рокитнянської районної нотаріальної контори Київської області Калітенко Л.Б., також підлягають визнанню судом незаконними, а державна реєстрація майна, зазначеного в даних свідоцтвах за [PERSON] , підлягає скасуванню. Законом України №2498-УІІІ від 10.07.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» до законодавчих актів України в сфері земельних відносин внесено окремі зміни. Так, пунктом 21 Розділу X Перехідні положення Земельного кодексу України зазначено: Установити, що з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська рада представляє інтереси територіальної громади і є органом місцевого самоврядування, якому надані повноваження органу місцевого самоврядування. Згідно п. «г» ч. 5 ст. 83 ЗК України, територіальні громади набувають землю у комунальну власність на підставах передбачених законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає прямо із закону або не законність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, під час розгляду справи, знайшли підтвердження обставини, на які посилається позивач, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Враховуючи наведене,

Outcome: approved