Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою 01.02.2016 року та просив суд встановити факт проживання однією сімєю [PERSON], померлого 08.02.2006 року та [PERSON] не менш як пять років до часу відкриття спадщини, а саме 08.02.2006 року визначити позивачу додатковий строк в 1 місяць з дня набрання рішенням законної сили достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], померлого 08.02.2006 року. Представник позивача в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 08.02.2006 року померли [PERSON] та [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому за життя на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 040598 земельну ділянку площею 4,1494 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, кадастровий номер 12218-840-00-03-026-0020. При зверненні позивача до Шостої криворізької державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого 08.02.2006 року постановою нотаріуса відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, у звязку з тим, що ним був пропущений 6-ти місячний строк для прийняття спадщини та не надано доказів проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини. Як на поважність причин пропуску цього строку представник позивача вказує на те, що позивач пропустив його з обєктивних причин, оскільки проживав на момент смерті з [PERSON], користувався його майном, мав на руках всі його особисті документи та вважав, що він як єдиний спадкоємець прийняв спадщину. Представник позивача також вказував на те, що у звязку зі смертю матері [PERSON] - [PERSON], померлої 12.08.1987 року, відсутністю батька, та хворобою опікуна [PERSON] з вересня 2000 року позивач проживав разом з [PERSON] та [PERSON], які піклувалися про нього, він перебував на їх утриманні, а після досягнення [PERSON] повноліття він проживав разом з [PERSON] та [PERSON], вели разом спільне господарство, він допомагав їм по господарству. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримував, просив задовольнити (а.с. 18,66). Представник відповідача Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с.34). В звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08.02.2006 року померли [PERSON] та [PERSON], які за життя проживали разом (а.с.15), про що свідчать свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 067028 від 15.02.2006 року та серії 1-КИ № 067029 відповідно (а.с.4,5). [PERSON] за життя на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 040598 належала земельна ділянка площею 4,1494 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, кадастровий номер 12218-840-00-03-026-0020 (а.с.10). Після смерті [PERSON], померлого 08.02.2006 року заведено спадкову справу № 40324172 (а.с.42,64), 28.07.2006 року до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини після смерті останнього звернулась [PERSON], яка в подальшому відмовилась від прийняття спадщини, вказуючи, що подала заяву помилково, оскільки в родинних стосунках з померлим не перебувала, щодо встановлення факту проживання однією сімєю не менше пяти років заяву подавати не буде (а.с.32,54), також 28.07.2015 до нотаріальної контори звернувся і [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, свідоцтва про на спадщину не видавались, за (а.с.32). Після смерті [PERSON], померлої 08.02.2006 року до нотаріальної контори 28.07.2006 року з заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] (а.с.57), заведено спадкову справу № 298, свідоцтва про право на спадщину не видавались, заповіт не посвідчувався. У відповідності зі ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Вважаючи себе спадкоємцем четвертої черги за законом позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 08.02.2006 року., однак постановою нотаріуса від 31.07.2015 року відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, у звязку з тим, що ним був пропущений 6-ти місячний строк для прийняття спадщини та не надано доказів проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини (а.с.16). Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за Законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки - складають сім`ю. Факт того, що [PERSON] проживав з [PERSON] однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини після смерті останнього, був пов`язаний спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, підтверджується актом депутата Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області [PERSON] від 03.08.2015 року, підпис якого посвідчений секретарем Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області [PERSON] з якого вбачається, що дійсно [PERSON] проживав з [PERSON] та [PERSON], за адресою пос. Завода, 9 с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області з вересня 2000 року до дня їх смерті 08.02.2006 року. [PERSON] перебував на утриманні [PERSON] та [PERSON] В подальшому, після досягнення повноліття, здійснював догляд за [PERSON] та [PERSON] (рідною сестрою його бабусі [PERSON], остання була його опікуном до повноліття), проживав разом з ними, вів спільне господарство та допомагав їм по господарству (а.с.8,15). Тож, як встановлено при розгляді справи, та дані докази нічим не спростовані [PERSON] дійсно проживав зі спадкодавцем [PERSON], померлим 08.02.2006 року однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, був пов`язаний спільним побутом, та вони мали взаємні права та обов`язки, (а.с.15). Згідно ч.1, ч.2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином строк прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 08.02.2006 року закінчився 08.08.2006 року. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Крім того, як слідує з правових висновків Верховного Суду України, прийнятого Судовою палатою у цивільних справах при розгляді справи №6-85 цс 12 від 26.09.2012 року, № 6-1486 цс 15 від 04.11.2015 року, правила ч. 3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними, при цьому поважними причинами строку для прийняття спадщини є ті, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оскільки однією з загальних засад цивільного законодавства згідно ст. 3 ЦК України є судовий захист цивільного права та інтересу, а Законом України „Про судоустрій і статус суддів визначено, що метою здійснення правосуддя є захист прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, тому суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства та захисту права, повинен сприяти учасникам цивільних правовідносин, які звернулися до суду у відповідності до ст. 3 ЦПК за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у реалізації ними цих прав, у тому числі і спадкових. Наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини, що повязані з тим, що він з обєктивних причин не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], померлого 08.02.2006 року, оскільки проживав на момент смерті з [PERSON], користувався його майном, мав на руках всі його особисті документи та вважав, що він як єдиний спадкоємець прийняв спадщину, суд визнає поважними, на підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України, та вважає за можливе визначити [PERSON], [INFO] додатковий строк тривалістю 1 місяць, достатній для подання заяви про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 08.02.2006 року. Крім того, аналізуючи вищевикладене, враховуючи, що відсутність факту проживання однією сімєю позивача [PERSON] та [PERSON], померлого 08.02.2006 року, не менш як пяти років до часу відкриття спадщини унеможливлює отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину, що відкрилася після смерті спадкодавця, а також виходячи з того, що іншого порядку встановлення даного факту окрім судового, законом не визначено, суд вважає за необхідне встановити, що позивач [PERSON], [INFO] та [PERSON], померлий 08.02.2006 року, проживали однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини [PERSON], померлого 08.02.2006 року.

Outcome: approved