Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом, в інтересах свого довірителя, посилаючись, що [INFO] померла бабуся її довірителя [PERSON] - [PERSON] . Після смерті [PERSON] . [INFO] відкрилася спадщина на належне їй майно. За свого життя заповіту [PERSON] не склала. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її діти: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які не мають наміру приймати спадщину після смерті матері. Осіб, які відносяться до наступних черг спадкування за законом, крім її довірителя [PERSON] , не має. Зазначає, що у встановлений законом строк її довіритель не звернулася до нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після померлої бабусі, оскільки їй не було відомо про те, що спадкоємці першої черги не мають наміру приймати спадщину після смерті [PERSON] .. Звернувшись до державного нотаріуса Рокитнянської районної державної нотаріальної контори із такою заявою, її довіритель отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що вона пропустила встанволений законом шестимісячний строк для звернення із такою заявою та не проживала разом із померлою на день її смерті. Просить поновити [PERSON] строк звернення до суду із позовом та задовольнити останній, визначивши її довірителю додатковий строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] терміном до трьох місяців. Будучи належним чином повідомленими, учасники справи у судове засідання не з"явилися. Натомість подали заяви, якими представник позивача вимоги свого довірителя підтримала, а відповідач визнав, треті особи [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проти задоволення позову не заперечують та просили розглянути справу за їх відсутності. За викладеного та у відповідності до положень ч.1 ст. 223 ЦПК України суд ухвалює провести розгляд справи у відсутності сторін спору. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку встановленому ч. 4 ст. 206 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв"язку із неявкою всіх учасників справи не здійснюється, що відповідає вимогам частини другої статті 247 вказаного Кодексу. Дослідивши отримані у справі письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За вимогами ст.12 ЦПК України: цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Обставини спору сторонами визнаються та не оспорюються, обґрунтованого сумніву щодо їх достовірності або добровільності їх визнання відповідачем суд не має, а тому останні доказуванню відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають. Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами спору, мають регулюватися положеннями ст.ст. 1265, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У встановлений законом строк [PERSON] , як вбачається, не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після померлої бабусі, оскільки їй не було відомо про те, що спадкоємці першої черги відмовилися від прийняття спадщини. З постанови державного нотаріуса Калітенко Л.Б. № 1606/02-31 від 01.11.2019 вбачається, що позивач зверталася до нотаріуса по питанню прийняття спадщини, але її було відмовлено у зв`язку із пропуском нею шестимісячного терміну для прийняття спадщини. Відповідно до положень ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність, яка має застосовуватися і до вказаних спірних відносин, встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК). За вимогами статті 261 вказаного Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З огляду на встановлені обставини спору та доводи позивача суд не має сумнівів щодо поважності причини пропуску позивачем строку звернення до суду із позовом, а тому останній підлягає поновленню. Поважною вважає суд і причину пропуску позивачем строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] .. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити її додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. За викладеного визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує інтересів та прав третіх осіб, а тому судом приймається і позов таким чином підлягає задоволенню. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384.20 грн. На підставі вищевикладеного, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,

Outcome: approved