Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

У вересні 2014 року Банк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який мотивував тим, що 6 лютого 2013 року ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON], шляхом акцептування Банком, пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 002-01766-060213, (далі - договір). Позивач зазначив, що згідно з п. 2.7 ч. 2 вищевказаного договору, Банк відкриває відповідачеві рахунок для погашення заборгованості (сплати платежів) № [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Відповідно до п. 2.1. ч. 3 (або 5) договору, моментом прийняття (акцепту) Банком пропозиції, щодо укладення договору, а отже моментом укладання договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважатиметься момент вчинення Банком фактичних дій щодо перерахування суми кредиту на поточний рахунок вказаний відповідачем у договорі. У відповідності до п. 2.3. ч. 3 (або 5) договору, відповідач до підписання договору був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Згідно п.2.4. ч. 2 договору, протягом строку кредиту, за користування кредитними коштами відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи з розміру процентної ставки - 9,99 % в рік. Процентна ставка є фіксованою. По закінченню строку кредиту процентна ставка змінюється відповідно до умов договору. Відповідно до п. 2.5. ч.2 договору, за обслуговування кредитної заборгованості встановлюється комісія у розмірі 3,49% за місяці. Позивач також вказав, що виконав взяті на себе зобов'язання, надавши відповідачу споживчий кредит у сумі 18125,26 грн., шляхом перерахунку кредитних коштів на поточний рахунок, вказаний відповідачем у договорі, про що свідчить меморіальний ордер №7893836 від 7 лютого 2013 року. Проте станом на 22 липня 2014 року відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 26645,32 грн., з яких 18125,26 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 842,06 грн. - заборгованість за відсотками, 7678,00 грн. - заборгованість за комісіями. В судове засідання представник Банку не з'явився, однак у позовній заяві просив справу розглядати без присутності представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, у якій позов визнає повністю та просить справу слухати у його відсутність. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не з'явилися в судове засідання. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим, який підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до умов заяви №002-01766-060213 Банк та [PERSON], шляхом акцептування Банком, пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду (а.с.5). Згідно ч. 2 «Умови договору» заяви №002-01766-060213, позивач надав відповідачу кредит у сумі 20000,00 грн. (назва кредитного продукту: «Кредит Готівкою Укргазбанк»), строком на 50 місяців, при розмірі процентної фіксованої ставки - 9,99% річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 3,49 % на місяць (а.с.5) Відповідно до додатку до позовної заяви «Розрахунок ціни позову», вбачається, що заборгованість [PERSON] на 22.07.2014 року складається із слідуючого: 18125,26 грн. -кредит, 842,06 грн. - відсотки, 7678,00 грн. - комісія за РО (а.с.4). Як вбачається із меморіального ордеру №7893836 від 7 лютого 2013 року, АТ «Дельта Банк» перерахувало на р/р АБ «Укргазбанк» 20000,00 грн., призначення платежу - надання кредиту згідно договору 002-01766-060213 від 6 лютого 2013 року [PERSON] (а.с.3). В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням проведеним належним чином. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 642 якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясовування і дослідження інших обставин справи. Отже, враховуючи обставини справи, та те, що позов відповідачем визнано, суд приходить до висновку про обгрунтовність позовних вимог позивача, а тому позов ПАТ "Дельта Банк" слід задовольнити повністю. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються з 266,45 грн. судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладено,

Outcome: approved