Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

У грудні 2018 року позивачка звернулась до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. У обґрунтування позову зазначила, що вона є власницею житлового будинку №71 по пров.3 Яснополянському в м.Маріуполі. У будинку також зареєстрована [PERSON] З 2015 року відповідачка в спірному будинку не проживає, комунальні послуги не оплачує, її особистих речей також у помешканні немає. На підставі викладеного просить визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням в буд.71 по пров.3 Яснополянському в\~ м.Маріуполі Донецької області. Позивачка в судове засідання не зявилася, підтримує вимоги та просить позов задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку із тим, що відповідач\~ своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до\~ свідоцтва про право на спадщину від 08 грудня 2011 року,\~ [PERSON] є власницею 1/4 частини житлового будинку 71 по пров.3Яснополянському в м.Маріуполі Донецької області, а на підставі\~ свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 листопада 2018 року, остання власницею 3/4 частини вказаного домоволодіння. З викладеного суд дійшов висновку про те, що позивачка наділена повноваженнями звернення до суду з будь-яких питань, що пов'язані з володінням та користуванням цим майном.\~\~\~\~\~ З письмових матеріалів справи вбачається, що в спірному будинку також зареєстрована відповідачка [PERSON], [INFO]. Відповідно до акту голови КСН «с.Мирний» №300 від 18 грудня 2018 року, відповідачка [PERSON] зареєстрована, але не проживає в [INFO] з 2015 року, місце її перебування невідоме. Крім того, в матеріалах справи містяться письмові пояснення свідків [PERSON] та\~ [PERSON], які є сусідами позивачки. Відповідно до письмових пояснень, в будинку 71 по пров.3 Яснополянському в м.Маріуполі відповідачка по справі [PERSON] не проживає з березня 2015 року та теперішнє її місце перебування невідоме. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З наведеного суд дійшов висновку про те, що оскільки відповідачка не проживає в спірному домоволодінні, вона втратила право користування цим житловим приміщенням.\~\~\~

Outcome: approved