Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-12 00:00:00

Позивач МТСБУ в січні 2021 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування витрат в порядку регресу, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування позову вказав, що 20.07.2017 року водій [PERSON] керуючи автомобілем «Ровер», н.з. [NUMBER] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та рухаючись по проїзній частині вул. Щербаківського зі сторони вул. Естонська в напрямку м. Нивки в м. Києві вчинив наїзд на пішохода [PERSON] , від чого останній отримав тілесні ушкодження і помер на місці ДТП. Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 08.11.2017 року [PERSON] було визнано винним у ДТП. Після проведення розслідування страхового випадку, на підставі наказу МТСБУ № 2559 від 02.03.2020 р., № 2559 від 02.03.2020 р., № 6384 від 01.07.2019 р., МТСБУ було здійснено виплату страхового відшкодування потерпілим особам [PERSON] в розмірі 38400,00 грн., [PERSON] в розмірі 38400,00 грн., [PERSON] в розмірі 38400,00 грн., законному представнику доньки загиблого неповнолітньої [PERSON] в розмірі 38400,00 грн., а всього 115200,00 грн. На час скоєння даної ДТП, водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним та зважаючи на те, що вирок суду в кримінальній справі, за яким відповідача визнано винним у вчиненні ДТП, набрав законної сили і на підставі даного вироку потерпілій стороні відшкодована матеріальна шкода, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги саме до відповідача, як до винної особи, в розмірі понесених витрат, що складають 115200,00 грн., оскільки дана особа на момент ДТП не мала договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.01.2021 року провадження у справі відкрито та розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні з викликом сторін. Відповідачі у встановлений судом строк не подали відзиву на позов, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 20.07.2017 року керуючи автомобілем «Ровер», н.з. [NUMBER] та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по проїзній частині вул. Щербаківського зі сторони вул. Естонська в напрямку м. Нивки в м. Києві вчинив наїзд на пішохода [PERSON] , від чого останній отримав тілесні ушкодження і помер на місці ДТП. Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 08.11.2017 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину передбаченого 286 ч.2 КК України. Потерпілими [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] законним представником [PERSON] - [PERSON] з метою отримання страхового відшкодування було подано заяву на виплату страхового відшкодування (а.с. 5, 6). Позивач на адресу відповідача направлялась вимога про добровільне відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, однак відповідачем вимога була залишена без задоволення. Відповідно до п.п.27.1, 27.2 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п. 27.5 27.5. відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Частиною 1 статті 1200 ЦК України визначено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Відповідно до ст. 8 Закону України від 21.12.2016 року № 1801-VIII «Про Державний бюджет України на 2017 рік», встановлено у 2017 році мінімальну заробітну плату: з 01.01.2017 року у розмірі 3200,00 грн. Таким чином, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцю одного померлого у розмірі 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку складає 115200,00 грн. із розрахунку ( 3200,00 грн. * 36). З матеріалів справи вбачається, що після проведення розслідування страхового випадку, на підставі наказу МТСБУ № 2559 від 02.03.2020 р., № 2559 від 02.03.2020 р., № 6384 від 01.07.2019 р., МТСБУ було здійснено виплату страхового відшкодування потерпілим особам [PERSON] в розмірі 38400,00 грн., [PERSON] в розмірі 38400,00 грн., [PERSON] в розмірі 38400,00 грн., законному представнику доньки загиблого неповнолітньої [PERSON] в розмірі 38400,00 грн., а всього 115200,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1475862 від 04.03.2020 р., № 1475863 від 04.03.2020 р., № 967267 від 02.07.2019 р. (а.с. 3, 4). Таким чином, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом. У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача. Згідно із ст. 38 цього ж Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування. Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування в розмірі 115200,00 грн., а тому позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved