Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 30 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений Договір № 467879/02-ДК про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Відповідно до п. 1.1.4 Договору відповідачу було відкрито кредитну лінію з кредитним лімітом у сумі 9500,00 грн. за сплатою 24,0% річних за користування кредитом. Під час укладання Договору для можливості користування картрахунком відповідачу була видана платіжна картка. Відповідно до п. 4.4 Договору відповідач зобовязався щомісячно отримувати Звіт (виписку) по Рахунку та сплачувати за Кредитом всі платежі на підставі цього Звіту (виписки) по рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітнім або на початку операційного дня, наступного за вихідним днем або неробочим згідно з Договором. Банком всі зобовязання за Кредитним договором були виконані належним чином, підтверджується виписками за рахунками. Але з боку позичальника наявні численні порушення Кредитного договору, зокрема п.п. 1.1.4, 4.4, а саме: не сплачено Банку грошові кошти. Станом на 13 березня 2018 року виникла заборгованість в розмірі 19782,26 грн., яка складається з: - заборгованості за основним боргом 9464,72 грн.; - заборгованості по процентам 5160,26 грн.; - інфляційного збільшення заборгованості 4381,57 грн.; - трьох процентів річних від суми заборгованості 775,71 грн. Просять суд стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 19782,26 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 грн. У судове засідання представник позивача [PERSON], яка діє на підставі Довіреності від 30 січня 2018 року, посвідченої приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованої в Реєстрі за № 286 (а.с.6), не зявилася. Разом з позовною заявою надала Заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.4). Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] повідомлялася про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у строк до 23 травня 2018 року надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив. (а.с.41). У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON], своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, 30 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений Договір № 467879/02-ДК про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Відповідно до п. 1.1.4 Договору відповідачу було відкрито кредитну лінію з кредитним лімітом у сумі 9500,00 грн. за сплатою 24,0% річних за користування кредитом. Під час укладання Договору для можливості користування картрахунком відповідачу була видана платіжна картка. Відповідно до п.4 Додаткового договору № 2 від 28 жовтня 2013 року зокрема, Клієнт зобовязаний погасити заборгованість за Кредитом у повному обсязі у разі: закінчення строку дії платіжної картки та не продовження її дії на новий строк; звільнення з організації, з якою Банком укладено договір про надання послуг по зарахуванню та виплаті заробітної плати та інших виплат, через фізичних осіб з використанням платіжних карток; відмови Клієнта від отримання заробітної плати та інших витрат, передбачених законодавством, шляхом їх зарахування на рахунок; розірвання договору, укладеного між Банком та Організацією, та ненадання клієнтом забезпечення виконання зобовязань, повязаних з користуванням Кредитом (для тарифного пакету «Зарплатний»); відмови від пропозиції Банку, що повязана зі зміною кредитної ставки за користування Кредитом (а.с.5). Відповідно до умов Договору відповідач зобовязався щомісячно отримувати Звіт (виписку) по Рахунку та сплачувати за Кредитом всі платежі на підставі цього Звіту (виписки) по рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітнім або на початку операційного дня, наступного за вихідним днем або неробочим згідно з Договором. У разі виникнення простроченої заборгованості за Рахунком та Кредитом, її погашення у строки, визначені Правилами, Клієнт гарантує повернення такої суми Банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами, тощо (а.с.12-13). У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України «Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору…» У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України «Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту». У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України «Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з положеннями пунктів 3.1. та 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17.12.2013 року № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобовязання. У порушення зазначених норм закону та умов Договору [PERSON] зобовязання за вказаним Договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 13 березня 2018 року виникла заборгованість в розмірі 19782,26 грн., яка складається з: - заборгованості за основним боргом 9464,72 грн.; - заборгованості по процентам 5160,26 грн.; - інфляційного збільшення заборгованості 4381,57 грн.; - трьох процентів річних від суми заборгованості 775,71 грн. (а.с.28). У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України «Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту». У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України «Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 629 ЦК України чітко встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. У відповідності до Висновків Верховного Суду України, викладених в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за 2 півріччя 2013 року від 01 лютого 2014 року « У разі встановлення в договорі різних видів цивільно-правової відповідальності за різні порушення його умов одночасне застосування таких заходів відповідальності не свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення ( Постанова судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року у справі №6-116цс13)». Оскільки відповідач, як позичальник, не виконав умови встановлені Кредитним договором, не повернув позивачеві - кредитору, борг за кредитом, не сплатила проценти за користування кредитом, суд, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, приходить до переконання, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України „ Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07 грудня 2017 року №2246-19, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2018 року складає 1762,00 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1762 грн. 00 коп. (а.с.1). Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з [PERSON] З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 1762,00 грн., який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті ним судового збору, у розмірі 1762,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved