Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 24.02.2015 р. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України. 08.10.2014 року в реанімаційному відділенні Комунального закладу «Центральна міська лікарня м.Нова Каховка» від травм, завданих відповідачем, померла її донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до договору - замовлення № 007025 на організацію та проведення поховання, укладеного між позивачкою та КП «НК Екосервіс» вбачається, що за надання ритуальних послуг по похованню її доньки, нею було сплачено 1620 гривень. Відповідно до рахунку № 35 від 09.10.2014 року вбачається, що за проведення поминального дня у кафе « Саламандра» позивачкою було сплачено 2090 гривень. Загальна сума понесених позивачкою коштів, що є матеріальною шкодою завданою злочином, становить 3710 гривень. Зазначеним злочином позивачці завдано моральної шкоди, яка полягає в сильних душевних стражданнях у звязку з втратою доньки. Умисними діями відповідач спричинив позивачці матеріальну та моральну шкоду, просила суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 3710 грн. та моральну шкоду в сумі 100000 грн. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з тих же підстав; зменшила позовні вимоги в частині моральної шкоди, просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь матеріальну шкоду в сумі 3710 грн. та моральну шкоду в сумі 30 000 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, з урахуванням зменшених позовних вимог, позов визнав повністю. Представник відповідача - адвокат [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. В силу ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Стаття 56 КПК України, також передбачає право потерпілого на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, передбачено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. У відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 24.02.2015 року у справі №661/269/15-к [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, а саме у вбивстві [PERSON], вчиненому через необережність. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серія І-КГ №186989, актовий запис №615, 08.10.2014 року померла [PERSON]. Відповідно до договору-замовлення №007025 від 09.10.2014 року, укладеного між [PERSON] та КП «НК «Екосервіс», позивачкою були понесені витрати на організацію та проведення поховання доньки, в сумі 1620 грн. Згідно рахунку №35 від 09.10.2014 року за проведення поминального дня в кафе «Саламандра» позивачкою сплачено кошти в сумі 2090 грн. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Що стосується вимоги про стягнення моральної шкоди, то суд зазначає, що згідно з п. 31 постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 02.07.2004 року «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів», при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди за позовом потерпілого суди повинні керуватися відповідними положеннями Цивільного кодексу України та роз'ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5). Разом із тим, згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України, передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України - розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.9 постанови від 31.03.95р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" - розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до ч.5. ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що внаслідок злочинних дій відповідача позивачці заподіяно значної моральної шкоди, оскільки вона втратила рідну доньку, через моральні страждання в неї змінився звичайний спосіб життя, вона не може усвідомити, що вже ніколи не побачить своєї доньки та змиритися з думкою, що доньки немає в живих, моральні страждання є триваючими, нескінченними, тому суд вважає, що виходячи з принципів розумності та справедливості з [PERSON] підлягає стягненню моральна шкода в сумі 30 000 грн., тому, у цій частині позовні вимоги також підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1179, 1180, 1190 ЦК України, п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року з відповідними змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,

Outcome: approved