Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.05.2009 року і від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] звернулася з позовом в суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя у них не склалося, відповідач систематично провокує на сварки, піднімав на неї руку, спільного господарства не ведуть, припинили сімейні відносини. Шлюб носить формальний характер, а тому вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим та недоцільним. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на мотиви такого, та доповнила, що тривалий час між ними існували напружені, конфліктні відносини, відповідач зловживає спиртними напоями, не піклується про виховання дітей, їхнє здоров`я, фізичний та духовний розвиток. Зазначила, що їхня сім`я остаточно розпалася, і хоча вони з відповідачем проживають в одній квартирі, однак спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер, а тому вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим та недоцільним. Відповідач проти розлучення не заперечив, зазначивши, що подружнє життя у нього із позивачем не склалося. Оскільки позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, тому він не заперечує проти цього. Просить позов задовольнити. За таких обставин, оскільки відповідач визнав позов про розірвання шлюбу, відповідно до положень ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України суд вважав за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно\~ст.110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом та доведено матеріалами справи, сторони уклали шлюб 16.05.2009 року у Добросинській сільській раді Жовківського району Львівської області, актовий запис №6 (а.с.4), від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.5) та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Також встановлено, що сторони хоча й проживають разом в одній квартирі, однак припинили сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, обоє бажають розірвати шлюб, оскільки вважають його формальним. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час, що призвело до втрати почуття любові та перспектив налагодження стосунків немає. Суд приймає до уваги позицію відповідача про визнання позову і його бажання розірвати шлюб. На підставі\~ч.1\~ст.141\~ЦПК України\~з відповідача\~підлягає стягненню\~на користь\~позивача 768,40\~грн.\~судового збору,\~сплаченого при\~подачі позову\~(а.с.\~1).

Outcome: approved