Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON]звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що розпорядженням голови Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області № 518 від 18 грудня 2015 року його призначено піклувальником неповнолітньої [PERSON], [INFO]. За час проживання дитини з позивачем, відповідач жодної матеріальної допомоги на її утримання не надає. Прохав стягнути з відповідача аліменти на його користь на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У попередньому відкритому судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та прохав суд їх задовольнити. Відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнав, прохав задовольнити. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як було встановлено в судовому засіданні, розпорядженням голови Краснокутської РДА № 518 від 18 грудня 2015 року «Про призначення [PERSON]піклувальником неповнолітньої [PERSON], [INFO]» позивача призначено піклувальником неповнолітньої [PERSON]. Як свідчить довідка, видана виконавчим комітетом Краснокутської селищної ради Краснокутського району Харківської області від 17.12.2015 року, [PERSON] проживає разом з онукою [PERSON] по вул.Петровського,38 в с.Чернещина Краснокутського району Харківської області. Батьком неповнолітньої [PERSON] являється відповідач, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії І-ВЛ № 188665 від 12 квітня 2002 року. Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 23.11.2015 року [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно своєї дочки [PERSON]. За час проживання дитини з позивачем , відповідач жодної матеріальної допомоги на її утримання не надає. Як передбачає ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі. В силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів, суд, враховуючи вищезазначені норми закону, приймає до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, те, що стягнень за іншими виконавчими листами він не має, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття [PERSON]. На думку суду, аліменти в такому розмірі достатні для забезпечення мінімальних потреб дитини та не будуть ставити у скрутне становище платника аліментів. Поряд з тим, згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Крім того, позивач, на підставі п.3 ст.5 Закону України "Про судовий збір", звільнений від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved