Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ по обліку комунального майна та житлової площі Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якій просить суд визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою № 31 у будинку № 11 по вулиці Верстатобудівників у місті Павлограді Дніпропетровської області. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що він є наймачем квартири [ADDRESS]. У квартирі разом із ним зареєстрована його колишня дружина [PERSON], яка з 2008 року у квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, власні речі в квартирі відсутні. Таким чином, відповідач без поважних причин житлом не користується, витрат по утриманню квартири не несе. Відповідно до ч. 1 ст.\~274\~ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. \~ \~ \~ \~Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2018 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.\~\~ У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити на підставах, зазначених у позові. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи Відділу по обліку комунального майна та житлової площі Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи прописані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] на підставі типового договору найму жилого приміщення в будинках місцевих Рад народних депутатів державних підприємств і закладів, кооперативних та суспільних організацій УССР від 13 серпня 1990 року, виписки з особистого рахунку квартиронаймача. На теперішній час у спірній квартирі зареєстровані позивач, його донька [PERSON], [INFO], онука [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], дружина [PERSON], [INFO], онука [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою № 6516 від 17.07.2018 року про реєстрацію та склад сім'ї . Відповідно до акту про непроживання від 30.05.2018 року, складеного КП "Павлограджитлосервіс" Павлоградської міської ради, встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрована у [INFO], але з 2008 року не проживає. Згідно з п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або члені його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин більше шести місяців, то цей строк може бути продовжений наймодавцем по заяві відсутніх. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи те, що відповідач більше шести місяців не проживає у [INFO], особисті речі у квартирі відсутні, комунальні послуги відповідач не сплачує, надала заяву про визнання позову, суд вважає за необхідне визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою № 31 у будинку № 11 по вулиці Верстатобудівників у місті Павлограді Дніпропетровської області. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі, а саме сплачену суму судового збору в розмірі 704, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved