Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]; збільшити розмір аліментів, які сплачує [PERSON] на її користь на утримання [PERSON], з 250 гривень до 500 гривень на місяць. В обґрунтовування своїх вимог посилається на те, що [INFO] народився її з відповідачем син, [PERSON]. 23 липня 2002 року між нею та відповідачем був розірваний шлюб. З моменту розлучення і по цей час відповідач більше не бачив сина та не прагне з ним спілкуватися. Крім стягненних аліментів, які відповідач заплатив з грудня 2005 року та по 1 вересня 2016 року лише один раз в розмірі 300 гривень, ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання сина не надавав і не надає по цей час, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Син не отримує від батька жодного подарунку на день народження, жодної іграшки. Відповідач про справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не цікавився життям останнього, не відвідував і не відвідує його вдома, в навчальному закладі. Таким чином, обов'язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Поведінка відповідача свідчить про його небажання займатися вихованням дитини, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про його намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дитини. Окрім того враховуючи ту обставину, що з відповідача з грудня 2015 року по 1 вересня 2016 року нараховуються аліменти в розмірі 250 гривень щомісячно та те що дана сума значно менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, тому вона хоче збільшити розмір аліментів з 250 гривень на місяць до 500 гривень. Позивачка свої позовні вимоги підтримує повністю , про що вказала у заяві . Просить розглядати справу у її відсутність. (а.с.31) Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. (а.с.21). Треті особи: Орган опіки і піклування Адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради, Служба у справах дітей Миргородської ради в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за відсутністю їх представників. (а.с.28,29). Суд, враховуючи думку сторін та дослідив письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 11 листопада 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної ради м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON], матір'ю - [PERSON]. (а.с. 5). 23 липня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] був розірваний шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 23 липня 2002 року серія [NUMBER]. (а.с.6). Відповідач [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів, яка становить 43717,60 гривень, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, що підтверджується розрахунком заборгованісті. (а.с.11-12). Згідно довідки № 445 від 26.09.2016 року [PERSON] навчається в 11-В класі КЗ «Технічний ліцей м.Дніпродзержинська». Батько, [PERSON], не приймає участі у вихованні сина, на батьківських зборах не з'являється, шкільним життям сина не цікавиться. (а.с.15). Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Згідно п.2 ч.1 ст.164 цього Кодексу мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування всіх обставин справи. У пункті 16 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зазначені фактори можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно із вимогами ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Щодо вимог позивачки про збільшення розміру аліментів, які сплачує [PERSON] то в цій частині суд також задовольняє вимоги. Згідно ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або покращення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням суду або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У зв'язку з тим, що матеріальне становище, сімейний стан, а також стан здоров'я платника аліментів або їх одержувача можуть протягом часу наявності аліментного зобов'язання змінюватися, законом передбачено, що за позовом якоїсь із цих осіб суд вправі змінити раніше встановлений розмір аліментів як в сторону їх зменшення, так і в сторону їх збільшення. Враховуючи ту обставину, що з 01.01.2016 року по 30.04.2016 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років складає 1455,00 грн. ( 30% - 436,50 грн.), з 01.05.2016 року по 30.11.2016 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років складає 1531,00 грн. ( 30 % - 459,30 грн.) , суд вважає що збільшення аліментів з 250 грн. до 500 грн. є допустимим. На підставі викладеного,

Outcome: approved