Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

Представник ОМР звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Штогріної О.І. про визнання договорів купівлі - продажу недійними, в якому просить: визнати недійсним договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] , серія та номер 1871, виданий та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Штогріною О.І. 24.10.2014 року; визнати недійсним договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] , серія та номер 2071, виданий та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Штогріною О.І. 24.09.2015 року. В ході розгляду справи представником позивача було подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої разом з первинними вимогами просили: скасувати рішення державного реєстратора Штогріної О.І. від 24.10.2014 року (індексний номер: 16739015) про державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] ; Скасувати рішення державного реєстратора Штогріної О.І. від 24.09.2015 року (індексний номер: 24725216) про державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 04.03.2015 року Малиновським районним судом м. Одеси у справі №521/11675/14-ц було задоволено позовну заяву ОМР до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самовільно збудованого об`єкта, а саме господарської споруди на території загального користування будинку [ADDRESS] . Однак, до виконання вказаного рішення [PERSON] відчужила квартиру [ADDRESS] , на підставі договору купівлі - продажу від 24.10.2014 року [PERSON] В подальшому вказаний об`єкт нерухомості був проданий [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 24.09.2015 року. Таким чином, на думку позивача, оскільки право власності первісного власника - [PERSON] на квартиру [ADDRESS] рішенням суду скасовано, то реєстрація права власності за [PERSON] та [PERSON] на вказаний об`єкт нерухомості унеможливлює відновлення порушених прав територіальної громади міста Одеси в особі ОМР, а тому рішення державного реєстратора Штогріної О.І. підлягають скасуванню. Представник позивача приймала участь у судовому засіданні, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Штогріна О.І. у судовому засіданні участі не приймали, про дату, час та місце розгляду справи були сповіщені у встановленому законом порядку. Заперечень на позов або заяв по суті справи до суду надано не було. Представник відповідача [PERSON] приймав участь у судовому засіданні, проти задоволення позову заперечував, просив відмовити в повному обсязі. Свою позицію обґрунтовував тим, що під - час вчинення договору купівлі - продажу, який був посвідчений нотаріально, нотаріусом були проведені всі необхідні дії для перевірки об`єкту відчуження, однак не було виявлено жодних спорів відносно квартири, арештів чи заборон на підписання договору. Про будь - які судові спори на момент укладення договору відомо не було, а тому відповідач вважає себе добросовісним набувачем. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, вислухавши доводи сторін по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що 04.03.2015 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси у справі №521/11675/14-ц задоволено позовну заяву ОМР до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самовільно збудованого об`єкта. Зазначеним рішенням, яке набрало законної сили, [PERSON] зобов`язано власними силами та за свій рахунок привести до попереднього стану самовільно захоплену земельну ділянку шляхом знесення господарської споруди на території загального користування будинку [ADDRESS] . Вказаним рішенням встановлено, що [PERSON] здійснила реконструкцію належної їй квартири [ADDRESS] , прибудувавши до неї самовільно зведену будівлю, внаслідок чого утворилась окрема квартира, яка в подальшому була зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та внесено запис про державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Так, [PERSON] за договором купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Штогріною О.І. від 24.10.2014 року, передала у власність [PERSON] об`єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] . В подальшому, [PERSON] за договором купівлі - продажу від 24.09.2015 року, серія та номер 2071, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Штогріною О.І., відчужила [PERSON] вищезазначений об`єкт нерухомості. Одеською міською радою було подано адміністративний позов до ДАБІ України, державного реєстратора реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Заяця К.В., за участю третіх осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ІУ 142141070025 «Реконструкція квартири з розподілом на дві самостійні квартири за адресою: [ADDRESS] » та рішення державного реєстратора за індексним номером 155385599 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 19.04.2017 року, яка набрала законної сили 29.09.2017 року, вказаний позов задоволений в повному обсязі. Таким чином, право власності первісного власника - [PERSON] на квартиру №2 а було скасовано. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цивільному Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Це означає, що його вчинення не є підставою набуття тих прав та обов`язків, на що спрямовано правочин. Частиною 3 статті 215 ЦК України встановлено, що оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним в судовому порядку за позовом однієї із сторін цього правочину або іншої заінтересованої особи, що заперечують його дійсність на підставах, встановлених законом. Оспорювані договори купівлі - продажу не відповідають вказаним вимогам законодавства, так як [PERSON] не набула права власності на реконструйований об`єкт будівництва, оскільки він є об`єктом самочинного будівництва. Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із вимогами ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про право на нерухоме майно та їх обтяжень підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Водночас, ч. 2 ст. 376 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Враховуючи, що за змістом ст.ст. 316, 317 ЦК України, право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва, відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України, не породжує в неї права власності на таке майно, а відтак виключає це майно з цивільного обороту. Така правова позиція викладена Верховним Судом України від 30.09.2015 року у справі №6-286 цс 15. Оскільки право власності [PERSON] на об`єкт самочинного будівництва не набуто, так як немає достатніх правових підстав, реєстрація такого права скасована, то й правочини, які випливали з реалізації такого права, не можуть створювати юридичних наслідків і є такими, що укладені всупереч вимогам закону. Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що на момент укладення спірних договорів купівлі - продажу [PERSON] не набула права власності на об`єкт нерухомості, а тому не мала права його відчужувати на користь [PERSON] , а вона, в свою чергу, не мала права відчужувати спірний об`єкт [PERSON] . За такого, договір купівлі - продажу підлягає визнанню судом недійсним, а прийняті приватним нотаріусом рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в зв`язку із укладанням договору купівлі - продажу, підлягають скасуванню. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання договорів купівлі - продажу недійсними є обґрунтованими, обставини на які посилається позивач доведеними, а тому вони підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ч. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Враховуючи, що рішення державного реєстратора прийнято на підставі договорів купівлі - продажу, які визнані судом недійсними, такі рішення підлягають скасуванню. Позивач також просив стягнути з відповідачів солідарно судові витрати, які були понесені. Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, судові витрати підлягають стягненню з відповідачів у розмірі 2 199 грн. 33 коп. з кожного.

Outcome: approved