overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,46 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в с. Чукалівка Тисменицького району Івано-Франківської області, у порядку спадкування за законом. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що її прабаба [PERSON] відповідно до сертифікату про право на земельну частку (пай), а в подальшому державного акту на право власності на земельну ділянку була власником земельної ділянки розміром 0,46 га з кадастровим номером [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в с. Чукалівка Тисменицького району Івано-Франківської області. Вартість даної земельної ділянки становить 7558,46 грн. Однак, оригінали зазначених правовстановлюючих документів відсутні. Після смерті прабаби 24.04.2009 р. відкрилась спадщина на належне їй майно, у тому числі на дану земельну ділянку. Позивачка як спадкоємець за законом п'ятої черги прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом з прабабою. Інших спадкоємців немає. Однак, відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкову земельну ділянку перешкоджає їй в оформленні свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути у його відсутності та відсутності позивачки, позов підтримав і просив його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві відповідач позов визнав, просив справу розглянути у відсутності свого представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що прабаба позивачки [PERSON] була власником земельної ділянки площею 0,46 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером [NUMBER], що розташована в с. Чукалівка Тисменицького району Івано-Франківської області, вартість якої становить 7558,46 грн. Право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 18.12.2008 р. Однак, оригінал вказаного правовстановлюючого документу відсутній. Після смерті 24.04.2009 р. [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно, у тому числі на вказану земельну ділянку, яку прийняла позивачка як єдиний спадкоємець за законом п'ятої черги відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України. Вказані обставини, які відповідачем не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. З огляду на те, що відсутність правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку позбавляє позивачку можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку, за нею слід визнати право власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом після померлої прабаби. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 1265, 1268 ЦК України, ст. 81 ч.1 п."г" ЗК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що її батько [PERSON] був власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 25.03.1998 р., виданого відповідно до рішення виконавчого комітету Тисменицької міської ради № 11 від 02.03.1998 р., право власності зареєстровано Івано-Франківським ОБТІ 25.03.1998 р. Однак, правовстановлюючий документ на квартиру втрачено. Інвентаризаційна вартість квартири на даний час складає 167213 грн. Після смерті [INFO] батька відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на вказану квартиру. Позивачка як спадкоємець за законом першої черги прийняла спадщину відповідно до вимог ст.1269 ЦК України, подавши 22.07.2015 р. до Тисменицької районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців немає. У зв'язку з відсутністю правоустановлюючого документу на спадкову квартиру державний нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просила визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно у порядку спадкування за законом після смерті батька. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути у його відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи відповідач належним чином повідомлений, не повідомив суду про причини неявки свого представника. За таких обставин суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що батько позивачки [PERSON] був власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 25.03.1998 р., виданого відповідно до рішення виконавчого комітету Тисменицької міської ради № 11 від 02.03.1998 р., право власності зареєстровано Івано-Франківським ОБТІ 25.03.1998 р. Однак, правовстановлюючий документ на квартиру втрачено. Інвентаризаційна вартість квартири на даний час складає 167213 грн. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина на вказану квартиру, яку прийняла позивачка у порядку ст.1269 ЦК України як єдиний спадкоємець за законом першої черги. Вказані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами, а саме: свідоцтвом про смерть (а.с.5), довідкою ОКП "Івано-Франківське ОБТІ" (а.с.6), звітом про оцінку майна (а.с.7-15), технічним паспортом (а.с.21-22), заявою про прийняття спадщини (а.с.33). З огляду на те, що відсутність правоустановлюючого документу на спадкову квартиру позбавляє позивачку можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку, за нею слід визнати право власності на вказане нерухоме майно у порядку спадкування за законом після померлого батька. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1261, 1269 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання таким, що втратив право користування житлом, та обґрунтувала позов тим, що вона на підставі договоу купівлі-продажу від 23.06.2020 р. є власницею квартири [ADDRESS] . В квартирі зареєстрований відповідач по справі - [PERSON] . Однак відповідач тривалий час в квартирі не проживає, не приймає участі в утриманні квартири та сплаті комунальних послуг за користування квартирою. В добровільному порядку з реєстрації відповідач не знімається, чим перешкоджає позивачці, як власнику, вільно розпоряджатися належним майном та змушує нести додаткові матеріальні витрати по комунальному обслуговуванню квартири. Просить визнати відповідача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити, на заявлених вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився за невідомою суду причиною, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення слухання справи не надав. Відзив на позов, також, від нього не надходив. Суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності на підставі наявних доказів з винесенням заочного рішення. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно правовстановлюючих документів, позивачці на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Згідно довідки про склад сім`ї, виданої Управлінням реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради № 43209 від 22.09.2020 р. в квартирі [ADDRESS] зареєстрований громадянин [PERSON] , [INFO] . Однак, відповідач в квартирі не мешкає, комунальні послуги не сплачує, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має та квартирою не цікавиться. Вказані обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків, які засвідчені головою правління ОСББ "Покоління" Кандауровою К.П. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, у зв`язку із чим відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.08.2001 року вони зареєстрували шлюб у виконкомі Акрешорської сільської ради, Косівського району, Івано-Франківської області, за актовим записом №3. Причиною розірвання шлюбу стало те, що вони не зійшлися характерами, в результаті чого між ними виникають сварки та різні непорозуміння. На даний час разом не проживають та подружніх відносин не підтримують. А тому, вважає, що сім"я розпалась, шлюб носить формальний характер, надії на примирення немає. Просить шлюб розірвати. Позивачка подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач у поданій до суду заяві просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнає та просить шлюб розірвати. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. А згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із оглянутих матеріалів справи вбачається, що 05.08.2001 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Акрешорської сільської ради, Косівського району, Івано-Франківської області, за актовим записом №3. Як встановлено в судовому засіданні сім"я розпалася повністю та надії на її збереження немає, оскільки сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть. А ст. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При оформленні розірвання шлюбу в органах РАЦСу Косівського районного управління юстиції залишити позивачці прізвище «[PERSON]». Неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] залишити на проживання біля матері. На підставі наведеного, ст. ст. 51, 56, 109 - 112 Сімейного Кодексу України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 вересня 1987 року вони зареєстрували шлюб у Палаці урочистих подій м.Миколаїв, за актовим записом №1416. За час проживання в шлюбі в них народився син, [PERSON] [INFO] , який на даний час є вже повнолітнім. Причиною розірвання шлюбу стало те, що у них відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на життя, на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Фактично шлюбні відносини вони припинили з 2014 року, спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. 11.06.2014 року відповідач [PERSON] знявся із реєстрації в м.Миколаєві та переїхав жити в с.Верхній Березів Косівського району Івано-Франківської області. А тому, вважає, що сім"я розпалась, шлюб носить формальний характер, надії на примирення немає. Просить шлюб розірвати. Позивач подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву із клопотанням про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає, шлюб просить розірвати. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. А згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із оглянутих матеріалів справи вбачається, що 12.09.1987 року сторони зареєстрували шлюб у Палаці урочистих подій м.Миколаїв, за актовим записом №1416, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.14). За час проживання сторін в шлюбі в них народився син, [PERSON] [INFO] , який на даний час є вже повнолітнім. Як встановлено в судовому засіданні сім"я розпалася повністю та надії на її збереження немає, оскільки позивачка на примирення не згідна, наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачкою не заявлено клопотання про відновлення їй дошлюбного прізвища а тому суд вважає за доцільне залишити їй існуюче прізвище « [PERSON] » . Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на користь позивачки з відповідача слід стягнути оплачений судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі наведеного, ст. ст. 51, 56, 109 - 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог спирається на те, що 15.07.2014 року між нею та відповідачем відділом ДРАЦСу Тальнівського районного управління юстиції Черкаської області, за актовим записом № 63, було зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Шлюбні відносини припинені, примирення не можливе, в звязку з чим і подано позов до суду. Також просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі в сумі 551,20 грн. та витрати за надання правової допомоги в сумі 300 грн. На попереднє судове засідання позивачка не з"явилася надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю, а справу просила слухати у її відсутність. Відповідач на попереднє судове засідання не з"явився, надав до суду заяву в якій позов визнав повністю, а справу просив слухати у його відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази надані по справі, приходить до висновку, що відповідно до ч.3 ст. 105, ст. 112 СК України позов підлягає до задоволення повністю. Майновий спір при розірванні шлюбу не розглядався. На підставі ст. 105 ч. 3, ст. 112 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог спирається на те, що з 16 липня 2016 року позивач перебуває в шлюбі з відповідачем. Шлюб зареєстровано Маньківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що 16.07.2016 року складено відповідний актовий запис за №24. Спільних з відповідачем дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось, з часом виявилось, що їх шлюб невдалий, між ними взагалі немає спільних інтересів, проживають окремо. Шлюбних стосунків вони не підтримують, спільного сімейного бюджету не мають, подальше сумісне життя і збереження сімї за таких умов є неможливими, такий шлюб існує лише формально. \~ За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сімї, та унеможливлює примирення з відповідачем. Розірвання шлюбу за спільною заявою через органи реєстрації актів цивільного стану унеможливлюється по причині відсутності на це згоди відповідача, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. Позивач в підготовче засідання не з"явилася, але згідно письмової заяви просить справу розглядати у її відсутність та підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання не з"явився, але згідно письмової заяви просить справу розглядати у його відсутність та визнає позовні вимоги в повному обсязі.. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до вимог ст. 56 СК України, оскільки сімейно-шлюбні стосунки сторін припинені, сторони спільно не проживають. В силу ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами склалися стосунки, відповідно до яких сторони по справі мають різні погляди на життя, різні вподобання, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, спільно не проживають, практично їх сімя повністю розпалася і її збереження стало неможливим та не суперечить інтересам подружжя, а тому підлягають задоволенню. Майновий спір не вирішувався. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог спирається на те, що з 23 січня 2010 року зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем актовий запис № 3. 8 липня 2010 року позивачка народила сина [PERSON], батьком якого є відповідач. Сімейно-шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені, оскільки вони не зійшлись характером, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з"явилася, але згідно письмової заяви просить справу розглядати у її відсутність та підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився, але згідно письмової заяви просить справу розглядати у його відсутність та визнає позовні вимоги в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до вимог ст. 56 СК України, оскільки сімейно-шлюбні стосунки сторін припинені, сторони спільно не проживають. В силу ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами склалися стосунки, відповідно до яких сторони по справі мають різні погляди на життя, різні вподобання, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, спільно не проживають, практично їх сімя повністю розпалася і її збереження стало неможливим та не суперечить інтересам подружжя. Також встановлено що між сторонами узгодженно місце проживання малолітньої дитини: [PERSON],\~[INFO], а саме за місцем проживання матері - позивачки по справі. Майновий спір не вирішувався. Судові витрати поклвсти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в них склалися неприязні відносини, з березня 2014 року разом не проживають. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю з мотивів викладених у позовній заяві, та після розірвання присвоїти їй прізвище "[PERSON]". В судовому засіданні відповідач позов визнав, та просить суд розірвати шлюб між ним та позивачкою. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив. Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 2012 року, що засвідчує їх свідоцтво про шлюб [NUMBER], видане Озернянською сільською Радою Зборівського району Тернопільської області, актовий запис № 9. У шлюбі дітей не було. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, можливість примирення категорично заперечує. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя позивачки і відповідача та збереження шлюбу неможливе, дана сім'я фактично розпалася, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 10 жовтня 2017 року у Богородчанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 103. У шлюбі дітей не мають. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, у них часто виникали непорозуміння та суперечки через різні погляди на сімейне життя. Оскільки розірвати шлюб в органах ДРАЦС відповідач відмовляється, змушена звертатися до суду. Вважає, що шлюб носить формальний характер, тому просить його розірвати та відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON] . В судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву у якій просила проводити розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала в повному обсязі, примирення вважає неможливим, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся в установленому законом порядку. В зв`язку з цим ухвалено проводити розгляд справи в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 жовтня 2017 року у Богородчанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 103. У шлюбі дітей не мають. Відповідно до ст. ст. 104, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Стосунки, які існують між подружжям виключають можливість збереження сім`ї, а тому шлюб слід розірвати та відновити позивачці її дошлюбне прізвище " [PERSON] ". На підставі викладеного та ст.ст. 104 - 112 СК України,

Outcome: approved