Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

\~Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що 03.04.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] за умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 6448,00 гривень. Відповідно до п.1.4.6. кредитного договору платежі по кредиту нараховуються щомісячно, виходячи зі строку Кредиту, в розмірі вказаному в графіку платежів. Відповідачка не здійснила чергове погашення кредиту за кредитним договором, чим порушила зобовязання, щодо щомісячної сплати процентів за користування наданими кредитами, що прямо передбачено умовами кредитного договору. Згідно з умовами Договору факторингу № 24/03/2014 від 24.03.2014 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності до ст. ст. 512, 514. 1077 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України відступило, а TOB «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем. У звязку з невиконанням зобовязань за кредитним договором № [NUMBER] від 03.04.20132 року, станом на 28.03.2016 року відповідачка має заборгованість перед банком, яка складає 7558,68 грн., з яких: 6177,01 грн. - залишок заборгованості за тілом кредиту; 0,55 грн. - залишок заборгованості за відсотками; 1381,12 грн. - сума комісії, яку просять стягнути з відповідачки. В судове засідання представник позивача не зявився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. (а.с. 3). Відповідачка в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі та пояснила, що 03.04.2013 р. отримала кредит, сплатила платежі за 2 місяці, а в подальшому сплату не проводила в звязку з важким матеріальним становищем. Заперечень по сумі заборгованості не має, проти стягнення з неї суми боргу не заперечує. Вислухавши позивачку, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт перебування відповідачки [PERSON] та ПАТ «ОПТ Банк» у договірних відносинах підтверджується договором № [NUMBER] від 13.11.2006 року, згідно якого Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» надав [PERSON] споживчий кредит у розмірі 6448 грн. 00 коп. (п. 1.1 договору) , а [PERSON] зобовязалася повернути кредит не пізніше 03 квітня 2015 р., сплатити проценти за кредитом, інші платежі, згідно графіку (п. 1.2, 1.3, 1.4 договору). Факт відступу права вимоги за Договором про надання споживчого кредиту Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» і факт прийняття TOB «ОТП Факторинг Україна» цього права підтверджується Договором факторингу № 24/03/2014 від 24.03.2014 року та витягом із реєстру боржників, в тому числі, право вимоги про повернення боргу від [PERSON] (а.с. 10-13, 14) Факт надання позивачем відповідачу кредитних коштів та отримання їх відповідачем [PERSON] не заперечується. Розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем підтверджується розрахунком заборгованості і становить станом на 28.03.2016 р. - 7558,68 грн., з яких: 6177,01 грн. - залишок заборгованості за тілом кредиту; 0,55 грн. - залишок заборгованості за відсотками; 1381,12 грн. - сума комісії. (а.с. 4) Згідно платіжного доручення від 30.08.2016 р., позивачем сплачено судовий збір в сумі 1378,00 грн. (а.с. 29). Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); Згідно ч.1 ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ч. ч.1,2 ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом; якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обовязку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ч.1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.ч. 1, 2 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно ч.1 ст.1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобовязань або відповідальності перед боржником у звязку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що була передана йому, в строк и в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процент річних не встановлений договором або законом. Згідно ст. ст. 11, 626 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із договору, в силу зобовязання одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої особи (кредитора) визначені дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобовязання. Згідно ч.ч.1,4 ст.174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON], відповідно до укладеного між нею та Публічним акціонерним товариством «ОТБ Банк», який відступив право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту TOB «ОТП Факторинг Україна», договору № [NUMBER] від 03.04.2013 року, отримала споживчий кредит та зобовязалася повернути його не пізніше 03 квітня 2015 р., сплатити проценти за кредитом, інші платежі, згідно графіку, однак свої зобовязання відповідачка виконувала неналежним чином, не вносила платежі у строки і розмірах, встановлених договором, чим істотно порушила його умови, і внаслідок чого у неї утворилася заборгованість, розмір якої станом на 28.03.2016 р. становить 7558,68 грн., з яких: 6177,01 грн. - залишок заборгованості за тілом кредиту; 0,55 грн. - залишок заборгованості за відсотками; 1381,12 грн. - сума комісії, позовні вимоги відповідачкою визнано у повному обсязі, що не суперечить обставинам справи та закону, не порушує прав та законних інтересів інших осіб, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі, а вказана заборгованість - стягненню з відповідачки [PERSON] на користь позивача. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1378 грн. 00 коп., також підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі ст..ст.11, 509-510 ,512, 514, 525-527, 530, 610, 612, 625, 1049, 1054, 1077- 1079,1082,1084 ЦК України та

Outcome: approved