Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом про визнання за нею права власності на земельні ділянки площею 1,6434 га та площею 1,4326 га, які розташовані на території Лебедівської сільської Ради Новоград-Волинського району Житомирської області, що належали її померлому батьку. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що після смерті батька, [PERSON], який помер [INFO] року, відкрилась спадщина, що крім іншого складалась із вищезазначених земельних ділянок. Як спадкоємиця за заповітом, прийняла спадщину, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, у зв'язку з відсутністю документів, які підтверджують реєстрацію права власності на земельні ділянки. Хоч за життя батько і не встиг у встановленому законом порядку зареєструвати право власності на земельні ділянки, які він отримав у спадок від своєї дружини, однак вони належали йому на підставі свідоцтва про право на сападщину. Сторони в судове засідання не прибули. До суду надіслали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON],- батько позивачки /а.с. 3,4/, після смерті якого відкрилася спадщина, що крім іншого складалась, із земельних ділянок площею 1,6434 га та площею 1,4326 га, які розташовані на території Лебедівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області. Позивачка після укладення шлюбу змінила прізвище з «[PERSON]» та «[PERSON]» на [PERSON]» /а.с.6-9/. Постановою про відмову у вчинення нотаріальних дій державним нотаріусом Новоград-Волинської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площею 1,6434 га та площею 1,4326 га розташовані на території Лебедівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області у зв'язку з відсутністю документів, які підтверджують реєстрацію права власності на земельні ділянки (а.с. 30). Зазначені земельні ділянки, належали померлій [INFO] року, [PERSON], дружині [PERSON], на підставі Державних Актів на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 093442 та серії ЖТ № 015214 від 25.06.2004 року, виданих на підставі розпорядження Новоград-Волинської райдержадміністрації від 06 травня 2004 року № 220, зареєстрованих в Книзі записів державних актів на право власності на землю, цільове призначення яких - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.5, 21-22). Спадкоємцем всього спадкового майна [PERSON], що крім іншого складалось із зазначених земельних ділянок, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, був її чоловік, [PERSON] /а.с. 20/. За свого життя, батько позивачки, розпорядився усім своїм майном склавши заповіт на ім`я [PERSON] /а.с. 18/. Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Однією з таких підстав, відповідно до статті 1217 ЦК України, є спадкування майна за законом та за заповітом. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Після чого, відповідно до ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ст.182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону ( ч. 2 ст. 373 ЦК України). Відповідно до п. г) ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, крім іншого, на підставі прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. В пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року роз'яснено, що відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та, враховуючи неможливість оформлення позивачкою своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки площею 1,64 га та площею 1,43 га в с. Лебедівка Новоград-Волинського району Житомирської області, що залишилася після смерті її батька, [PERSON] Відтак, позовні вимоги позивачки є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved