Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до [PERSON] та Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, третя особа - Петропавлівська державна нотаріальна контора головного управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання права власності на будинок. В обґрунтування позову позивачка зазначає, що 22.02.1985р. вона уклала шлюб з [PERSON]. 06.07.1988 р. між її чоловіком [PERSON] та виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку у селі Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області. Після укладення договору купівлі - продажу поштова адреса зазначеному спірному будинку присвоєна не була. Право власності на спірний будинок не було зареєстровано в органах технічної інвентаризації. Будинок був придбаний за спільні сумісні кошти подружжя та являється їхньою спільною сумісною власністю. Позивачка зазначає, що у будинку проживали вона, її чоловік, а також двоє їхніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Всі зазначені особи були зареєстровані у вказаному домоволодінні в погосподарській книзі. 05.03.2005 р. відповідачка [PERSON], донька позивачки, вийшла заміж, змінила прізвище на «[PERSON]», переїхала мешкати за адресою: [ADDRESS] Петропавлівського району Дніпропетровської області. 10.01.2008 р. [PERSON] знялась з реєстраційного обліку у спірному будинку та зареєструвалась за адресою: Дніпропетровська область, [ADDRESS], де мешкає разом зі своєю родиною. [INFO] р. помер чоловік позивачки [PERSON] Заповіт він не залишив. На момент смерті чоловіка разом з ним були зареєстровані та проживали позивачка [PERSON] та його син [PERSON]. Після смерті [PERSON] ні дружина, ні діти не зверталися до нотаріальної контори з офіційними заявами про прийняття спадщини. Позивачка вважає, що вона та [PERSON] фактично прийняли спадщину, так як були зареєстровані та постійно проживали разом зі спадкодавцем на момент його смерті. [INFO] р. помер син позивачки [PERSON]. Дружини або дітей він не мав. Заповіт не залишив. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області № 234 від 24.06.2014 р. спірному будинку присвоєна адреса: [ADDRESS]. У 2014 році позивачка звернулась до Петропавлівської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав на будинок, однак отримала відмову у зв'язку з тим, що право власності на спадковий будинок не було зареєстровано за померлим [PERSON] в Бюро технічної інвентаризації. Позивачка вважає, що має право на визнання за нею права власності на спірний будинок в цілому: на 1/2 частину будинку - як на половину спільно нажитого майна подружжя, на 1/4 частину будинку - як спадкоємець першої черги після смерті чоловіка [PERSON], на іншу 1/4 частину будинку - як спадкоємець першої черги після смерті сина [PERSON]. Позивачка на підставі викладеного, посилаючись на ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, просить суд визнати за нею право власності на будинок, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Петропавлівський район, [ADDRESS] Позивачка подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала і просила задовольнити. Відповідач Миколаївська сільська рада подала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності її представника. Відповідачка [PERSON] подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечувала. Третя особа - Петропавлівська державна нотаріальна контора подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника. Вивчивши надані позивачкою докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 22 лютого 1985 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу [NUMBER], виданого виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району /а.с.8/. Згідно копії довідки комунального підприємства «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 20.06.2014 року вбачається, що право власності на будинок по [ADDRESS] зареєстровано станом на 01.01.2013 року за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № 139 /а.с. 41/. Згідно копії рішення виконавчого комітету Петропавлівської районної ради № 167 від 25.05.1988 року будинок по [ADDRESS], який зареєстрований за [PERSON], переданий на баланс Миколаївській сільській раді, як безхазяйне майно /а.с. 40/. В період перебування у шлюбі позивачка та її чоловік [PERSON] придбали житловий будинок в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області, про що свідчить копія договору купівлі - продажу від 06.07.1988 року, укладеного між Миколаївською сільською радою та [PERSON] /а.с. 15/. [INFO] року народилася донька [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району 20.04.1986 року /а.с 12/. [INFO] року народився син [PERSON], про що свідчить копія повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції 21.10.2009 року /а.с 10/. 05.03.2005 року відповідачка [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] та змінила своє прізвище на «[PERSON]», про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого виконкомом Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району 05.03.2005 року (а.с.14). Вартість спадкового домоволодіння складає 19945 грн. згідно висновку про проведення оцінки майна від 12.06.2014 року, проведеної ТОВ «Південні зорі» /а.с. 23-39/. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Петропавлівського району від 26.06.2014 року № 234 будинку [PERSON] присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] Петропавлівський район /а.с. 21/. Позивачка також звернулася до Петропавлівської державної нотаріального контори з заявою про одержання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті свого чоловіка [PERSON], але нотаріус у своєму листі № 322/02-14 від 22.07.2014 р. відмовив у видачі свідоцтва, тому що їй необхідно було надати правовстановлюючий документ та витяг з реєстру прав власності на житловий будинок на ім'я померлого [PERSON]. Нотаріус їй роз'яснив, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і, як наслідок, правовстановлюючий документ відсутній, питання належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку /а.с. 22/. Земельна ділянка за адресою [ADDRESS] Петропавлівський район не приватизована, про що свідчить копія довідки № 7/10-1954 від 17.06.2014 року, виданої Управлінням Держземагенства у Петропавлівському районі /а.с. 42/. Позивачка [PERSON] зареєстрована [ADDRESS] згідно запису погосподарської книги № 22, про що свідчить довідка № 3259 від 28.10.2014 року /а.с. 43/. Згідно з ч.1 ст. 328 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на частину будинку [ADDRESS] Дніпропетровської області [PERSON] та [PERSON] не зареєстровано. Незважаючи на відсутність реєстрації права власності [PERSON] та [PERSON] на будинок [ADDRESS] Дніпропетровської області, це право ніким не оспорюється, тому що набуте за договором купівлі - продажу в той час, коли набуття права власності не пов'язувалося з моментом його державної реєстрації, тобто до 01.01.2004 року - дня набрання чинності Цивільним кодексом України, ст.182 якого передбачає державну реєстрацію прав власності на нерухомість, а ст.331 якого пов'язує набуття момент набуття права власності на нерухоме майно з моментом його державної реєстрації. Відповідно до ст.86 Цивільного кодексу (далі - ЦК) Української РСР, в редакції, яка діяла 06.07.1988 року, на час укладення [PERSON] договору купівлі - продажу з Миколаївської сільською радою Петропавлівського району, відносини власності регулювалися Законом України "Про власність", цим Кодексом, іншими законодавчими актами, які не передбачали державну реєстрацію прав власності на нерухомість. Згідно з ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який прийнято 01.07.2004 року, набрав чинності 03.08.2004 року, в редакції від 04.07.2012 року, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Отже, згідно договору купівлі - продажу від 06 липня 1988 року [PERSON] з 06.07.1988 року і по день смерті (на час відкриття спадщини) був власником 1/2 ідеальної долі будівлі житлового будинку [ADDRESS] Дніпропетровської області. Позивачка згідно договору купівлі - продажу від 06 липня 1988 року, укладеного в період шлюбу з [PERSON], з 06.07.1988 року і по цей час є власником 1/2 ідеальної долі будівлі житлового будинку [ADDRESS] Дніпропетровської області відповідно до приписів ст.ст. 60,61,63,65 Сімейного кодексу (далі - СК) України. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу)(ч.1). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч.2). Згідно з ст.61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту(ч.1). Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч.3). Стаття 63 СК України передбачає, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 65 СК України визначено наступне : 1. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. 2. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. 3. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. 4. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. З аналізу наведених норм СК України випливає, що придбаний сторонами по справі в період шлюбу будинок є їх спільною сумісною власністю. [INFO] року помер чоловік позивачки [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району 29.01.2008 року (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, що належало померлому, а саме 1/2 будинку [ADDRESS] Дніпропетровської області, яку прийняли позивачка та син позивачки [PERSON] відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, згідно з якою спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачка і син позивачки [PERSON] про відмову від спадщини померлого [PERSON] не заявляли. Донька [PERSON] [PERSON] спадщину після смерті батька не прийняла. [INFO] р. помер син позивачки [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району від 01.12.2009 року (а.с.11) . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на частку спадщини від його померлого батька [PERSON], а саме 1/4 будинку [ADDRESS] Дніпропетровської області. Згідно з ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, позивачка вважається такою, що прийняла спадщину померлого чоловіка [PERSON] та сина [PERSON]. Донька позивачки [PERSON], відповідачка по справі, не заперечує проти визнання права власності на будинок [ADDRESS] Дніпропетровської області за її матір'ю, позивачкою по справі. Відповідно до ч. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. У позивачки відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку, тому що за життя спадкодавців не було зареєстроване їх право власності на це нерухоме майно, в зв'язку з чим він не може отримати свідоцтво про право на спадщину і звернувся з позовом до суду. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що позивачка є єдиною спадкоємицею за законом першої черги після смерті свого чоловіка [PERSON] на 1/4 ідеальної долі будівлі житлового будинку [ADDRESS] Дніпропетровської області та свого сина [PERSON]. на 1/4 ідеальної долі будівлі житлового будинку [ADDRESS] Дніпропетровської області. На підставі викладеного, ст.86 ЦК Української РСР, ст.ст.12, 13 Закону України «Про власність», ст.ст.60, 61, 63, 65 СК України, ст. ст. 316, 328, 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved