Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, призначених відповідно до рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 18 квітня 2018 року у справі № 708/298/18 у вигляді 1000 грн., та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого мінімального розміру аліментів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дииною повноліття. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі, додаткових клопотань не має. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, пояснивши, що він не згідний платити аліменти на утримання дочки у зазначеному позивачкою виді, оскільки навчається на денній формі , не працює, підтвердивши суду, що інших дітей на утриманні не має. Вислухавши сторони, дослідивши наявні у справі матеріали, судом встановлено такі обставини. Як встановлено судом і вбачається з рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 16 березня 2020 року, справа № 708/194/20, шлюб між сторонами по справі розірвано (а.с.7). Судячи з даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.07.2016 року сторони є батьками малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Позивачка проживає без реєстрації разом з дочкою за адресою: [ADDRESS] , що встановлено з довідки виконавчого комітету Чигиринської міської ради № 19/06-01-03 від 07.10.2021 року. Відповідно до рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 18 квітня 2018 року у справі № 708/298/18 з [PERSON] на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 29.03.2018 року, до досягнення дитиною повноліття (а.с.9-10). Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд констатує, що право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Однак у будь-якому випадку мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Так, 08 липня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», а тому розмір стягуваних аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Суд визнає, що з часу присудження аліментів за попереднім рішенням суду, дійсно змінились певні життєві обставини усіх зацікавлених у цій справі осіб (позивача, відповідача, дитини). Суд бере до уваги посилання позивачки на те, що з віком потреби дитини стали зростати, а відтак витрати на її утримання стали збільшуватись і тих коштів, які стягуються з відповідача недостатньо, оскільки раніше визначений судом розмір аліментів є, на думку суду, недостатнім для забезпечення належного утримання дитини і її гармонійного розвитку. А як вбачається з матеріалів справи, відповідач у справі є працездатною особою, не має на утриманні інших дітей, а тому має фінансову можливість надавати матеріальну допомогу дитині, що є його обов`язком у відповідності до положень чинного сімейного законодавства України. Посилання відповідача про його навчання на денній основі та відсутність постійного місця роботи, ніяким чином не впливає на обов`язок відповідача забезпечувати гармонійний розвиток дитини. Суд враховує постійне проживання дитини з позивачем та її щоденну турботу про дитину (а.с.11,23-25). При вирішенні питання про розмір аліментів суд враховує, викладені вище обставини, і приходить до висновку про стягнення аліментів на користь позивача в інтересах дитини в розмірі 1/4 частки доходу відповідача, починаючи з дня набранням рішенням суду законної сили, враховуючи вимоги ст.ст.181, 182, 192 СК України та виходячи з обставин справи. Відповідачем не доведено, що такий визначений судом розмір аліментів є несправедливим чи не відповідає вимогам закону. При визначенні розміру аліментів, суд діє виключно в найкращих інтересах дитини. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, а розмір аліментів, визначений судом у вигляді твердої грошової суми у розмірі 1000 гривень, має бути змінений на 1/4 частку його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по справі в розмірі 908 грн., оскільки позивачка при подачі позову до суду по закону була звільнена від сплати судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved