Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що 24 квітня 2019 року вона та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб. Від спільного подружнього життя дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів та погляди на сімейні відносини, між ними постійно виникають сварки та конфлікти. Сторони не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Позивач вирішила розірвати шлюб, оскільки він носить лише формальний характер, подальше його збереження є недоцільним, так як це суперечить їхнім інтересам. Терміну на примирення просила не надавати. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київській області від 11 листопада 2020 року провадження у вказаній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Просив строк на примирення не надавати. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні підтримав думку свого довірителя, просив шлюб розірвати. Суд, заслухавши пояснення відповідача, представника відповідача, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 24 квітня 2019 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб у Броварському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Київській області, актовий запис №213, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження ш любу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони остаточно припинили сімейні відносини, не ведуть спільного господарства,продовжувати подальше спільне життя не бажають, від застосування заходів щодо примирення відмовляються, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам сторін. Згідно із ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved