Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

У липні 2014 р. до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій заявник вказала, що певний час перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, а з 07 березня 2012 року - у шлюбі, внаслідок чого мають неповнолітню дитину, 2011 р. н. Оскільки [PERSON] добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, посилаючись на ст. ст. 180-183 Сімейного кодексу України, вимагає стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дочки. У попередньому судовому засіданні [PERSON] позов підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні не визнав позов повністю, бо не вважає себе біологічним батьком дитини. Оповіщені у встановленому порядку про час і місце розгляду справи сторони у наступні судові засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, відповідач письмових заперечень проти позову не надіслав. Як вбачається з письмової заяви [PERSON] від 24.09.2014 р., вона просить суд розглянути справу в її відсутність, позов підтримує повністю. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини. Заслухавши згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов із таких підстав. Як вбачається із наданих сторонами доказів, вони спочатку перебували у фактичних шлюбних відносинах, а з 07.03.2012 р. - у зареєстрованому шлюбі, внаслідок чого мають неповнолітню дочку: [PERSON], [INFO] Згідно довідки відділу Державної виконавчої служби Новомиргородського РУЮ Кіровоградської області з [PERSON] не проводяться стягнення аліментів у передбаченому законом порядку. За довідкою Олександрівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області неповнолітня перебуває на утриманні позивача. Із довідок КЗ «Новомиргородський центр первинної медико-санітарної допомоги» витікає, що дитина має задовільний стан здоров'я. Згідно вимогам Сімейного кодексу України: ст. 180 - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ч. 3 ст. 181 - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; ч. 1 ст. 183 - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. ч. 1 ст. 192 - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У судовому засіданні безспірно встановлено, що відповідач, не дивлячись на свій батьківський обов'язок, участі у вихованні дочки з моменту її народження не приймає, матеріальної допомоги на її утримання не надає, у зв'язку з чим з нього необхідно стягнути аліменти в примусовому порядку у зазначеному позивачем розмірі. У даному випадку при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) відсутність у платника аліментів інших дітей, на утримання котрих він би сплачував аліменти, непрацездатних дружини, батьків; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 Сімейного кодексу України). Суд відкидає заперечення відповідача [PERSON], оскільки, незважаючи на роз'яснене йому судом право пред'явити зустрічний позов про виключення запису як батька дитини з актового запису про народження дитини, він ним не скористався. Тому позов [PERSON] слід задовольнити повністю. Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 79-80, 88 ЦПК України судовий збір у сумі 243,60 грн., від сплати якого позивач була звільнена у встановленому законом порядку, підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Ураховуючи наведене, на підставі ст. ст. 136, 180-183, 191-192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved