Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем в цивільному шлюбі з травня 2002 року по червень 2005 року. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] - [INFO].. Але спільне життя з відповідачем не склалося і в даний час вони проживають окремо. Син проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання дитини і матеріальної допомоги добровільно не надає, тому позивачка змушена звернутись до суду з зазначеним позовом, який просить задовольнити. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала через канцелярію суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений, надав через канцелярію суду заяву в якій позов визнав, просить задовольнити та розглянути справу без його участі. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні даного судового засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в цивільному шлюбі з травня 2002 року по червень 2005 року, на даний час проживають окремо. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] - [INFO] року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. В суді також встановлено, що дитина знаходиться на утриманні матері, яка бажає офіційно отримувати аліменти на його утримання. Спільне подружнє життя між сторонами не склалося, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, позивачка не може самостійно утримувати сина. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ним повноліття, тому відповідач, як батько, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина до досягнення ним повноліття, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітнього. Вирішуючи питання присудження судових витрат та їх розподілу, суд встановив, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір". Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, згідно із ч. 2 ст. 88 ЦПК України. Відповідно до п.4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України, не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на судовий збір у справах про стягнення аліментів. Тому суд вважає за необхідне стягнути витрати на судовий збір з відповідача. Відповідно до ст.. 84 ч.1 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Позивач надала суду квитанцію про оплату за правову допомогу в сумі 200 грн., яку потрібно стягнути з відповідача по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved