overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 01.03.2016 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому у них [INFO] народився син [PERSON] . Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що з кінця 2020 року шлюбно-сімейні відносини сторін погіршилися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними таких відносин. Кожна зі сторін них має протилежні погляди на шлюб, сім`ю, відповідач часто нехтує сімейними цінностями, не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їх сім`ї, не може підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати , залишити їй прізвище " [PERSON] " та залишити проживати з нею вказану дитину. Позивач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи належно повідомлена. 16.08.2021 року подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 17). Відповідач в судове засідання не з`явився, 30.09.2021 року подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.21). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] сторони одружилися 01.03.2016 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 90 (а.с. 5). Згідно з даними свідоцтва про народження сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно з правилами частин 1 та 2ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них будуть проживати малолітні діти, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. В зв`язку з фактичною відсутністю спору щодо визначення місця проживання дитини сторін суд вважає, що останню слід залишити проживати з позивачем. На підставі ст.ст.104, 110, 112, 113, 160, 161 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 06.09.2008 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому у них [INFO] народилася дочка [PERSON] . Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що між сторонами часто виникали непорозуміння, сварки та скандали. Кожен з них має різні погляди на шлюб та сім`ю, вони виявилися людьми з різними характерами. Ведення спільного господарства та проживання сторонами припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Із вказаних причин сім`я сторін розпалася, надії на примирення немає, шлюб носить формальний характер. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати, залишити проживати з нею вказану дочку та залишити їй прізвище " [PERSON] ". Позивач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи належно повідомлена. 16.09.2021 року подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 32). Відповідач в судове засідання не з`явився, 15.07.2021 року в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог та просив надати строк для примирення. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] сторони одружилися 06.09.2008 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 417 (а.с. 4). Внаслідок укладення шлюбу прізвищ сторони не змінювали. Згідно з даними свідоцтва про народження сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не примирилися в наданий судом двомісячний термін, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них будуть проживати малолітні діти, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. В зв`язку з фактичною відсутністю спору щодо визначення місця проживання дочки сторін суд вважає, що останню слід залишити проживати з позивачем. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 160 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 07.11.1992 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому в них народився син, який на даний час повнолітній. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що протягом останніх років спільне життя сторін поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має різні погляди на шлюб та сім`ю, вони виявилися людьми з цілковито різними характерами. Ведення спільного господарства та проживання сторонами припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини і надії на примирення немає, шлюб носить формальний характер. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати, залишити їй прізвище " [PERSON] " та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явилася, 23.06.2021 року подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в її відсутності (а.с. 18). Відповідач проти розірвання шлюбу в судовому засіданні, яке відбулось 17.05.2021 року, просив суд призначити подружжю термін на примирення, оскільки він має намір зберегти сім`ю. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 07.11.1992 року. Шлюб зареєстровано відділом ЗАГС Коломийського міськвиконкому Івано-Франківської області, актовий запис № 573 (а.с. 4). Відповідно до ч.2\~ст.104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2\~ст.112 цього Кодексу\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, станом на 23.06.2021 року \~від\~них\~не\~надійшло\~заяв\~про\~примирення\~ після\~наданого\~ ухвалою суду від 17.05.2021 року 1 місяця на примирення, позивач і надалі наполягає на розірванні шлюбу. Тому вказаний шлюб слід розірвати та залишити позивачу прізвище, набуте при реєстрації шлюбу « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим\~ст.113 СК України. Відповідно до правил ч.1 ст.141\~ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до квитанції від 14.04.2021 року позивачем сплачено 908 грн. судового збору за подання даного позову (а.с.1). Тому в зв`язку із задоволенням позовних вимог вказані судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст.\~104,\~110,\~112,\~113 Сімейного кодексу України \~та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 11.09.2017 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, спільних дітей у них немає. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що в сторін різні погляди на подальше спільне життя та обов`язки. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, відповідач в стані алкогольного сп`яніння влаштовує сварки, в ході яких неодноразово наносив їй побої, їй відомі факти подружньої зради з його боку, що робить неможливим подальше спільне проживання. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати та залишити їй прізвище " [PERSON] ". Позивач в судове засідання не з`явилася. Одночасно з позовною заявою позивач подала заяву про розгляд справи в її відсутності (а.с. 7). Відповідач в судове засідання не з`явився, 01.09.2020 року подав заяву про розгляд справи в його відсутності, в якій вказав про свою згоду на розірвання шлюбу (а.с.14). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 11.09.2017 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Коршівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 17 (а.с. 4). Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони не вживають заходів для примирення та обидвоє вважають за доцільне шлюб розірвати. За таких обставин шлюб слід розірвати та залишити позивачу прізвище « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим\~ст.113 СК України. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 12.09.1976 року він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі, в якому в них народилася дочка, яка є повнолітньою. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що між ним та відповідачкою постійно виникали сварки та непорозуміння, сторони не могли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. В 2006 році відповідачка перейшла проживати в будинок дочки сторін. З того часу сторони не підтримують жодних стосунків. Позивач вважає, що їх з відповідачкою сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер, збереження цього шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому він просить вказаний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, її представник - адвокат Онищенко О.І. подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги відповідачка визнає, а справу просить розглядати в її відсутності. В цій заяві вона також просить залишити відповідачці прізвище "[PERSON]". В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 12.09.1976 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Росохацької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис №16 (а.с.3). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони в 2006 році фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення, відповідачка згідна на розірвання шлюбу. Тому суд вважає, що шлюб сторін носить формальний характер і подальше його збереження суперечитиме інтересам подружжя. За таких обставин шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу відповідачці слід залишити прізвище, набуте в зв'язку з реєстрацією шлюбу. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 21.10.2008 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому у них 13.05.2009 року та [INFO] народилися двоє дітей: [PERSON] та [PERSON] відповідно. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що протягом останніх років спільне життя сторін поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має різні погляди на шлюб та сім`ю, вони виявилися людьми з цілковито різними характерами. Ведення спільного господарства та проживання сторонами припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини і надії на примирення немає, шлюб носить формальний характер. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати, малолітніх дітей залишити проживати з нею та залишити їй прізвище " [PERSON] " та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач проти розірвання шлюбу в судовому засіданні не заперечив. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 21.10.2008 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Підгайчиківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 13 (а.с. 8). Згідно з даними свідоцтв про народження сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 9,10). Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення та обидві згідні з розірванням шлюбу. Тому вказаний шлюб розірвати та залишити позивачу прізвище, набуте при реєстрації шлюбу « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них будуть проживати малолітні діти, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. В зв`язку з фактичною відсутністю спору щодо визначення місця проживання вказаних дітей, суд вважає, що останніх слід і надалі залишити проживати з позивачем. Відповідно до правил ч.1 ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 160 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 24.07.2017 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі. Дітей у них немає. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що в сторін різні погляди на подальше спільне життя та обов`язки. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, внаслідок чого часто виникають протиріччя, що робить неможливим подальше спільне проживання. Ведення спільного господарства та проживання сторонами припинено. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати та залишити їй прізвище " [PERSON] ". Позивач в судове засідання не з`явилася. 23.02.2021 року позивач подала до суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати за її відсутності (а.с. 17). Відповідач в судове засідання не з`явився, 13.01.2021 року подав заяву про розгляд справи в його відсутності, щодо розірвання шлюбу не заперечив (а.с.14). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 24.07.2017 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Матеївецької сільської ради об`єднаної територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 7 (а.с. 4). Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення та обоє згідні на розірвання шлюбу. Тому вказаний шлюб розірвати та залишити позивачу прізвище, набуте при реєстрації шлюбу « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. На підставі ст.ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 24.11.2013 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі. Дітей у них немає. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що в сторін різні погляди на подальше спільне життя та обов`язки. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, внаслідок чого часто виникають протиріччя, що робить неможливим подальше спільне проживання. Ведення спільного господарства та проживання сторонами припинено. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати та залишити їй прізвище " [PERSON] ". Позивач в судове засідання не з`явилася. 20.04.2021 року позивач подала до суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у її відсутності (а.с. 18). Відповідач в судове засідання не з`явився, 15.04.2021 року подав відзив на позов, в якому визнав позовні вимоги та просить розгляд справи в його відсутності (а.с.15,16). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 24.11.2013 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Печеніжинської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 24 (а.с. 6). Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення та згідні на розірвання шлюбу. Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому вказаний шлюб розірвати та залишити позивачу прізвище, набуте при реєстрації шлюбу « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. На підставі ст.ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved