Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що з 22 березня 2014 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який заочним рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 19 вересня 2016 року розірвано. Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Так як разом сторони не проживають, дитина знаходиться на утриманні позивача і батько матеріальної допомоги на утримання сина не надає, позивач прохала стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у відкрите судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином та у встановлений законом порядок, про що свідчать розписки про отримання судових повісток. У відповідності до ст.ст. 224, 169 ч. 4 ЦПК України, враховуючи те, що відповідач про слухання справи повідомлений належним чином, однак в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Як було встановлено в судовому засіданні, з 22 березня 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Заочним рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 19 вересня 2016 року вказаний шлюб розірвано. 21 серпня 2014 року у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 198224. Як свідчить довідка, видана Вязівською сільською радою Краснокутського району Харківської області від 13.02.2017 року, [PERSON] проживає разом з сином [PERSON] за адресою: вул.Вишнева,18, с.Вязова Краснокутського району Харківської області. Як передбачає ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі. В силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів, суд, враховуючи вищезазначені норми закону, приймає до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, те, що стягнень за іншими виконавчими листами він немає, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина. На думку суду, аліменти в такому розмірі достатні для забезпечення мінімальних потреб дитини та не будуть ставити у скрутне становище платника аліментів. Поряд з тим, згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Крім того, позивач, на підставі п.3 ст.5 Закону України "Про судовий збір", звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 640,00 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved