Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 794-11 ДОУ 1Н (10610034000) від 18.09.2006 року в розмірі 2 317 961гривень 71 копійок Обґрунтовує свої вимоги тим, що 18.09.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 794-11 ДОУ 1Н (10610034000), згідно з умовами якого банк надав [PERSON] кредитні кошти в розмірі 50 860 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,3 % річних з кінцевим терміном повернення 18.09.2027 року. З часу отримання кредиту боржник, належним чином не виконувала грошове зобов'язання в наслідок чого виникла заборгованість. Поручителем за договором поруки є [PERSON], яка взяла на себе солідарну відповідальність за порушення позичальником грошового зобов'язання згідно з договорам поруки № 794-1 від 18.09.2006 року. 08.12.2011р., ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги та до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги у зазначеному зобов'язанні. Таким чином, представник позивача посилаючись на умови договору просить стягнути солідарно заборгованість з відповідачів за договором кредиту та поруки, відсотки та штрафні санкції в розмірі 2 317 961гривень 71 копійок. В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у відсутність позивача (а.с.65); Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином. Відповідачка [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутність (а.с.158, 163, 266); Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти задоволення позовної заяви. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, про те, що 18.09.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 794-11 ДОУ 1Н (10610034000), згідно з умовами якого банк надав [PERSON] кредитні кошти в розмірі 50 860 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,3 % річних з кінцевим терміном повернення 18.09.2027 року (а.с.6-20); 16.09.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору № 794-11 ДОУ 1Н (10610034000) від 18.09.2006 року , відповідно з яким сторони домовилися по зміну графіку сплати процентів (а.с.21-29); Поручителем за договором поруки є [PERSON], яка взяла на себе солідарну відповідальність за порушення позичальником грошового зобов'язання згідно з договорам поруки № 794-1 від 18.09.2006 року (а.с.30-31); 08.12.2011р., ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги та до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги у зазначеному зобов'язанні, а саме за кредитним договором № 794-11 ДОУ 1Н (10610034000) від 18.09.2006 року (а.с.38,46-48); З часу отримання кредиту [PERSON], належним чином не виконувала зобовязання, в наслідок чого станом на 29.07.2015 року виникла заборгованість у сумі 2 317961 гривень 71 копійок, яка складається: заборгованість за кредитом 1 005 гривень 66 копійок, заборгованість по відсоткам 991 704 гривень 02 копійок, пеня за несвоєчасне повернення кредитну 301 083 гривень 08 копійок, 3% річних простроченої заборгованості по тілу 8 191 гривень 32 копійок, 3% річних простроченої заборгованості по відсоткам 11 801 гривень 64 копійок (а.с.39); Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 25.06.2013 року, в задоволенні позову ПАТ "Дельта Банк" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості станом на 21.01.2012 року у розмірі 575 116 гривень 89 копійок відмовлено (а.с.76); Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525, 526, ч.1 ст. 625 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст.530 ЦК України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч.3 цієї ж статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Статтею 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно з ч. 1 ст. 553 Цивільного Кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання Боржником свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником. Відповідно до ч. 1-2 ст. 554 Цивільного Кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено Договором поруки. Відповідачка [PERSON] не виконує свої зобовязання за договором кредиту, тому у неї виник обовязок перед позивачем по виплаті заборгованості за кредитним договором у розмірі 2 317 961 гривень 71 копійок. Судом критично ставиться до заперечень відповідача про те, що позивачем пропущено строк позовної давності з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто, позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи. Перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з'ясувати та зазначити у своєму рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся. У разі, коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушений, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у звязку зі спливом позовної давності. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності преривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Відповідно до ч. 3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається з початку. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази що підтверджують факт такого переривання. При цьому у дослідженні обставин, повязаних із вчиненням зобов'язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред'явленої претензії; зміна договору з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунку, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій тощо. Вчинення боржником дій з виконання зобов'язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності, лише за умови, коли такі дії здійснено уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором у силу закону, на підставі установих документів або довіреності. При таких обставинах, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.88 ЦПК України на користь держави підлягають пропорційному стягненню з відповідачів, судові витрати в розмірі по 17 384 гривень 50 копійок з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved