Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що з вересня 2011 року проживав без реєстрації шлюбу з [PERSON], [INFO], вели спільне господарство. За час проживання з [PERSON] у них народився син - [PERSON], [INFO]. При реєстрації народження дитини у відділі актів цивільного стану прізвище, ім'я по батькові дитини у книзі реєстрації народжень записано у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері. Позивач [PERSON] уважає, що є батьком дитини [PERSON], оскільки спільно проживав з відповідачкою [PERSON] у період з вересня 2011 року по квітень 2012 року. За наявності вищезазначеного, [PERSON] вказує, що має бути зазначений батьком у свідоцтві про народження дитини. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав за обставин зазначених у ньому, попросив позов задовольнити. Суду пояснив, що приблизно з осені 2011 року до літа 2012 року проживав разом із [PERSON] Під час спільного проживання відповідачка завагітніла. Відомості про батька дитини було внесено за заявою позивачки. Зазначає, що дитина на нього схожа. До погіршення відносин з відповідачкою, надавав допомогу їй та дитині. Крім цього інколи проживали разом. Зазначає, що відповідачка відмовляє у вихованні дитини, а він у свою чергу бажає бути батьком дитини. [PERSON] стверджує, що разом проживали з [PERSON], перераховував відповідачці гроші на утримання сім'ї, іншим чином надавав матеріальну допомогу. Раніше відповідачка не повідомляла, що дитина не його, такі розмови виникли недавно. Представник відповідачки [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти позову. Суду пояснила, що позивач [PERSON] не є батьком дитини [PERSON], оскільки батьком дитини є інший чоловік прізвище якого не може назвати, так як той одружений. Крім цього, пояснила, що [PERSON] та [PERSON] разом не проживали, спільне господарство не вели. Представник відповідача відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти позову. Суду пояснила, що 28 грудня 2012 року до відділу з'явилась [PERSON] з питань реєстрації народження дитини. Було встановлено, що [PERSON] у шлюбі не перебувала. Заявниця виявила бажання записати відомості про батька дитини у актовому записі про народження дитини відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, а саме за прізвищем та громадянством матері, а власне ім'я та по батькові батька - за вказівкою матері. Свідок [PERSON] суду пояснила, що її син [PERSON] та відповідачка [PERSON] проживали разом з осені 2011 року до весни 2012 року, в тому числі проживали за адресою її місця проживання, а саме за адресою: [ADDRESS]. За цією адресою відповідачка проживала й тоді коли [PERSON] не було вдома. Відносини між сином та [PERSON] погіршились після того як відповідачка завагітніла. Свідок зазначає, що надавали відповідачці гроші на утримання дитини, дзвонили до неї, в тому числі надавала гроші особисто. Ніколи не чула про те, що у відповідачки був інший чоловік. Свідок [PERSON] суду пояснила, що приблизно із зими 2011 року її брат [PERSON] проживав у цивільному шлюбі з відповідачкою. Проживали разом приблизно до квітня-травня 2012 року, після цього розлучились. Коли [PERSON] завагітніла, запевняла свідка, що вагітна від брата. У грудні 2012 року [PERSON] повідомила свідка, що у тої народився племінник. Свідок уважає, що [PERSON] не бажає, щоб [PERSON] був батьком дитини з метою отримувати допомогу одинокої матері. Свідок указує, що відповідачка ніколи не заявляла, що брат не є батьком дитини, а навпаки заявляла про того батьківство. Свідок [PERSON] суду пояснив, що йому відомо про те, що [PERSON] разом проживав з [PERSON] Проживали разом приблизно один рік, а саме з літа-осені 2011 року до літа 2012 року. Разом з ними проводив час. Свідку не відомо, що [PERSON] перебувала у той час з іншим чоловіком. Зазначає, що сторони недавно проживали, ходили разом на прогулянки. Свідку відомо, що позивач надавав матеріальну допомогу на утримання дитини. [PERSON] відомо, що відповідачка заявляла про те, що [PERSON] був їй потрібен як біологічний батько. Свідок заперечує доводи представника відповідачки про те, що [PERSON] з ним не знайома. Свідок [PERSON] знає, крім того його матір була у неї вихователем. [PERSON] відомо особисто, що сторони проживали разом. Свідок знає сторін. Крім цього, свідку відомо, що позивач давав гроші на утримання дитини та відповідачки. Свідок [PERSON] суду пояснив, що йому відомо про те, що сторони проживали разом, а також про те, що [PERSON] допомагав [PERSON] Проживали разом з осені 2011 року до весни-літа 2012 року. Неодноразово заходив до сторін, а також бачив їх разом. Свідку відомо, що у період спільного проживання з [PERSON], [PERSON] завагітніла. У період вагітності бачив сторін разом, а також бачив їх разом уже з дитиною. Зазначає, що дитина схожа на позивача. Свідку відомо, що [PERSON] неодноразово надавав [PERSON] грошові кошти. Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що [INFO] року у м. Кіровограді народився [PERSON] (а. с. 15). Згідно актового запису про народження [PERSON] № 227 від 28 грудня 2012 року його батьком записаний [PERSON], матір'ю [PERSON] Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. За змістом ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Судом установлено, що відповідачка у справі [PERSON] народила дитину [PERSON] не будучи при цьому у шлюбі з будь-яким чоловіком. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Саме відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України було вчинено запис про батька у Книзі реєстрації народжень, що стосується запису про народження дитини [PERSON], [INFO], а саме запис про батька дитини вчинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Зазначене вбачається із актового запису про народження дитини № 227 від 28 грудня 2012 року, а також цей факт був підтверджений у судовому засіданні представником відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області [PERSON] За змістом п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Оскільки запис про батька дитини [PERSON] у Книзі реєстрації народжень учинено, згідно ч. 1 ст. 135 СК України, відповідно [PERSON] має право на звернення до суду з цим позовом про визнання батьківства. За змістом п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Судом установлено відповідно до пояснень допитаних судом позивача та свідків, що у період з осені 2011 року до літа 2012 року [PERSON] та [PERSON] проживали разом, а також вели спільне господарство. Доводи представника відповідачки про протилежне є необґрунтованими, оскільки не спростовані жодним чином. Вищевказане дає суду підстави вважати, що дитина [PERSON], [INFO] року, яка народжена відповідачкою [PERSON], була зачата у період спільного проживання останньої з позивачем [PERSON] Відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № 74 Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичних експертиз», молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON], [INFO], може являтись біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], народженої [PERSON], [INFO], з ймовірністю 99,99999 %; таким чином батьківство практично доведене (а. с. 38-44). Згідно вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що з урахуванням сукупності досліджених судом доказів можливо стверджувати про те, що позивач [PERSON] є батьком дитини [PERSON] Згідно ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Беручи до уваги той факт, що суд дійшов до переконання визнати позивача [PERSON] батьком дитини [PERSON], відповідно за наявності цього факту суд уважає внести зміни до актового запису про народження дитини [PERSON] від 28 грудня 2012 року № 227, вчиненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області, а саме зазначити у цьому актовому записі позивача [PERSON], [INFO] батьком дитини [PERSON], [INFO], а також зазначити прізвище дитини «[PERSON]», по батькові «[PERSON]». Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем у цій справі понесено та документально підтверджено судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 243,60 грн, а також у зв'язку із проведення експертизи в розмірі 5884,80 грн, що підлягають стягненню на користь позивача. Відповідно до ст. 26 ЦПК України особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи та їх представники. Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач, тобто особи, матеріально-правовий спір між якими є предметом вирішення в цивільному судочинстві. Суб'єкти цивільних процесуальних правовідносин, які вступають у порушену в суді справу, пред'явивши позов щодо предмета спору з метою захисту особистих суб'єктивних матеріальних прав чи охоронюваних законом інтересів, є третіми особами, які заявляють самостійні вимоги (ст. 34 ЦПК України). Третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, є суб'єкти цивільних процесуальних правовідносин, які беруть участь у справі на стороні позивача або відповідача з метою захисту своїх суб'єктивних прав та інтересів (ст. 35 ЦПК України). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус". Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану. Виходячи із системного аналізу зазначених правових норм, слід зробити висновок, що при вирішенні справ, які стосуються оспорювання батьківства та внесення запису про батька до актового запису про народження дитини за наслідками розгляду спору, відділи державної реєстрації актів цивільного стану, згідно ст. 30 ЦПК України не є особами, прав і обов'язків яких стосується спір сторін, оскільки відсутня їх юридична заінтересованість у результатах вирішення справи судом і реалізації ухваленого в ній рішення. Відповідно до вищевикладеного, відповідач у справі відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області не повинен відповідати за цим позовом, оскільки відсутня його юридична заінтересованість у результатах справи, а відтак не повинен нести судові витрати у цій справі. Згідно вищезазначеного, з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] 6128,40 грн понесених та документально підтверджених судових витрат, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору та пов'язаних з проведенням експертизи. На підставі викладеного,

Outcome: approved