Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

У вересня 2019 року [PERSON] звернулася з зазначеним позовом до Солом`янського районного суду міста Києва, в якому просила: визнати протиправним та скасувати акт спеціального розслідування нещасного випадку від 27.06.2019 за формою Н-5, що стався 23 січня 2019 року у військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України; визнати, що раптова смерть чоловіка позивача військовослужбовця в/ч [NUMBER] Національної гвардії України капітана юстиції [PERSON] , 1981 року народження, яка сталася при проходженні військової служби, пов`язана з виконанням службових обов`язків. В обґрунтування позову [PERSON] вказала, що її чоловік [PERSON] помер [INFO] на території зони відчуження, що зазнала забруднення внаслідок катастрофи на Чорнобильській АЕС. За фактом смерті [PERSON] проведено експертне дослідження від 24.01.2019 № 17, а Головним управлінням Національної гвардії України проведено службове розслідування нещасного випадку на виконання вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 № 1346. За результатами вказаного службового розслідування складено Акт спеціального розслідування нещасного випадку що стався 23 січня 2019 року у військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України, від 27.06.2019 за формою Н-5. 22 липня 2019 року позивач особисто отримала Акт спеціального розслідування та надала до нього свої письмові заперечення. Позивач вважає, що комісією з спеціального розслідування у згаданому Акті встановлено помилкові висновки, виходячи з такого. Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.4, 3.8 Порядку випадок смерті чоловіка позивача мав бути розслідуваний та визначені обставини, які б вказували на зв`язко (або його відсутність) з виконанням ним службових обов`язків, та, як наслідок, складені протоколи Н-1 або НТ. Згідно з п. 3.9 Порядку випадок смерті чоловіка позивача повинен вважатися таким, що трапився «при виконанні службових обов`язків», якщо якщо він трапився в період проходження служби під час: виконання потерпілим трудових (посадових, функціональних) обов`язків за режимом роботи підрозділу, у тому числі у відрядженні; перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - робота) з моменту прибуття потерпілого в підрозділ до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього розпорядку підрозділу, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або, за дорученням керівника, у неробочий час; прямування працівника до об`єкта (між об`єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами. Як вбачається з Акту спеціального розслідування: «23.01.2019 капітан юстиції [PERSON] виконував обов`язки чергового офіцера від керівного складу військової частини [NUMBER] Національної гвардії України. З метою перевірки несення служби вартами по охороні ДСП ЧАЕС…вирушив на зазначений об`єкт…в СП «Семіходи» після перевдягання у форму, в якій несуть службу на об`єкті, офіцеру стало погано, після чого він втратив свідомість. Медична допомога, яку надавали медичні працівники, позитивного результату не дала, близько 22:22 год. лікарі констатували смерть». Позивач наголошує, що висновки комісії щодо того, що причини нещасного випадку відсутні у зв`язку з відсутністю травмування, є хибними. Відповідно до п. 4.8 Порядку для встановлення причин нещасних випадків (у тому числі поранень) і розроблення заходів щодо запобігання подібним випадкам комісія із спеціального розслідування має право вимагати від керівника підрозділу створення експертної комісії із залученням експертів-спеціалістів науково-дослідних, проектно-конструкторських та інших організацій, органів виконавчої влади та державного нагляду за охороною праці. Після ознайомлення з необхідними матеріалами, обстеження місця події та проведення необхідних розрахунків експертна комісія складає висновок, у якому стисло викладаються обставини, визначаються причини травмування, гострого професійного захворювання (отруєння), зазначаються допущені порушення вимог нормативно-правових актів про охорону праці, а також заходи щодо запобігання подібним випадкам. Висновок експертної комісії викладається чітко, у стверджувальній формі. З урахуванням посилання комісії на висновок експертного дослідження від 24.01.2019 № 17 від 08.05.2019, виданого комунальним закладом «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи», в якому вказано, що смерть настала внаслідок гострої крововтрати через розрив розшаровуючої аневризми грудного відділу аорти, позивачу не зрозуміло, чому комісія встановила відсутність причин травмування. Відповідно до запиту в/ч [NUMBER] Національної гвардії України від 20.05.2019 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Чернігівській області» щодо зв`язку (або відсутності) смерті військовослужбовця з виконанням ним службових обов`язків було надано постанову медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Чернігівській області» від 22.05.2019 № 3, де зазначено, що смерть військовослужбовця в/ч [NUMBER] Національної гвардії України [PERSON] пов`язана з проходженням військової служби. Беручи до уваги вказану постанову, позивач наголошує, що стосовно п.п. 3.10, 3.11 Порядку комісія не мала достатніх підстав визнати смерть [PERSON] не пов`язаною з виконанням ним службових обов`язків, оскільки на підставі постанови неможливо визначити такий зв`язок або його відсутність. Також позивач вважає, що комісією недостатнім чином розглянуто питання щодо таких причин травмування як гостре професійне затоварювання у визначенні, викладеному в п. 2.1 Порядку, що спричинені значним фізичним навантаженням та перенапруженням окремих органів і систем людини. Проходження служби в Національній гвардії України [PERSON] супроводжувалося постійними фізичними та психологічними навантаженнями. Крім цього, виконання службових обов`язків відбувалося у зоні іонізуючого випромінювання, що також могло погіршувати стан здоров`я [PERSON] . Позивач вважає, що перелічені фактори спричинили розвиток захворювання її чоловіка, виявлення якого було неможливим при проведенні щорічних медичних оглядів, тому його смерть настала при уявному здоров`ї для оточуючих. Позивач звертає увагу, що згідно з п. 2.2 Порядку за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків. Відповідно до п. 2.4 Порядку якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ*. У порушення вказаних положень комісія вирішила не складати акти за формами Н-1* або Н-Т*, що зазначеним Порядком не передбачено. Комісією проігноровано положення ст. 24 Закону України «Про військову службу та військовий обов`язок», в якій визначено чіткий перелік обставин, коли військовослужбовець вважається таким, що виконує обов`язки військової служби. З урахуванням викладеного позивач просив задовольнити позов. Протоколом автоматичного розподілу від 23 вересня 2020 року справу розподілено на суддю Усатову І.А. Ухвалою судді від 26 вересня 2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. 29 жовтня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач вказав, що відповідно до висновку експертного дослідження від 24.01.2019 № 17 від 08.05.2019, виданого комунальним закладом «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи», смерть [PERSON] настала внаслідок гострої крововтрати як наслідок розриву розшаровуючої аневризми грудного відділу і не пов`язана з виконанням службових обов`язків. Відповідно до п. 3.11 Порядку комісія визнала, що нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, якщо нещасний випадок стався у разі природної смерті або самогубства, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів досудового розслідування. Також відповідач вважає твердження позивача про таку причину травмування [PERSON] як гостре професійне захворювання у визначенні, викладеному в п. 2.1 Порядку, що спричинені значним фізичним навантаженням та перенапруженням окремих органів і систем людини, не підтвердженими жодними доказами та необґрунтованими. З урахуванням викладеного відповідач просив відмовити у задоволенні позову. 12 листопада 2019 року до суду надійшла відповідь на відзив. Позивач наголошує, що комісією в Акті спеціального розслідування підтверджено, те, що акти за формою Н-1* або Н-Т* не складалися, але причини цього не вказуються. Стосовно твердження відповідача, що смерть [PERSON] носила природній характер, позивач вказує, що відповідно до судово-медичної класифікації смертей природна смерть це закономірне припинення діяльності організму внаслідок повного вичерпання його фізіологічних властивостей, що спостерігається при глибокій старості, значній недоношеності або наявності несумісних з життям вад анатомі фізіологічного характеру. На відміну від цього ненасильницька раптова (нагла) смерть це смерть, яка настає несподівано, серед уявного здоров`я, від хвороби, що перебігала приховано для оточуючих. Виходячи з викладеного, позивач наголошує, що смерть [PERSON] настала при уявному здоров`ї, від хвороби, що перебігала приховано для оточуючих. 13 листопада 2019 року до суду надійшли заперечення на відповідь. Відповідач наполягає, що [PERSON] помер природною смертю у період проходження військової служби, а не внаслідок виконання службових обов`язків. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 1 ЦПК України\~завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Згідно з ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 9 закону України «Про Національну гвардію України» особовий склад Національної гвардії України складається з військовослужбовців та працівників. Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військову службу та військовий обов`язок» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, позивач [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.10.2005. [INFO] [PERSON] помер. На виконання вимог «Порядку розслідувань та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України»,затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 № 1346 (далі Порядок). За результатами зазначеного розслідування 27.06.2019 складено Акт розслідування 27.06.2019 о 19:20 год. за формою Н-5 відповідно до Додатку 4 Порядку. Пунктом 3.11 Порядку передбачено, що Комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків", якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався, зокрема, у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього розділу, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів досудового розслідування. У судово-медичній класифікації смерті природна смерть це закономірне припинення діяльності організму внаслідок повного вичерпання його фізіологічних можливостей, що спостерігається при глибокій старості, значній недоношеності або наявності несумісних з життям вад анатомо-фізіологічного розвитку. Вид смерті визначають або за чинником навколишнього середовища, або за хворобою системи органів, які призвели до настання смерті. Ненасильна смерть за родом об`єднує раптову (наглу) смерть, яка настає несподівано, серед уявного здоров`я, від хвороби, що перебігала приховано для оточуючих. Як встановлено судом та вказується в Акті спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 23 січня 2019 року у військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України, від 27.06.2019 за формою Н-5, 23 січня 2019 року капітан юстиції [PERSON] , виконуючи обов`язки чергового офіцера від керівного складу військової частини [NUMBER] Національної гвардії України, з метою перевірки несення служби вартами по охороні ДСП ЧАЕС разом з особовим складом варт вирушив на зазначений об`єкт електропотягом «Славутич санітарний пропускник Семіходи». У СП «Семіходи» після перевдягання у форму, в якій несуть службу на об`єкті, офіцеру стало погано, після чого він втратив свідомість. Медична допомога, яку надавали медичні працівники, позитивного результату не дала, близько 22:22 год. лікарі констатували смерть. Відповідно до постанови медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Чернігівській області» від 22.05.2019 № 3 смерть військовослужбовця в/ч [NUMBER] Національної гвардії України [PERSON] пов`язана з проходженням військової служби. Таким чином, смерть капітана юстиції [PERSON] настала під час виконання ним обов`язків військової служби відповідно до положень ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військову службу та військовий обов`язок». Згідно з частинами 1-3\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідачем не надано будь-яких висновків судово-медичної експертизи чи органів досудового розслідування про природну смерть [PERSON] та не надано жодних доказів на спростування доводів позивача. На підставі викладеного суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної вимоги стосовно визнання раптової смерті військовослужбовця в/ч [NUMBER] Національної гвардії України капітана юстиції [PERSON] , 1981 року народження, при проходженні військової служби, пов`язаною з виконанням службових обов`язків. Згідно з п. 2.2 Порядку за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків. Також відповідно до п. 2.4 Порядку якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ*. У порушення вказаних положень комісія склала лише Акт за формою Н-5*, вказавши в ньому, що,

Outcome: approved