Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивачка, що діє в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Черкаської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що з 03.06.1999 року по 10.12.2003 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей: неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] та малолітню доньку [PERSON], [INFO] Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.09.2003 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 08.09.2003 року і до досягнення ними повноліття. Проте, відповідач, всупереч вказаним вимогам законодавства, злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання своїх дітей (ухилення складає 11 років 5 місяців та 22 дня), має заборгованість по аліментах за період з 08.09.2003 року по 01.03.2015 року у розмірі 76193,20 грн. [PERSON] не цікавився життям ні сина, ні доньки, не відвідував і не відвідує їх вдома, в дошкільному навчальному закладі. [PERSON] не спілкувався і не спілкується з дітьми взагалі, не дбав про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяв засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надавав доступу до культурних та інших духовних цінностей. Вищевикладене змушує позивачку звернутися до суду з даним позовом, просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей - сина [PERSON] [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та пояснила, що всі питання щодо виховання дітей вирішуються нею самостійно, без участі та підтримки з боку відповідача. Діти знаходяться на її повному утриманні, оскільки жодної допомоги від [PERSON] вона не отримує. Протягом всього часу діти не отримували від відповідача по справі жодного привітання та подарунку, навіть, на день народження, жодної іграшки. Перешкод для спілкування з дітьми відповідачу позивачка не створювала. До органів опіки та піклування, а також до суду з питання визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дітьми [PERSON] не звертався. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Прокурор м. Черкаси підтримала позовні вимоги та просила заяву задовольнити, оскільки це відповідає найвищим інтересам дітей. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, скерувала суду заяву про розгляд справи без її участі, висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітніх підтримала, просила позов задовольнити. Неповнолітній [PERSON], [INFO], та малолітня [PERSON], [INFO], будучи опитаними в ході розгляду справи, суду повідомили про відсутність з боку батька будь-якої турботи та цікавості щодо їхнього життя і здоров»я, відсутність спілкування з ними, опіки та піклування, просили позбавити його батьківських прав. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, думку прокурора, враховуючи думку дітей, які повністю позов підтримали, вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 03.06.1999 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому, актовий запис № 563, з присвоєнням позивачці прізвища чоловіка «[PERSON]». 10.12.2003 року шлюб між ними розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 07.06.2006 року, серія [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають двох дітей: неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], про що в Книзі реєстрації актів про народження зроблено запис за №1109 та видано повторне свідоцтво про народження серія [NUMBER], та малолітню доньку [PERSON], [INFO], актовий запис про народження № 415, повторне свідоцтво про народження серія [NUMBER]. Зміна прізвища дітей з «[PERSON]» на «[PERSON]» відбулася внаслідок прийняття виконавчим комітетом Соснівської районної ради м. Черкаси рішення № 763 від 21.12.2005 року «Про дозвіл на зміну прізвища малолітнім [PERSON], 1999 р.н. та [PERSON], 2001 р.н. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.09.2003 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 08.09.2003 року і до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 3 Конвенція про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У ході розгляду справи об»єктивно встановлено, що аліменти на утримання дітей відповідачем не сплачуються. Так, з довідок-розрахунків державного виконавця Центрального ВДВС Черкаського міського управління юстиції від 03.03.2015 року за № 8681, від 22.10.2014 за № 45247, №29252 від 25.06.2012 року, постанови про підрахунок заборгованості по аліментам від 09.06.2008 року вбачається, що [PERSON] всупереч вимогам законодавства, злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання своїх дітей (ухилення складає 11 років 5 місяців та 22 дня), має заборгованість по аліментах за період з 08.09.2003 року по 01.03.2015 року у розмірі 76193,20 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.03.2005 року [PERSON] оголошувався в розшук. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пленум Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року у ч. 2 п. 16 вказує, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків, як підстава для позбавлення батьків батьківських пав, має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що [PERSON] не цікавився життям ні сина, ні доньки, не відвідував і не відвідує їх вдома, в дошкільному навчальному закладі №84, загальноосвітніх навчальних закладах №27, №32, у дитячих лікувальних закладах, що підтверджується відповідними письмовими доказами. [PERSON] не спілкувався і не спілкується з дітьми взагалі, не дбав про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяв засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надавав доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Заяв до органів опіки та піклування м. Черкаси про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дітьми відповідно ст. ст. 157, 158 СК України від [PERSON] не надходило та письмових висновків вищевказаного органу опіки та піклування, відповідно до ст. 19, 159 СК України «Участі органу опіки та піклування у захисті сімейних прав та інтересів», не надавалось (довідка служби у справах дітей Черкаської міської ради № 3785/30-02-48 від 08.12.2014 року). На засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 08.01.2015 року, неповнолітній [PERSON] вказав на те, що протягом тривалого часу батько не приймає участі у його вихованні та утриманні та просив позбавити громадянина [PERSON] батьківських прав. Малолітня [PERSON] додала, що не пам'ятає батька та не має бажання підтримувати з ним стосунки. 27.12.2014 року громадянин [PERSON], 1976 року народження, надав пояснення старшому оперуповноваженому Соснівського РВ м. Черкаси УМВС України в Черкаській області капітану міліції [PERSON], що протягом тривалого часу не підтримує відносини зі своїми дітьми. 28.01.2015 року громадянин [PERSON] в присутності спеціаліста служби у справах дітей Молчанович Н.О., свідків [PERSON] та [PERSON] написав заяву, що свідомо та добровільно погоджується на позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON], який народився [INFO], та малолітньої [PERSON], яка народилася [INFO] Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 17.11.2014 року, встановлено, що [PERSON] проживає у двокімнатній квартирі [ADDRESS] разом із дітьми: [PERSON] та [PERSON]. Квартира знаходиться на 6-мі поверсі 9-ти поверхового будинку, помешкання у доброму стані - зроблений ремонт і є всі необхідні меблі і побутова техніка. У дітей є окрема кімната, у кожного своє ліжко, письмовий стіл, а також комп'ютер і ноутбук. Зроблено висновок, що в будинку створені всі належні умови для виховання, проживання та проведення дозвілля дітей. Аналізуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що відповідач протягом тривалого часу (з 2005 року) діє всупереч інтересам дітей, позбавивши їх права на належне батьківське виховання та утримання. Статтею 12 Конвенція про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Крім того, суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування м.Черкаси № 57/30-03-03 від 12.02.2015 року "Про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] щодо неповнолітнього [PERSON], який народився 20.11.1999, та малолітньої [PERSON], яка народилася 19.02.2001". Позбавлення батьківських прав - це санкція, застосовувана в тих випадках, коли здоров'я, фізичний, психічний, духовний і моральний розвиток дитини піддається небезпеці внаслідок застосування батьками неправомірних способів здійснення батьківських прав, неналежного їхнього поводження або злісного ухилення від виконання батьківських обов'язків. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності суд вважає, що оскільки з 2005 року діти не спілкуються з відповідачем, останній не цікавиться їх життям і не піклується про них, враховуючи інтереси дітей, а також життєвий порядок дітей, який фактично склався та зберігається тривалий час, є звичним для дітей, негативно не впливає на її нормальний розвиток, позивачка турбується про стан здоров'я та розвиток дітей, має житло, відсутня прихильність дітей до свого біологічного батька, суд вважає, що позовні вимоги позивачки відповідають інтересам дітей. На підставі викладеного, суд доходить до висновку, що наявні всі правові підстави для позбавлення відповідача батьківських прав щодо його дітей.

Outcome: approved