Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Банк «Траст» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачів [PERSON] та [PERSON]. В обґрунтування позову зазначає, що між Публічним акціонерним товариством Банк «Траст» та [PERSON] був укладений кредитний договір № R111.004-ТЕК.0034169 від 11 вересня 2013 року, згідно якого відповідачу були видані кредитні кошти в розмірі 93 000,00 гривень, з відсотковою ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 16,49% річних та 1,37% щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 60 місяців, кінцевий термін повернення кредиту 11 вересня 2018 року Кредит було отримано відповідачем 11 вересня 2013 року, що підтверджується меморіальним ордером № Loan-41082 від 11 вересня 2013 року про перерахування коштів. Крім того, 11 вересня 2013 року між Публічним акціонерним товариством Банк «Траст» та [PERSON] був укладений кредитний договір № R111.004-ТЕК.0034181, згідно якого відповідачу були видані кредитні кошти в розмірі 500,00 гривень, з відсотковою ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 9,99% річних та 2,00% щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 13 місяців, кінцевий термін повернення кредиту 11 жовтня 2014 року. Кредит було отримано відповідачем 11 вересня 2013 року, що підтверджується позабалансовим меморіальним ордером № Loan-41085 від 11 вересня 2013 року про перерахування коштів. Також, 08 листопада 2013 року Публічне акціонерне товариство Банк «Траст» отримало від [PERSON] пропозицію(оферту) про укладення договору № R111.004-ТЕК.0038059, в якій [PERSON] пропонував позивачу надати йому споживчий кредит. ПАТ Банк «Траст» було акцептовано вищезазначену оферту, і надано відповідачу [PERSON] кредит з використанням платіжної картки в розмірі 16 260,00 грн. Відповідач в свою чергу, зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі до 07 листопада 2014 року згідно графіку погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 16,49% річних та 1,79% щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 12 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Кредит було отримано відповідачем 08 листопада 2013 року, що підтверджується меморіальним ордером № Loan-45790 від 08 листопада 2013 року про перерахування коштів. З метою забезпечення належного виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором № R111.004-ТЕК.0038059, 08 листопада 2013 року між Публічним акціонерним товариством Банк «Траст» та [PERSON] укладено договір поруки № R111.004-ТЕК.0038059-G. Згідно умов укладеного договору поруки, [PERSON] зобовязався відповідати по кредитному договору № R111.004-ТЕК.0038059 від 08 листопада 2013 року, в разі невиконання або неналежного виконання зобовязань [PERSON] за таким договором. Відповідно до п.п. 1.1., 2.1. договору поруки відповідальність відповідачів перед позивачем за кредитним договором є солідарною. Відповідно до п. 2.2. умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невід'ємною частиною кредитного договору №R111.004-ТЕК.0034169, [PERSON], який є позичальником зобовязався своєчасно та у повному обсязі сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом та комісії, повертати кредит частинами у сумах та терміни, визначені у графіку платежів. 26 вересня 2014 р. додаток № 1 до кредитного договору № R111.004-ТЕК.0034169 укладено в новій редакції. Так, починаючи з 16.01.2015 року розмір щомісячного платежу має становити 3905,95 грн./міс. Відповідно до Додатку №1 до кредитного договору № R111.004-ТЕК.0038059, який є невідємною частиною кредитного договору, відповідач [PERSON], який є позичальником зобовязався своєчасно та у повному обсязі сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом, повертати кредит частинами у сумах та терміни, визначені у графіку платежів. Відповідно до п. 2.2. умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невідємною частиною кредитного договору R111.004-ТЕК.0038059, відповідач [PERSON], який є позичальником зобов'язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом та комісії, повертати кредит частинами у сумах та терміни, визначені у графіку платежів. 26 вересня 2014 р. договором внесення змін і доповнень №1 до Кредитного договору № R111.004-ТЕК.0038059 та відповідною новою редакцією Додатку № 1 до кредитного договору - 3 продовжено строк користування кредитом з 12 до 18 місяців тобто до 07.05.2015 р. включно. Відповідно до п. п. 4.3. умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невідємною частиною кредитного договору № R111.004-TEK.0034169, за несвоєчасне виконання зобовязань з погашення заборгованості по кредиту, відповідач [PERSON] зобов'язаний сплатити позивачу пеню в розмірі 0,3 % від суми прострочених зобов'язань за кожний день прострочення. Відповідно до п. 18.1 стандартних тарифів комісійної винагороди ПАТ Бак «ТРАСТ», які є невідємною частиною кредитного договору R111.004-TEK.0034181, за несвоєчасне виконання зобовязань з погашення заборгованості по кредиту, відповідач [PERSON] зобовязаний сплатити позивачу пеню в розмірі 0,3 % від суми прострочених зобовязань за кожний день прострочення. Відповідно до п. п. 4.3. Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невідємною частиною кредитного договору №R111.004-TEK.0038059, за несвоєчасне виконання зобовязань з погашення заборгованості по кредиту, відповідач [PERSON] зобовязаний сплатити позивачу пеню в розмірі 0,3 % від суми прострочених зобовязань за кожний день прострочення. Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобовязання за кредитними договорами, чим порушив їх умови, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість за кредитами. Станом на 15 грудня 2015 року сума заборгованості по кредитному договору № R111.004-ТЕК.00334169 від 11 вересня 2013 року становить 150 094,64 гривень, з яких: - 83 611,13 грн. сума заборгованості по кредиту, в тому числі 15 956,69 грн. прострочена заборгованість з оплати кредиту; - 15 672,64 грн. прострочені відсотки за фактичне користування кредитом; - 22 405,80 грн. прострочена комісія за обслуговування кредиту; - 28 404,99 грн. пеня. Крім того, станом на 01 лютого 2016 року, сума заборгованості за кредитним договором № R111.004-ТЕК.0034181 від 11 вересня 2013 року, становить 700,33 грн., з яких: -360,58 грн. сума заборгованості по кредиту; -33,55 грн. прострочені відсотки за фактичне користування кредитом; -236,29 прострочена комісія за обслуговування кредиту; -69,91 грн. пеня. Також, станом на 16 грудня 2015 року, сума заборгованості за кредитним договором № R111.004-ТЕК.0038059 від 08 листопада 2013 року, становить 15 190,04 грн., з яких: - 5997,68 грн. сума заборгованості по кредиту; - 261,23 грн. прострочені відсотки за фактичне користування кредитом; - 1746,30 прострочена комісія за обслуговування кредиту; - 7184,83 грн. пеня. Отже, загальна сума заборгованості за кредитними договорами № R111.004-ТЕК.0034169 від 11 вересня 2013 року, № R111.004-ТЕК.0034181 від 11 вересня 2013 року, та № R111.004-ТЕК.0038059 від 08 листопада 2013 року становить 169 985,01 гривень. Позивача просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитними договорами № R111.004-ТЕК.0034169 від 11 вересня 2013 року, № R111.004-ТЕК.0034181 від 11 вересня 2013 року, в розмірі 150\~794,97 гривень, та стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № R111.004-ТЕК.0038059 від 08 листопада 2013 року в розмірі 15 190,04 гривень, і судові витрати по справі в сумі 2489,18 гривень. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник за дорученням [PERSON] в судове засідання не зявились, прохали розглянути справу за їх відсутності із врахуванням поданих заперечень, згідно яких вважали заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності з наступних підстав: По-перше, позивач вказує, що відповідачем було взято: - кредитні кошти за кредитним договором-1 у розмірі 93 000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № Loan- 41085 без його підпису, наданим позивачем в якості доказу до суду, але насправді від банку [PERSON] отримав 75000,00 грн., 18000,00 грн. банк стягнув нібито за страхування. (Додаток № 2 до Договору про розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне подорожчання кредитуй - як видно із Договору добровільного страхування від нещасних випадків (надалі - Договору страхування) представником страхової компанії виступає [PERSON], яка також є уповноваженим представником ПАТ Банк «Траст» при підписанні Договору кредиту між банком та відповідачем, на усіх документах, що відносяться до Договору кредитування, та Договору страхування стоїть підпис [PERSON] та печатка ПАТ Банк «Траст», тобто позивач виступав у ролі страховика. У відповідності до ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк має право надавати банківські та інші фінансові послуги (крім послуг у сфері страхування), а також здійснювати іншу діяльність, визначену' в цій статті. Таким чином, кошти які ним недоотримані при одержанні кредиту було також віднесено на рахунок та користь банку, оскільки банкам законодавством України заборонено надавати послуги у сфері страхування, то Договір страхування є нікчемним. У відповідності до постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Таким чином сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості йому повинні бути нараховані із суми 75 000,00 грн., яку реально він отримав, а не із суми 93 000,00 грн., яку вказує позивач. З огляду на вищевикладене позивачем невірно розраховано розмір заборгованості за кредитним договором - 1. Виходячи із реально отриманих ним грошових коштів у розмірі 75 000,00 грн., розрахунок заборгованості за кредитом повинен виглядати так: - відсотки за фактичне користування кредитом за 27 місяців: 75 000,00 грн. х 16,49/12/100 x 27 = 27 826,88 грн., Ним сплачено по відсотках 14 902,25 грн., тобто, прострочені відсотки за фактичне користування кредитом становлять: 27 826,88 грн. - 14 902,25 грн. = 12 924,63 грн. - щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості: 75 000,00 грн. х 1,37% = 1027,50 грн. за 27 місяців = 27 742,50 грн. Ним сплачено по комісії: 11 909,88 грн., залишок: 27 742,50 грн. - 11 909,88 грн. = 15 832,62 грн. по кредиту ним сплачено 9 388,87 грн., тому розмір заборгованості складає: 75 000 грн. - 9 388,87 грн. = 65 611,13 грн. Отримані кредитні кошти за кредитним договором - 3 16 260 грн., що підтверджується меморіальним ордером № Loan-45790 без його підпису, та який надав позивачем в якості доказу до суду. Насправді ж він від банку отримав 15 000,00 грн., а 1 260,00 грн. банк стягнув з нього нібито за страхування. Як видно із Договору добровільного страхування від нещасних випадків (надалі - Договору страхування) представником страхової компанії виступає [PERSON], яка також є уповноваженим представником ПАТ Банк «Траст» при підписанні договору кредиту між позивачем та ним. На усіх документах, що відносяться до договору кредитування, та договору страхування стоїть підпис [PERSON] та печатка ПАТ Банк «Траст», тобто позивач виступав у ролі страховика. Таким чином кошти недоотримані ним при одержанні кредиту було також віднесено на рахунок та користь банку, оскільки банкам законодавством України заборонено надавати послуги у сфері страхування, то договір страхування є нікчемним. У відповідності до постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Таким чином сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості йому повинні бути нараховані із суми 15 000,00 грн., яку реально він отримав, а не із суми 16 260,00 грн., яку вказує позивач. Виходячи із реально отриманих ним грошових коштів у розмірі 15 000,00 грн.: - відсотки за фактичне користування кредитом за 18 місяців становлять: 15 000,00 грн. х 1903,66 грн./16 260 грн. = 1756,14 грн., ним сплачено по відсотках 1642,43 грн., тобто, прострочені відсотки за фактичне користування кредитом: 1756,14 грн. - 1642,43 грн. = 113,71 грн. - щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить: 15 000,00 грн. х 1,79% = 268,50 грн. за 18 місяців = 268,50 грн. х 18 = 4833,00 грн. Ним сплачено по комісії: 3 492,60 грн. прострочена комісія за обслуговування кредиту 4 833,00 грн. - 3 492,60 грн. = 1340,40 грн. - розмір суми кредиту становить: 15 000,00 грн.; по кредиту ним сплачено 10 262,00 грн., тоді розмір заборгованості за кредитом 15 000,00 грн. - 10 262,87 грн. = 4737,13 грн. Таким чином. позивачем порушено вимоги закону щодо ціни, яка є істотною умовою кредитного договору. По-друге, ним було взято кредитні кошти за кредитним договором - 2 у розмірі 500,00 грн. Згідно додатку №2 до договору про розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне подорожчання кредиту : - відсотки за користування кредитом становлять 38,37 грн. - щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 91,00 грн. Всього: 500,00 грн. + 38,37 грн. + 91,00 грн. = 629, 37 грн. Він сплатив кошти достроково у розмірі: - за суму кредиту 639,00 грн. - за відсотки за користування кредитом становлять 21,37 грн. - за щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості - 62,34 грн. Всього: 639, 00 грн. +21,37 грн. + 62,34 грн. = 722,71 грн. Таким чином, його зобовязання перед банком за кредитним договором - 2 повністю виконані. По-третє, позивач завідомо вніс у договір незаконні умови, маючи за мету збагатитися за його рахунок. Відповідно за до ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Саме проценти є платою за надання основної фінансової послуги - кредитування. Проте вищевказаним кредитним договором передбачена щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 780,37 грн., не зважаючи на те, що надання кредиту є разовою операцією, що підтверджується меморіальним ордером. Таким чином оплату за договором кредиту встановлено двома паралельними способами: 1) щомісячна комісійна винагорода за надання кредитних коштів; 2) проценти за користування кредитом, які нараховуються за кожен день користування кредитними коштами. Проте відповідно до абзацу 3 статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи повязаної особи банку як обовязкову умову надання банківських послуг. Таким чином, умова кредитного договору про стягнення щомісячної комісії також є нікчемною. При наданні кредиту банк діє як професійний учасник на ринку фінансових послуг, саме банк розробляє зміст кредитного договору і пропонує його клієнтові, а тому саме на банку лежить основний обовязок по забезпеченню дотримання законності. Метою Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», як сказано в його преамбулі, є створення правових основ для захисту інтересів споживачів фінансових послуг. По-третє, неправомірним є стягнення пені за кредитним договором-1 у розмірі 28 404,99 гри. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. Тобто, пеня нараховується на прострочену суму за період прострочення, що не може перевищувати 1 рік (365 або 366 календарних днів). Таким чином, на суму кожного простроченого платежу нараховується неустойка, позовна давність якої в 1 рік починає свій перебіг з дати прострочення такого платежу. Розраховується неустойка від суми кожного простроченого чергового платежу за період прострочення саме для цього платежу. Позивач, всупереч вищевказаним нормам законодавства, нарахував пеню від загальної заборгованості за кредитним договором, в яку включив платежі, прострочені понад 1 рік. Крім того, позивач, звертаючись до суду із вимогою про стягнення з нього пені зазначив лише їх розмір. У відповідності до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Позивачем не було надано жодних розрахунків пені та розмірів ставок НБУ, що діяли у період, за який сплачується пеня. У відповідності до «Судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин», затвердженої суддями Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України» розрахунок пені є обовязком позивача (ст. 10 ЦПК). Крім того у памятці клієнта про основні параметри споживчого кредитування ПАТ Банк «ТРАСТ» розмір пені вказаний 0,3 (нуль цілих три десятих) процента від суми прострочених зобовязань за кожний день прострочення. Тоді як позивачем здійснено розрахунок у розмірі 30% від загальної суми кредитної заборгованості. У постанові від 06.11.2013 року Верховний Суд України зазначив: «правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо». Для розрахунку розміру пені, що стягується, сумою несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, від якого обчислюватиметься пеня, визначена прострочена чергова виплата (і проценти на неї). Розрахунок пені в розмірі, що передбачений договором П = Сз х Рп х Д : 100, де П - пеня Рз- розмір заборгованості за період Рп - розмір пені, вказаний у договорі Д - кількість днів прострочки П = Рз х Рп х Д : 100 Навіть беручи до уваги розмір кредитних коштів у сумі 93 000,00 грн. представлених Банком у позові, пеня складає: З 12,05.2015 року по 15.06.2015 року (3 дні) П= 3 565,37x0,3x3:100 =32,09 грн. З 16.05.2015 року по 17.06.2015 року (33 днів) П= 3 565,37x0,3x33:100 =352,97 грн. З 18.06.2015 РОКУ по 17.07.2015 року (30 днів) П= 3 565,37x0,3x30:100 =320,88 грн. З 18.07.2015 року по 17,08.2015 року (31 днів) П= 3 565,37x0,3x31:100 =331,58 грн. З 18.08.2015 року по 17.09.2015 року (31 днів) П= 3 565,37x0,3x31:100 =331,58 грн. З 18.09.2015 року по 16.10.2015 року (29 днів) П= 3 565,37x0,3x29:100 =310,19 грн. З 17.10.2015 року по 17.11.2015 року (32 днів) П= 3 565,37x0,3x32:100 =342,28 грн. З 18.11.2015 року по 15.12,2015 року (28 днів) П= 3 565,37x0,3x28:100 =299,49 грн. Всього: 1989,48 грн. Якщо взяти за розрахунок розмір кредитних коштів, реально отриманих ним, а саме: 75 000 грн. то розмір пені становить: 75 000 грн. х 1989,48 грн. / 93 000,00 грн. = 1604,42 грн. З тих же підстав є неправомірним стягнення пені за кредитним договором - 3 у розмірі 7 184,83 грн. Просить суд задовольнити позовну заяву частково, та стягнути з нього заборгованість за кредитним договором № R111.004-ТЕК.0034169 від 11.09.2013 року за сумою кредиту, зменшивши її до 65 611,13 грн., в частині розміру стягненої пені, зменшивши її до 1604,42 грн., в частині розміру стягнених відсотків за фактичне користування кредитом, зменшивши їх до 12 924,63 грн.; за кредитним договором № R111.004- ТЕК.0038059 від 08.11.2013 року, за сумою кредиту, зменшивши її до 4737,13 грн., в частині розміру стягненої пені, зменшивши її до 1072,96 грн., в частині розміру стягнених відсотків за фактичне користування кредитом, зменшивши їх до 113,71 грн.; та повністю відмовити у задоволенні вимог про стягнення комісії за обслуговування кредиту на користь банку та стягненні заборгованості за кредитним договором № R111.004- ТЕК.0034181 від 11.09.2013 року. Відповідач [PERSON] та його представник за дорученням [PERSON] позовні вимоги в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором не визнали, та надали суду заперечення відповідно до яких, вважають, що позовні вимоги суперечать нормам законодавства та не підлягають задоволенню з наступних підстав: Цивільним законодавством визначено строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, який називається позовною давністю. Так відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 17 вересня 2014 року в справі № 6-53 цивільна справа № 14, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦКУ), враховуючи, що згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором сальдо простроченої заборгованості виникло - 11.12.2014 року , тобто з цього дня позивач довідався про порушення свого права, як наслідок розпочався відлік позовної давності, який закінчився - 11.06.2015 року. Позовна заява подана - 12.05.2016 року, тобто пізніше ніж через 11 місяців з моменту закінчення позовної давності, згідно ч. 4 ст. 267 ЦКУ: «Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.». Таким чином, на даний час, позовна заява ПАТ Банк «Траст» до нього, як поручителя, не підлягає задоволенню у зв'язку із закінченням позовної давності згідно ч.4 ст.267 ЦК України. У відповідності до п.1 ст.559 ЦК України порука припиняється також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Під «згодою Поручителя» сторони розуміють візування поручителем змін до основного договору (шляхом проставляння підпису уповноваженої особи на печатки Поручителя, якщо останній є юридичною особою) та/або отримання його письмової згоди з такими змінами та/або шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями та/або укладення Поручителем додаткової угоди до цього Договору щодо внесення відповідних змін. Позивач, всупереч вищевказаним нормам чинного законодавства збільшив розмір сукупної вартості кредиту, абсолютного подорожчання кредиту та строк останнього платежу в односторонньому порядку та без повідомлення поручителя. Це підтверджується наданими позивачем доказами, що знаходяться у матеріалах справи, а саме: У відповідності до додатку договору поруки, підписаного ним 07.11.2013 року, абсолютне подорожчання кредиту становить 6239,70 град, строк останнього платежу - 07.11.2014 року. У відповідності до додатку №1 (нова редакція від 26.09.2014р.) до кредитного договору, підписаного відповідачем [PERSON] 26.09.2014 року абсолютне подорожчання кредиту становить 8402,56 грн. строк останнього платежу - 07.05.2015 року. Внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, що у відповідності до п.1 ст.559 ЦК України є правовою підставою для припинення поруки. Правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 лютого 2013 року в справі 6-172цс12: Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобовязання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо передку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. Просить суд вважати його поруку за кредитним договором № R111.004-TEK.0038059 від 08 листопада 2013 року припиненою з 26 вересня 2014 року, та відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ Банк «Траст» до нього, як поручителя в повному обсязі. У судове засідання 17 жовтня 2016 року відповідач [PERSON] та його представник за дорученням [PERSON] не зявились, представник [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Дійсно, відповідач по справі [PERSON] отримав кредит, відповідно до укладеного кредитного договору № R111.004-ТЕК.0034169 від 11 вересня 2013 року, в розмірі 93 000,00 гривень, з відсотковою ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 16,49% річних та 1,37% щомісячної комісії за обслуговування кредиту, на строк 60 місяців, з кінцевим терміном повернення кредиту 11 вересня 2018 року, що підтверджується копією кредитного договору № R111.004-ТЕК.0034169 від 11 вересня 2013 року. Крім того, 11 вересня 2013 року між Публічним акціонерним товариством Банк «Траст» та [PERSON] був укладений кредитний договір № R111.004-ТЕК.0034181, згідно якого відповідачу були видані кредитні кошти в розмірі 500,00 гривень, з відсотковою ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 9,99% річних та 2,00% щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 13 місяців, кінцевий термін повернення кредиту 11 жовтня 2014 року, що підтверджується копію кредитного договору № R111.004-ТЕК.0034181 від 11 вересня 2013 року. Також, 08 листопада 2013 року між Публічним акціонерним товариством Банк «Траст» та [PERSON] був укладений кредитний договір № R111.004-ТЕК.0038059, згідно якого відповідачу були видані кредитні кошти в розмірі 16 260,00 гривень, з відсотковою ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 16,49% річних та 1,79% щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 12 місяців, кінцевий термін повернення кредиту 07 листопада 2015 року, що підтверджується копію кредитного договору № R111.004-ТЕК.0038059 від 08 листопада 2014 року. З метою забезпечення належного виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором 3 від 08.11.2013 року між Публічним акціонерним товариством Банк "ТРАСТ" та [PERSON] укладено Договір поруки № R111.004-ТЕК.0038059. Відповідно до умов укладеного Договору поруки, [PERSON] зобов'язався відповідати по кредитному договору - 3 в разі невиконання або неналежного виконання зобовязань [PERSON] за таким договором. Відповідно до п.п. 1.1., 2.1. договору поруки, відповідальність [PERSON] та [PERSON] перед позивачем за кредитним договором - 3 є солідарною. Відповідно до п. 2.2. умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невід'ємною частиною кредитного договору - 1, [PERSON], який є позичальником зобовязався своєчасно та у повному обсязі сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом та комісії, повертати кредит частинами у сумах та терміни, визначені у графіку платежів (Додаток №1 до Кредитного договору - 1). 26 вересня 2014 року додаток № 1 до кредитного договору - 1 укладено в новій редакції. Так, починаючи з 16 січня 2015 року розмір щомісячного платежу має становити 3 905,95 грн. Відповідно до додатку №1 до кредитного договору - 2, який є невідємною частиною кредитного договору - 2, [PERSON], який є позичальником зобовязався своєчасно та у повному обсязі сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом, повертати кредит частинами у сумах та терміни, визначені у графіку платежів. Відповідно до п. 2.2. умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невідємною частиною кредитного договору - 3, [PERSON], який є позичальником зобов'язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом та комісії, повертати кредит частинами у сумах та терміни, визначені у графіку платежів (Додаток №1 до Кредитного договору - 3). 26 вересня 2014 року договором внесення змін і доповнень №1 до Кредитного договору № R111.004-TEK.0038059 та відповідною новою редакцією додатку №1 до кредитного договору 3 продовжено строк користування кредитом з 12 до 18 місяців, тобто до 07 травня 2015 року включно. Відповідно до п. п. 4.3. умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невідємною частиною кредитного договору - 1, за несвоєчасне виконання зобовязань з погашення заборгованості по кредиту, [PERSON] зобов'язаний сплатити позивачу пеню в розмірі 0,3% від суми прострочених зобов'язань за кожний день прострочення. Згідно п.18.1 стандартних тарифів комісійної винагороди ПАТ Бак «ТРАСТ», які є невідємною частиною кредитного договору - 2, за несвоєчасне виконання зобовязань з погашення заборгованості по кредиту, [PERSON] зобовязаний сплатити позивачу пеню в розмірі 0,3% від суми прострочених зобовязань за кожний день прострочення. Пунктом 4.3. умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невідємною частиною кредитного договору - 3, передбачено, що за несвоєчасне виконання зобовязань з погашення заборгованості по кредиту, [PERSON] зобовязаний сплатити позивачу пеню в розмірі 0,3% від суми прострочених зобовязань за кожний день прострочення. Відповідач [PERSON] зобовязання по кредитним договорам № R111.004-ТЕК.0034169 від 11 вересня 2013 року, та № R111.004-TEK.0034181 від 11 вересня 2013 року не виконав, та також відповідачі [PERSON] та [PERSON] не виконали зобовязання по кредитному договору № R111.004-TEK.0038059 від 08 листопада 2014 року. Відповідно до розрахунку наданого позивачем, борг станом на 15 грудня 2015 року по кредитному договору № R111.004-ТЕК.00334169 від 11 вересня 2013 року становить 150 094,64 гривень, з яких: 83 611,13 грн. сума заборгованості по кредиту, в тому числі 15 956,69 грн. прострочена заборгованість з оплати кредиту; 15 672,64 грн. прострочені відсотки за фактичне користування кредитом; 22 405,80 грн. прострочена комісія за обслуговування кредиту; 28 404,99 грн. пеня; борг станом на 01 лютого 2016 року, за кредитним договором № R111.004-ТЕК.0034181 від 11 вересня 2013 року, становить 700,33 грн., з яких: 360,58 грн. сума заборгованості по кредиту; 33,55 грн. прострочені відсотки за фактичне користування кредитом; 236,29 прострочена комісія за обслуговування кредиту; 69,91 грн. пеня; борг станом на 16 грудня 2015 року, за кредитним договором № R111.004-ТЕК.0038059 від 08 листопада 2013 року, становить 15 190,04 грн., з яких: 5997,68 грн. сума заборгованості по кредиту; 261,23 грн. прострочені відсотки за фактичне користування кредитом; 1746,30 прострочена комісія за обслуговування кредиту; 7184,83 грн. пеня. Отже, загальна сума заборгованості за кредитними договорами № R111.004-ТЕК.0034169 від 11 вересня 2013 року, № R111.004-ТЕК.0034181 від 11 вересня 2013 року, та № R111.004-ТЕК.0038059 від 08 листопада 2013 року становить 169 985,01 гривень. У відповідність до ст.509 ЦК України - в силу зобовязання одна особа (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як - то: передати майно, сплатити гроші, виконати роботу, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. На підставі п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. У відповідність ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом № R111.004-ТЕК.0034169 від 11 вересня 2013 року, в розмірі 121 689,57 грн., заборгованості за кредитним договором № R111.004-TEK.0034181 від 11 вересня 2013 року, в розмірі 630,42 гривень, та заборгованості за кредитним договором № R111.004-TEK.0038059 від 08 листопада 2013 року, в розмірі 8005,21 гривень, підлягають повному задоволення. Стосовно позовних вимог в частині стягнення пені за кредитним договором 1 в розмірі 28 404,99 гривень, кредитним договором 2 в розмірі 69,91 гривень, та кредитним договором 3 в розмірі 7184,83 гривні, то в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки встановлений законом може бути збільшений у договорі (ст. 551 ЦК України). Умовами кредитного договору передбачено, що у разі несвоєчасного виконання зобовязань з погашення заборгованості по кредиту, кредитор нараховує, а клієнт сплачує йому пеню у розмірі 0,3% від суми прострочених зобовязань за кожен день прострочення. За загальним правилом період за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання не може перевищувати один рік (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України) (постанова ВСУ № 6-100цс14 від 03.09.2014 року, постанова ВСУ № 6-474цс16 від 18.05.2016 року). При цьому, виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до ст.253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Як вбачається з матеріалів справи, до суду позивач звернувся 24 травня 2016 року, тому суд вважає за необхідне застосувати спеціальний строк позовної давності в один рік, до позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею по кредитному договору 1, за період з 18 грудня 2014 року до 24 травня 2015 року в розмірі 15 309,13 гривень; кредитному договору 2, за період з 01 січня 2015 року до 24 травня 2015 року в розмірі 38,59 гривень; кредитному договору 3 , за період з 25 грудня 2014 року до 24 травня 2015 року в розмірі 2213,60 гривні відповідно, оскільки дані позовні вимоги заявлені позивачем з пропуском річного строку позовної давності, про що заявлено відповідачем. Тому, з відповідача [PERSON] слід стягнути заборгованість за пенею по кредитному договору № R111.004-ТЕК.0034169 від 11 вересня 2013 року, в розмірі 13 095,86 гривень, заборгованість за пенею по кредитному договору № R111.004-ТЕК.0034181 від 11 вересня 2013 року, в розмірі 31,32 гривні, та заборгованість за пенею по кредитному договору № R111.004-TEK.0038059 від 08 листопада 2013 року, в розмірі 4971,23 гривні. Що ж стосується позовних вимог в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором № R111.004-TEK.0038059 від 08 листопада 2013 року, з поручителя [PERSON], суд приходить до наступного. Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 651 ЦК України зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (частина перша статті 653 ЦК України). За змістом частини першої статті 654 ЦК України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає зі звичаїв ділового обороту. Суд встановив, що 26 вересня 2014 року між [PERSON] та ПАТ Банк «Траст» була укладена додаткова угода до кредитного договору № R111.004-TEK.0038059 від 08 листопада 2013 року. Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом; установлення нових умов порядку зміни процентної ставки в бік збільшення; розширення змісту основного зобов'язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення) розміру неустойки тощо. Так додатковою угодою від 26 вересня 2014 року були внесені зміни до кредитного договору, збільшились обовязки сторін перед кредитором, по відношенню до кредитного договору № R111.004-TEK.0038059 від 08 листопада 2013 року, та збільшена відповідальність сторін, а саме у звязку з чим збільшилися суми по відсотках з 1499,65 грн. до 1903,66 грн., та сума комісії з 3492,60 грн. до 5238,90 грн. У зобов'язаннях, у яких беруть участь поручителі, збільшення обсягу відповідальності навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або без відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав для покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. Таким чином, з огляду на положення частини першої статті 559 ЦК України, суд приходить до висновку, що додатковою угодою до кредитного договору від 26 вересня 2014 року, укладеною без згоди поручителя, встановлено збільшені обовязки та збільшено відповідальність, тобто змінено зобов'язання, забезпечене порукою, що призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя, та що останній не давав згоди на таку зміну забезпеченого порукою зобов'язання, а тому відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука є припиненою. Такий висновок суду відповідає, висновкам Верховного суду України викладеним у постановах Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа №6-1161цс15) від 10 вересня 2014 року (справа № 6-70цс14) та 25 вересня 2013 року (справа № 6-97цс13) щодо застосування частини першої статті 559 ЦК України у подібних правовідносинах. Тому в частині позовних вимог про солідарне стягнення заборгованості за кредитом з поручителя [PERSON] слід відмовити. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути на користь Публічного акціонерного товариства Банк «Траст» заборгованість за кредитним договором № R111.004-ТЕК.0034169 від 11 вересня 2013 року, в розмірі 134 785,43 гривень, яка складається з заборгованості за сумою кредиту в розмірі 83 611,13 гривень, заборгованості по сплаті відсотків за фактичне користування кредитом в розмірі 15 672,64 гривень, заборгованості по простроченій комісії за обслуговування кредиту в розмірі 22 405,80 гривень, пеню в розмірі 13 095,86 гривень; заборгованість за кредитним договором № R111.004-ТЕК.0034181 від 11 вересня 2013 року, в розмірі 661,74 гривня, яка складається з заборгованості за сумою кредиту в розмірі 360,58 гривень, заборгованості по сплаті відсотків за фактичне користування кредитом в розмірі 33,55 гривні, заборгованості по простроченій комісії за обслуговування кредиту в розмірі 236,29 гривень, пеню в розмірі 31,32 гривня; заборгованість за кредитним договором № R111.004-TEK.0038059 від 08 листопада 2014 року, в розмірі 12 976,44 гривень, яка складається з заборгованості за сумою кредиту в розмірі 5997,68 гривень, заборгованості по сплаті відсотків за фактичне користування кредитом в розмірі 261,23 гривень, заборгованості по простроченій комісії за обслуговування кредиту в розмірі 1746,30 гривень, пеню в розмірі 4971,23 гривня, а також на підставі ст.ст.80, 88 ЦПК України судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог в розмірі 2225,82 гривень. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Outcome: approved