Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

У квітні 2021 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана заява, в якій заявник просить суд надати їй право на шлюб з [PERSON] , [INFO] . Заява обґрунтована тим, що [PERSON] на даний час не досягла шлюбного віку, але має бажання зареєструвати шлюб з [PERSON] , однак у відділі реєстрації рекомендовано [PERSON] звернутись до суду для надання права на шлюб. 05.04.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 09.04.2021 року ухвалою судді прийнято справу до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд в порядку окремого провадження. [PERSON] та [PERSON] подали до суду зави про розгляд справи у їх відсутності, просили заяву про надання дозволу на шлюб задовольнити. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Заявник [PERSON] , [INFO] є неповнолітньою особою, що підтверджується копіями свідоцтва про народження та паспорта громадянина України. Відповідно до копії довідки № 24 від 15.01.2020 року Сухоліського старостинського округу № 7 про реєстрацію місця проживання, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно даних копії паспорта серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] є громадянином України. Вирішуючи питання про надання дозволу на шлюб, суд виходить з наступного. Згідно ч. 2 п. 2 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. В силу вимог ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основних свобод. Відповідно до ч. 1 ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Згідно з ч. 4 ст. 35 ЦК України повна цивільна дієздатність, надана фізичній особі, поширюється на усі цивільні права та обов`язки. Відповідно до роз`яснень п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст. 23 СК України) повинна розглядатися судом в окремому провадженні (ч. 3 ст. 293 ЦПК України). При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] бажать створити сім`ю з державною реєстрацією. Разом з цим, судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що реєстрація шлюбу може зашкодити інтересам заявника. З огляду на викладене, враховуючи той факт, що [PERSON] має намір укласти шлюб для створення сім`ї, а [PERSON] підтримує заявлену вимогу, суд вважає, що надання права на шлюб відповідає правам та законним інтересам заявника. Отже, подана в порядку окремого провадження заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved