overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Вільнянської міської Ради, в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлої матері [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку під цим будинком. Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, [INFO] року померла її матір [PERSON] Після її смерті залишилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок та земельна ділянка по [ADDRESS] Позивачка своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини; проте оформити право власності на житловий будинок та земельну ділянку у нотаріальному порядку виявилося неможливим через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, але надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності. Представник відповідача - Вільнянської міської Ради - у судове засідання також не з'явився, але надав заяву про визнання позову та про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. При цьому суд виходить з того, що: відповідно до ст.1261 ЦК України, той з подружжя, хто пережив спадкодавця, є спадкоємцем першої черги за законом; відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини; відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв'язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Гнаровської сільської ради, в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлого чоловіка [PERSON] право власності на 22/100 частини житлового будинку [ADDRESS] . Як зазначила позивачка у позовній заяві, [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшли 22/100 частини житлового будинку [ADDRESS] , які він успадкував від своєї померлої матері [PERSON] , але не документально не оформив право власності. Позивачка на момент смерті спадкодавця постійно проживав разом з ним, у зв`язку з чим вважає, що належним чином прийняла спадщину, а тому просить визнати право власності на зазначене майно. У підготовчому засіданні представник позивачки адвокат Кравченко В.А. підтримав заявлений позов. Представник відповідача Сашков М.В. у судовому засіданні заявив про визнання позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. При цьому суд виходить з того, що: згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом має, зокрема, подружжя спадкодавця, хто його пережив; згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Таким чином, заявлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв`язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Максимівської сільради, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлого [PERSON] право власності на земельну ділянку в с.Козаче Вільнянського району Запорізької області, призначену для ведення особистого підсобного господарства. Свої вимоги мотивує тим, що прийняла спадщину після [PERSON] , померлого [INFO] , відповідно до положень п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР в ред.1963 року, вступивши у фактичне управління спадковим майном. У підготовчому засіданні представник позивачки адвокат Ведмедовська Г.О. підтримала позов та просить задовольнити заявлені вимоги. Представник відповідача - Максимівської сільської ради, та відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , - у підготовче засідання не з`явилися, але надали заяви про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. Так, з матеріалів позовної заяви вбачається, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшла земельна ділянка площею 0,60 га, розташована на території с.Козаче Вільнянського району Запорізької області, призначена для ведення особистого підсобного господарства. Позивачка є спадкоємцем майна відповідно до ст.530 ЦК УРСР в ред.1963 року, що діяла на момент відкриття спадщини, як спадкоємець другої черги, і прийняла спадщину відповідно до положень п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР в ред.1963 року, вступивши у фактичне управління та володіння спадковим майном. Таким чином, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв`язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] - два місяці з моменту набрання рішенням законної сили. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що після смерті його матері [PERSON], померлої [INFO], відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 7,73 га., розташованої на території Вишнюватської сільської ради Розівського району Запорізької області. У передбачений законом шестимісячний строк, для прийняття спадщини вона не звернувся вчасно до нотаріальної контори, через тривалу хворобу, у зв'язку з чим була змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка у судове засідання не з'явилася, до суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, рішення просив прийняти на розсуд суду. Суд дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на землю серії ІІ-ЗП № 035636, [PERSON] була власницею земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 7,73 га., розташованої на території Вишнюватської сільської ради Розівського району Запорізької області /а.с. 9/ Відповідно заповіту від 07.05.2003 року, зареєстрованого у реєстрі за № 49, [PERSON] все своє майно заповіла дочці [PERSON] /а.с. 8/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.07.1959 року, [PERSON] є матір'ю [PERSON], яка на підставі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25.07.1981 року змінила прізвище на «[PERSON]» /а.с. 7/. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER], від 03.07.2013 року [PERSON] померла [INFO] /а.с. 6/. Відповідно до ст. 1272 ЦК України суд може визначити додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору для прийняття спадщини за позовом спадкоємця, що пропустив шестимісячний термін з поважної причини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування" суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд вважає, що позивачка пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки через тривалу хворобу не могла вчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, суд визначає позивачці додатковий строк для звернення з заявою про прийняття спадщини в два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Михайлівської сільської Ради, в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлої [PERSON] право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розташовану на території цієї сільради. Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, [INFO] померла [PERSON] Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшла земельна ділянка площею 4,48 га, розташована на території Михайлівської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку [PERSON] отримала у спадок від її попереднього власника [PERSON] Позивачка [PERSON] є спадкоємцем померлої [PERSON] згідно її заповіту, та своєчасно подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, проте оформити у нотаріальному порядку право власності на земельну ділянку виявилося неможливим, оскільки [PERSON] при житті не оформила документально своє право власності на цю ділянку. У зв'язку з цим позивачка й звернулася до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримала позов, просить його задовольнити. Представник відповідача Сашков М.В. у судовому засіданні заявив про визнання позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. При цьому суд виходить з того, що: відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, вказані у заповіті. відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Таким чином, заявлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв'язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Михайло-Лукашівської сільської Ради, в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлої матері [PERSON] право на земельну частку (пай). У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити, пояснив суду, що позивачка є донькою померлої [PERSON], на момент смерті проживала разом з нею, а тому має вважатися особою, яка прийняла спадщину. Представник відповідача у судове засідання не з?явився, про дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. На підставі ч.2 ст.77, ст.ст.224-226 ЦПК України, позов розглянуто за відсутності представника відповідача в порядку заочного провадження. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки та дослідивши надані йому докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Як вбачається з поданих доказів, 25.02.2007 року померла матір позивачки [PERSON] М,[PERSON] її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшло право на земельну частку (пай) на землях, що перебували у колективній власності КСП "Зоря". Позивачка [PERSON] на момент смерті спадкодавця постійно проживала разом з нею. Інші можливі спадкоємці на отримання спадщини не претендують. Відповідно до ст.1261 ЦК України, діти спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, позов має бути задоволений повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Основи В.І., який уточнила під час судового розгляду, і в якому вимагає визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , та визнати за собою право власності на цей будинок. Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, згідно договору від 13.05.2013 року, укладеного у простій письмовій формі, вона придбала у відповідача житловий будинок [ADDRESS] . При цьому вона домовилася з продавцем про купівлю будинку, уклала з ним письмовий договір та здійснив розрахунок за це майно, сплативши обумовлену ціну - 14000 гривень, проте продавець від нотаріального оформлення договору ухилився. Враховуючи це, позивачка й звернулася до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні представник позивачки адвокат Кравченко В.А. підтримав позов, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, але надав заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206, ч.6 ст.263 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв`язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Павлівської сільради, в якому вимагає встановити факт прийняття спадщини після померлої тітки [PERSON] , та визнати за собою в порядку спадкування після неї право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Свої вимоги позивачка мотивує тим, що племінницею [PERSON] , померлої [INFO] , при цьому прийняла її спадщину відповідно до положень п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР в ред.1963 року, вступивши у фактичне управління спадковим майном. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позов та просить його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з?явився, надав заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. При цьому суд виходить з того, що: відповідно до ч.1 ст.530 ЦК УРСР в ред.1963 року, при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга); згідно ч.1 ст.551 ЦК УРСР в ред.1963 року, якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія); відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК України, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв`язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Павлівської сільської Ради, в якому вимагає визнати за собою в порядку набувальної давності право власності на житловий будинок [ADDRESS] Вільнянського району Запорізької області. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити. Представник відповідача подав до суду заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Так, як вбачається з матеріалів позовної заяви, у березні 1999 року позивачка уклала з АТЗТ "Україна" (на даний момент це товариство ліквідовано) угоду, згідно якої їй був переданий зазначений житловий будинок, за який вона сплатила грошові кошти, проте у нотаріальному порядку ця угода оформлена не була. Добровільно заволодівши цим будинком у вересні 1999 року, позивачка, починаючи з вказаного часу, протягом більш ніж 10-ти років безперервно та відкрито володіє цим майном, з відома відповідача відноситься до нього як до свого власного; ці обставини, за змістом ст.344 ЦК України, є підставою для визнання за позивачкою права власності на житловий будинок в порядку набувальної давності. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» про стягнення суми вкладів в розмірі 18 003, 13 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що 24 листопада 2008 року позивачка та відповідач уклали договір № 48/3 про строковий внесок в розмірі 10 000 грн. строком з 24 листопада 2008 року по 24 травня 2011 року. Відповідно до даного договору позивач передав на депозитний рахунок кошти в сумі 10 000 грн., що стверджується прибутковими касовими ордерами. В зв"язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, за ним рахується заборгованість, яка станом на 30.12.2013 року становить 18 003, 13 грн. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, але подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Качко В.С. в судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила справу розглянути у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до настуного. Встановлено, що що 24 листопада 2008 року позивачка та відповідач уклали договір № 48/3 про строковий внесок в розмірі 10 000 грн. строком з 24 листопада 2008 року по 24 травня 2011 року /а.с.2/. Позивач передав на депозитний рахунок кошти в сумі 10 000 грн, що стверджується прибутковим касовим ордером. Згідно розрахунку /а.с.3-5/ заборгованість КС «Тур»я» перед [PERSON] станом на 30.12.2013 року становить 18 003, 13 грн., яка складається з 10 835, 61 грн. - заборгованість по членському внеску, 7 167, 52 грн. - заборгованість по відсоткам. У відповідності до ст. 509 ч.1 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ч.1 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ч.1 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. При викладених обставинах, оцінивши всі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Петро-Михайлівської сільради, в якому вимагає визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] Зі змісту позовної заяви вбачається, що 04.09.2017 року померла [PERSON]; позивачка претендує на отримання спадщини як донька померлої як спадкоємець за законом першої черги, проте не змогла подати своєчасно заяву про прийняття спадщини через низку поважних причин. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання надав заяву про визнання позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв'язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Петро-Михайлівської сільської Ради, в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлого батька [PERSON] право власності на земельну ділянку, призначену для ведення особистого селянського господарства. Свої вимоги мотивує тим, що вона як донька є спадкоємцем першої черги за законом, але не може оформити спадкових прав у нотаріальному порядку через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа. У судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] підтримав позов, прохає його задовольнити. Представник відповідача Петро-Михайлівської сільської Ради у судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. При цьому суд виходить з того, що: відповідно до ст.1261 ЦК України, діти спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом; відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв'язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved