Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення 3% річних та інфляційних витрат в сумі 2768,25 грн., судових витрат та витрат на правову допомогу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.06.2007 між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] , було укладено кредитний договір № 5/4, цього ж дня з [PERSON] укладено договір поруки. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 05.04.2018 року стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» заборгованості за кредитним договором № 5/4 у розмірі 61793,27 гри. 28.11.2019 року між ПАТ «ВІЕЙБІ БАНК» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 212009. Позивачем зазначено, що рішення суду є виконаним, однак за період із 08.05.2018 року по 14.11.2018 року, позивач має право на стягнення інфляційних втрат та 3% річних, що в сумі становить 2 768,25 грн., у зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 16.08.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у справі. 23.11.2021 року відповідачем по справі [PERSON] подано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що відповідач визнає правову підставу нарахування 3% річних та інфляційних витрат та погоджується з розміром 2768,25 грн., однак просить суд зменшити до 50% розмір стягуваного судового збору на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням позову відповідачем. 01.12.2021 року представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 50). 01.12.2021 року відповідачем [PERSON] подано заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності [PERSON] позовні вимоги визнає. Просить зменшити судові, а саме судовий збір до 1135 грн. (а.с. 53). Дослідивши матеріали справи, дослідивши докази, якими обгрунтовано позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] , було укладено кредитний договір № 5/4, відповідно до якого відповідач отримав кошти у розмірі 18000 доларів на купівлю нерухомості, зі сплатою 13% річних, а за умови невиконання цього договору плата за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі 26 % на рік, з кінцевим терміном повернення 14.06.2022 року. 15.05.2007 між Банком та [PERSON] був укладений Договір поруки, згідно якого вона зобов`язалися солідарно відповідати за невиконання [PERSON] умов вказаного вище кредитного договору. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 05.04.2018року стягнуто з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" заборгованість за договором кредиту в розмірі 61793 гривні 27 копійок та 1689,00 грн. судових витрат з кожного. 28.11.2019 року між ПАТ «ВІЕЙБІ БАНК» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 212009, відповідно до якого ПАТ «ВІЕЙБІ БАНК» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 5/4. Позивачем зазначено, що рішення суду виконано, що не заперечується відповідачами по справі. За період із 08.05.2018 року по 14.11.2018 року, з моменту набрання рішення законної сили і до повного виконання судового рішення, в порядку ст. 625 ЦК України, позивач має право на стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Відповідно до розрахунків здійснених позивачем сум інфляційних втрат складає 1798,18 грн. та 3% річних - 970,00 грн. Із частини першої статті 1049 ЦК України слідує, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1 та 2 статті 12 ЦПК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 910/22034/15 зроблений висновок, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. Тому у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК. Враховуючи, що відповідачем визнано позовні вимоги, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача 3% річних та інфляційних витрат за кредитним договором № 5/4 від 15.06.2007 року в розмірі 2768.25 грн. Що стосується вимог щодо стягнення судового збору слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що підлягає до повернення сплачений судовий збір з державного бюджету при пред`явленні позову до суду в розмірі 50 відсотків, оскільки відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, що не суперечить вимогам ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» та стягнення з відповідача на користь позивача 50 відсотків сплаченого судового збору.

Outcome: approved