Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Публічне Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі банк) звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 19370,30 грн. В обґрунтування вимог вказує, що 11.12.2008 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Взяті на себе зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим представник позивача просить суд позов задовольнити, стягнути із боржника заборгованість по кредиту. У судове засідання представник банку не з'явився. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримує та не заперечує, щодо заочного вирішення справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення на позов не подавав. На підставі вимог ст.ст. 223,280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 11.12.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір кредиту, який складається із заяви позичальника, умов надання банківських послуг. Відповідно до умов договору відповідачу були надані грошові кошти в сумі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % річних. Відповідно до умов п. 6.5 умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно умов п. 6.6 умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з поверненням кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до вимог кредитного договору, при порушення позичальником строків платежів щодо будь-якого із грошових зобов'язань більше ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. та 5% від суми заборгованості. Відповідно до умов п. 9.12 умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Встановлено, що банк виконав свої зобов'язання згідно з умовами договором та видав [PERSON] кредит в сумі 2000 гривень. Відповідач [PERSON] належним чином не виконував свої зобов'язання згідно умов і правил надання банківських послуг , внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 30.09.2017 рік складає 19370,30 грн., з яких: 2015,21 грн. - заборгованість по кредиту, 13184,60 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 3010,00 грн.- заборгованість за пенею та комісією, а також відповідно до вимог п.8.6 умов та правил надання банківських послуг були нараховані штрафи у розмірі 250 грн. (фіксована частина) та 910,49 грн. (процентна складова). Факт наявності заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості за договором №б/н від 11.12.2008 року станом на 30.09.2017 р. В судове засідання відповідач не з'явився, відзив не подав, будь-які докази на спростування доводів суду не представив. Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. В силу вимог ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Встановлено, що відповідач належним чином не виконував взятих на себе зобов'язань згідно умов кредитного договору та порушила умови договору щодо строків сплати кредиту, у зв'язку з чим утворилась заборгованість станом на 30.09.2017 р. на загальну суму 19370,30 грн., з яких: 2015,21 грн. - заборгованість по кредиту, 13184,60 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 3010,00 грн.- заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи у розмірі 250 грн. (фіксована частина) та 910,49 грн. (процентна складова). Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] в користь банку заборгованості по кредитному договору на загальну суму 19370,30 грн. станом на 30.09.2017р. Згідно з вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач в судове засідання не з'явився та не представив суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, позивач просить стягнути з відповідача перенесені ним та документально підтвердженні судові витрати по справі, зокрема, 1600,00 грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved