Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» подано позов про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 33466,40 грн., що виникла із договору кредиту № 420/676-Ф01 від 27.04.2006 року, яка складається з: заборгованості по кредиту в сумі 7509,00 грн., заборгованості по сплаті відсотків в сумі 11492,94 грн., пені за прострочення сплати кредиту в сумі 3989,36 грн., пені за прострочення сплати відсотків в сумі 4388,30 грн., інфляційних втрат за кредитом в сумі 2898,47 грн. та інфляційних втрат за відсотками в сумі 3188,32 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 20, 30). Подав до суду заяви (вх. № 15887 від 19.05.2016 року; вх. № 16292 від 23.05.2016 року) про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 22, 24). Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся. Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з доданими до неї копіями документів, а також судова повістка у даній справі, повернуті на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 21, 31). Вказана кореспонденція направлена на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві та за якою відповідача зареєстровано за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Кіровоградській області (а.с. 16). Відповідно до статті 74 Цивільного процесуального кодексу України, судові повістки надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місяця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд вважає можливим ухвалення заочного рішення по справі, враховуючи належне повідомлення відповідача та те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Між публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (правонаступник Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», а.с. 10-11) та [PERSON] укладено договір кредиту № 420/676-Ф01 від 27.04.2006 року (далі Договір), за п. 1.1 якого банк зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 30000,00 грн. на поповнення обігових коштів, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 20% річних, а відповідач зобов'язався повернути кредит до 26.04.2009 року (а.с. 6-7). Згідно п. 1.2. Договору повернення основної суми кредиту здійснюється щомісячно включно до останнього місяця, згідно з графіком, викладеним в п.п. 1.2.1. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30-31/360), щомісячно передостаннього робочого дня місяця, при розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення кредиту (п. 2.4. Договору). Відповідно до п. 2.4.1. Договору сплата відсотків здійснюється на рахунок № 22081420227342 в Кіровоградській обласній філії АКБ «Укрсоцбанк» з передостаннього робочого дня місяця. У випадку, якщо передостаннє число місяця є неробочим днем, то позичальник зобовязаний сплатити суму нарахованих відсотків, згідно з п. 2.4. цього Договору у попередній робочий день. Пунктом 3.3.9. Договору визначено, що позичальник зобовязаний повернути в повному обсязі кредит із нарахованими відсотками за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями у термін, визначений п. 1.1. цього Договору. У випадку невиконання позичальником зобовязань, визначених п.п. 3.3.2.-3.3.11. цього Договору, протягом більше ніж пяти днів, термін надання кредиту вважається таким, що закінчився а, відповідно позичальник зобовязаний погасити кредит та сплатити відсотки за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (п. 4.4. Договору). Даний договір за своєю правовою природою є кредитним договором. Відповідно до вимог статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 4-5). Між тим, відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору, повернення кредиту та відсотків за його користування в терміни, передбачені кредитним договором, внаслідок чого перед позивачем станом на 15.02.2016 року виникла заборгованість в розмірі 19001,94 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту в сумі 7509,00 грн. та заборгованості по сплаті відсотків в сумі 11492,94 грн. На даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України, встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Докази виконання відповідачем в повному обсязі прийнятих на себе зобов'язань за договором в матеріалах справи відсутні, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по кредиту в сумі 7509,00 грн. та заборгованості по сплаті відсотків в сумі 11492,94 грн., підлягають задоволенню. Позивач також заявив до стягнення з відповідача пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по сплаті кредиту в сумі 3989,36 грн. та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом в сумі 4388,30 грн. Пунктом 4.2. Договору визначено, що у випадку прострочення позичальником строків сплати відсотків, визначених п. 2.4. цього Договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. 1.1., 2.6.3., 3.2.3., 4.4., 5.4. цього Договору позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період. У відповідності до приписів частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. В силу статей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Враховуючи викладені норми, є обґрунтованими та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені за несвоєчасне погашення заборгованості по сплаті кредиту в сумі 3989,36 грн. та пені за несвоєчасне погашення заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом в сумі 4388,30 грн., так-як будь-яких дій, направлених на погашення кредитної заборгованості відповідачем не вчинено. Підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат в сумі 2898,47 грн. за період з лютого 2015 року по січень 2016 року за прострочення сплати заборгованості по кредиту та інфляційних втрат в сумі 3188,32 грн. за період з лютого 2015 року по січень 2016 року по простроченню сплати відсотків, оскільки у відповідності до вимог частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved