Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що з 18.03.2009 року, з дозволу Підгір`ївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області безперервно проживає у житловому будинку [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок на підставі свідоцтва про право особистої власності належить [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Позивач з 2009 року постійно, відкрито, безперервно проживає за вищевказаною адресою та бажає визнати за нею права власності на вищевказане майно за набувальною давністю. Нині захистити своє право власності позивач може лише в судовому порядку, тому змушена звернутися до суду. Ухвалою від 14.06.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 30.07.2020 року. 30.07.2019 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від представника позивача адвокат - Рідош-Шаповал В.І. надійшла заява із клопотанням в котрій вона позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задоволити . Представник відповідача Підгір`ївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, у справі наявна заява за підписом сільського голови Аркуші О.А. згідно якої останній просить розгляд справи проводити без їхньої участі, позовні вимоги визнають. Третя особа [PERSON] в судове засідання неодноразово викликалася, причини неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Встановлено, що позивач з березня 2009 року проживає в будинку по [ADDRESS] . Вказане підтверджується довідкою від 01.03.2019 року, виданої виконавчим комітетом Підгір`ївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Спірний житловий будинок згідно копії Свідоцтва про право особистої власності від 19.09.1989 року належить [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06.11.1998 року. Після смерті [PERSON] , померлого [INFO] Другою Первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської обалсті 28.04.1999 року заведена, за заявою його доньки [PERSON] , спадкова справа № 75/99. 15.11.2003 року [PERSON] видано свідоцво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на спадкове майно, що складається з права на земельну частку пай, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства "Україна" розміром 5.12 га. Крім того, згідно копії довідки від 01.03.2019 року Підгір`ївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області [PERSON] , який помер [INFO] на день смерті не проживав та не був зареєстрований в будинку [ADDRESS] . Відповідно до ст. 344 УК України: особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Чинним цивільним законодавством набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі, якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Верховний Суд України у постанові від 27.09.2018р., по справі № 571/1099/16-ц, зауважив, що при зверненні до суду з вимогами про визнання за набувальною давністю права власності на нерухоме майно, позивачем має бути доведено факт існування такого нерухомого майна, відкритість та безперервність, володіння ним без правової підстави; добросовісність заволодіння майном, факт володіння спірним майном протягом строку, який складає не менше 10 років. На підтвердження існування такого нерухома майна, було замовлено Звіт про незалежну оцінку житлового будинку з господарськими будівлями, який був здійснений суб`єктом оціночної діяльності - [PERSON] , який було здійснено 22.02.2019 року. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. В даному випадку позивачка почала безперервно володіти спірним житловим будинком з березня 2009 року. За період проживання в будинку позивач постійно здійснює його облаштування, ремонті роботи , сплачує за використану електроенергію. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, діє презумпція правомірності набуття права власності на майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Судом встановлено, що [PERSON] помер, спадкоємцем після його смерті є його донька [PERSON] , котра проти позовних вимог заперечень не надала. Враховуючи наведене, беручи до уваги визнання позову відповідечем, відсутність заперечень з боку третьої особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обгрунтованими і такими, що знайшли своє підтвердження під час судовго розгляду, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved