Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає припинити право власності відповідача на 1/6 частину житлового будинку [ADDRESS], визнати за собою право власності на цю частину, зі сплатою відповідачу грошової компенсації у розмірі 16323 гривні. Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, та у квітні 2008 року придбала з ним за спільні кошти спірний житловий будинок; за згодою сторін, право власності на 5/6 частини житлового будинку було зареєстровано за нею, а на 1/6 частину - за відповідачем. На даний момент її відносини з відповідачем погіршилися, подальше спільне життя є неможливим, у зв'язку з чим з відповідачем була досягнута домовленість про продаж їй його частки житлового будинку; проте відповідач став вимагати надмірну грошову суму за свою частку та перешкоджати реалізації досягнутої угоди. У зв'язку з цим позивачка й звернулася до суду з позовом про припинення права відповідача на частку у спільному майні. У судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги, просить їх задовольнити, пояснюючи, що відповідачу належить лише 1/6 частина спірного житлового будинку, і подальше спільне використання цього будинку є неможливим. Відповідач [PERSON] позов не визнав, пояснивши суду, що розмір грошової компенсації, яку запропонувала позивачка, у розмірі 16323 гривні, є замалим, вартість своєї частки він оцінює у 5000 доларів США; оскільки відповідачка відмовляється надати йому таку суму, вважає її вимоги безпідставними. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому докази, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Так, позивачці [PERSON] та відповідачу [PERSON] на праві спільної власності належить житловий будинок [ADDRESS]; при цьому позивачці належить 5/6 частин цього житлового будинку, а відповідачу - 1/6 його частина, в натурі цей будинок між сторонами не розділений. Відповідач визнав у судовому засіданні, або принаймні не заперечував, що спільне використання житлового будинку є неможливим, поділ в натурі житлового будинку також є неможливим, і що з позивачкою була досягнута угода про викуп нею його частки. Заперечення відповідача проти заявленого позову стосувалися лише щодо суми грошової компенсації, яка має складати не 16323 гривні, а суму, еквівалентну 5000 доларів США. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно чч.1-3 ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підтвердження своїх доводів щодо вартості 1/6 частини спірного житлового будинку позивачка надала суду звіт про оцінку майна, виконаний 20.08.20014 року оцінювачем [PERSON], який має кваліфікацію оцінювача, підтверджену кваліфікаційним свідоцтвом оцінювача ОДЦО № 200 від 16.07.2013 року, включений до Державного реєстру оцінювачів та працює у складі суб'єкта оціночної діяльності (згідно відповідного сертифікату) ТОВ "А-ЛЕКС 2000". За висновками цього звіту, оціночна вартість суб'єкту оцінки - житлового будинку [ADDRESS] - складає 97938 гривень; отже, вартість його 1/6 частки складає 16323 гривні. Зі свого боку, відповідач не надав суду належних доказів, які б спростовували висновки цього звіту, клопотання про проведення відповідної експертизи не заявляв, хоча судом йому така можливість роз'яснювалася. Таким чином, відповідач не довів суду обґрунтованість своїх заперечень. Згідно ч.1 ст.365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Враховуючи обставини справи, зокрема, розмір частки відповідача, те, що обидві сторони визнали неможливість спільного здійснення права власності та неможливість поділу її в натурі, а спір стосується лише розміру вартості частки відповідача, суд вважає доводи позивачки та заявлені нею вимоги такими, що ґрунтуються на законі. Відповідно до ч.2 ст.365 ЦК України, суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Ця вимога закону позивачкою також дотримана, відповідна грошова сума внесена нею на депозит суду 28.10.2014 року до початку судового розгляду справи, про що позивачка надала у судовому засіданні банківську квитанцію. Таким чином, позов [PERSON] має бути задоволений повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved