Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] (далі по тексту - позивачка, [PERSON].) звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON].) про стягнення аліментів. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 16.05.2009 року між сторонами було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Близько року тому позивачка з донькою почали проживати окремо від відповідача, та з того часу [PERSON] практично не допомагає позивачці у вихованні доньки, майже не надає коштів на її утримання, у зв'язку з чим позивачка вимушена тяжко працювати, щоб гідно утримувати доньку, а тому вона звернулася до суду з позовом, відповідно якого просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі ? частки з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просил позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав, просив позов задовольнити. Суд, вислухавши пояснення позивачки, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 16.05.2009 року (а.с. 5). Сторони, згідно із свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], мають доньку (а.с. 6), яка проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS]. З усних пояснень відповідача встановлено, що останній працює, отримує мінімальну заробітну плату, додаткових коштів не має, разом з тим, доказів отримання розміру його заробітної плати сторонами не надано. Відповідно до ст. 79 СК України, аліменти на утримання одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду №3 від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1-3 ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, враховуючи норми чинного законодавства, та те, що позовні вимоги визнані відповідачем, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Оскільки, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню й остання відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", звільнена від сплати судового збору, то відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь державного бюджету 243 грн. 60 коп. судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved