Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи тим, що з відповідачем [PERSON] вона уклала шлюб 17.11.2007 року. Від цього шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], які знаходяться на повному утриманні та вихованні позивачки. З відповідачем бажає розірвати шлюб по тій причині, що протягом останніх трьох років спільного сімейного життя взаємовідносини між ними погіршувались та ускладнювались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З ініціативи відповідача між ними постійно виникали сварки, свідком яких неодноразово були їх діти, що негативно впливало на їхній психічний та емоційний стан. Крім того, відповідач іноді припускається до аморальних вчинків, будучи в психічному стані, допускає фізичні образи, що виражається в рукоприкладстві і погрозах. Також, останній не цікавиться вихованням дітей, не приділяє їм ніякої батьківської уваги та не підтримує їх ні морально, ні фінансово. Таке сімейне життя стало неможливим ні морально, ні фізично. Шлюбні відносини між ними припинилися, подальше збереження сім'ї є неможливим. Шлюб існує лише формально, а тому просить шлюб розірвати. Оскільки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому позивачка просить щомісячно стягувати з нього аліменти в її користь на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого, для дитини відповідного віку і до досягнення ними повноліття. Ухвалою Берегівського районного суду від 02.10.2013 року подружжю був наданий строк на примирення, строком на три місяці. По закінченню зазначеного строку для примирення, позивачка [PERSON] до судового засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду також не з'явився, однак подав заяву, згідно якої позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивачка посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Ухвалою Берегівського районного суду від 02.10.2013 року подружжю був наданий строк на примирення, строком на три місяці, однак по закінченню зазначеного строку відповідачка підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом. В судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами припинилися шлюбні відносини, і сім'я фактично перестала існувати, що дає для суду підстави вважати, що припинення шлюбних відносин між сторонами носить не тимчасовий, а постійний характер, що унеможливлює їх примирення. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Подружжя від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які знаходяться на повному утриманні та вихованні позивачки. Встановлено, що відповідач в добровільному порядку допомогу на утримання дітей не надає. Згідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, визначення розміру аліментів у частці від заробітку платника аліментів, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Виконання передбачених ст. 150 СК України обов'язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов'язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини, здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, що відповідає вимогам закріпленим ч. 1 ст. 191 СК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Враховуючи вищенаведене щодо стягування аліментів, суд вважає необхідним задовольнити позов та щомісячно стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 13 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого, для дитини відповідного віку і до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Крім того, приймаючи до уваги, що позивачка [PERSON] при пред'явленні позову щодо вимоги про стягнення аліментів, була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп..

Outcome: approved