Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Представник позивача Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що [PERSON] було здійснено переплату пенсії за період з 03 січня 2007 року по 30 квітня 2015 року в сумі 556563 грн. 40 коп., яка виникла внаслідок недостовірного надання відповідачем даних про його місце роботи після призначення пенсії за віком. 18 травня 2015 року позивач дізнався про те, що відповідач обіймав льотні посади з 03 січня 2007 року по 30 квітня 2015 року, проте йому нараховувалась пенсія за вислугу років. Таким чином [PERSON] отримано кошти в розмірі 556563 грн. 40 коп. без достатньої правової підстави і мають бути поверненні Управлінню. В судовому засідання представник позивача уточнив свої вимоги та просив суд стягнути з відповідача переплачену пенсію в сумі 556618 грн. 38 коп. В судове засідання відповідач та його представник заявили клопотання про застосування строків позовної давності та просили суд задовольнити позов з врахування вказаного клопотання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до листа № 1132 від 01.09.2015 року Управління з координації та контролю за виплатою пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві [PERSON] було виплачено пенсію за вислугу років в період з 03 січня 2007 року по 30 квітня 2015 року в сумі 556618 грн. 38 коп. З 03 січня 2007 року по 30 квітня 2015 року [PERSON] обіймав льотні посади. Ці обставини визнаються сторонами та підтверджуються копією трудової книжки відповідача та листом № 1132 від 01.09.2015 року Управління з координації та контролю за виплатою пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Пунктом 27 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" передбачено, що, виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін, та, враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Відповідно ст. 1215 ЦК України, безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача. Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч. 1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Статтею 256 цього ж Кодексу передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. В силу ч. 1 ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Частиною 1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Оскільки позивач дізнався про порушення його права на підставі довідки від 18 травня 2015 року виданої Державним авіаційним підприємством «Україна» та з врахуванням обов'язку відповідача повідомити позивача протягом 10 днів про зміну своєї роботи на думку суду позивачем не було пропущення строку позовної давності. Враховуючи те, що відповідачем надавались позивачу документи, які не відповідають фактичним обставинам справи, а саме копія трудової книжки та довідка з місця роботи про його працевлаштування не на льотні посади (а.с. 9- 11, 36), суд приходить до висновку, що вказана обставина є недобросовісною з боку набувача [PERSON], а тому виплачена останньому пенсія підлягає поверненню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню безпідставно одержані кошти у розмірі 556618,38 грн. Враховуючи наведене, та,

Outcome: approved