Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. В жовтні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтував тим, що з 16 вересня 1978 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] . В шлюбі неповнолітніх дітей немає. Посилаючись на те, що між ним та дружиною зникло почуття взаємоповаги та взаєморозуміння, вони різні за характерами, спільного господарства не ведуть більше двох років, вважає, що їх шлюб носить формальний характер, просив шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] подала відзив на позов, у якому заперечила про наявність підстав для розірвання шлюбу. Просила суд вжити заходів щодо примирення подружжя. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 11 жовтня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 07 листопада 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 22 листопада 2019 року провадження в справі зупинено , надано сторонам строк для примирення два місяці . Ухвалою суду від 23 січня 2020 року провадження в справі поновлено . Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з підстав наведених у ньому, просив задовольнити . Додатково пояснив, що в дружини інші погляди на життя, на даний час вона перебуває за кордоном в дочки. Протягом терміну, який суд надав їм для примирення вони не спілкувалися, а тому вважає, що підстав для надання додаткового строку для примирення немає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Згідно заяви від 03 грудня 2019 року відповідач просить продовжити термін для примирення ще на два місяці . Також зазначила , що на даний час вона перебуває за кордоном . Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази. Заслухавши вступне слово позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. 16 вересня 1978 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у відділі реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 32. Підтвердженням даного факту є оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видано повторно 19 квітня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області . Встановлено , що неповнолітніх дітей у подружжя немає. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли сімейні правовідносинита регулюються нормами Сімейного кодексу України ( далі - СК України). Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує наступні норми сімейного кодексу, виходячи при цьому із таких мотивів. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В частині третій ст.56 СК України також зазначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України у п.10 постанови від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" дав судам роз`яснення, якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Судом встановлено, що сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Судом надавався термін для примирення подружжя строком на два місяці з метою збереження сім`ї, який закінчився 22 січня 2020 року , однак примирення не відбулося . Враховуючи відсутність у сторін морально-правової основи шлюбу, яка ґрунтується на почуттях взаємної поваги та любові, взаємній підтримці та допомозі, враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог шляхом розірвання шлюбу, укладеного між сторонами.

Outcome: approved