Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що від зареєстрованого шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили відносини та ведення спільного господарства, проживають окремо, відповідач допомоги на утримання дитини не надає, хоча має постійний заробіток. Просить стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання дружини [PERSON] , [INFO] , до досягнення сином [PERSON] , [INFO] трьох років, у розмірі 2000 грн. щомісячно з моменту звернення до суду. Позивачка в судове засідання не з`явилася, до його початку подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з`явився. Подав заяву про слухання справи у його відсутності. Позов визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Кам`янець-Подільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №132 від 30 березня 2019 року. Від шлюбу народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Кам`янець-Подільським міськрайонний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 146 від 29 жовтня 2019 року. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності зі ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, за приписами ст. 182 СК України судом враховано, що мати дитини здійснює догляд за нею, але можливості матері по наданню утримання на дитину є обмеженими. На підставі досліджених доказів та, приймаючи до уваги, що відповідач, як батько дитини повинен піклуватися про неї та утримувати її, а також утримувати матір його дитини в період вагітності та період догляду нею за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, однак матеріальної допомоги на утримання матері дитини не надає, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, починаючи з 08 вересня 2021 року до досягнення дитиною трирічного віку. При задоволенні позову суд враховує матеріальне становище позивачки, відповідача, визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Позивачку відповідно до п. 3 ч. 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ч. 1 ст.. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст.. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги , з відповідача слід стягнути 50 % судового збору в сумі 454 гривні 00 коп. , а інші 50 % судового збору слід віднести на рахунок держави. На підставі зазначеного, ст. ст. 75, 80, 84, 86, 88, 91, 141, 180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved