Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Позивач звернулася до суду 19.09.2018 року з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав. Позовні вимоги мотивувала тим, що сторони з 23.05.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.10.2016 року шлюб розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], проте участі у її вихованні не приймає, не відвідує доньку, не цікавиться її здоров'ям, успіхами у навчанні, морально та матеріально дитину не підтримує. У зв'язку з чим, позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Заперечень на позов від відповідача [PERSON] до суду не надійшло. Позивач в судове засіданні не з'явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - виконавчий комітет Луцької міської ради надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі представника служби у справах дітей, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити у повному обсязі. Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 01.11.2018 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання в приміщенні Вільнянського районного суду Запорізької області. 21.11.2018 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилалася як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, надані сторонами, суд встановив з 23.05.2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.10.2016 року шлюб розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], проте участі у її вихованні не приймає, не відвідує доньку, не цікавиться її здоров'ям, успіхами у навчанні, морально та матеріально дитину не підтримує. Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права. Доводи позивача, викладені в позовній заяві, суд вважає обґрунтованими з наступних підстав. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. При прийнятті рішення по справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа "Савіни проти України" (Заява N 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Закон України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року у ст. 111 передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону). Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Судом встановлено, що сторони з 23.05.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.10.2016 року шлюб розірвано (а.с. 4). Від вказаного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5), яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні (а.с. 6). Відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], проте участі у її вихованні не приймає, не відвідує доньку, не цікавиться її здоров'ям, успіхами у навчанні, морально та матеріально дитину не підтримує (а.с. 7-8). Питання про доцільність або недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] розглядалося на засіданні комісії з питань доцільності позбавлення останнього батьківських прав при Луцькій міській раді, а саме 25.06.2018 року, на якому служба у справах дітей визнала за доцільне просити суд позбавити гр. [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Дані обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження факти ухилення батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, оскільки, як було встановлено не проявляє до доньки батьківської турботи, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, абсолютно не цікавляться ані здоров'ям, ані подальшою долею дитини. Отже, суд, вважає, за доцільне [PERSON], [INFO], позбавити батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Судові витрати. Згідно зістаттею 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки при подачі даного позову до суду позивач сплатила судовий збір, то витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підстав викладеного,

Outcome: approved