Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в котрому зазначено, що [INFO] померла її прабаба [PERSON] . Після смерті останньої залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 2,78 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області. За час свого життя [PERSON] заповіла їй все належне майно. Таким чином, відповідно до ст. 1223 ЦК України вона є спадкоємицею майна померлої за заповітом. Відповідач по справі - онук померлої [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна померлої за законом. В передбачений законодавством термін до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звертався, однак вона вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки в січні 2005 року у зв`язку з погіршенням самопочуття [PERSON] вона та її матір переїхали проживати до [PERSON] , де здійснювали за нею догляд до дня смерті останньої. В цей час [PERSON] працював за межами Київської області. В той же час, одержати свідоцтво про право на спадщину за заповітом вона не може, у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на спадкове майно є частково пошкоджений. Згідно із п. 4.15 розділу 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України за №296/5 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Пунктом 1 глави 8 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, передбачено, що «…. нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства або містять відомості, що принижують честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи або ділову репутацію юридичної особи, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережені виправлення, документи, тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження…». Просила встановити, що вона постійно проживала разом з [PERSON] , яка померла [INFO] , по день її смерті, тобто на час відкриття спадщинита визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,78 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області, що належала [PERSON] , померлій [INFO] . В підготовче засідання позивачка та її представник не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивачки звернувся до суду з заявою, в котрій просив розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в підготовче засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві до суду просив розглянути справу у його відсутності, позов визнав. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Перевіривши матеріали справи, роз`яснивши процесуальні наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідач позов визнав та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення. З копії державного акту на право приватної власності на землю серія III-КВ № 095631, виданого 30 січня 2003 р. (а.с.13) вбачається, що [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 2,78 га, розташована на території Супоївської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Ураховуючи, що в силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved