Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія" надіслало на адресу суду засобами поштового зв`язку позовну заяву до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування у сумі 29259, 01 грн, а також судові витрати. Позивач в позовній заяві посилається на те, що 23.05.2012 року Кредитна спілка «Українська кредитна спілка» на підставі договору № 4431к надала відповідачу кредит у розмірі 13000 грн. строком на 24 місяці з 24.12.2012 року по 24.12.2014 року включно зі сплатою процентів у розмірі 27,6 % річних. На підставі додаткової угоди від 27.09.2013 року відповідачу додатково надано у тимчасове користування кредитні кошти в розмірі 8650 грн. строком на 24 місяці з 27.09.2013 року по 27.09.2015 року включно зі сплатою процентів у розмірі 27,6% річних. Між ПрАТ «Українська страхова компанія» та КС «Українська кредитна спілка» укладено договори добровільного страхування кредитів №1 від 03.01.2013 року та №20 від 01.10.2013 року. Оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, позивачем на підставі заяви від 10.12.2020 року КС «Українська кредитна спілка», було складено страховий акт № 549кр від 14.12.2020 року та 29.10.2020 року сплачено страхове відшкодування в розмірі 29259,01 грн., яке і просить стягнути позивач з відповідача разом із судовими витратами у справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій просив суд провести судове засідання без участі представника, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 23.05.2012 року Кредитна спілка «Українська кредитна спілка» на підставі договору № 4431к надала відповідачу кредит у розмірі 13000 грн. строком на 24 місяці з 24.12.2012 року по 24.12.2014 року включно зі сплатою процентів у розмірі 27,6 % річних. На підставі додаткової угоди від 27.09.2013 року відповідачу додатково надано у тимчасове користування кредитні кошти в розмірі 8650 грн. строком на 24 місяці з 27.09.2013 року по 27.09.2015 року включно зі сплатою процентів у розмірі 27,6% річних. Між ПрАТ «Українська страхова компанія» та КС «Українська кредитна спілка» укладено договори добровільного страхування кредитів №1 від 03.01.2013 року та №20 від 01.10.2013 року. Оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, позивачем на підставі заяви від 10.12.2020 року КС «Українська кредитна спілка», було складено страховий акт № 549кр від 14.12.2020 року та 29.10.2020 року сплачено страхове відшкодування в розмірі 29259,01 грн. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що кредитний договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою КС «Українська кредитна спілка» та особисто відповідачем, зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі статті 629 ЦК України цей договір є обов`язковим для виконання. З матеріалів справи вбачається, що кредитна спілка повністю виконала умови кредитного договору, перерахувавши на зазначений у кредитному договорі рахунок відповідача грошові кошти в сумі 13000 грн та 8650 грн. В свою чергу відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, останній платіж на погашення кредиту згідно наданої виписки здійснила 27.08.2014 року. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяний збиток. Тобто, в таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість страхувальника у договірному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Відповідно, заміною кредитора договірне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за заподіяний збиток особа свій обов`язок із його відшкодування не виконала. Таким чином, оскільки ПрАТ «Українська страхова компанія» виконало обов`язки покладені Законом України «Про страхування» та умовами Договору добровільного страхування кредитів №1 від 03.01.2013 року та №20 від 01.10.2013, до позивача перейшло право вимоги у порядку суброгації на стягнення з відповідача матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу (п. 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12). Крім того, згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в п. 91 постанови від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Виходячи з вищенаведеного, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved