Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Служба у справах дітей Ямпільської районної державної адміністрації у Вінницькій області звернулась до суду із даним позовом, зазначила, що у місті Ямпіль Вінницької області у своєї двоюрідної бабусі [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS], проживає малолітня [PERSON], [INFO]. Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання, [PERSON], здійсненого службою у справах дітей Ямпільської райдержадміністрації, чотирьохкімнатний цегляний будинок, який є у власності [PERSON], придатний для проживання, всі кімнат повністю вмебльовані та облаштовані побутовою технікою. В будинку затишно та комфортно. Прибудинкова територія має ошатний вигляд. Батько дитини - [PERSON], записаний за вказівкою матері. Мати дитини [PERSON], зареєстрована та проживає у будинку [ADDRESS]. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї, умови вживання не відповідають санітарно-гігієнічним нормам, на ліжках брудна білизна, обшарпані стіни, розкиданий одяг, присутній неприємний запах, відсутні продукти харчування. [PERSON] веде аморальний спосіб життя, залишила малолітню доньку [PERSON] на свою тітку [PERSON], у якої дівчинка проживає і на даний час, вихованням та навчанням доньки не займалась і не займається, інтересами та розвитком не цікавиться. Згідно пояснень громадянки [PERSON], відповідач самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків з вересня 2014 року, а заява сусідів свідчить про її довготривале аморальне життя та поведінку. Працівники служби у справах дітей неодноразово проводили профілактичні бесіди та роз'яснюючи розмови із [PERSON], щодо її способу життя, відношення до дитини та батьківських обов'язків. Відповідач була попереджена про наслідки неправомірної поведінки та власну відповідальність за невиконання батьківських обов'язків. Питання участі [PERSON], у вихованні власної дитини розглядалось на комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації, на яку матір не з'явилась та жодних пояснень не надала. Поряд з тим, згідно інформації РВ УМВС України громадянка [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП. Представник позивача служби у справах дітей Ямпільської районної державної адміністрації [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. Прокурор прокуратури Ямпільського району Вінницької області Куций В.В., який бере участь у справі відповідно до приписів ст.45 ЦПК України, у судовому засіданні пояснив, що є підстави для задоволення позову та позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки позивач надав достатньо доказів на підтвердження того, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є обгрунтованим та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно частини 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5) судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO]. Із довідки виданої виконавчим комітетом Ямпільської міської ради Вінницької області від 12 грудня 2014 року (а.с.8) судом встановлено, що [PERSON], [INFO] проживає [ADDRESS], має дочку [PERSON], [INFO]. Із копії заяви [PERSON], [PERSON], [PERSON] від 18 листопада 2014 року написаної на ім.»я начальника служби у справах дітей Ямпільської РДА Вінницької області (а.с.11) судом встановлено, що вони являються жителями багатоквартирного будинку по [ADDRESS]. З ними по сусідству проживає [PERSON] разом із своєю донькою [PERSON]. За останні 6 років проживання [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони, стала зловживати спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, перестала займатись вихованням доньки. Не забезпечує необхідне харчування дитині, яка постійно ходить та просить їсти, не забезпечує медичного лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток. Постійно кричить на дитину. Не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєння нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для навчання. Із копії відповіді начальника Ямпільського РВ УМВС України у Вінницькій області від 30 жовтня 2014 року (а.с.) судом встановлено, що [PERSON] 05 серпня 2013 року та 30 жовтня 2014 року притягувалась до адміністративної відповідальності по ст..184 ч.1 КУпАП. Із копії характеристики щодо [PERSON] (а.с.13) судом встановлено, що [PERSON] виховувалась у ДНЗ №6 з 2011 року по червень 2014 року. Протягом даного часу дівчинка відвідувала дитячий садок не систематично, завжди мала охайний вигляд, була чисто одягнута. Активна, весела, має лідерські здібності, розвиток високий. До дошкільного закладу приводила прабабуся, пізніше тітка. На батьківських зборах, на дитячих святах була присутня бабуся, тітка, мати рідко. Мати приходила в стані алкогольного сп»яніння, дитину часто забувала забирати додому. Із копії характеристики щодо [PERSON] (а.с.14) судом встановлено, що [PERSON] зарахована до 1-А класу 1 вересня 2014 року. До цього відвідувала ДНЗ №6. Учениця проживає від 10 вересня 2014 року разом із бабусею [PERSON], так як мама не приділяла належної уваги своїй дочці, не приводила на уроки, допізна затримувалася у місті на прогулянці, не слідкувала за дотриманням дитиною режиму дня. Від 10 вересня 2014 року [PERSON] не пропустила жодного дня навчання, вчасно приходить на уроки, завжди охайно вдягнена, доглянута. Бабуся, [PERSON], як її називає [PERSON], цікавиться шкільним життям дівчинки, здоров'ям і загальним розвитком. На уроках [PERSON] тепер зосереджена, уважна і спокійна. З любов'ю і повагою розповідає про свою родину. Із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 03 вересня 2014 року (а.с.15) судом встановлено, після обстеження житлово-побутових умов проживання, [PERSON], здійсненого службою у справах дітей Ямпільської райдержадміністрації, було встановлено, що чотирьохкімнатний цегляний будинок, який є у власності [PERSON], придатний для проживання, всі кімнат повністю вмебльовані та облаштовані побутовою технікою. В будинку затишно та комфортно. Прибудинкова територія має ошатний вигляд. Із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 14 серпня 2014 року (а.с.16) судом встановлено, що після обстеження житлово-побутових умов проживання, [PERSON], здійсненого службою у справах дітей Ямпільської райдержадміністрації, було встановлено, умови вживання не відповідають санітарно-гігієнічним нормам, на ліжках брудна білизна, обшарпані стіни, розкиданий одяг, присутній неприємний запах, відсутні продукти харчування. Відповідач, [PERSON] з вересня 2014 року і по даний час, в порушення вимог ст.ст.150, 155 Сімейного кодексу України ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки, а саме: не приймає участі у вихованні дитини, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не спілкується з нею, не цікавиться її умовами проживання, не проявляє щодо неї материнської турботи та уваги. Це стверджується поясненнями сторін та іншими матеріалами справи. Правовідносини за даною справою врегульовані наступними положенням норм матеріального права. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2)ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3)жорстоко поводяться з дитиною; 4)є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5)вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6)засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них (ст. 164 СК України). Крім цього до даних правовідносин слід застосувати і наступні норми процесуального права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (ст. 10 ЦПК України). Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ЦПК України). Відповідно до роз'яснень, наданих у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року „ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" „Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками." Відповідно до ст.164 ч.1 п.2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Беручи до уваги думку прокурора, позивача - представника служби у справах дітей Ямпільської районної державної адміністрації Вінницької області, які ствердили необхідність позбавлення відповідача батьківських прав, суд приходить до висновку, що позбавлення [PERSON] батьківських прав буде відповідати інтересам дитини, а тому позов слід задовольнити, позбавивши відповідача батьківських прав щодо малолітньої [PERSON], [INFO], як таку що ухиляється від виконання своїх обов'язків по її вихованню. Відповідно до вимог ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оскільки відповідач [PERSON] позбавляється батьківських прав, то суд задовольняє позов і в частині стягнення аліментів та стягує щомісячно аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] на користь тих осіб чи установ, на чиєму утриманні буде знаходитись дитина, до її повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік дитини, стан здоров»я відповідача, яка є фізично здоровою, працездатна, не працює і позбавлення батьківських прав не звільняє її від обов»язку утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. А тому, суд стягує з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів доходу, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не меншу 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і вважає, що присуджені суми будуть достатніми для нормального виховання і забезпечення розвитку дитини. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки позов пред»явлено 17 грудня 2014 року за вхід.№7715, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 17 грудня 2014 року. Протягом усього часу розгляду справи позивач не змінив підставу або предмет позову, не збільшив або не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред»явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Таким чином, з метою захисту прав і інтересів дитини, суд вважає, що позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав буде вчинене в інтересах дитини. Так як позов задовольняється, то суд, відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України, стягує з відповідача [PERSON] судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок. Слід допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані ст.ст. 152, 155, 164 ч.1 п.2, 165 СК України.

Outcome: approved