Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.06.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір № 254/2011 на суму 20000,00 грн., строк користування кредитом становить 12 фактичних місяців від дати отримання кредиту. У відповідності до умов п. 3.1 кредитного договору за користування кредитом нараховуються проценти в розмірі 57.6 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення. [PERSON] зобов'язався погашати кредит та сплатити проценти за користування кредитом згідно графіку розрахунків. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідач свої зобов'язання не надала, в результаті чого, станом на 18.08.2017 року, заборгованість за кредитним договором становить в розмірі 45877.65 грн. З метою забезпечення повернення кредиту, 30.06.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 1/254/11. Згідно договору поруки, остання зобов'язана виконати зобов'язання перед кредитором повернути отриманий [PERSON] кредит, нараховані проценти по кредиту, проценти по простроченому кредиту та інші платежі, передбачені кредитним договором, а також витрати. 05.07.2017 року на адресу позичальника та поручителя направлене повідомлення про невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, в якому було запропоновано в строк до 07.08.2017 року сплатити заборгованість за кредитним договором, але ніяких дій, щодо погашення заборгованості позичальник та поручитель не здійснили. Позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором та судові витрати, що були пов'язані зі сплатою судового збору. Представник позивача надав суду заяву, просив справу слухати за його відсутністю, наполягав на задоволенні позовних вимог та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі у разі повторної неявки відповідача до суду. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про слухання справи були повідомлені у встановленому законодавством порядку, про причини неявки суд не повідомили, заяв та клопотань суду не надали. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за договором кредиту банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 30.06.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір № 254/2011 на суму 20000,00 грн., строк користування кредитом становить 12 фактичних місяців від дати отримання кредиту. У відповідності до умов п. 3.1 кредитного договору за користування кредитом нараховуються проценти в розмірі 57.6 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення (а.с.5-7) . Згідно п.3.6 Договору кредиту прострочення сплати кредиту та /або процентів за користування кредитом (згідно графіку розрахунків) не зупиняє нарахування процентів, крім випадку прийняття окремого рішення про це Кредитодавцем. 30.06.2011 року з метою забезпечення повернення кредиту, між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 1/254/11 (а.с.8). Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 10.10.2012 року по справі №2/2113/912/12, стягнуто з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь Херсонської обласної кредитної спілки "Єдність" борг у розмірі 20 688.30 грн., з них: заборгованість по кредиту-18 249.23 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом-2 439.07 грн. (а.с.13-14). Згідно ст. ст. 525 - 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, в термін передбачений договором, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Таким чином, [PERSON], в порушення умов кредитного договору, свої зобов'язання не виконав, в результаті чого, станом на18.08.2017 року, заборгованість становить 45877.65 грн. Ця сума складається з процентів, нарахованих за користування кредитом за період з 25.05.12 по 22.06.2017 року, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно п. 2.4 договору поруки та ст. 554 ЦК України, передбачається солідарну відповідальність поручителя та боржника перед кредитором за невиконання основного зобов'язання, а також солідарну відповідальність за зобов'язанням сплатити Кредитору витрати, пов'язані з одержанням виконання зобов'язання, зокрема судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що суду надано достатньо доказів укладення між Херсонською обласною кредитною спілкою «Єдність» та [PERSON] кредитного договору, наявності заборгованості по ньому, забезпечення виконання кредитного зобов'язання договором поруки, і з урахуванням того, що відповідачі у кредитних відносинах діють як солідарні боржники, ними заборгованість за кредитним договором у добровільному прядку не сплачена, то вона підлягає стягненню у судовому порядку на користь позивача, а отже, позов підлягає задоволенню. Крім того, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитними коштами, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України. Згідно ст. 1048 ЦК України, проценти за користування кредитом нараховуються та мають бути сплачені позичальником за весь строк користування кредитом, включаючи день погашення. Як вбачається з матеріалів справи, після ухвалення судом рішення по справі №2/2113/912/12 від 10.10.2012 року, стягнення заборгованості здійснювалось тривалий час у примусовому порядку, що призвело до виникнення заборгованості по процентам за користування кредитом за час виконання рішення суду. Рішення суду від 10.10.2012 року фактично виконано 22.06.2017 року. 05.07.2017 року позивачем на адресу відповідачів рекомендованими поштовими відправленнями були направлені письмові вимоги про сплату заборгованості за кредитним договором до 07.08.2017 року (а. с. 13). Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, також підлягають задоволенню вимоги позивача, щодо відшкодування судових витрат у розмірі 1600,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням.

Outcome: approved