Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

У жовтні 2020 року до Іллінецького районного суду Вінницької області звернулась [PERSON] із зазначеним позовом, в якому вказала, що перебувала у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають двох дітей доньку - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] , які після розлучення батьків проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні. Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 17 червня 2013 року, № 131/1194/13-ц із відповідача на користь позивача стягувались аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 40% усіх видів його доходу на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 10 червня 2013 року до досягнення старшою дитиною повноліття. Оскільки доньці [PERSON] , [INFO] виповнюється 18 років та 01 вересня 2019 року вона навчається у Вінницькому державному педагогічному університеті ім. М. Коцюбинського стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки буде припинено. Наразі обставини з часу прийняття рішення змінилися, розмір споживчих цін на товари, необхідні для забезпечення та утримання дитини, а також прожитковий мінімум, встановлений для дітей відповідного віку, постійно змінюється у бік підвищення. У зв`язку з цим, позивач просить суд збільшити розмір стягуваних із відповідача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , визначивши їх подальше стягнення в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач [PERSON] у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву суду не надавав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі рішення, яким задоволити позов із наступних підстав. Правовідносини, що є предметом спору у справі регулюються сімейним законодавством України. Відповідно до ст. ст. 180, 182, 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Державою встановлюється мінімальна та максимальна сума аліментів. Мінімальна сума становить 50% від прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідної вікової категорії, максимальна - 10 прожиткових мінімумів. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Держбюджет» на 2020 рік з січня 2020 року розмір аліментів для дітей віком від 6 до 18 років становить 2218 гривень. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому за приписом ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Так, судом установлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Відповідно довідки від 13.09.2019 року № 2451 виданої Іллінецькою міською радою син [PERSON] перебуває на утриманні позивача та проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] . На підставі рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 17 червня 2013 року № 131/1194/13-ц із відповідача на користь позивача стягувались аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 40% усіх видів його доходу на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 10 червня 2013 року до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с.8), доньці [PERSON] 11 листопада 2020 року виповниться 18 років, та з 01 вересня 2019 року вона навчається у Вінницькому державному педагогічному університеті ім. М. Коцюбинського, факультет фізичного виховання і спорту денної форми навчання, вказане підтверджується довідкою навчального закладу № 14/0108 від 10 вересня 2019 року (а.с.11). Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходить з того, що відповідно до положень статей 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. При цьому, визначальним при вирішенні спору суд визнає гарантоване Конституцією за законами України право дитини на належне повноцінне її утримання, мінімального рівня якого наразі об`єктивно не може забезпечити розмір стягуваних із батька відповідача у справі аліментів у розмірі 40% усіх видів його доходу на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В цьому разі, з огляду на недопустимість порушення прав неповнолітніх дітей на забезпечення батьками їх належного утримання, за вимогою позивача слід збільшити розмір аліментів стягуваних із відповідача на користь позивача за рішенням суду. Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, суд бере до уваги матеріальний стан обох батьків. З огляду на це, суд визнає необхідним збільшити розмір аліментів стягуваних із [PERSON] на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] визначивши їх подальше стягнення в розмірі 1/4 частину від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 листопада 2020 року і до досягнення сином повноліття, що забезпечить бажаний позивачем рівень утримання дитини. Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення аліментів позивач судового збору не сплачувала, оскільки за правилами визначеними статтею 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від його сплати. При цьому, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З системного аналізу положень Закону України «Про судовий збір» та Цивільного процесуального кодексу України, слідує висновок про те, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, його слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved