Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом в якому вказує, що 20 червня 2000 року померла [PERSON], яка за життя отримала право на земельну частку (пай) на території Красноколядинської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0349168, виданого 09 грудня 1999 року. Позивачка є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, фактично прийняла спадщину, вступила у володіння спадковим майном. В звязку зі втратою нею сертифіката на земельну частку (пай), що належав [PERSON], вона не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину. Тому [PERSON] просить встановити в судовому порядку факт прийняття нею спадщини за заповітом після смерті [PERSON] та визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті 20 червня 2000 року [PERSON], право на земельну частку (пай) на території Красноколядинської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області, що належала спадкодавцю згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0349168, виданого 09 грудня 1999 року. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та пояснила, що її баба [PERSON] працювала у ВАТ «Красноколядинське» та отримала право на земельну частку (пай), про що їй видано сертифікат. 20 червня 2000 року [PERSON] померла. В звязку з похилим віком і станом здоровя вона до дня смерті здійснювала за нею догляд. Після смерті баби вона провела її поховання, доглядала за будинком, обробляла земельну ділянку, володіла сертифікатом на право [PERSON] на земельну частку (пай). Згідно заповіту [PERSON] спадкоємцями ще вказані її батько [PERSON] та тітка [PERSON] Батько помер у 2003 році, а тітка проживає у Росії і відмовилася приймати спадщину. В звязку зі втратою нею сертифікату на право на земельну частку (пай), що належав [PERSON] вона не має можливості нотаріальним шляхом реалізувати свої спадкові права. В звязку з чим просить встановити факт прийняття нею спадщини після смерті баби [PERSON] та визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай), що належав спадкодавцю, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай). Представник відповідача Красноколядинської сільської ради Талалаївського району в судове засідання не зявився, але сільський голова надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги [PERSON] визнають в повному обсязі та просять розглянути справу без представника сільської ради. Представники третіх осіб відділу в Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру та Талалаївської РДА - в судове засідання не зявились, але надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що баба позивачки [PERSON] проживала в с. Красний Колядин, працювала у колгоспі та отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). В 2000 році [PERSON] померла. [PERSON] доглядала за бабою до дня її смерті, провела поховання. Також вона, після смерті [PERSON] доглядала за будинком, обробляла город, володіла сертифікатом на земельну частку (пай) баби. Допитана як свідок [PERSON] в судовому засіданні також підтвердила, що [PERSON] постійно проживала в с. Красний Колядин, померла у 2000 році. [PERSON] доглядала та лікувала бабу, а після смерті провела її поховання. Потім обробляла город, доглядала за будинком баби в с. Красний Колядин. Суд, заслухавши позивача, свідків, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] померла 20 червня 2000 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-ЕЛ № 237265 (а.с.11). За життя вона отримала сертифікат серія ЧН № 0349168 від 09 грудня 1999 року на право на земельну частку (пай), розміром 5,4 умовно кадастрових гектарів із земель колишнього ВАТ «Красноколядинське» на території Красноколядинської сільської ради Талалаївського району, що підтверджується копією сертифіката на право на земельну частку (пай) (а.с.12) та довідкою відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру(а.с.33). Згідно копії заповіту, посвідченого 20 жовтня 1994 року секретарем виконкому Красноколядинської сільської ради Талалаївського району, [PERSON] на випадок смерті зробила розпорядження, яким заповіла все своє майно, яке на день смерті належатиме їй і на що за законом матиме право [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. (а.с.7). Згідно повідомлень завідувача Прилуцької районної державної нотаріальної контори від 22.05.2017 року та в.о. завідувача державного нотаріального архіву Чернігівської області від 22.05.2017 року після смерті 20 червня 2000 року [PERSON] спадкова справа не заводилася, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались (а.с.30-31). [PERSON] помер 13 листопада 2003 року (а.с.14), а [PERSON], яка проживає в м. Калініграді, відмовилася від прийняття спадщини після смерті [PERSON], про що надала заяву завірену нотаріусом (а.с.15). Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) для прийняття спадщини необхідно, що спадкоємець її прийняв, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.549 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, що повинно бути вчинено протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Пояснення позивачки [PERSON] про те, що вона прийняла спадщину після смерті 20 червня 2000 року [PERSON], так як фактично вступила у володіння спадковим майном, в тому числі володіла і сертифікатом на право на земельну частку (пай) спадкодавця, підтверджується показаннями свідків [PERSON], [PERSON], довідкою Красноколядинської сільської ради Талалаївського району від 25.04.2017 року, згідно якої [PERSON] дійсно поховала свою бабу [PERSON], яка проживала та була зареєстрована на день смерті 20 червня 2000 року в с. Красний Колядин вул Новосільна, буд 3,, відбувала ритуальні заходи, здійснювала догляд за житловим будинком з надвірними будівлями, і фактично прийняла спадщину (а.с.10). На підставі викладеного суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт прийняття позивачкою спадщини за заповітом після смерті 20 червня 2000 року [PERSON]. Встановлення факту прийняття спадщини має для [PERSON] юридичне значення, так як від цього залежить реалізація її спадкових прав, і встановити його іншим шляхом неможливо. В судовому засіданні встановлено, що позивачкою було втрачено сертифікат на право на земельну частку пай серії ЧН № 0349168, від 09 грудня 1999 року, що був виданий [PERSON], що підтверджується копією газети «Трибуна Хлібороба» від 15 квітня 2017 року, в якій надруковано оголошення про втрату вищевказаного сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с.17). Згідно ст.3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 08 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі (на місцевості), можуть бути об'єктом спадкування. У разі втрати сертифікату на право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на імя спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. В звязку з втратою оригіналу сертифіката на земельну частку (пай), що належав [PERSON] позивачка позбавлена можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що підтверджується листом державного нотаріуса Прилуцької районної державної нотаріальної контори від 05.04.2017 року ( а.с 16). Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних справ може бути визнання права. Оскільки [PERSON] прийняла спадщину за заповітом після [PERSON], але в звязку з втратою сертифіката на право [PERSON] на земельну частку (пай), позбавлена можливості в нотаріуса отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, суд приходить до висновку, що необхідно визнати за [PERSON], в порядку спадкування за заповітом після смерті 20 червня 2000 року [PERSON], право на земельну частку (пай) розміром 5,4 в умовних кадастрових гектарах у землі колишнього ВАТ «Красноколядинське» на території Красноколядинської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області, що належало [PERSON], згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0349168, виданого 09 грудня 1999 року.

Outcome: approved