Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] в порядку статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу, а саме договору купівлі продажу квартири [ADDRESS] , від 31 липня 2002 року, посвідченого завідуючою Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Шкицькою Ю.А., зареєстрованого в реєстрі за № 1-2728, в якому продавець зазначений як [PERSON] , а покупець [PERSON] . Заява обґрунтована тим, що заявнику на праві приватної власності належить вищевказана квартира. При посвідчені нотаріусом договору купівлі-продажу квартири була допущена помилка, а саме невірно зазначено ім`я заявника « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». У судове засідання заявник не з`явився. Від представника заявника надійшла письмова заява, згідно якої остання просила розглянути справу за його відсутності та задовольнити заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, покладався на рішення суду. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 31 липня 2002 року зав. Першої павлоградської державної нотаріальної контори Шкицькою Ю.А. посвідчено договір купівлі-продажу квартири під номером [ADDRESS] . Договір зареєстровано в реєстрі за № 1-2728. Покупцем у зазначено: [PERSON] , який мешкає в [ADDRESS] . Як вбачається з виписки з архіву - довідки № 3\~046 про реєстрацію, наданою комунальним підприємством «Міський інформаційно-розрахунковий аналітичний центр» Павлоградської міської ради 06.04.2021 року, заявник [PERSON] , [INFO] був зареєстрований в [ADDRESS] з 26.09.2003р. по 07.04.2017р. Згідно довідки КП Павлоградське МБТІ від 19.01.2021 право власності на квартиру зареєстровано за [PERSON] на підставі зазначеного вище договору купівлі-продажу квартири від 31.07.2002. Тобто, виходячи з вищевикладеного, договір купівлі-продажу квартири від 31 липня 2002 року є належним заявнику, оскільки місце проживання останнього було зареєстровано у квартирі, яка є предметом договору, значний проміжок часу. Заявником надана копія посвідки на постійне проживання [NUMBER] на ім`я [PERSON] , де в розділі "Особливі відмітки" є запис : Повне ім`я читати: [PERSON] . Заявником також надані суду й інші документи, видані на його ім`я, з аналізу яких вбачається, що його ім`я в договорі купівлі-продажу було записано із помилкою. Аналіз наданих заявником документів виключає сумніви у належності заявнику договору купівлі-продажу квартири. Суд вважає, що різне написання імені заявника викликано різним перекладом з грузинської мови та різним читанням імені. Відповідно до п.6 ч.1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що належність заявнику правовстановлюючого документу є доведеною, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved