Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Позивач просить суд визнати за ним, право власності на земельну ділянку площею 2,9676 га, яка складається із трьох земельних ділянок: площею 2,0600 га, площею 0,8093 га та площею 0,0983 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Станинської сільської ради Радехівського району Львівської області, в порядку спадкування, після смерті його батька [PERSON], який номер [INFO] року. Позивач в судове засідання не з»явився, однак надав суду письмову заяву в які просить розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовільнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, проте надіслали на адресу суду письмові заяви в яких просять розгляд справи проводити у їх відсутності. Заявлені вимоги визнають та просять їх задоволити. За викладених умов, відповідно до ст.169, ч.4 ст.174, ч.2 ст.197 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін та без фіксування судового засідання технічним засобом на підставі наявних в справі доказів. Судом встановлено, що із свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Станинською сільською радою, Радехівського району, Львівської області 15.03.1999 року вбачається, що [INFO] року, у віці 57 років, помер батько позивача [PERSON], з приводу чого в книзі реєстрації смертей здійснено актовий запис за № 4 (а.с.9). Факт родинних відносин стверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] виданого повторно 01 березня 2007 року, актовий запис №35 (а.с.10). Спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця [PERSON], становить земельна ділянка площею 2,9676 га, яка складається із трьох земельних ділянок: площею 2,0600 га, площею 0,8093 га та площею 0,0983 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Станинської сільської ради, Радехівського району, Львівської області, і які належали спадкодавцю [PERSON], згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого 28.12.1999 року Радехівською районною державною адміністрацією Львівської області на підставі розпорядження №526 від 06.12.1999 року і зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності па землю за № 4179. Фактично прийнявши спадщину та маючи намір оформити свої права на спадкове майно батька, позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріусом йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів, а саме Державного акту на право приватної власності на землю, оскільки такий видано після смерті спадкодавця. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У відповідності до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ч.1 ст.529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до вимог статей 548 та 549 ЦК УРСР (був чинним на момент виникнення правовідносин) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців із дня її відкриття вчинив одну з дій, передбачених цією статтею: фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За змістом положень ст.ст.560,561 цього кодексу спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Положення ст.ст.81,131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що є всі правові підстави для задоволення позову та визнання за позивачем одноосібного права власності на земельні ділянки, в порядку спадкування після смерті його батька [PERSON].

Outcome: approved