Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] та на її утримання. Свої вимоги обґрунтувала тим, що добровільно відповідач матеріально не допомагає утримувати сина та не допомагає їй матеріально оскільки вона не працює, а перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, однак він має таку можливість, оскільки він є працездатним. Інших утриманців у нього немає. Позивачка просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 від сукупного доходу відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття та стягувати з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/4 від сукупного доходу відповідача щомісячно до припинення такого права, також просила стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 200 грн. за надання юридичної допомоги. В судове засідання позивачка не з'явилася. Надала до суду заяву, в якій змінила заявлені позовні вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 частини від усіх його доходів щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав до суду заяву, в якій змінені позовні вимоги визнав повністю. Справу просив розглянути у його відсутність. Суд вважає, що оскільки сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, то їх неявка в судове засідання, згідно ст. 158 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши представлені в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню так як відповідач позов визнав повністю та визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Згідно ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ст.182 ч.1 СК України - при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника та одержувача аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, які мають істотне значення, та ст. 182 ч.2 СК України - розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання відповідачем позову в даному конкретному випадку не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів інших осіб. Разом з цим, в межах задоволення позову, на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судові витрати, а саме: судовий збір на користь держави.

Outcome: approved