Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

У грудні 2020 року Управління Державного агентства рибного господарства у Чернігівській області звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, в розмірі 3 490,00 грн на користь Парафіївської селищної ради Ічнянського району Чернігівської області, посилаючись на те, 06 вересня 2019 року о 16-34 год на озері поблизу с. Іваниця Ічнянського району Чернігівської області [PERSON] спільно із [PERSON] грубо порушуючи правила рибальства, проводили лов риби забороненим знаряддям- сіткою зяберною. При цьому виловили риби цінних видів: карась сріблястий - 2 шт., карась золотий- 8 шт., лин - 4 шт., щука - 1 шт., чим порушили п. 3.15. Правил любительського та спортивного рибальства затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 року № 19, тобто вчинили правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП та завдали збитків рибному господарству України на суму 3 490 грн. Ухвалою судді від 27 грудня 2019 року провадження у справі відкрито до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Заяв та клопотань від учасників справи не надходило. У судове засідання представник позивача не з`явився, який надав письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Представник третьої особи Парафіївської селищної ради у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечення проти задоволення позовних вимог позивача. Відзивів на позов відповідачами не подано. За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 06 вересня 2019 року о 16-34 год на озері поблизу с. Іваниця Ічнянського району Чернігівської області [PERSON] спільно із [PERSON] грубо порушуючи правила рибальства, проводили лов риби забороненим знаряддям-сіткою зяберною. При цьому виловили риби цінних видів: карась сріблястий-2 шт., карась золотий-8 шт., лин-4 шт., щука -1 шт., чим порушили п. 3.15. Правил любительського та спортивного рибальства затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 року № 19, тобто вчинили правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП та завдали збитків рибному господарству України на суму 3 490 грн. Постановою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 21 серпня 2019 року по справі 733/865/19 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн з конфіскацією знарядь лову та незаконно добутих водних біоресурсів (а.с. 6). Також постановою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 21 серпня 2019 року по справі 733/866/19 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн з конфіскацією знарядь лову та незаконно добутих водних біоресурсів (а.с. 7). Проте питання відшкодування збитків, нанесених рибному господарству України судом не вирішено. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про тваринний світ" у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюється на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про тваринний світ» тварини, які перебувають у стані природної волі в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, інші об`єкти тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону і які перебувають у державній власності, а також об`єкти тваринного світу, що встановленому законом порядку набуті у комунальну або приватну власність і визначені об`єктами загальнодержавного значення, належать до природних об`єктів загальнодержавного значення. Таким чином, при незаконному вилові риби спричиняються прямі збитки державі. Частиною 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Із урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що обставини викладені в позовній заяві, в частині завдання шкоди знайшли своє підтвердження, а тому не має необхідності досліджувати докази для встановлення тих же обставин. Так, своїми діями [PERSON] та [PERSON] порушили вимоги п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 № 19. Оскільки питання про відшкодування винним майнової шкоди, завданої в результаті вчинення адміністративного правопорушення, не вирішено відповідно до частини 1 або частини 2статті 40 КУпАП, то згідно частини 3статті 40 КУпАП питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Так, згідно ч. 1ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідно ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом статей 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відповідно до ст. 13 Конституції України та ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», в якій зазначається, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Крім того, статтею 142 Конституції України визначено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Згідно статей 16, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування є юридичними особами і від імені та в інтересах територіальних громад, відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції. Отже, органи місцевого самоврядування в межах своєї території є самостійними суб`єктами права власності на природні ресурси (в тому числі водні біоресурси). Відповідно до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища зараховуються у місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Згідно ч. 2 ст. 1190 ЦК України, особи спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоду, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Відповідно до абз. 11 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками. Як убачається з розрахунку Управління державного агентства рибного господарства в Чернігівській області, розмір шкоди заподіяної [PERSON] та [PERSON] визначено відповідно до такс, затверджених Постанови КМУ № 1209 від 21.11.2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», який становить 3 490 грн (а.с. 9), а тому підлягає стягненню у солідарному порядку з відповідачів на користь Парафіївської селищної ради Ічнянського району Чернігівської області. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню судові витрати на користь позивача.

Outcome: approved