Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. Позивач вважає, що оскаржуваний державний акт, який належить [PERSON] порушує право власності її чоловіка [PERSON] на земельну ділянку, яку він отримав у 2001 році в результаті виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки, як члену КСП «Бориспільське» на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) члена КСП «Бориспільське». Вказана земельна ділянка площею 3,19 га була закріплена за [PERSON] В 2013 році [PERSON] дізнався, що в Державному земельному кадастрі замість його земельної ділянки лежить, зокрема, земельна ділянка іншої особи [PERSON], якій було видано державний акт на право власності на земельну ділянку в тому ж місці, що і [PERSON] Оспорювану земельну ділянку [PERSON] отримала у спадщину від [PERSON] Позивач посилається на те, що перебуває у шлюбі із [PERSON] тому вказана земельна ділянка знаходиться у спільній сумісній власності і відповідно теж порушує її права. З урахуванням змін та уточнень позивач просить суд визнати незаконним та скасувати розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації Київської області від 02.04.2004 року № 259 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки власникам земельних часток (паїв) в адмінмежах Іванківської сільської ради» в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва власнику сертифікату на право на земельну частку (пай) в адмінмежах Іванківської сільської ради, [PERSON] та в частині передачі [PERSON] земельної ділянки площею 3,186 га у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; визнати недійсним державний акт серії КВ № 036217 на право власності на земельну ділянку площею 3,186 га з кадастровим номером 3223110100:04:002:0003, виданий [PERSON] 26.08.2004 року і зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 2; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 24.02.2009 року, зареєстроване в реєстрі за № 1-309, ВМВ № 630239, видане [PERSON] та визнати недійсним державний акт серії ЯГ № 3,1858 га на право власності на земельну ділянку площею 3,186 га з кадастровим номером 3220884000:04:002:0119, виданий [PERSON] 22.04.2010 року і зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 017093801377. Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] у своєму позові просить суд визнати незаконним та скасувати розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації Київської області від 02.04.2004 року № 259 в частині передачі [PERSON] спірної земельної ділянки, визнати недійсним його державний акт, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину, видане [PERSON] та визнати недійсним її державний акт на право власності на земельну ділянку площею 3,186 га з кадастровим номером 3220884000:04:002:0119. Відповідачі [PERSON] та Бориспільська РДА Київської області своїми письмовими заявами позов визнали, просили розглядати справу без їхньої участі. Управління Держземагенства у Бориспільському районі Київської області також просило розглянути справу без їхньої участі. Оцінюючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позови, суд вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що не підлягають задоволенню, а позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 10.07.2001 року [PERSON] був виданий державний акт на право приватної власності на землю площею 3,19 га серії ІІІ-КВ № 108324, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 160. Вказану земельну ділянку [PERSON] отримав в результаті виділення йому в натурі (на місцевості) земельної ділянки, як члену КСП «Бориспільське» на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) члена КСП «Бориспільське» серії КВ № 0145082, виданого 09.12.1997 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 12500. Земельна ділянка була закріплена за [PERSON] під номером 734 на Схемі поділу земель колективної власності КСП «Бориспільське» згідно із протоколом розіграшу номерів земельних ділянок (паїв) згідно схеми розпаювання земель колективної власності КСП «Бориспільське» по землях, що розташовані на території Іванківської сільської ради серед власників сертифікатів КСП «Бориспільське». Вказаний протокол було затверджено загальними зборами КСП «Бориспільське» протокол № 3 від 16.05.2000 року. 26.08.2004 року, тобто через три роки після видачі державного акта [PERSON], [PERSON] на підставі розпорядження БРДА від 02.04.2004 року № 259 був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 3,186 га з кадастровим номером 3223110100:04:002:0003 серії КВ № 036217, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 2. [PERSON] також отримав земельну ділянку, як член КСП «Бориспільське», внаслідок реалізації права на земельну частку (пай), водночас під час виготовлення технічної документації було допущено помилку. \~Так, згідно схеми паювання земельна частка (пай) [PERSON] перебувала під №734 з суміжними власниками земельних ділянок [PERSON] (земельна частка (пай) під №733), [PERSON] (земельна частка (пай) під №735). В свою чергу, земельна частка (пай) [PERSON] перебувала під номером 834. Вказана обставина, підтверджується протоколом № 3 від 16.05.2000 р. КСП «Бориспільське» та не заперечується сторонами. Натомість державний акт [PERSON] отримав на земельну ділянку під №734, власником якої вже був [PERSON] Як вбачається із технічної документації по складанню державних актів на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянам КСП «Бориспільське» в межах Іванківської сільської ради, 21.03.2003 року Розпорядженням Голови \~Бориспільської районної державної адміністрації [PERSON] від 21.03.2003 №П-15в надано дозвіл на виготовлення \~технічної документації \~зі складання державних актів на право приватної власності на землю власникам земельних часток (паїв) в межах Іванківської сільської ради (КСП «Бориспільське») згідно відповідного списку таких власників (додаток до розпорядження). Згідно зазначеного списку власників земельних часток (паїв), виписки із книги реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай), а також схеми розташування за підписом начальника Бориспільського районного відділу земельних ресурсів \~[PERSON] за [PERSON] \~рахується земельна частка (пай) №734. Розпорядженням Голови Бориспільської районної державної адміністрації [PERSON] від 02.04.2004 року №259 було затверджено технічну документацію та передано власникам земельних \~часток \~\~(паїв), в тому числі [PERSON], земельні ділянки згідно відповідного списку, який є додатком до розпорядження.\~\~26.08.2004 року на підставі вказаного розпорядженням від 02.04.2004 року №259 [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серія KB № 036217, відповідно до якого він є власником земельної ділянки площею 3,186 га, що розташована на території Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області, кадастровий номер 3223110100:04:002:0003. З матеріалів справи вбачається, що 16.06.2007 року [PERSON] помер і спірну земельну ділянку з кадастровим номером 3223110100:04:002:0003 в порядку спадкування отримала його дружина - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.02.2009 року за реєстровим № 1-309. На підставі вказаного свідоцтва [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 3,1858 серії ЯГ № 219871, але вже з іншим кадастровим номером 3220884000:04:002:0119. Присвоєння нового кадастрового номеру було здійснено в результаті виготовлення технічної документації 2009 року із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва гр. [PERSON] на території Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно ч. 3 ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» (на момент виникнення спірних правовідносин), розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, Кабінетом Міністрів України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку. Відповідно до частин 1, 2 статті 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. У відповідності до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки \~\~або \~землекористувач \~може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо \~ці \~порушення \~не \~пов'язані \~з позбавленням права володіння \~земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом зокрема, \~визнання \~недійсними \~рішень \~органів виконавчої влади або \~органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом, способів. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (стаття 155 ЗК України). Бориспільська районна державна адміністрація Київської області, приймаючи спірне розпорядження, фактично розпорядилась земельною ділянкою яка вже перебувала у власності [PERSON], у звязку із чим, вимога третьої особи - [PERSON] про визнання незаконним та скасування розпорядження Бориспільської РДА Київської області № 259 від 02.04.2004 року в частині затвердження технічної документації [PERSON] є правомірною, обґрунтованою, а отже такою, що підлягає задоволенню. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці другому пункту 2 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" справи за заявами, зокрема, з приводу визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, \~що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку (Аналогічна думка з цього приводу викладена в Постановах ВСУ від 26.09.2012, 06.02.2013, \~22.05.2013, від 18.09.2013). Враховуючи те, що оскаржуване розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації було необхідною передумовою виникнення у відповідача права власності на земельну ділянку, видані державні акта на право власності на земельну ділянку підлягають визнанню недійсними. Відповідно до частини 1 статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Враховуючи те, що [PERSON] отримав спірну земельну ділянку у власність неправомірно, включення до спадкового майна такої земельної ділянки було незаконним, оскільки порушувало права законного власника цієї земельної ділянки [PERSON] За таких обставин, вимога про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину, яке було видане [PERSON] та відповідно виданого їй державного акту на право власності на земельну ділянку підлягають задоволенню. В свою чергу, позов [PERSON] не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Статтею 393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. Статтею 152 ч.2 ЗК України передбачає, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Частина 3 п. г вказаної статті передбачає, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Позивач - [PERSON] належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності набуття права користування чи права власності на спірну земельну ділянку не надала, а тому законних підстав для звернення до суду для захисту порушеного права у неї не виникло. При цьому, судом відхиляються доводи позивача стосовно перебування спірної земельної ділянки у спільній сумісній власності подружжя, оскільки на підтвердження цієї обставини не подано відповідних доказів. Земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Таким чином, у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. В свою чергу, позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved