Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

ТОВ "Сумифітофармація" звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] коштів, повязаних з неналежним виконаними відповідачем взятих на себе зобовязань щодо поставки товару, за змістом змінених позовних вимог в розмірі 30759 грн. 77 коп. за договором 07/04-А від 7 квітня 2014 року , мотивуючи свої вимоги тим , що 07.04.2014 року між ФОП [PERSON] (постачальник) та ТОВ «Сумифітофармація» (покупець) був укладений договір № 07/04-А (договір), згідно умов якого постачальник зобов'язався поставити і передати у власність покупцю лікарсько- рослинну сировину (товар), а покупець зобов'язався прийняти та оплатити товар на умовах даного договору (п. 1.1 договору). У відповідності до п. 1.2 договору, найменування, ціна та кількість товару зазначається в специфікаціях, які являються невід'ємною частиною даного договору. Згідно п. 2.2 відвантаження товару здійснюється в узгоджені сторонами у специфікаціях строки. Оплата за поставлений товар здійснюється платежем в розмірі 100% загальної вартості партії товару на протязі 60 днів з моменту відвантаження, на підставі виставленого рахунку, за узгодженою договором ціною, за безготівковим розрахунком в гривнях (п. 4.2 договору). Специфікацією № 1 від 07.04.2014 року до вказаного договору, сторони узгодили поставку товару на загальну суму 144750 грн. в строк до 31.12.2014 року. У відповідності до п. 4.3. договору, ТОВ «Сумифітофармація» здійснило попередню оплату в розмірі 20000 грн. (платіжне доручення № 1502 від 23.05.2014 року) та в розмірі 10000 грн. (платіжне доручення № 1849 від 25.06.2014 року), а відповідачем згідно специфікації № 1 була здійснена поставка кореня сабельника в кількості 2000 кг. на загальну суму 18000 грн., що підтверджується накладною № 03/06 від 03.06.2014 року. За зазначеною накладною, разом з коренем сабельника, була відвантажена також інша лікарська рослинна сировина, поставка якої не є предметом договору № 07/04-А. Товар був доставлений на склад ТОВ «Сумифітофармація» перевізником ФОП [PERSON] (товарно-транспортна накладна № 03/06 від 03.06.2014 року). При цьому по договору № 07/04-А інших поставок в 2014 році відповідач не здійснював. За таких обставин переплата ТОВ «Сумифітофармація» по договору складає 12000 грн. (30000 - 18000). Вищезазначені обставини були встановлені також рішенням Господарського суду Сумської області від 23.04.2015 р. (справа № 920/453/15), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.07.2015 року. 05.10.2015 року на адресу відповідача була направлена претензія щодо здійснення поставки товару відповідно до специфікації № 1 в строк до 31.12.2015 року. Відповіді на претензію позивач не отримав, поставка товару відповідачем також не здійснювалася. Договір № 07/04-А від 07.04.2014 року підписаний директором ТОВ «Сумифітофармація» та відповідачем особисто, скріплений печатками сторін, відповідає вимогам, передбаченим ст. ст. 628 , 639 ЦК України щодо змісту та форми договору, не був розірваний сторонами та не визнавався недійсним в судовому порядку. Відповідно до п. 5.3. договору, за необгрунтовану відмову від поставки товару, постачальник сплачує покупцю штраф в розмірі 10 % вартості товару, від поставки якого він відмовився. Неустойка (штраф, пеня) за договором відшкодовуються винною стороною за період з моменту виникнення до моменту звернення до суду з позовом (п. 5.7. договору). Відповідачем неналежним чином виконувались взяті на себе зобов'язання щодо поставки товару, з нього підлягає стягненню сума 30759 грн. 77 коп., яка складається з попередньої оплати за непоставлений товар у розмірі 12000 грн., штрафу за необгрунтовану відмову від поставки товару відповідно до п. 5.3 договору в розмірі 12675 грн. ((144750,00 - 18000,00) х 10%), збитки від інфляції в розмірі 6084 грн. 77 коп. Просить суд стягнути з відповідача кошти, повязані з неналежним виконаними відповідачем взятих на себе зобовязань щодо поставки товару в розмірі 30759 грн. 77 коп. та витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився , надав заяву про розгляд справи без його участі , позов підтримав повністю за змістом змінених позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився , надав заяву про розгляд справи без його участі , проти позову за змістом наданих пояснень заперечив частково з тих підстав , що претензія йому не вручалася , вимога про стягнення штрафу за необгрунтовану відмову від поставки товару в сумі 12675 грн. є необгрунтованою. Представник відповідача в судове засідання зявився, змінені позовні вимоги не визнав в частині стягнення штрафу за необгрунтовану відмову від поставки товару в сумі 12675 грн., посилаючись на те, що вимога є необгрунтованою з тих підстав , що претензія відповідачеві не вручалася, необгрунтованої відмови від поставки товару з боку відповідача не було. Просить суд відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафу в розмірі 12675 грн. В іншій частині позов визнав. Суд , заслухавши пояснення сторін , вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено і підтверджується наявними у справі доказами, що сторони уклали договір поставки 7 квітня 2014 року № 07/04-А (далі Договір) (а.с. 7-8). Згідно п. 1.1 договору постачальник зобов'язався поставити і передати у власність покупця лікарсько-рослинну сировину (товар). Покупець зобов'язується прийняти та оплатити поставлену лікарсько - рослинну сировину на умовах даного Договору. Згідно п. 1.2 договору, найменування, ціна, кількість товару зазначається в специфікаціях, які є невід'ємною частиною даного Договору. Згідно п. 2.2 відвантаження товару здійснюється в узгоджені сторонами у специфікаціях строки. Згідно п.2.3 датою поставки вважається дата прийняття товару покупцем. Згідно п. 4.2. Договору покупець оплачує поставлений товар в слідуючому порядку платежем в розмірі 100% загальної вартості партії товару на протязі 60 днів з моменту відвантаження товару на підставі виставленого постачальником рахунку, за узгодженою договором ціною, за безготівковим розрахунком в гривнях. Згідно п. 4.2. Договору покупець може здійснити попередню оплату товару. Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли цивільні права та обовязки, які вони врегулювали договором від від 7 квітня 2014 року № 07/04-А. Судом встановлено , що сторони не ставили питання про розірвання договору від 7 квітня 2014 року № 07/04-А. Судом встановлено , що сторони не ставили питання про визнання договору від 7 квітня 2014 року № 07/04-А недійсним. Згідно специфікації № 1 від 07.04.2014 року до договору № 07/04-А сторони узгодили поставку товару на загальну суму 144750 грн. в строк до 31.12.2014 року (а.с.9). Відповідно до п. 4.3 договору позивач здійснив попередню оплату за лікарську сировину згідно договору № 07/04-А в розмірі 20000 грн. 23.05.2014 року (а.с. 11), та в розмірі 10000 грн. 26 червня 2014 року (а.с. 12), чого відповідач не оспорює. Відповідач поставив кореня сабельника в кількості 2000 кг. на загальну суму 18000 грн., що підтверджується накладною № 03/06 від 03.06.2014 року (а.с.13) та товарно- транспортною накладною № 03/06 від 3 червня 2014 року (а.с. 14). Переплата ТОВ «Сумифітофармація» по договору від 7 квітня 2014 року № 07/04-А складає 12000 грн. (30000 грн. - 18000 грн.). Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідач та його представник не оспорюють та згодні, що попередня оплата за непоставлений товар становить 12000 грн. Відповідач та його представник не оспорюють та згодні, що збитки від інфляції становлять 6084 грн. 77 коп. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечує та згоден з позовними вимогами про повернення 12000 грн., попередьої оплати за непоставлений товар та збитків від інфляції в розмірі 6084 грн. 77 коп. Згідно п. 5.3 Договору за необгрунтовану відмову від поставки товару постачальник сплачує покупцю штраф в розмірі 10% вартості товару , від поставки якого він відмовився. Розмір штрафу, обрахований позивачем відповідно до п. 5.3 договору в розмірі 12675 грн. ((144750,00 - 18000,00)х 10%), сторона відповідача не оспорює, однак як на підставу заперечень проти позову в цій частині посилається на те, що вимога про стягнення штрафу є необгрунтованою з тих підстав , що претензія відповідачеві не вручалася, необгрунтованої відмови від поставки товару з боку відповідача не було. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідачем та його представником в судове засідання не були надані докази, на які вони посилаються як на підставу своїх заперечень проти позову про те, що претензія відповідачеві не вручалася, необгрунтованої відмови від поставки товару з боку відповідача не було. Відповідач та його представник згодні з тим, що товар, лікарсько - рослинна сировина на суму 12000 грн. поставлена не була, тобто згодні з фактичною непоставкою товару на суму 12000 грн., доказів обгрунтованої відмови в поставці товару, яка викликана обєктивними обставинами, суду не надали . Відповідач не оспорював договір поставки, укладений між ним та ТОВ «Сумифітофармація», не ставив питання про розірвання договору в порядку п. 8.4 Договору, не надав доказів існування обставин форс-мажору, обумовленими в розділі 6 Договору. На думку суду, у відповідача не було підстав відмовитися від виконання договору від 7 квітня 2014 року № 07/04-А. Суд не вбачає достатніх правових підстав для не стягнення штрафу з відповідача в розмірі 12675 грн. та не вбачає підстав для звільнення відповідача від відповідальності за не виконання договору. Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Законом може бути визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При укладенні договору від 7 квітня 2014 року № 07/04-А [PERSON] діяв як фізична особа-підприємець. [PERSON] позбавлений статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи- підприємця. У разі припинення субєкта підприємницької діяльності фізичної особи (виключення з реєстру субєктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Така правова позиція викладена у Постанові ВСУ у справі № 6-125цс13 від 4 грудня 2013 року. Позивач звернувся за захистом свого права в порядку ст. 3 ЦПК України до відповідача як фізичної особи , даним Законом не визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача як на підставу своїх заперечень проти позову про те, що претензія відповідачеві не вручалася. Суд вважає, що вказане заперечення проти позову повністю спростовується проаналізованими в ході судового розгляду законодавчими актами та доказами. Таким чином, суд вважає хибним і неприпустимим посилання відповідача як на підставу своїх заперечень проти позову на те, що претензія відповідачеві не вручалася. Заперечення відповідача та його представника проти позову не обґрунтовано мотивами, які заслуговують на увагу суду. Згідно ст. 15 ч. 1 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед іншого і відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обовязку в натурі . Згідно ч. 3 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 ч.1 ЦК України передбачено припинення зобов'язання виконанням. Суд вважає, що відповідач діє незаконно щодо неповернення грошових коштів за непоставлений товар. Виходячи з вимог ст. 4 ЦПК України суд вважає , що порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача попередньої оплати за непоставлений товар у розмірі 12000 грн., штрафу за необгрунтовану відмову від поставки товару розмірі 12675 грн., збитків від інфляції в розмірі 6084 грн. 77 коп. Таким чином, проаналізувавши вищезазначені нормативні акти , а також ознайомившись із зібраними по справі доказами, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню . Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, які позивач зазначає в сумі 1378 грн. 00 коп. за сплату судового збору, які підтверджуються квитанцією про сплату (а.с. 6), суд виходить з того, що згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 509, 526, 599, 625, 712 ЦК України,

Outcome: approved