Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

У липні 2016 року до Березанського міського суду Київської області з позовом про розірвання шлюбу звернулася [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 грудня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Березанського МУЮ Київської області, актовий запис № 146. Від шлюбу у них з відповідачем є спільна дитина, [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалося. Стосунки між ними поступово погіршувалися, зникло взаємопорозуміння і взаємоповага, стали частими сварки, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільне господарство сторонами не ведеться. У зв'язку з цим [PERSON] просила позов задовольнити і розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 19 грудня 2003 року, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Березанського МУЮ Київської області, актовий запис № 146. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги вона підтримала в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін за наявними у справі документами. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною першою статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. З матеріалів справи судом встановлено, що 19 грудня 2003 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Березанського МУЮ Київської області, актовий запис № 146 (а.с 5). Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Отже, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. За правилами ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач при подачі позову сплатила судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 21 коп. (а.с. 1). Таким чином [PERSON] належить сплатити [PERSON] 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 коп. на відшкодування понесених нею судових витрат. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі ст. 24, 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved