Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить стягнути з останнього заборгованість у розмірі 36129,91 грн. за кредитним договором №б/н від 10.01.2006 року та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 10.01.2006 року відповідач отримав кредит у розмірі 2900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між відповідачем та банком Договір, підтверджується підписом у заяві. У порушення умов кредитного договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 31.07.2013 року має заборгованість 36129,91 грн., яка складається з наступного: 10134,68 грн. - заборгованість за кредитом; 23798,57 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1696,66 грн. - штраф (процентна складова). У судовому засіданні представник позивача Набухотний Г.О. позовні вимоги підтримав. Відповідач позовні вимоги не визнав. Просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення сторін, оцінивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач 10.01.2006 року уклав з банком кредитний договір, який складається із заяви клієнта (а.с.9) та Умов надання банківських послуг (а.с.13-16) та отримав в кредитну картку. Згідно умов договору відповідачу було відкрито кредитну лінію з установленим кредитним лімітом 2900 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості згідно договору №б/н від 10.01.2006 року (а.с.3-8) заборгованість [PERSON] по кредиту станом на 31.07.2013 року становить 36129,91 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків. Суд не бере до уваги зміст заперечення проти позову, наданих відповідачем, в частині застосування строку позовної давності виходячи з наступного. Відповідачем у судовому засіданні зазначено, що з моменту оформлення ним кредитної картки минуло понад 7 років, що є підставою для застосування позовної давності та відмовити у задоволенні позову. Однак, зі змісту ст.261 ЦК України вбачається, що позовна давність обчислюється від дня, коли особа дізналася, або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Виходячи із даної норми закону слід зазначити, що момент оформлення кредитної картки не свідчить про порушення якихось прав, а тому вказаний момент не може бути відліком строку, який свідчить про порушення прав позивача. Порушення прав позивача є невиконання встановлених обов'язків відповідачем за кредитним договором. Однак, у судовому засіданні відповідач не зміг підтвердити та надати тому документальне підтвердження порушення ним умов кредитного договору, а саме невнесення щомісячного платежу у розмірі 139 грн., як це зазначено у заяві клієнта (а.с.9). Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, тому твердження відповідача, що банк не звертався до нього з приводу виникнення та погашення заборгованості по кредитній картці не заслуговує на увагу, оскільки це не є обов'язком банку, а є обов'язком відповідача по виконанню договору. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved