Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивач ПАТ «Банк «Фінанси т Кредит» звернувся до суду з позовом (в подальшому уточнений) до [PERSON], третя особа: [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 17.04.2008р. між [PERSON] та ВАТ «Банк»Фінанси та Кредит» (в подальшому ПАТ «Банк»Фінанси та Кредит») укладено кредитний договір №1817-ЧД, за умовами якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 38000 доларів США на умовах зворотності, забезпеченості, строковості, платності. Процентна ставка за користування кредитом встановлена 10,37%. Станом на 12.08.2013р. заборгованість за кредитним договором складає: строковий борг по основному боргу кредиту - 27679,15 доларів США, що складає по курсу НБУ на 12.08.13р. - 221239,45грн.; борг по основному боргу кредиту - 8702,87 доларів США, що складає 69562,04грн.; строковий борг по відсотках кредиту - 125,76 доларів США, що складає 1005,20грн.; борг по простроченим відсоткам кредиту - 14950,47 доларів США, що складає 119499,11грн.; борг по пені - 599254,04грн. В забезпечення виконання зобов»язання за кредитним договором від 17.04.2008р. між [PERSON] та банком укладено договір іпотеки №1817-ЧД, за умовами якого відповідач передав в іпотеку банку нерухоме майно: квартиру [ADDRESS], в рахунок забезпечення повернення кредитних коштів, наданих [PERSON] за вказаним кредитним договором на суму 38000,00 доларів США, строком до 16.04.2028р., а також процентів за користування кредитними коштами, комісійної винагороди, неустойки та інше, що передбачено п.3 іпотечного договору. За п.п.8.4.3 та 8.4.8 іпотечного договору іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли в момент настання терміну виконання боржником зобов»язань, забезпечених іпотекою за цим договором, вони не будуть виконані. Банк має право достроково звернути стягнення на предмет іпотеки у разі неналежного виконання зобов»язань за кредитним договором, у т.ч. несвоєчасної чи неповної сплати платежів, несвоєчасного повернення суми основного зобов»язання, в т.ч. кредиту, процентів, комісійної винагороди, неустойки. Відповідно до п.10 іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на розсуд іпотекодержателя: або за рішенням суду, або за виконавчим написом нотаріуса, або іпотекодержателем самостійно на умовах цього договору. Зокрема, п.11.3.2 передбачено продаж іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 ЗУ «Про іпотеку». Таким чином, позивач просить суд: звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS], власником якої є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 17.04.2008р., посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 17.04.2008р. №1817-ЧД в розмірі 1010599 грн. 84 коп., яка складається з: строкової заборгованості по основному боргу кредиту - 27 679,15 доларів США, що складає по курсу НБУ, станом на 12.08.2013р. - 221 239,45 грн.; заборгованості по основному боргу кредиту - 8 702,87 доларів США, що складає по курсу НБУ, станом на 12.08.2013р. - 69 562,04 грн.; строкової заборгованості по відсоткам кредиту - 125,76 доларів США, що складає по курсу НБУ, станом на 12.08.2013р. - 1005,20 грн.; заборгованості по простроченим відсоткам кредиту - 14 950,47 доларів США, що складає по курсу НБУ, станом на 12.08.2013р. - 119499,11грн.; заборгованості по пені - 599 254,04 грн.; визнати за ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Полтавське РУ» AT «Банк «Фінанси та Кредит» від свого імені продати предмет іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS], будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу, за ціною відповідно до грошової оцінки проведеної на момент продажу; визнати за ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Полтавське РУ» AT «Банк «Фінанси та Кредит» право підпису договору купівлі-продажу в якості продавця, одержання дублікатів правовстановлюючих документів, отримання Витягу з реєстру прав власності на дане нерухоме майно, отримання довідок та документів, що будуть необхідні для укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, доступу до квартири [ADDRESS]; визнати за ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Полтавське РУ» AT «Банк «Фінанси та Кредит» право здійснення оцінки нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS] за участю суб»єкта оціночної діяльності за власним вибором з виготовленням звіту незалежної оцінки, бути замовником виготовлення та одержання витягу з реєстру прав власності на дане нерухоме майно, одержати копії технічного паспорту та інших правовстановлюючих документів на дану квартиру, здійснити продаж предмету іпотеки за ціну відповідно до звіту незалежної оцінки майна; стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» судовий збір в розмірі 3441грн. 00коп. В судовому засіданні представники позивача ПАТ «Банк»Фінанси та Кредит» за довіреністю [PERSON] та [PERSON] повністю підтримали уточнені позовні вимоги та просили їх задовольнити. Зазначили, що заборгованість визначена з врахуванням відсоткової ставки 10,37%. Борг нарахований за період з 17.04.2008р. по 12.08.2013р., при цьому, пеня в розмірі 599254грн. 04коп. - за період з 12.08.2012р. по 12.08.2013р., що передбачено п.6.1 кредитного договору (пені 7985грн.94коп., що стягнута за заочним рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси від 20.01.2011р. не врахована). Борг по літу кредиту на загальну суму 36382 доларів США стягнутий за заочним рішенням і на час розгляду даної справи не змінений. Заперечили проти заяви третьої особи про застосування строків позовної давності. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, будучи неодноразово належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, не скористався правом надання заперечень проти позову. В судовому засіданні представник третьої особи [PERSON] за довіреністю [PERSON] повністю заперечував проти задоволення уточнених позовних вимог. Підтримав подану заяву про застосування строків позовної давності, які необхідно рахувати з 07.03.2009р. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд ухвалив про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи №711/8392/13ц, № 2-4097/11, №2-210/11 та докази в їх сукупності, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав: встановлено, що 17.04.2008р. між [PERSON] та ВАТ «Банк»Фінанси та Кредит» (в подальшому ПАТ «Банк»Фінанси та Кредит») укладено кредитний договір №1817-ЧД, за умовами якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 38000 доларів США на умовах зворотності, забезпеченості, строковості, платності. Процентна ставка за користування кредитом встановлена 10,37%. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 12.08.2013р. заборгованість за кредитним договором від 17.04.2008р. складає: строковий борг по основному боргу кредиту - 27679,15 доларів США, що складає по курсу НБУ на 12.08.13р. - 221239,45грн.; борг по основному боргу кредиту - 8702,87 доларів США, що складає 69562,04грн.; строковий борг по відсотках кредиту - 125,76 доларів США, що складає 1005,20грн.; борг по простроченим відсоткам кредиту - 14950,47 доларів США, що складає 119499,11грн.; борг по пені - 599254,04грн. В забезпечення виконання зобов»язання за кредитним договором від 17.04.2008р. між [PERSON] та банком укладено договір іпотеки №1817-ЧД, за умовами якого відповідач передав в іпотеку банку нерухоме майно: квартиру [ADDRESS], в рахунок забезпечення повернення кредитних коштів, наданих [PERSON] за вказаним кредитним договором на суму 38000,00 доларів США, строком до 16.04.2028р., а також процентів за користування кредитними коштами, комісійної винагороди, неустойки та інше, що передбачено п.3 іпотечного договору. Договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] (реєстр №3116). За п.п.8.4.3 та 8.4.8 іпотечного договору іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли в момент настання терміну виконання боржником зобов»язань, забезпечених іпотекою за цим договором, вони не будуть виконані. Банк має право достроково звернути стягнення на предмет іпотеки у разі неналежного виконання зобов»язань за кредитним договором, у т.ч. несвоєчасної чи неповної сплати платежів, несвоєчасного повернення суми основного зобов»язання, в т.ч. кредиту, процентів, комісійної винагороди, неустойки. Відповідно до п.10 іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на розсуд іпотекодержателя: або за рішенням суду, або за виконавчим написом нотаріуса, або іпотекодержателем самостійно на умовах цього договору. Зокрема, п.11.3.2 передбачено продаж іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 ЗУ «Про іпотеку». За іпотечним договором від 17.04.2008р. передбачено, що вартість предмета іпотеки становить 202000,00 грн., яка узгоджена сторонами договору. Крім того, встановлено, що між банком та [PERSON] за участю [PERSON] 17.04.2008р. укладено договір поруки №1817-ЧД, за умовами якого поручитель [PERSON] зобов»язується перед кредитором - банком відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов»язань за кредитним договором №1817-ЧД від 17.04.08р., відповідно до якого боржнику [PERSON] надано кредит у розмірі 38000 доларів США зі сплатою 10,37%. У випадку невиконання боржником зобов»язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п. 2.1 договору поруки). Також, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 17.04.2008р. На ім.»я [PERSON] банком неодноразово направлялись листи від 24.06.13р., 20.06.13р. щодо наявності заборгованості за кредитним договором від 17.04.2008р., необхідності усунути порушення зобов»язання за кредитом та погасити заборгованість у певний строк, а також повідомлено про те, що в разі невиконання вимоги, банк прийняв рішення звертати стягнення на предмет іпотеки, роз»яснино положення ст. 40 ЗУ «Про іпотеку», ст. 109ЖК України. На вказані вимоги [PERSON] не відреагував, заборгованість не погасив, а тому банк скористався правом звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Під час розгляд справи встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] - відповідач по справі та [PERSON] (вона ж [PERSON]), що підтверджується даними листа Придніпровського РВ у м. Черкаси УДМС України в Черкаській області від 10.12.13р. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК). Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим ріенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59ЦПК). Положення щодо звернення стягнення і реалізації предмета іпотеки, застереження про задоволення вимог іпотекодержателя за Законом України «Про іпотеку» визначені договором іпотеки від 17.04.2008р. відповідно. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Як передбачено ст. 625 ч.1 ЦК, - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду (ст.573 ч.1ЦК). Відповідно до ст. 576ЦК, - предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Права заставодержателя (право застави) на річ, яка є предметом застави, поширюються на її приналежності, якщо інше не встановлено договором. Предмет застави залишається у заставодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Застава окремих видів майна може бути заборонена або обмежена законом. Якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню (ст.577 ч.1ЦК). Статтею 589 ч.1 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов»язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов»язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1, 2 ст. 590ЦК). Відповідно до ст.7 Закону України «Про іпотеку» іпотекою забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов»язаних з пред»явленням вимоги і звернення стягнення на предмет іпотеки; сплату процентів і неустойки (пені, штрафу); сплату основної суми боргу. Відповідно до положень ст. ст. 33, 35 Закону України "Про іпотеку", згідно з якими у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцятиденний строк. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Згідно із ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч.1 ст. 39 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві. Зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки та його вартість визначено у договорах іпотеки від 17.04.2008р. відповідно. На думку суду, безпідставною є заява представника третьої особи про застосування строків позовної давності, передбачених ст.ст. 256, 257, 258 ЦК України. Крім того, відповідно до вимог ст. 267 ч.ч. 3, 4 ЦК, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За матеріалами даної цивільної справи відповідач [PERSON] жодних заяв з приводу застосування строку позовної давності, не заявляв і до суду не подавав. Суд вважає помилковими посилання представника третьої особи про те, що при наявності заочного рішення Придніпровського райсуду м. Черкаси від 20.01.2011р. про стягнення боргу в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON], яке виконується органами ДВС в примусовому порядку, банк не має права звертати стягнення на предмет іпотеки, оскільки, як на його думку, відбувається подвійне стягнення. Не знайшли свого підтвердження доводи третьої особи [PERSON] щодо необхідності відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Так, третя особа не зазначила, які її права чи інтереси порушені, оспорюються чи не визнані, враховуючи, що вона не є стороною договору іпотеки від 17.04.2008р. Жодних клопотань про залучення її в якості відповідача, в судовому засіданні не заявлялось і до суду не подавалось. Крім того, [PERSON] та її представник під час розгляду справи не навели будь-яких обставин, які б свідчили про те, що рішення по даній цивільній справі може вплинути на її права або обов»язки. Таким чином, з»ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» необхідно з відповідача [PERSON] стягнути на користь позивача ПАТ «Банк»Фінанси та Кредит» судовий збір в розмірі 3441грн. 00коп., що підтверджується меморіальним ордером від 26.09.2013р. На підставі викладеного та,

Outcome: approved