Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

У вересні 2016 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Експрес Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У своїй позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором номер 17521/06/К2 від 25 жовтня 2011 року в сумі 2991, 04 грн. та витрати на судовий збір у розмірі 1378, 00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем 25.10.2011 року було укладено кредитний договір № 17521/06/К2 (кредит на споживчі цілі із зарахуванням грошових коштів на картковий рахунок НСМЕП). Кредит було надано відповідачу на споживчі цілі у сумі 12 000,00 грн. строком на 18 місяців з 25.10.2011 р. по 25.04.2013 р. За користування кредитом відповідач мала сплачувати проценти в розмірі 24 проценти річних. Строком повернення кредиту договором було визначено 25.04.2013 р., однак зобов'язання відповідачем не було виконано в належні строки. Станом на 08.09.2016 р. сума простроченої заборгованості по кредиту становить 490,81 грн., сума простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам становить 492,30 грн. На момент подання позовної заяви позивач вважає, що відповідачем умови кредитного договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються, що призвело до виникнення заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав клопотання, в якому просив розгляд справи здійснити за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи в разі відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Про час та місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом розміщення інформації на сайті "Судова влада України" Печерський районний суд м. Києва про призначення справ до розгляду на території тимчасово окупованої частини України, оскільки місцем реєстрації відповідача є [ADDRESS]. Про причини своєї неявки відповідач суд не повідомила. Заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За викладених обставин, а також враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 25.10.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 17521/06/К2 (кредит на споживчі цілі із зарахуванням грошових коштів на картковий рахунок НСМЕП). Кредит було надано відповідачу на споживчі цілі у сумі 12 000,00 грн. строком на 18 місяців з 25.10.2011 р. по 25.04.2013 р. Пунктом 1.1 кредитного договору передбачено, що відповідач зобов'язується використати кредит на цілі, визначені кредитним договором, своєчасно та в повному обсязі сплачувати проценти за користування кредитом, інші платежі, виконати інші свої зобов'язання за кредитним договором, та повернути кредитодавцю кредит на умовах та в строки (терміни), визначені договором. Відповідно до п. 5.2.1 вказаного договору позичальник зобов'язується використати кредит на зазначені в договорі цілі, сплачувати проценти за користування та інші платежі за договором, повернути кредит кредитодавцю не пізніше дати, визначеної в п. 1.3 договору, а саме до 25.04.2013 року (а.с. 10). Отже, відповідач не пізніше 25.04.2013 року була зобов'язана повернути кредит. Однак, в судовому засіданні встановлено, що в строки, встановлені кредитним договором, зобов'язання за договором відповідачем виконано не було. З матеріалів справи встановлено, що сума заборгованості по кредиту станом на 08.09.2016 р. становить 490,81 грн., сума простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам становить 492,30 грн. Відповідно до п. 6.1 кредитного договору, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за договором, позичальник відшкодовує кредитодавцю завдані цим збитки в повному обсязі понад неустойку (штраф, пеню), які передбачені договором. Згідно п. 6.2 договору, за прострочення позичальником визначеного договором строку (терміну) сплати процентів за користування кредитом в розмір визначеному договором, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконанням зобов'язання за кожний день прострочення. Пунктом 6.3 договору передбачено, що за прострочення позичальником визначеного договором строку (терміну) повернення кредиту ( в т.ч. строку (терміну) дострокового повернення кредиту визначеного кредитодавцем) в розмірі, визначеному договором, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконанням зобов'язання за кожний день прострочення. Відповідно до п. 6.4 договору за невиконання або неналежне виконання позичальником умов договору, передбачених п. 5.2.5 та 5.2.6 договору, позичальник сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 10% від суми отриманого кредиту за кожен випадок такого невиконання або неналежного виконання. Окрім того, згідно положень ст. 625 ЦК України, відповідач має сплатити позивачу за несвоєчасне повернення суми кредиту інфляційні нарахування. Також пунктами 5.2.5 та 5.2.6 договору позичальника зобов'язано отримувати заробітну плату та інші додаткові виплати підприємства, яке було роботодавцем на момент укладення договору, тільки на поточний (картковий) рахунок, відкритий в кредитодавця, на протязі всього строку (терміну) дії договору, а у випадку припинення трудових відносин з підприємством, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення договору, протягом 3 (трьох) робочих днів письмово повідомити про цю обставину кредитодавця (а.с.11). Згідно довідки по рахунку [NUMBER], що був перевірений судом, відповідач перестала отримувати заробітну плату на поточний (картковий) рахунок з 08.04.2013 року, а отже, вона припинила трудові відносини з підприємством і не повідомила про це позивача (а.с.51). Таким чином, за дане порушення договору відповідач також має сплатити штраф розміром 10% від суми отриманого кредиту, а саме - 1200,00 грн. Згідно наданого позивачем розрахунку загальної суми заборгованості по кредитному договору № 17521/06/л2 від 25.10.2011 р., який був перевірений судом, станом на 08.09.2016 сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 2991,04 гривень, з яких: 490, 81 грн. - сума простроченої заборгованості по кредиту; 492,30 грн. - сума простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам; 200,30 грн. - сума пені за несвоєчасне повернення кредиту; 167,37 грн. - сума пені за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків 440,26 грн. - інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту; 1200,00 грн. - сума штрафу згідно п. 6.4 кредитного договору. В судовому засіданні встановлено, що на даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язання за договором і заборгованість перед позивачем не погашає. Відповідно до п. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим до виконання сторонами. Отже, та обставина, що відповідач не виконала належним чином взяті на себе зобов'язання, в судовому засіданні знайшла своє підтвердження, тому вимоги позивача про сплату заборгованість у розмірі 2991,04 грн., доведені, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. В зв'язку з тим, що суд задовольняє позовні вимоги позивача, то, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача мають бути стягнуті судові витрати, понесені позивачем в сумі 1378,00 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved