Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Служба у справах дітей Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації звернулась до суду даним з позовом та просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що до Служби у справах дітей надійшло повідомлення від Управління охорони здоров»я Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації про те, що 06.07.2016 року в холі закладу охорони здоров»я по пр-ту Маяковського, 18-А в м.Києві були виявлені двоє малолітніх дітей, залишених без нагляду дорослих. Батьків дітей не було виявлено. Оскільки дітей не було опізнано працівниками дільничної мережі, завідувачем амбулаторії КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» Деснянського району м.Києва був викликаний екіпаж поліції та швидка медична допомога. Після огляду дітей лікарем-педіатром встановлено, що проявів гострих захворювань у дітей не має, у старшої дівчинки на обличчі та ніжках поодинокі синці. На підставі акту правоохоронних органів від 06.07.2016 року «Про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку» малолітні діти були влаштовані, як невідомі, до Київської міської клінічної лікарні № 2, відповідно до інформації якої за час перебування дітей в закладі їх ніхто не відвідував, станом здоров»я не цікавився. 17.08.2016 року діти з лікарні були переведені до Київського міського будинку дитини «Берізка», де перебувають по теперішній час. Згідно листа Сектору ювенальної превенції Деснянського УП ГУ НП України в м.Києві було встановлено, що матір»ю дітей є відповідач [PERSON], [INFO], адреса проживання: [ADDRESS] (колясочна), проте на даний момент відповідач за вказаною адресою не проживає та місце її знаходження невідоме. З метою з»ясування прізвищ, імен та по-батькові малолітніх дітей Службою у справах дітей було направлено запити до відділів РАЦСу, на що Відділом РАЦСу Деснянського РУЮ у м.Києві було видано повторне свідоцтво на ім»я [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, Комісія з питань захисту прав дитини Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації дійшла висновку, що мати дитини свідомо нехтує своїми обов»язками, ухиляється від її виховання та навчання, не проявляє щодо неї батьківської турботи, не цікавиться її життям та здоров»ям, не утримує матеріально, в зв»язку з чим на підставі рішення комісії було надано висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав стосовно малолітньої дитини. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його вимоги. Крім того, оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, позивач просить стягнути з відповідача на користь Київського міського будинку дитини «Берізка» аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред»явлення позову і до досягнення дитиною повноліття В судове засідання представник позивача [PERSON] не з»явилась, надавши суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.27). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлена судом належним чином шляхом розміщення оголошення у пресі та направленням поштової кореспонденції за останнім відомим місцем проживання . За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача [PERSON] на підставі наявних у ній даних та доказів, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, проти чого не заперечувала представник позивача у своїй заяві. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір»ю [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч.1, 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до вимог ст.164 ч.1 п.2 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз»яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як вбачається з акту органу внутрішніх справ та закладу охорони здоров»я про підкинуту чи знайдену дитину та доставку від 06.07.2016 року, повідомлення про дитину, позбавлену батьківського піклування від 07.07.2016 року, акту про факт передачі дитини від 17.08.2016 року та листа Деснянського УП ГУНП у м.Києві від 01.08.2017 року, 06.07.2016 року у коридорі Дитячої поліклініки по пр-ту Маяковського, 18-А в м.Києві були виявлені двоє малолітніх дітей, залишених без нагляду дорослих, одна з яких є [PERSON], [INFO]. На підставі акту правоохоронних органів від 06.07.2016 року «Про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку» малолітні діти були влаштовані, як невідомі, до Київської міської клінічної лікарні № 2, відповідно до інформації якої за час перебування дітей в закладі їх ніхто не відвідував, станом здоров»я не цікавився. 17.08.2016 року діти з лікарні були переведені до Київського міського будинку дитини «Берізка», де перебувають по теперішній час (а.с.9, 10, 11, 12). Відповідно до письмових пояснень [PERSON] та відповідача [PERSON] від 27.06.2016 року, відповідачем вже здійснювались спроби щодо залишення дитини (а.с.13, 14). Висновком Служби у справах дітей Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації № 102/03/31-8895 від 30.09.2016 року визнано за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.29-31) . Суду не надано доказів, які б свідчили про те, що [PERSON] виконує свої обов'язки щодо виховання дитини, або які б свідчили про поважність причин невиконання нею своїх батьківських обов'язків відносно неповнолітньої дитини. Приймаючи до уваги, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню неповнолітньої доньки, суд позбавляє її батьківських прав щодо дитини, а тому задовольняє позовні вимоги в цій частині. Що стосується вимог про стягнення аліментів, то суд також вважає їх такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено вище, відповідач по справі не приділяє дитині жодної уваги, а також не допомагає матеріально утримувати дитину. Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне одночасно з позбавленням батьківських прав стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки. За ч.ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до роз'яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України. Як встановлено в судовому засіданні, неповнолітня дитина сторін перебуває в Київському міському будинку дитини «Берізка». Відповідач є працездатною, а тому суд вважає, що вона спроможна сплачувати аліменти на утримання дитини. Доказів того, що за станом здоров'я та матеріального становища відповідач не може сплачувати аліменти на утримання своєї дитини, суду не надано. Враховуючи наведені норми закону, наявні у матеріалах справи дані про відповідача та дитину, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача має бути визначений у розмірі 1/4 частки від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків, прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. За приписами ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як вбачається з матеріалів справи, з даним позовом позивач звернувся до суду 16.05.2017 року. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, то, відповідно до ст.88 ЦПК України, стягує з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 620 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved