Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

У жовтні 2020 року [PERSON] (надалі позивач) звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (надалі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович (надалі третя особа), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05 листопада 2020 року матеріали цивільної справи передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва, встановивши, що місцем знаходження відповідача є м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5-Б, що відноситься до Шевченківського району м. Києва, а місцем виконання виконавчого напису є місце знаходження приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича, за адресою: м. Київ, вул. Поправки Юрія, буд. 6, оф. 12, що відноситься до територіальної юрисдикції Дніпровського районного суду м. Києва. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 грудня 2020 року позовну заяву залишено без руху, встановлено процесуальний строк для усунення недоліків. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 січня 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, встановлено процесуальний строк для подання заяв по суті справи. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 січня 2021 року вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича, вчиненого 14 серпня 2020 року, під реєстровим №17056, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 18517,76 грн. на час розгляду цивільної справи №753/18006/20 і до набрання законної сили рішення суду. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 січня 2021 року витребувано у третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича належним чином засвідчену копію нотаріальної справи по вчиненню виконавчого напису від 14 серпня 2020 року, під реєстровим №17056, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 18517,76 грн. Витребувано у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича належним чином завірену копію виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, вчиненого 14 серпня 2020 року, під реєстровим №17056, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 18517,76 грн. та копії матеріалів виконавчого провадження. Предметом позову є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, вчиненого 14 серпня 2020 року, під реєстровим №17056, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 18517,76 грн. Обґрунтовуючи зміст позовних вимог позивач зазначає про те, що у вересні 2020 року він дізнався про те, що на його банківський рахунок, призначений для отримання заробітної плати, було накладено арешт в межах виконавчого провадження за № 62985175. На запит позивача від 01.10.2020, приватний виконавець на його електронну адресу надіслав постанову від 09.09.2020 про відкриття виконавчого провадження №62985175, а також копію спірного виконавчого напису, заяву-договір №0028/054124-ZP від 28.03.2013, що був укладений між позивачем та ПАТ «УКРСОЦБАНК», а також виписку з особового рахунка № [NUMBER] . Підставою позову є порушення прав позивача, оскільки спірний виконавчий напис вчинений із порушенням порядку його вчинення, оскільки відповідач не звертався до позивача з вимогою про повернення кредитних коштів. Крім цього, виконавчий напис вчинено із порушенням строків та щодо вимоги, яка не є безспірною. Позивач є військовослужбовцем, тобто відноситься до категорії осіб, на яких поширюються пільги, передбачені ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому нарахування процентів за користування кредитними коштами є неправомірним. Крім цього, звертає увагу суду, що кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, що виключає вчинення виконавчого напису. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Третя особа пояснень суду не надала. Витребувані ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 січня 2021 року документи до суду не надходили. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії заяви-договору №0028/054124-ZP від 28 березня 2013 року, між позивачем та ПАТ «УКРСОЦБАНК» (надалі кредитний договір). Відповідно до змісту кредитного договору, позивач просив відкрити поточний картковий рахунок № [NUMBER] в Українській гривні з встановленням кредитної лінії («Овердрафт»), тип картки Visa Electron. Сплата процентів на залишки коштів, що знаходяться на рахунку, встановлюється за ставкою 0,00 процентів річних. Банк може встановлювати клієнту кредитну лінію в сумі не більше 50000,00 грн., строком на рік (тобто 364 (365) календарних днів, з моменту (дня) надання кредиту) з можливістю його автоматичного продовження. Процентна ставка за користування кредитною лінією 30,00 % річних. Дата погашення щомісячного платежу до 15-го числа місяця. Розрахунок реальної процентної ставки здійснюється на підставі прогнозу максимального завантаження кредитної лінії з першого числа місяця та припущення, що в кожному календарному місяці 30 днів. Підписанням цієї анкети та заяви я позивач підтвердив укладення з ПАТ «Укрсоцбанк» (надалі - "Банк") договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Укрсоцбанк» на умовах викладених у цій анкеті та заяві, Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, Правилах надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів-фізичних осіб в ПАТ «Укрсоцбанк» з усіма додатками та умовами, Умовах відкриття та здійснення операцій за банківськими поточними (картковими) рахунками, Умовах встановлення кредитної лінії за поточним (картковим) рахунком, Умовах відкриття та обслуговування банківських вкладних (депозитних) рахунків, Умовах підключення та користування системою інтернет банкінг, Умов підключення та користування послугою SMS - банкінг, умов інших банківських продуктів, що будуть обрані клієнтом за заявою на підключенні певної послуги (надалі за текстом «Правила та Умови»). Відповідно до змісту кредитного договору, Правила та Умови є публічною пропозицією (офертою) розміщені на сайті Байку www.unicreciit.com.ua, і разом із цією анкетою та заявою (акцептом) складають договір. 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, під реєстровим №17056, вчинено виконавчий напис, яким з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №0028/054124-ZP від 28 березня 2013 року, укладеним з Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (ідентифікаційний код юридичної особи: 00039019), правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-ІУСБ\\ВЕСТА від 28 січня 2019 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» (ідентифікаційний код юридичної особи: 41264766), правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 29-01\\19\\2 від 29 січня 2019 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», стягнуто заборгованість за кредитним договором №0028/054124-ZP від 28 березня 2013 року. Відповідно до змісту виконавчого напису, строк платежу за кредитним договором №0028/054124-ZP від 28 березня 2013 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29 січня 2019 року по 11 березня 2020 року. Сума заборгованості складає 17 867,76 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 4 432,19 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 8 019,57 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 5 416,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, в розмірі 650,00 грн., які підлягають стягненню з боржника па користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 18 517,76 грн. Відповідно до копії військового квитка серії [NUMBER] , позивач з 27 травня 2015 року проходить службу у військовій частині [NUMBER] ( [ADDRESS] ). Оцінка суду. Позивач, обґрунтовуючи зміст позовних вимог, зазначає, що спірний виконавчий напис вчинений із порушенням порядку його вчинення, оскільки відповідач не звертався до позивача з вимогою про повернення кредитних коштів. Крім цього, виконавчий напис вчинено із порушенням строків та щодо вимоги, яка не є безспірною. Позивач є військовослужбовцем, тобто відноситься до категорії осіб, на яких поширюються пільги, передбачені ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому нарахування процентів за користування кредитними коштами є неправомірним. Крім цього, звертає увагу суду, що кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, що виключає вчинення виконавчого напису. Надаючи оцінку аргументів позивача, суд звертає увагу на таке. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Однак відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України,\~ статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат»,\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.\~Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухваленій нею постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Зазначене вище узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року, справа № 6-887цс 17 та у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018, справа № 61-154св18, та постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі\~№ 916/3006/17. Верховним Судом у постанові від 29 січня 2019 року, у справі № 910/13233/17 зазначено, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, відповідно до Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», прийнятого на підставі Постанови ВССУ № 2 від 07 лютого 2014 року, вказано, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які викладені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів тільки за наявності всіх умов, передбачених Законом №3424-ХІІ. Безспірність вимог визначається не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07 лютого 2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому, судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. З урахуванням вищезазначеного, на підтвердження факту безспірності заборгованості відповідач мав би надати нотаріусу первинні бухгалтерські документи, чеки, квитанції, та інше, які підтверджують факти оплати або неналежної оплати, відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та ст.ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнанні їх. Зокрема, документом, що може (з врахуванням заяв чи листів боржника) підтверджувати такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Аналіз пункті 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172 (далі - Перелік) передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку), подається: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, дав підставу Верховному Суду у справі № 554/6777/17 (ухвала від 15 квітня 2020 року), дійти висновку про те, що у Переліку не розкрито які саме документи підтверджують безспірність заборгованості боржника. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Тому існують підстави для застосування частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» за аналогією закону, в тому числі й при вчиненні виконавчого напису за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). У зв`язку із цим колегія суддів Верховного Суду у справі №554/6777/17 дійшла висновку про те, що процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач вимоги про усунення порушення не отримував, а дізнався про наявність вимог стягувача вже після відкриття виконавчого провадження та вчинення в його межах виконавчих дій. Вказана обставина відповідачем не спростована. Крім цього, у спірному виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 29 січня 2019 року по 11 березня 2020 року. Сума заборгованості складає 17 867,76 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 4 432,19 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 8 019,57 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 5 416,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, в розмірі 650,00 грн., які підлягають стягненню з боржника па користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 18 517,76 грн Однак, відповідно до копії військового квитка серії [NUMBER] , позивач з 27 травня 2015 року проходить службу у військовій частині [NUMBER] ( [ADDRESS] ). У відповідності до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. А тому, суд погоджується з аргументом позивача про те, що нарахування процентів за користування кредитними коштами за період з 29 січня 2019 року по 11 березня 2020 року є неправомірним. Суд критично оцінює наявну в матеріалах справи виписку з особового рахунка боржника, оскільки з її змісту неможливо встановити дійсний розмір заборгованості та період, за який проводиться стягнення заборгованості за кредитним договором та її складових, бо серед документів відсутній розрахунок заборгованості з детальним описом формування заборгованості за щомісячними платежами, а виписка з рахунку, фактично є довідкою про розмір заборгованості, яка не підтверджується іншими доказами про безспірність заборгованості. Крім цього, суд звертає увагу на положення кредитного договору, відповіднго до яких позивач підтвердив укладення з ПАТ «Укрсоцбанк» договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Укрсоцбанк» на умовах викладених у цій анкеті та заяві, Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, Правилах надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів-фізичних осіб в ПАТ «Укрсоцбанк» з усіма додатками та умовами, Умовах відкриття та здійснення операцій за банківськими поточними (картковими) рахунками, Умовах встановлення кредитної лінії за поточним (картковим) рахунком, Умовах відкриття та обслуговування банківських вкладних (депозитних) рахунків, Умовах підключення та користування системою інтернет банкінг, Умов підключення та користування послугою SMS - банкінг, умов інших банківських продуктів, що будуть обрані клієнтом за заявою на підключенні певної послуги (надалі за текстом «Правила та Умови»). Відповідно до змісту кредитного договору, Правила та Умови є публічною пропозицією (офертою) розміщені на сайті Байку www.unicreciit.com.ua, і разом із цією анкетою та заявою (акцептом) складають договір. Положеннями кредитного договору також встановлено, що банк може встановлювати клієнту кредитну лінію в сумі не більше 50000,00 грн., строком на рік (тобто 364 (365) календарних днів, з моменту (дня) надання кредиту) з можливістю його автоматичного продовження. Втім, окрім заяви-договору, жодних інших письмових документів, які б конкретизували умови кредитного договору та були б підписані позивачем, матеріали справи не містять, що унеможливлює перевірку нотаріусом вимог щодо безспірності вимог. Однак приватний нотаріус, вчиняючи виконавчий напис, на ці обставини уваги не звернув. З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що у розпорядженні нотаріуса були відсутні документи, необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку. Отже, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. При цьому, спірний виконавчий напис вчинено 14 серпня 2020 року, хоча договір укладено 28 березня 2013 року, а доказів продовження його дії матеріали справи не містять. Тобто, суд погоджується із аргументом позивача про вчинення виконавчого напису після спливу строку звернення із заявою про вчинення виконавчого напису. Крім цього, суд звертає увагу на аргумент позивача щодо переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а)\~оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);\~б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Установлені судом обставини свідчать, що серед документів наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній. Надані нотаріусу письмові документи не посвідчена нотаріально. З врахуванням наведеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні підтвердилась та обставина, що оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 р. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні із вказаним позовом було сплачено 1261,20 грн. судового збору, витрати по сплаті якого потрібно покласти на відповідача. Крім цього, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3678,50 грн., для підтвердження яких позивачем додано: копію договору про надання професійної правової (правничої) допомоги від 20 жовтня 2020 року, копію акта №АП-00017 приймання-передачі надання послуг від 22 жовтня 2020 року, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордера, а також оригінал квитанції №15 до прибуткового касового ордера від 22 жовтня 2020 року. Вказані докази є належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3678,50 грн.

Outcome: approved