Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем в шлюбі, який 12.12.2011 року згідно з рішенням суду розірвано. За час шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . На утримання дочки згідно із рішенням Коломийського міськрайонного суду від 24.12.2012 року присуджено з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі, а саме 450 грн. щомісячно. Однак, на даний час присуджених аліментів на утримання дитини недостатньо. Також позивач зазначила, посилаючись на норми ст. 192 СК України, що на даний час у неї змінилось матеріальне становище, їй важко самостійно утримувати вказану дочку, яка росте, потребує покращеного харчування, забезпечення одягом та всім іншим, що є необхідним для забезпечення її рівня життя. Дочка відвідує музичну студію, дитячу художню школу, що потребує додаткових коштів. Крім того, матеріальне становище відповідача покращилося, він офіційно не працевлаштований, однак, працює на сезонних роботах, отримуючи великі доходи, стан його здоров`я та матеріальне становище дають йому можливість сплачувати аліменти в розмірі 2 000 грн. щомісячно на утримання вказаної дочки сторін. Тому позивач просить збільшити присуджений з відповідача розмір аліментів до 2 000 грн. щомісячно. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 30.05.2019 року вона подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи (а. с. 43). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був щоразу повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про одержання ним судових повісток-викликів (а.с. 41, 42). Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив та не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності. 08.04.2019 року відповідач надіслав на адресу суду відзив, згідно з яким позов визнав частково, не погодившись із запропонованим позивачем розміром аліментів, стверджуючи, що сплачував раніше присуджені аліменти в розмірі 450 грн. щомісячно, не допускаючи заборгованості по аліментах. Додаткові витрати, які несе позивач у зв`язку з утриманням дитини, на думку відповідача, не може бути достатньою підставою для збільшення розміру аліментів і це питання може бути розглянуте в рамках іншого позову. Зазначає, що матеріальне становище позивача покращилось, вона офіційно працевлаштувалась продавцем в магазин, що за адресою: [ADDRESS], на її утриманні нікого немає, стан її здоров`я не викликає хвилювань. У відповідача ж на утриманні перебуває дочка від іншого шлюбу - [PERSON] , [INFO] , на утримання якої він також сплачує аліменти. 23.02.2016 року відповідач зареєстрував шлюб з [PERSON] , а [INFO] у них народилася дочка [PERSON] , яка також перебуває на його утриманні. Твердження позивача про його високі заробітки не підтверджуються доказами. На даний час він проходить лікування в Коломийській ЦРЛ. Задоволення позову в розмірі, запропонованому позивачем, поставить відповідача у вкрай тяжке матеріальне становище. Тому відповідач просить стягувати з нього аліменти в розмірі 1 100 грн. щомісячно на утримання дочки сторін (а.с. 20-26). В письмовій заяві від 30.05.2019 року відповідач зазначив про неможливість участі в судовому засіданні у вказану дату за станом здоров`я, однак, не долучив жодних підтверджуючих цю причину неявки документів. Крім того, суд враховує, що заява аналогічного змісту подавалась відповідачем перед судовим засіданням 15.04.2019 року (а.с.34), однак, в подальшому ним також не подано жодних підтверджуючих документів. Відповідач не з`явився в жодне із призначених протягом квітня, травня 2019 року судових засідань. Тому суд приходить до висновку, що поведінка відповідача спрямована на умисне затягування розгляду даної справи. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Згідно із заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду від 12.12.2011 року, яке набрало законної сили 12.01.2012 року, шлюб між сторонами розірвано, малолітню дочку сторін залишено проживати з її матір`ю (а.с.3). Згідно з рішенням цього суду від 24.12.2012 року (справа № 0909/5828/2012) з відповідача на користь позивача присуджено аліменти на утримання вказаної дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісячно до досягнення цією дитиною повноліття (а.с. 4). Факт відвідування дочкою сторін Коломийської дитячої художньої школи та музичної студії по класу фортепіано (5-й клас) стверджується довідками, виданими відповідно 07.09.2018 року та 21.02.2019 року (а.с.11,12 ). Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ч.1 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до свідоцтва про народження відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.28). 23.02.2016 року відповідач зареєстрував шлюб з [PERSON] , що стверджується даними свідоцтва про шлюб від 23.02.2016 року серії [NUMBER] (а.с. 29). Згідно з даними свідоцтва про народження відповідач вказаний також батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.30). Відповідно до довідки КПП «Коломийська центральна районна лікарня» відповідач періодично проходить лікування на базі даної установи, діагноз: гострий синовіт правого кульшового суглобу (а.с. 32). Відповідно до вимог ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з положеннями ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено, або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. В п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Вирішуючи спір, суд враховує вік дочки сторін та пов`язані з цим витрати на її харчування, навчання, забезпечення найбільш необхідними речами, поглиблення економічної кризи в державі, відсутність відомостей про місце роботи та розмір заробітку відповідача, майновий стан платника аліментів. Тому суд приходить до висновку, що розмір стягуваних аліментів явно недостатній для забезпечення навіть найбільш необхідних потреб дочки сторін, в зв`язку з чим цей розмір слід збільшити до 2 000 грн., оскільки саме такий розмір відповідатиме вимогам розумності і справедливості. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з положеннями ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач. На підставі ст.ст. 180-184, 192 СК України та,

Outcome: approved