Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS], а відповідачка [PERSON] є колишньою дружиною її сина - третьої особи [PERSON] У серпні 2015 року відповідачка виїхала з квартири, забравши всі свої речі, з того часу до квартири не з'являлася. За весь цей час відповідачка квартирою не цікавилась, квартплату та комунальні послуги не сплачує. Оскільки відповідачка добровільно виїхала з квартири, тому втратила право користування спірною квартирою. На підставі викладеного позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом, просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а також просить розглянути справу в її відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності позивачки, за наявних у справі матеріалів. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідачки, за наявних у справі матеріалів. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність третьої особи, за наявних у справі матеріалів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що спірним житловим приміщенням є квартира [ADDRESS]. Власником вказаної квартири є позивачка [PERSON], що підтверджується Договором дарування квартири від 03.12.2003 року (а.с.8). На даний час у спірній квартирі зареєстровано чотири особи - позивачка [PERSON], відповідачка [PERSON], третя особа [PERSON] та неповнолітня дочка відповідачки та третьої особи - [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою форми № 3 (а.с.7). Як встановлено при розгляді справи, відповідачка [PERSON] є колишньою дружиною третьої особи [PERSON], з яким перебувала у зареєстрованому шлюбі по 13.11.2015 року, та була зареєстрована у квартирі тимчасово до 22.04.2002 року. Згідно із ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Згідно із п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Судом встановлено, що у серпні 2015 року відповідачка [PERSON] добровільно залишила квартиру [ADDRESS] і на даний час у квартирі не проживає. Той факт, що відповідачка [PERSON] не проживає у спірній квартирі підтверджується, зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: - актами ЖБК «Арсеналець-25» від 01.08.2015 року (а.с.10), від 01.02.2016 року (а.с.11), від 01.08.2016 року (а.с.12) від 21.12.2016 року (а.с.13) про непроживання відповідачки у спірній квартирі. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] тривалий час ніяких витрат по утриманню спірної квартири не несе, квартплату, комунальні послуги та електроенергію не сплачує, доказів того, що вона намагалася вирішити питання про вселення до спірної квартири, суду надано не було, що свідчить про те, що квартирою вона тривалий час не цікавиться. Відповідно до п. 30 (розділ "Житлове право") Правових позицій Верховного Суду України щодо розгляду судами окремих категорій цивільних справ наймачу або члену його сім'ї, який був відсутнім без поважних причин понад зазначені у ст. 71 ЖК України строк, суд вправі відмовити з цих підстав у задоволенні позову про виселення, вселення, обмін, поділ жилого приміщення, незалежно від того, чи було пред'явлено зустрічний позов про визнання позивача таким, що втратив право на жиле приміщення. З урахуванням вищевикладеного та вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved