Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

Представник позивача Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], 3-я особа: ПАТ «Київенерго», про зобов'язання вчинити певні дії. Позовні вимоги обґрунтовано наступним. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є наймачами квартири [ADDRESS]. КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» є господарюючим суб'єктом на праві господарського відання відносно житлового будинку [ADDRESS] та є його балансоутримувачем відповідно до розпорядження Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 30.01.2015 року №48. 20.05.2015 року комісією в складі ЖЕД 319 КП «Керуюча компанія» (обслуговуюча організація) у присутності споживача [PERSON] було проведено обстеження квартири [ADDRESS]. За результатами обстеження було встановлено, що в квартирі було здійснено самовільне втручання в діючі системи теплопостачання та споживання теплової енергії без погодження з теплопостачальною організацією проектного теплового навантаження, визначеного нормативом. З огляду на самовільне втручання в систему ЦО та виконане перепланування ЖЕД-319 було надано наймачу квартири № 100 [PERSON] припис з вимогою приведення системи опалення квартири та виконаного перепланування відповідно до проекту. Даний припис отримано [PERSON], про що свідчить її підпис. Однак, вимоги припису не виконані. Відповідно до акту ЖЕД-319 КП «Керуюча компанія» в квартирі [ADDRESS] виявлено самовільне втручання в систему опалення мешканцями та перепланування, а саме: несуча стіна у великій кімнаті на балкон демонтована, збільшена опалювальна площа на 4,8 м.кв. та виконано перенесення приладу опалення. Згідно акту ЖЕД-319 від 01.06.2015 припис - попередження від 20.05.2015 року наймачами квартири [ADDRESS] не виконаний, не надані дозвільні документи на перепланування та не відновлена система опалення та архітектурно-планувальні рішення квартири. За наявно інформацією, дозвіл на проведення переобладнання системи ЦО та перепланування в квартирі [ADDRESS], виданий органом місцевого самоврядування, відсутній. Крім того, за наявною інформацією, теплопостачальною організацією (ПАТ «Київенерго») не видавалося власникам квартири № 100 технічних умов на переобладнання системи ЦО в квартирі, здійснене переобладнання з теплопостачальною організацією власниками квартири не погоджувалося. На підставі викладеного, представник позивача просить суд: зобов'язати відповідачів за власний рахунок привести приміщення квартири № 100 та систему централізованого опалення (теплопостачання та тепло споживання) в квартирі [ADDRESS] до попереднього стану, що існував до проведення незаконного переобладнання та перепланування в цій квартирі. Також стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20 липня 2015 року відкрито провадження в справі, призначено судове засідання по названій справі (24). Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року позовну заяву Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» - задоволено. Зобов'язано [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за власний рахунок привести приміщення квартири № 100 та систему централізованого опалення (теплопостачання та теплоспоживання) в квартирі [ADDRESS] до попереднього стану, що існував до проведення незаконного переобладнання та перепланування в цій квартирі. Стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» судовий збір в розмірі 243,60 гривень (а.с.39-41). 15 грудня 2017 року набули чинності зміни, внесені до Цивільного процесуального кодексу України Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017, № 2147-VIII, яким ЦПК України викладено в новій редакції. Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. 27.07.2018 року відповідач [PERSON], діючи через свого представника звернулась до суду з заявою перегляд заочного рішення суду від 21 жовтня 2015 року (а.с.49-51). Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2018 року заяву про перегляд заочного рішення суду в цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], 3-я особа: ПАТ «Київенерго», про зобов'язання вчинити певні дії задоволено. Заочне рішення від 21 жовтня 2015 року скасовано і призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін (а.с.77-78). Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин. Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначена справа є малозначною, як справа незначної складності, враховуючи, що ціна позову в цій справі не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також з метою дотримання розумних строків її розгляду суд вважає за можливе справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності заперечень проти такого розгляду справи з боку сторін, що відповідає вимогам ст.279 ЦПК України. В судовому засіданні представник позовні вимоги підтримала в повному обсязі, вважає їх законними і обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідачі до судового засідання не з'явились. Відповідачам надіслана судова повістка відповідно до вимог ст.128-130 ЦПК України за місцем реєстрації, рекомендованим поштовим відправленням про час та місце розгляду справи. Поштова кореспонденція, надіслана відповідачам в порядку ст. 130 ЦПК України не вручена з відміткою - «за закінченням встановленого строку зберігання». Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відзив на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України відповідачами подано не було. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник 3-ї особи - ПАТ «Київенерго» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про поважність причин неявки суд не повідомляв. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі ст. ст. 280 284 ЦПК України, з наступних підстав. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. Судом встановлено, що відповідачі є наймачами квартири [ADDRESS] на підставі ордеру №05665 виданого Деснянською районною в м. Києві державною адміністрацією 21 жовтня 2003 року на право зайняття службового жилого приміщення (а.с.8). Ордер виданий на підставі Розпорядження Деснянської районної державної адміністрації від 16 жовтня 2003 року №1122. Відповідно до розпорядження Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 30.01.2015 №48 «Про закріплення на праві господарського відання за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва», - закріплено на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія» житловий фонд, який перебуває у сфері управління Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації та підприємство забезпечує його обслуговування по послугах з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій (а.с.5-6). Крім того, у відповідності до Довідки Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» від 21 травня 2015 року (Форма №3) (а.с.7), виданої [PERSON] в тому, що вона дійсно прописана і проживає у [ADDRESS] і займає житлову площу 32,42 кв.м., кім. 2, окрема, квартирі на 1 поверсі 16 поверхового будинку. Власником особового рахунку цієї жилплощі є [PERSON] Будинок знаходиться на балансі ЖЕД 319. На житлоплощі проживають і прописані в тому числі: відповідач [PERSON], відповідач [PERSON], відповідач [PERSON], відповідач [PERSON], відповідач [PERSON] та [PERSON]. Як встановлено судом, 20 травня 2015 року комісією в складі ЖЕД 319 КП «Керуюча компанія» (обслуговуюча організація) було проведено обстеження квартири [ADDRESS] за результатами якого встановлено, що в квартирі №100 за адресою вул. Радунська, 11 виконано переобладнання, а саме несуча стіна у великій кімнаті на балкон демонтована, збільшена опалювальна площа на 4,8 м.кв та виконано перенесення приладу опалення (а.с.9). З огляду на самовільне втручання в систему ЦО та виконане перепланування ЖЕД-319 наймачу квартири №100 [PERSON] було надано припис-попередження від 20 травня 2015 року з вимогою приведення системи опалення квартири та виконаного перепланування відповідно до проекту (а.с.10). Припис-попередження отримано відповідачем [PERSON] 20 травня 2015 року, про що свідчить її підпис (а.с.10). Згідно акту ЖЕД-319 від 01 червня 2015 року припис-попередження від 20 травня 2015 року наймачами квартири [ADDRESS] не виконаний, не надані дозвільні документи на перепланування та не відновлена система опалення та архітектурно-планувальні рішення квартири (а.с.9). Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 100 Житлового кодексу Української РСР виконання наймачем робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребують отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується. Виконання робіт, визначених частиною першою цієї статті, внаслідок яких змінюється площа, кількість чи склад приміщень у будинках державного чи громадського житлового фонду, допускається за письмовою згодою наймодавця (орендодавця), якщо інше не передбачено договором найму (оренди). Відповідно до типового договору найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.1998 № 939 "... 1.3. Наймач зобов'язується: 1.3.1.Використовувати житло за призначенням. 1.3.2. Дотримуватися Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, своєчасно вживати заходів до усунення виявлених у квартирі несправностей. Не допускати самовільного перепланування квартир, руйнування конструкцій будинку, заміни та перестановки технічного обладнання в квартирі......". Згідно з ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно до наказу державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» від 17.05.2005 року: переобладнання - це улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів Відповідно до п.п.1.4.1 п.1.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається. Пунктом 1.4.2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, встановлено, що переобладнання жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень містить у собі - улаштування в окремих жилих будинках, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переобладнання туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів. Пунктом 1.4.5 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, передбачено, що для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, можуть подаватися такі документи: копія свідоцтва на право власності або договору найму (оренди) приміщення; копія поверхових планів, завірених в установленому порядку; проект переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку; згода власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності. Судом встановлено, що відповідачам у встановленому законом порядку дозвіл на переобладнання жилого приміщення не надавався. Також, згідно з п.1.4.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року визначено, що власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану. У разі, якщо самовільне перепланування або переобладнання приводить до погіршення технічного стану жилого будинку в цілому та порушуються права інших споживачів,зазначені роботи виконуються виконавцем послуг, питання відшкодування вартості цих робіт власником, наймачем (орендарем) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення вирішується у судовому порядку. Згідно з п.4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ №572 від 08.10.1992 року, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, гуртожитку, з дозволу власника будинку (квартири), власника гуртожитку (житлового приміщення у гуртожитку) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку. Згідно з п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ №572 від 08.10.1992 року, власник, наймач (орендар) квартири зобов'язаний не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян. Відповідно до листа Держархбудінспекції від 02.11.2012 № 40-19-7588 «Щодо надання роз'яснення з питань виконання будівельних робіт» заборонено в процесі проведення будівельних робіт по переплануванню (реконструкції) квартири переносити на лоджії і балкони батареї центрального опалення. Згідно із п. 8.4 Правил підготовки теплових господарств до опалювального періоду від 10.12.2008 № 620/378 підготовлена до опалювального періоду система теплоспоживання споживачів (система опалення) повинна відповідати одній з таких вимог: потужність квартирних опалювальних приладів повинна відповідати проектним рішенням. Згідно із п.8.4 Правил підготовки теплових господарств до опалювального періоду від 10.12.2008 № 620/378 підготовлена до опалювального періоду систематеплосспоживання споживачів (система опалення) повинна відповідати одній з таких вимог: потужність квартирних опалювальних приладів повинна відповідати проектним рішенням. Дане переобладнання системи ЦО у квартирі [ADDRESS] зменшило пропускну здатність теплоносіння по стояку ЦО та збільшило теплове навантаження в цій квартирі, що негативно вплину на роботу системи ЦО. Відповідно до пункту 1 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року № 1198, самовільне втручання в діючі системи теплопостачання і тепло споживання - це будь-яка зміна проектного рішення теплопостачання об'єкта, виконана споживачем або будь-якою іншою організацією без погодження з теплопостачальною організацією. Відповідно до п.п. 3,11 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року № 1198, самовільне втручання в діючі системи теплопостачання і теплоспоживання - це будь-яка зміна проектного рішення теплопостачання об'єкта, виконана споживачем або будь-якою іншою організацією без погодження з теплопостачальною організацією. Самовільне втручання в діючі системи теплопостачання і теплоспоживання забороняється. Відповідно до п. 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року № 1198,споживач теплової енергії зобов'язаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний стан обслуговування та безпечну експлуатацію власної системи теплоспоживання; зберігати вузол обліку та пломби на ньому в належному стані; повідомляти теплопостачальну організацію про недоліки в роботі вузла обліку; вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; погоджувати з теплопостачальною організацією нові підключення і відключення та переобладнання системи теплоспоживання, які є причиною збільшення або зменшення обсягу споживання теплової енергії; надавати необхідні розрахункові документи на вимогу представників теплопостачальної організації для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показам вузла обліку; повідомити теплопостачальну організацію про своє бажання щодо припинення споживання теплової енергії відповідно до договору; не допускати переобладнання системи теплоспоживання, яке призводить до порушення теплового балансу будинку, будівлі (споруди), та інше. Пунктом 41 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року № 1198, передбачено, що споживач несе відповідальність за самовільне переобладнання системи теплоспоживання. Оскільки відповідачами проведено переобладнання без погодження з відповідними установами, органами влади, переобладнання системи ЦО к квартирі [ADDRESS] зменшило пропускну здатність теплоносія по стояку ЦО та збільшило теплове навантаження в цій квартирі, що негативно вплинуло на роботу системи ЦО. Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд, беручи до уваги обставини справи, доходить до висновку про обґрунтованість вимоги позивача щодо зобов'язання відповідачів привести самовільно реконструйовану квартиру у попередній стан. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору. На підставі ст.100 Житлового кодексу, п.1.4.1 п.1.4, п.1.4.5 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року та

Outcome: approved