Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] пред'явила через суд позов до [PERSON] про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем з 23 грудня 1995 року по 23 березня 2005 року перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який з 01 березня 2012 року навчається на денному відділенні Державного ВНЗ "Придніпровський енергобудівний технікум", проте відповідач після досягнення дитиною повноліття перестав матеріально допомагати в утриманні сина, хоча таку можливість має, а у позивача відсутня можливість самотужки матеріально утримувати сина, тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним 23 років. Позивач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, у поданій 31 березня 2014 року через канцелярію суду заяві клопотала про розгляд справи у її відсутність, підтримуючи вимоги у повному обсязі, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення. Третя особа [PERSON], будучин належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, у поданій через канцелярію суду заяві клопотав про розгляд справи у його відсутності з ухваленням рішення про задоволення позову. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не надав та, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про розгляд справи в його відсутність не клопотав та про причини неявки не повідомив, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, проте таке право дитини припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання, що визначено ч.3 ст.199 СК України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 23 грудня 1995 року по 23 березня 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується відміткою про реєстрацію шлюбу у паспорті позивача та свідоцтвом про розірвання шлюбу, наявними в матеріалах справи в копії (а.с.6, 8). Сторони є батьками, народженої у цьому шлюбі сина, який на час розгляду справи досяг повноліття - [PERSON], [INFO], про що свідчить постанова Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 1998 року про стягнення аліментів на з [PERSON] на утримання сина [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі ? частини заробітку до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9). За даними довідки КП «ЖЕП №53» ДМР від 21 січня 2014 року №114 [PERSON] проживає разом із матір'ю (а.с.5) та перебуває на її утриманні, обставини чого відповідачем не спростовані та доказів іншого суду не надано. Позивач працює на посаді помічника вихователя в КЗО «Дніпропетровський багатопрофільний навчально-реабілітаційний центр №9 ДОР» з посадовим окладом в розмірі 1235,00 грн., що підтверджується довідкою з місця роботи від 25 березня 2014 року №47 (а.с.16). За даними довідки Державного вищого навчального закладу «Придніпровський енергобудівний технікум» (вул. Космонавта Волкова, 6-А, м. Дніпропетровськ, і.к. 0012932) від 13 лютого 2014 року №30 [PERSON] є студентом 2 курсу денної форми навчання групи КСМ 12-1/9 за державним замовленням (а.с.4). При цьому, останній отримує стипендію, сукупний розмір якої за період з жовтня 2013 року по березень 2014 року відповідно до довідки про доходи від 27 березня 2014 року №41 склав 3300,00 грн. (а.с.19). Також судом встановлено, що відповідач працює за трудовим договором в АТП 11255, має постійний заробіток, інших осіб на утриманні не має, знаходиться у працездатному віці. Доказів протилежного відповідно до своїх обов'язків за ст.ст. 27, 60 ЦПК України відповідач не надав. Оскільки судом з'ясовано, що відповідач з сином не проживає, регулярного утримання йому не надає, то належить визнати, що ним не виконується покладений на нього статтею 199 СК України обов'язок. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує рівний обов'язок обох батьків з утримання повнолітньої дитини під час навчання, а також вік дитини, її потяг до навчання, який має істотне значення, майновий стан матері, здатність батька до праці і його сімейний та майновий стан, та, відповідно, приходить до висновку у відповідності із ст. 183 СК України про присудження на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина на час навчання з відповідача в розмірі ? частки його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову - 05 березня 2014 року та до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2016 року, але не більш ніж до досягнення сином двадцяти трьох років. В силу п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 81,88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved