Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач ПАТ «Азот» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно з Наказом Фонду Держмайна України про створення Відкритого акціонерного товариства „Азот" від 24.06.94 р. № 41-АТ, гуртожиток по [ADDRESS] належить до Переліку нерухомого майна, що передається у власність ВАТ „Азот". [PERSON] було зареєстровано у гуртожитку за вищевказаною адресою на підставі ордеру № 803/026 від 21.02.2007р. Однак, відповідач без поважних причин не користується наданою житловою площею. Як зазначено в акті обстеження гуртожитку по [ADDRESS] від 04.02.2014р., [PERSON] зареєструвалась відповідно до ордеру № 803/026 від 21.02.2007р., але для поселення в гуртожиток не з'явилась. Особисті речі відповідача в гуртожитку відсутні. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відомості про місцезнаходження, місце фактичного проживання відповідача позивачу не відоме. Вищевказане свідчить про те, що [PERSON] виключно формально зареєстрована у гуртожитку по [ADDRESS] та фактично втратила інтерес до жилого приміщення і не бажає в ньому проживати у подальшому. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Тому, просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням у гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача за довіреністю Сидорова О.С. в судове засідання не з'явилася. До початку слухання справи надано заяву про розгляд справи без участі представника ПАТ «Азот», позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила та не скористалася правом надання заперечень проти позову. Суд, на підставі ст. ст. 224 - 226 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного: згідно із ордером №803/026 від 21.02.2007р., виданим адміністрацією ПАТ «Азот» відповідачу [PERSON] було надано право на поселення в гуртожиток з правом заняття ліжко-місця в гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. Даний гуртожиток на підставі наказу Фонду державного майна України від 24.06.1994р. №41-АТ належить на праві приватної власності ПАТ «Азот», що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №1426534 від 08.09.2003р., реєстраційний номер 2568219. Згідно картки прописки в гуртожитку по [ADDRESS] зареєстрована [PERSON], [INFO]. Згідно акту, складеного 04.02.2014р. завідувачем гуртожитку по [ADDRESS], мешканець гуртожитку №1 СКВ ПАТ «Азот», [PERSON], [INFO] звернулася з заявою про реєстрацію та поселення в гуртожитку на вищезазначеній житловій площі, зареєструвалася, але не з'вилася для поселення протягом більше, ніж шести місяців. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ст. 11 ч.1 ЦПК). Відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59ЦПК). Відповідно до положень «Примірного положення про гуртожитки», гуртожитки призначаються для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період навчання або роботи. Жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету. На підставі вищевказаного рішення адміністрації підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Згідно зі ст. 71 ЖК України, житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутніми членами сім'ї наймача протягом 6 місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач зареєстрований, але фактично не проживає в гуртожитку - [ADDRESS], без поважної причини більше шести місяців, її особистих речей в даному помешканні немає, що підтверджується актом, який затверджений директором департаменту з соціальних питань ПАТ «Азот» К.В. Саленко, то вказані обставини справи дають суду підстави визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування даною кімнатою. Згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позовні вимоги позивача були задоволені повністю, при подачі позову до суду позивачем був сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн (платіжне доручення № 1654 від 21 лютого 2014 року), тому ці витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та,

Outcome: approved