Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання у зв'язку із продовженням навчання, в якому зазначила, що вона народилася [INFO] року, відповідач у справі є її батьком. Її батьки [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано судом 06 листопада 2013 року. Батько позивачки сплачував аліменти на її утримання до досягнення нею повноліття.Позивачка у теперішній час проживає із матір*ю та неповнолітнім братом, [INFO], мати, яка отримує невеликий дохід, не може забезпечити її потреби належним чином. Позивачка не працює, так як навчається на І курсі Донецького Національного медичного університету на денному відділенні медичного факультету. Вказала, що її батько працює, має постійний дохід, матеріальної допомоги їй не надає, хоча має таку можливість. У зв'язку з викладеним просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання в розмірі ? частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з дати звернення до суду з позовом до закінчення навчання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з*явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує позов (а.с. 21). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив, що проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки не заперечує (а.с. 27). Суд, з'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що відповідач у справі [PERSON] та мати позивача - [PERSON], перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 липня 1998 року, який було розірвано заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06 листопада 2013 року, що набрало законної сили 16 листопада 2013 року (а.с. 29). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають повнолітню дитину - доньку [PERSON] - позивача у справі, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 3, 4-7). Після розірвання шлюбу батьків позивачка у справі зареєстрована та проживає разом із матір'ю [PERSON], [INFO], та братом [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS] що підтверджується довідкою КП "СЕЗ №1 м. Костянтинівки" № 3763 від 07 липня 2017 року, відміткою в паспорті (а.с. 6, 8) та не оспорювалося відповідачем у справі. Як вбачається з довідки Донецького національного медичного університету ім.. М.Горького № 2750Д/2017 від 15 червня 2017 року (а.с. 9) [PERSON] дійсно є студенткою навчального закладу 1 курсу за спеціальністю «медицина». Підстава навчання - держбюджет, форма навчання - денна. Термін навчання в університеті від 01 вересня 2016 року до 01 серпня 2022 року. У зв'язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги батька, оскільки їй бракує коштів для забезпечення рівня життя та учбового процесу, а також оплати вартості проїзду напрямком Костянтинівка-Краматорськ та зворотнім напрямком, оплати вартості проживання у гуртожитку, як це вбачається з наданих позивачкою проїзних квитків та квитанцій (а.с. 11-13). Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до п. 20 роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з ким вони проживають. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, а саме стану здоров'я та матеріального становища дитини; стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] досягла повноліття, у теперішній час проживає із матір*ю за адресою [ADDRESS], навчається на І курсі Донецького національного медичного університету ім. М. Горького, знаходиться частково на утриманні матері, яка працює у КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги» з 03 жовтня 2016 року на посаді лаборанта, посадовий оклад складає 2464 грн., розмір нарахованої заробітної плати за період з січня по червень 2017 року склала 19952,70 грн.; відповідач у справі працездатний, працевлаштований, інвалідом не являється, має постійний дохід, проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки не заперечує. За таких обставин суд приходить до висновку, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв'язку з продовженням навчання, а відповідач [PERSON] має можливість та згідно письмової заяви (а.с. 27) згоден надавати їй таку допомогу. Частиною 1 статті 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В силу ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, з врахуванням позиції відповідача, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на її утримання в розмірі ? частки всіх видів доходу щомісяця, починаючи з 21 липня 2017 року до закінчення нею навчання у Донецькому національному медичному університеті, тобто до 01 серпня 2022 року, але не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved