Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить припинити право власності [PERSON] на 2/9 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , та визнати за нею право власності на 2/9 частки цієї квартири. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вказана квартира належить: 1/3 частка на підставі договору купівлі-продажу від 02.08.2005 №2289 та 2/9 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину від 07.12.2016 №2915 - позивачці [PERSON] ; по 2/9 частки належить [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину. Відповідачка [PERSON] є дочкою її покійного чоловіка і 2/9 частки спірної квартири вона отримала у спадок. У вказаній квартирі [PERSON] ніколи не проживала та не проживає. Отримавши у спадок 2/9 частки квартири, відповідачка погоджувалася на припинення її права власності за умови сплати їй 25000 грн, але через деякий час відповідачка перестала з нею спілкуватися і не виходить на контакт. Всі витрати по утриманню квартири здійснює вона, відповідачка ніяким чином витрати по її утриманню не проводить, оплату за комунальні послуги не сплачує. Враховуючи, що частка в спірній квартирі є незначною, відповідачка має власне житло, то припинення права на частку у спірній квартирі не завдасть жодної шкоди її інтересам. При цьому, зазначає, що відповідачці належить на праві власності однокімнатна квартира в м.Чернігові. Згідно звіту про оцінку майна вартість 2/9 частки квартири станом на 23.04.2020 становить 31400 грн. Вказані кошти внесені на депозитний рахунок суду. Позивачка та його представник - адвокат Гринь Л.В. в судове засідання не з*явилися, подавши до суду письмову підтримали позов за викладених в ньому обставин. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, будучи належно повідомлена про розгляд справи. Враховуючи, що відповідачка належним чином повідомлена через оголошення на сайті суду, не подала відзив, суд відповідно до ст.280, 281 ЦПК розглянув справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення з урахуванням того, що позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначає, що проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши усі докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ч.3 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивачка є власником 5/9 частток квартири за адресою: [ADDRESS] , а відповідач [PERSON] є власником 2/9 частки цієї квартири. Загальна площа спірної квартири складає 62,8 кв.м, житлова площа 50,4 кв.м. Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.08.2018, 2/9 частки спірної квартири належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, 2/9 частки - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, 2/9 частки - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину та 1/3 на підставі договору купівлі-продажу (а.с.7-9). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.02.2019 [PERSON] має у власності квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу (а.с.12). Відповідно до звіту про оцінку майна вартість 2/9 частки квартири [ADDRESS] , виконаного ПП «Агенство по експертній оцінці майна «Дисконт-К», станом на 23.04.2020 складає 31400 грн. У відповідності до положень ст.317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Таким чином, аналіз положень ст.365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Аналогічний правовий висновок міститься й у постанові Верховного Суду № 61-4860св18від 30 травня 2018 року. Так, Верховний Суд дійшов висновку про те, що у силу положень статтей 21,24,41 Конституції України, ст.319, 358 ЦК всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. При цьому право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для припинення права відповідачки на частку у спірній квартирі, передбачених ст.365 ЦК України. Зокрема, ця частка складає лише 2/9, а тому є незначною. Крім того, припинення права відповідача на вказану частку не завдасть цьому співвласнику істотної шкоди, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачка в спірному будинку не проживає, а проживає в м.Чернігові, де має у власності квартиру. За таких обставин, суд вважає встановленими наявність підстав, передбачених п.1, 4 ч.1 ст.365 ЦК України, що є достатнім для припинення права відповідачки на спірну частку, тому за позивачкою слід визнати право власності на 2/9 частки спірної квартири. Згідно ч. 2 ст.365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідно до квітанцій АТ КБ "Приватбанк" від 19.06.2019 та від 23.04.2020 позивачкою внесено на дипозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернігівській області грошові кошти у сумі 24 793, 33 грн та 6607 грн (а.с.26). Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.

Outcome: approved