Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

Позивач ПАТ «УкрСиббанк» подав до суду позовну заяву в якій просить суд стягнутиз на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку суму боргу, процентів нарахованих за Договором про надання споживчого кредиту № 11168555000 від 21 червня 2007 року в розмірі 786,74 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 997,32 грн., також суму сплаченого судового збору в розмірі 1600,00 грн., в рівних частках з кожного по 800,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21 червня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11168555000. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 р. були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування Банку стопо: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Згідно з положеннями Цивільного кодексу України та Закону України «Про акціонерні товариства» дані зміни не є реорганізацією або ліквідацією юридичної особи АКІБ «УкрСиббанк». Відповідно до укладеного кредитного договору про надання споживчого кредиту № 11168555000 відповідач отримав кредит у сумі 8800 дол. США з зобов'язанням повернути кредит у повному обсягу на термін та в розмірах зі сплатою 13.5 % за користування кредитом до 21 червня 2017 року. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника по вказаному кредитному договору був укладений між Банком та [PERSON] договір поруки № 120560 від 21 червня 2007. Банк свої зобов'язання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачі свої зобов'язання по кредитному договору не виконували. Внаслідок порушення умов Кредитного договору банк 04 квітня 2017 року направив відповідачам вимоги про погашення заборгованості, однак станом на 17 травня 2017 року вимоги банку залишені без задоволення. Таким чином, станом на 11 травня 2017 року заборгованість [PERSON] по поверненю крединих коштів, сплаті процентів за користування кредитом становить 786,74 доларів США з яких: 699,28 доларів США кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованістю з серпня 2016 року 513,28 доларів США; 87,46 доларів США заборгованість по процентам. Заборгованість [PERSON] по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів станом на 17 травня 2017 року складає 997,63 грн з яких: 901,63 грн. пеня за прострочення сплати кредиту; 95,69 грн. пеня за прострочення сплати процентів. Таким чином у позивача виникла необхідність звернутися до суду з цим позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, до суду поступило клопотання клопотання представника про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив. Від відповідача [PERSON], до суду надійшла заява, про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, докази у їх сукупності, судом встановлено, що ті обставини, на які покликається позивач, дійсно знайшли своє підтвердження у поданих ним доказах. Судом встановлено, що 21 червня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11168555000. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 р. були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування Банку стопо: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Згідно з положеннями Цивільного кодексу України та Закону України «Про акціонерні товариства» дані зміни не є реорганізацією або ліквідацією юридичної особи АКІБ «УкрСиббанк». Відповідно до укладеного кредитного договору про надання споживчого кредиту № 11168555000 відповідач отримав кредит у сумі 8800 дол. США з зобов'язанням повернути кредит у повному обсягу на термін та в розмірах зі сплатою 13.5 % за користування кредитом до 21 червня 2017 року. Банк свої зобов'язання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачі свої зобов'язання по кредитному договору не виконували. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Внаслідок порушення умов Кредитного договору банк 04 квітня 2017 року направив відповідачам вимоги про погашення заборгованості, однак станом на 17 травня 2017 року вимоги банку залишені без задоволення. Таким чином, станом на 11 травня 2017 року заборгованість [PERSON] по поверненю крединих коштів, сплаті процентів за користування кредитом становить 786,74 доларів США з яких: 699,28 доларів США кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованістю з серпня 2016 року 513,28 доларів США; 87,46 доларів США заборгованість по процентам. Заборгованість [PERSON] по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів станом на 17 травня 2017 року складає 997,63 грн з яких: 901,63 грн. пеня за прострочення сплати кредиту; 95,69 грн. пеня за прострочення сплати процентів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника по вказаному кредитному договору був укладений між Банком та [PERSON] договір поруки № 120560 від 21 червня 2007. Відповідно до пункту 1.3 зазначеного договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені, та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Згідно ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. За змістом п.1.3 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й позичальник, у тому числі за повернення основної суми боргу, процентів, комісій за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, зазначених у кредитному договорі. Відповідно до п.1.4 договору поруки відповідальність поручителя й боржника є солідарною. Пунктом 2.2 договору поруки встановлено право кредитора в разі невиконання боржником своїх зобов'язань за основним договором пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими до виконання. У даній справі предметом спору є договір поруки, за якими поручитель поручився відповідати перед кредитором разом із позичальником як солідарні боржники. Також умовою договору поруки передбачено право кредитора пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного суду України у справі за № 6-185цс14 від 17 грудня 2014 рок, норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У випадках укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того ж зобов'язання, між ними не виникає солідарної відповідальності між собою. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012, №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносини", у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Позивач виконав свої обов'язки належним чином, видав [PERSON] кошти в повному обсязі, що підтверджується відповідними документами. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення Позичальником зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Кредитодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України сторони вільні в укладенні договору, обранні контрагенту та визначенні умов договору з врахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту та вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору складають умови (пункти), визначені на розсуд сторін узгоджені ними, та умови, що є обов'язковими у відповідності з актами цивільного законодавства. Згідно зі ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечення. За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню за наявності досліджених у судовому засіданні доказів. Крім цього, із врахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позовних вимог і приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved