Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Позивачка в листопаді 2018 року звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Позов мотивований тим, що батько дитини на протязі декілька років ніякої уваги їй не приділяє, матеріально не допомагає, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною, тобто свої батьківські обов'язки не виконує. На підставі викладеного просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки. В судове засідання позивачка не з'явилася, однак надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі . Відповідач у судове засідання не з'явився, однак надав нотаріально завірену заяву про визнання позову щодо позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], та просив слухати справу у його відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність . Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] її батьками є [PERSON] до [PERSON]. Відповідно до ст.164 СК України, батьки або один із них можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Відповідач на протязі декількох років не проживає із дочкою, не займається її вихованням, не піклується про її стан здоров'я, фізичний і духовний розвиток, не надає їй ніякої матеріальної допомоги, тим самим ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Факт не проживання з відповідачем та не ведення спільного господаства також стверджується Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 23.10.2013 року про розірвання шлюбу з відповідачем. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини встановлені судом у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вказані обставини не заперечує і сам відповідач в поданій до суду нотаріально завіреній заяві. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Обставини , які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнями учасників справи, інших представників. Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON], [INFO] декілька років проживає разом із матір'ю в Республіці Польщі де мати працює, а дочка навчається в школі, що підтверджується відповідними довідками, які видані в Республіці\~ Польщі. Відповідач не підтримує будь яких зв'язків з дочкою. Дані обставини не ставлять під сумнів достовірності та добровільності визнання позивачем вимог щодо позбавлення його батьківських прав. Відповідач [PERSON] протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо своєї дочки, що відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов'язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Таким чином, після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, суд дійшов переконання про обґрунтованість позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], оскільки відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання неюосвіти. Судові витрати 704,80 грн. сплачені позивачем на вимогу останньої покладаються на неї. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved