Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та Правил надання продукту кредитних карт від 27.09.2013 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 28 266,93 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими Умовами та правилами надання банківських послуг складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач виконав належним чином свої зобов'язання, однак відповідач ухиляється від виконання зобов'язань і заборгованість за договором не погашає, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 19.04.2015 року в розмірі 33 312,97 грн., яка складається з: 16065,41 грн. - заборгованість за кредитом; 2020,61 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3814,56 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 11412,39 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Враховуючи вищевикладене, просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 33 312,97 грн. та судовий збір в розмірі 333,13 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши, при цьому, заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, а тому, згідно ст.224 ЦПК України проведено заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Ст.1054 ЦК України зазначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та Правил надання продукту кредитних карт від 27.09.2013 року, [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 28 266,93 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими Умовами та правилами надання банківських послуг складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Пунктом 1.1.3.2.11 Умов та правил надання банківських послуг, Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих а Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких Клієнт є поручителем, а також будь-яку іншу заборгованість, яка виникла у Клієнта, зважаючи на невиконані зобов'язання перед Банком. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконання у цей строк (термін). Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. З наданих суду документів вбачається, що позивач виконав належним чином свої зобов'язання, однак відповідач ухиляється від виконання зобов'язань і заборгованість за договором не погашає, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 19.04.2015 року в розмірі 33 312,97 грн., яка складається з: 16065,41 грн. - заборгованість за кредитом; 2020,61 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3814,56 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 11412,39 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог позивача, а тому позов ПАТ „КБ Приватбанк" слід задоволити повністю. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь ПАТ „КБ Приватбанк" 333,13 гривень судового збору.

Outcome: approved