Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

У квітні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі вона перебуває з 14.06.2013 року. Зареєстровано шлюб у Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 215. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями. З його ініціативи між ними постійно виникають сварки, що кожен раз спричиняє їй та сину душевні страждання. Протягом тривалого часу відповідач самоусунувся від обовязку утримувати сімю. З січня 2017 року вони з відповідачем припинили подружні стосунки, вважає, що їх сім'я розпалась і відновити подружні стосунки неможливо і суперечить її інтересам. Позивач просить суд розірвати шлюб, між нею та [PERSON], зареєстрований Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 215. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.05.2018 року провадження у справі відкрито, справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.05.2018 року закрито підготовче судове засідання, справа призначена до судового розгляду, викликано для допиту свідків: [PERSON] та [PERSON] Допитаний в якості свідка [PERSON], який є другом родини, пояснив, що ніколи не помічав між позивачем та відповідачем різних поглядів на життя, великих сварок між ними не було, інколи виникали побутові суперечки. 12.07.2018 року відповідач [PERSON] відмовився від виклику та допиту свідка [PERSON], проти чого не заперечували інші учасники справи, і суд прийняв цю відмову. 12.07.2018 року від відповідача [PERSON] надійшла заява про надання строку для примирення терміном до шести місяців. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.07.2018 року клопотання відповідача [PERSON] про надання строку для примирення задоволено. Надано сторонам строк у два місяці для примирення, зупинено провадження у справі до закінчення строку для примирення, визначеного судом. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13.09.2018 року поновлено провадження у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, на адресу суду надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі просила їх задовольнити. Представник позивача за довіреністю [PERSON], в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. 15.06.2018 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого відповідач зазначив, що заперечує проти розірвання шлюбу та проти обставин, викладених позивачем у позовній заяві. Зазначив, що тривалий час в їх сімї панували дружні стосунки, відносини будувалися на любові, повазі один до одного, взаємодопомозі та спільній турботі про виховання сина, вели спільний побут, багато часу проводили разом, постійно піклувалися про створення в сімї доброзичливої обстановки. Не завжди все вдавалося, але вони знаходили спільну мову, виправляли помилки, сприяли створенню в сімї відповідних морально-психологічних умов для сумісного проживання. У звязку із втратою роботи, що було для нього тяжкою душевною травмою, відносини з дружиною загострилися. В січні 2018 року дружина зібрала речі та переїхала з дитиною жити до батьків. Однак він прикладає максимум зусиль для того, щоб зберегти сімю і відновити сімейно-шлюбні відносини з позивачем по справі, повернути ті стосунки, які панували в їх родині. Він приймав і приймає активну участь у спільному вихованні дитини, сприяє її духовному та фізичному зростанню, створює необхідні умови для нормального розвитку. Щомісяця він надає кошти на утримання сина, розвиток його захоплень та вподобань. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову про розірвання шлюбу. В судових засіданнях, які відбулися за участю відповідача 18.06.2018 року та 12.07.2018 року, він заперечував проти задоволення позовних вимог, підтвердив обставини викладені ним у відзиві на позовну заяву. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14.06.2013 року, зареєстрованому у Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 215, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 6). Сторони мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO] (а.с.7). Зі змісту\~позову вбачається,\~що між\~сторонами припинені\~подружні стосунки\~з січня 2017 року, шлюбно-сімейні відносини до цього часу між ними не поновлювались, зберігати сім`ю позивач не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач заперечує проти позову, вважає що є можливість відновити їх відносини. \~ \~ \~ \~Аналізуючи встановлені фактичні обставини та правовідносини сторін, суд керується наступними нормами права. Згідно ст. 104 Сімейного кодексу України (надалі по тексту - "СК України") шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Обставин, передбачених ч.2 ст.110 СК України, судом не встановлено. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені та відносини між сторонами по справі не поновлювались, від шлюбу сторони маю малолітню дитину, однак двомісячний строк для примирення, наданий судом, позитивних результатів не дав, позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому суд приходить до висновку про те, що шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. Враховуючи відсутність висловленого позивачем бажання стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір, у відповідності до ст.13, 141 ЦПК України, віднести його на рахунок позивача.

Outcome: approved