Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

Позивач ТОВАРИСТВА З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~«ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»\~В ОСОБІ\~ГЕНЕРАЛЬНОГО ДИРЕКТОРА\~Іжаковського Олега\~Валерійовича звернулося в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 114\~325, 62 грн., судового збору в розмірі 2270,00 грн. та витрат на правничу допомогу 20 000 грн. Мотивуючи свою заяву тим, що 07.06.2007 року між ВАТ «РАЙФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/0125/33183/73, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 50 000 доларів США зі сплатою 13, 00 %. 18.12.2019 року між АТ «Райфайзен Банк Аваль» та АТ «Оксі Банк» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №114/2-28, відповідно до якого АТ «Райфайзен Банк Аваль» відступило ПАТ «Оксі Банк», а ПАТ «Оксі Банк» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту №014/0125/33183/73 від 07.06.2007 року. Між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал». 26.12.2019 року було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого АТ «Оксі Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту кредиту № 014/0125/33183/73 від 07.06.2007 року. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені за порушення умов Кредитного договору, що підлягає стягненню з Позичальника станом на 23.12.2020 року становить 115 556,07 дол. США, що за курсом НБУ станом на 23.12.2020 становить 3\~264 609 грн. 20 коп. З огляду на те, що Позичальником прострочено грошове зобов`язання по поверненню Кредитних коштів, позивач просить стягнути з відповідача загальний розмір заборгованості по сплаті 3% річних за користування кредитом, що станом на 23.12.2020 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 114\~325, 62 грн., а також відшкодувати судові витрати по справі. Ухвалою суду від 25 лютого 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Представник позивача до суду не прибув, в матеріалах справи міститься письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повідомлявся у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового розгляду за останньою відомою адресою місця проживання та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в судове засідання повторно не з`явився, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності не надав, відзиву проти позову не надав. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~ст. 247 ч. 2 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що 07.06.2007 року між [PERSON] та ВАТ «РАЙФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» був укладений Кредитний договір 014/0125/33183/73, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 50 000 доларів США зі сплатою 13,00 %, до 06.06.25013 року (включно) . Підписавши кредитний договір, відповідач погодився з умовами та правилами надання банком кредиту (а.с. 10-12). Частинами 1 та 2 ст.\~512\~ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Статтею 514\~ЦК України визначено: до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ч. 1\~ст.\~516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Між АТ «Райфайзен Банк Аваль» та АТ «Оксі Банк» 18.12.2019 року було укладено Договір про відступлення прав вимоги №114/2-28, відповідно до якого АТ «Райфайзен Банк Аваль» відступило, а ПАТ «Оксі Банк» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту №014/0125/33183/73 від 07.06.2007 року (а.с. 30-36) Між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» 26 грудня 2019 року укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого АТ «Оксі Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту кредиту №014/0125/33183/73 від 07.06.2007 року (а.с. 43-49). Загальний розмір заборгованості [PERSON] , по розрахунку позивача, по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені за порушення умов Кредитного договору № 014/0125/33183/73 від 07.06.2007 року станом на 23.12.2020 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 115 556,07 дол. США, що за курсом НБУ станом на 23.12.2020 становить 3\~264 609 грн. 20 коп., з яких: - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 44\~921, 84 дол. США, що за курсом НБУ станом на 23.12.2020 року становить 1\~269\~100, 38 грн.; - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 20\~163, 58 дол. США, що за курсом НБУ станом на 23.12.2020 року становить 569\~364, 83 грн.; - заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 5\~904, 08 дол. США, що за курсом НБУ станом на 23.12.2020 року становить 166 797,94 грн.; - заборгованість з пені та штрафам - 44\~576, 57 дол. США, що за курсом НБУ станом на 23.12.2020 року становить 1\~259\~346, 05 грн. Загальний розмір заборгованості по сплаті 3% річних з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ по клієнту [PERSON] за кредитним договором 014/0125/33183/73 від 07.06.2007 року за період з 23.03.2017 року по 23.12.2020 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 114\~325, 62 грн. (а.с. 27). Відповідно до положень ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями ст. 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, ст. 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. Отже, за змістом наведеної норми закону, нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. В зв`язку з тим, що позивачем доведено позовні вимоги, а відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості трьох відсотків річних за період з 23.12.2017 року по 23.12.2020 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з Відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 20 000,00 грн., суд приходить до наступного. Частиною 1-4\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, за рахунок іншої сторони. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018р. у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018р. у справі № 814/698/16. На підтвердження судових витрат суду надано: копію договору про надання правової допомоги № 21-12/2019 від 21.12.2019 року; копію платіжного доручення № 177920003 від 26.01.2021 про сплату ТОВ «Вердикт Капітал» Адвокатському об`єднанню «Вердикт» грошові кошти за правову допомогу у загальній сумі 200000,00 грн.; копію заявки на надання юридичної допомоги № 101 за клієнтом [PERSON] на загальну суму 20000,00 грн., а також копію акту № 10 про надання юридичної допомоги від 04.01.2021 на загальну суму 20 000 грн. (а.с.67-73). Верховний Суд зазначає, що, відповідно до положень\~ст. 14 ПК\~адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність. У свою чергу,\~Закон "Про\~адвокатуру та\~адвокатську діяльність" не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату. Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, Верховний Суд дійшов висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта (постанова ВС у справі № 727/4597/19 від 16 квітня 2020 року). На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу підлягають стягненню у розмірі 20 000,00 гривень, при цьому судом враховано, що вирішення питання про компенсацію витрат на правничу допомогу Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» проти України»»,\~зазначив,\~що оцінюючи\~вимогу заявника\~щодо здійснення\~компенсації витрат\~у розмірі\~10%\~від суми\~справедливої сатисфакції,\~виходив з\~того,\~що заявник\~має право\~на компенсацію\~судових та\~інших витрат,\~лише якщо\~буде доведено,\~що такі\~витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97), а також враховано складність справи та виконаних представником робіт (наданих послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторони позивача. Статтею 141\~ЦПК України визначено, що у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 270 гривень.

Outcome: approved