Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Позивач КП «Водоканал» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення, в обґрунтування позову вказавши наступне. Відповідачі мешкають в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , користуються послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносять не в повному обсязі, у зв`язку з чим, за період з 01.09.2014 року по 31.03.2020 року утворилася заборгованість в розмірі 7136,02 гривень. У зв`язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідачів на користь КП «Водоканал» заборгованість за спожиту воду і послуги каналізації у розмірі 7136,02 гривень та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 гривень. Ухвалою суду від 08.07.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. 20.10.2020 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позову заперечує посилаючись, на те що позовну заяву було подано з порушенням норм ст.175,177 ЦПК України. Крім того, відповідачі не укладали ані з позивачем, ані будь з ким договору, щодо отримання послуг до 16.09.2016 року. 16.09.2019 р. було укладено типовий договір з відповідачем [PERSON] про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Також розрахунок заборгованості доданий КП « Водоканал» складений без конкретного обґрунтування та без нормативно - правових підстав формування таких сум боргу. Крім того, відповідачу невідомі підстави виникнення солідарних зобов`язань. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог КП « Водоканал» повністю та судові витрати за подання позову покласти на позивача. Також відповідач [PERSON] подала заяву про застосування строків позовної давності. 29.10.2020 року представником позивача КП «Водоканал» подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що поданий позов відповідає ст.ст. 175 та 176 ЦПК України, містить всю необхідну інформацію, встановлену даними нормами, а тому 08.07.2020 року Орджонікідзевським районним судом була винесена ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження по справі. Щодо договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення зазначено, що відсутність договору з позивачем не позбавляє обов'язку оплати за надані послуги, споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, тобто не є підставою для невиконання зобов`язань. Укладання відповідачами договору про надання житлово-комунальних послуг лише 16.09.2016 р. не означає, що вони не повинні сплатити заборгованість, нараховану за послуги, якими вони користувалися до укладення договору. Відсутність договору до 16.09.2016 р. само по собі не може бути підставою для звільнення [PERSON] та [PERSON] від оплати послуг у повному обсязі, тобто не є підставою для невиконання зобов"язань . Отже, КП «Водоканал» надає воду і здійснює прийняття стоків в комунальну каналізацію відповідачам, відповідачі, в свою чергу, як споживачі комунальної послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, користувалися та користуються послугами, які надаються КП „Водоканал", а тому зобов`язані сплачувати за надані послуги, однак, сплачують за надані послуги не в повному обсязі, що привело до заборгованості. Щодо застосування строку позовної давності позивач зазначає, що із розрахунку заборгованості, наданого КП «Водоканал», вбачається, що відповідачі періодично сплачували за послуги водопостачання та водовідведення, і навіть суму більшу, ніж нараховану за місяць, що свідчить про визнання відповідачами боргу перед КП «Водоканал» та в силу вимог ч. 1 ст. 264 ЦК України перериває перебіг позовної давності. Отже, заявлені позовні вимоги КП «Водоканал» про стягнення суми боргу по оплаті за централізоване водопостачання та водовідведення з [PERSON] , [PERSON] в сумі 7136,02 грн. є достовірними й обґрунтованими, що підтверджуються розрахунком, який є в матеріалах справи. В судове засідання представник позивача не з`явилася, суду надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі. В судове засідання відповідачі не з`явилися, причину неявки суду не повідомили про час та день судового засідання сповіщалися завчасно. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України,кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Згідно із ч. 1 ст. 64 ЖК Української РСР повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із договору найму жилого приміщення. Згідно з ст.610-611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Частиною 1 ст.639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця діє є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004 р., який діяв в період виникнення спірних правовідносин і втратив чинність з 01.05.2019 р., а також Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2189-VIII від 09.11.2017 р., який введено в дію з 01.05.2019 р., правовідносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, мають ознаки зобов`язання, в силу яких споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004 р., залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Пунктом 1 ч.1 ст.20 вказаного Закону передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3ст.20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.6 ч.1 ст.20 вказаного Закону, споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні. Згідно зі ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004р., плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Згідно з п.5 ч.2 ст.7, ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017р. (введений в дію з 01.05.2019р.), індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно з ч.3 ст.9 цього Закону дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до п.11, 17 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. №630 (далі Правила №630), плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а уразі його відсутності (несправності) за нормативами(нормами)споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил. Послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Згідно з п.18 Правил № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з п.20, 21 Правил № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Згідно з п.29 Правил № 630, споживач має право на зменшення розміру плати у разі, зокрема, тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Згідно з п.30 Правил №630, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Суд встановив, що згідно до статутних документів, основним видом діяльності Комунального підприємства «Водоканал`є забезпечення безперебійного постачання населенню, підприємствам, організаціям м. Запоріжжя й області питної води та водовідведення, тому заявник в силу закону є виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення. Судом встановлено, що відповідачі по справі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про реєстрацію місця проживання від 07.07.2020 року (а.с.23-24). Квартира за адресою: [ADDRESS] знаходиться в багатоквартирному житловому будинку та підключена до мережі централізованого водопостачання та водовідведення. Розрахунок за послуги водопостачання та водовідведення між споживачами і обслуговуючою компанією КУ «Водоканал» обліковується за особовим рахунком № [NUMBER] . Згідно з розрахунком та довідкою КП «Водоканал» по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.09.2014 р. по 31.04.2020 р. мається заборгованість за послуги централізованого холодного водопостачання і водовідведення в сумі 7136,02 грн. Зазначений розрахунок позивача відповідачами не спростовано, даних, які б спростовували викладені у позові обставини не надано, та не надано даних щодо повного погашення заборгованості. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши сукупність наданих сторонами доказів в їх взаємозв`язку і достатності, їх належність та допустимість, суд вважає, що відповідачі місце проживання яких зареєстровано за адресою: [ADDRESS] і які відповідно є споживачами комунальних послуг, в порушення вищевказаних норм діючого законодавства, неналежним чином виконували свої зобов`язання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, стягнення якої позивач має право вимагати в судовому порядку. При цьому, суд виходить з того, що квартира, в якій зареєстровано місце проживання відповідачів, знаходиться в багатоквартирному житловому будинку, який має єдину централізовану мережу водопостачання і водовідведення, ці послуги у зазначений період за вказаною адресою надавалися, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності відповідачі до позивача не зверталась, факт отримання вказаних послуг відповідачками не спростовано, за спожиті послуги нараховувалась помісячна плата, однак відповідачка здійснювала оплату нерегулярно та не в повному обсязі. Укладання відповідачами договору про надання житлово-комунальних послуг лише 16.09.2016 р. не означає, що вони не повинні сплатити заборгованість, нараховану за послуги, якими вони користувалися до укладення договору. Відсутність договору до 16.09.2016 р. само по собі не може бути підставою для звільнення [PERSON] та [PERSON] від оплати послуг у повному обсязі, тобто не є підставою для невиконання зобов`язань . Таким чином відповідачі, які є учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг, не звільняються як користувачі (власники) квартири від обов`язку оплачувати житло-комунальні послуги. Крім того, відповідачі з приводу відсутності такої послуги до позивача не зверталась, факт отримання вказаних послуг не спростовано, за спожиті послуги нарахована плата, однак відповідачі оплату за таку послугу не здійснювали. Перевіряючи правильність розрахунку заборгованості суд виходить з доказів наданих сторонами та враховує, що розрахунок являє собою звід даних, отриманих у результаті опрацювання інформації (нормативної та фінансової) про сплату споживачем плати за отримані послуги. Доказів, які б спростовували цей розрахунок, відповідачами не надано, тому суд приймає його за основу при винесенні судового рішення. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за спожиту воду і послуги водовідведення відповідачами не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачами було здійснено заходи по повному погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими . Щодо заяви відповідача [PERSON] про застосування строків позовної давності суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Статтею 257 ЦК України визначений загальний термін позовної давності три роки. Відповідно до ст.264 ЦПК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2018 року в справі № 161/15679/15-ц (провадження № 61-765св18) міститься висновок по застосуванню частини першої статті 264 ЦК України та вказано, що «з тлумачення цієї норми слідує, що вона пов`язує переривання позовної давності з будь-якими активними діями зобов`язаного суб`єкта (боржника). При цьому не виключається й випадку коли переривання перебігу позовної давності буде відбуватися внаслідок визнання боргу, що здійснюється іншими суб`єктами, якщо на це була виражена воля боржника. Тобто коли боржник виражає свою згоду чи уповноважує на це відповідного іншого суб`єкта». Судом встановлено, що вимоги КП «Водоканал» до [PERSON] , [PERSON] пред`явив за період з 01.09.2014 року по 31.03.2020 року. Із розрахунку заборгованості, наданого КП «Водоканал», вбачається, що відповідачі періодично сплачували за послуги водопостачання та водовідведення, і навіть суму більшу, ніж нараховану за місяць, таким чином суд вважає, що відповідачі, сплативши частково заборгованість, перервали позовну давність. Відповідачі вчинили дії, що свідчать про визнання ними своєї заборгованості, а отже, строк позовної давності, за період, що не визнають відповідачі переривається. Отже, заявлені позовні вимоги КП «Водоканал» про стягнення суми боргу по оплаті за централізоване водопостачання та водовідведення з [PERSON] , [PERSON] в сумі 7136,02 грн. є достовірними й обґрунтованими, що підтверджуються розрахунком, який є в матеріалах справи. Зазначені відповідачами заперечення не знайшли підтвердження в судовому засідання та не приймаються судом до уваги, а відтак, є не доведеними. Таким чином, оскільки позивач свої обов`язки з централізованого водопостачання і водовідведення виконував, але відповідачі в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснювали, внаслідок чого утворилась заборгованість, враховуючи те, що відповідачами не надано документів про сплату послуг наданих КП « Водоканал», суд доходить до висновку, що станом на дату винесення рішення заборгованість відповідачів складає 7136,02 грн., яка підлягає стягненню. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вимоги відповідачів щодо застосування строку позовної давності залишити без задоволення. Згідно з ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн.

Outcome: approved