Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітнього сина - [PERSON], 2008 року народження. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони по справі перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від цих стосунків є син [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено, відповідач покинув позивача із малолітнім сином, проживає окремо,більш ніж три роки не з'являється та не опікується сином, не виявляє бажання спілкуватися з ним та приймати участь у його вихованні. Позивач займається доглядом, вихованням та забезпеченням сина. Дитина перебуває на повному утриманні позивача. В зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків позивач звернулась до суду з позовними вимогами про позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Сторони по справі в судове засідання не з'явились, про час та дату розгляду справи повідомлялись належним чином, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, про дату та часу слухання справи були повідомлені належним чином, Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради надала висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітнього [PERSON] (а.с.54-55 ) Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони по справі перебували є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Малолітній [PERSON], [INFO], проживає з позивачем, що підтверджується копією відповідної довідки (а.с.9) та актом житлово-експлуатаційної контори від 16.11.2015 року(а.с.10) Позивач відповідально ставиться до виконання батьківських обов'язків, приділяє багато уваги вихованню та розвитку дитини, працевлаштована, відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, жодного разу не відвідував школу, не цікавиться успішністю сина, згідно зі свідченнями сусідів, батько [PERSON] за місцем проживання сина не відвідує, його життям не цікавиться, участі у його вихованні та утриманні не приймає, що підтверджується висновком органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 17.06.2016 р. № 1736/01-20 (а.с. 54-55), відповідно до якого позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], є доцільним. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухиленням від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини є відсутність піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: відсутність спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; відсутність інтересу до її внутрішнього світу; нестворення умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Такий висновок суду узгоджується з висновками, викладеними в пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав". Враховуючи викладене, суд доходить висновку про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, й наявності правових підстав для задоволення позову в частині позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, докази щодо інших осіб, яких відповідач зобов'язаний утримувати, відсутні, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів доходу щомісячно з дати звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп., що був сплачений нею при поданні позовної заяви за вимогами про позбавлення батьківських прав. Також з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп., оскільки позивача, звільнено від сплати судового збору за подання позову в частині стягнення аліментів.

Outcome: approved