Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

Позивачка просить постановити рішення, яким збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON], на підставі рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 11 березня 2015 року на користь [PERSON] у розмірі 600 гривень щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та 450 гривень щомісячно на утримання неповнолітньої дочки, [PERSON], [INFO], визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень щомісяця на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Стягнути з відповідача витрати по справі (оплата судового збору та оплата адвокатських послуг). Свої вимоги мотивує тим, що 02.08.1997 року між нею та відповідачем, [PERSON], було укладено шлюб, зареєстрований Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №138. Від спільного проживання в шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON], 13 травня 2001 р.н.та дочка [PERSON], [INFO] Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Долинський районний суд Івано-Франківської області 11 березня 2015 року виніс рішення стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 600 гривень щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та 450 гривень щомісячно на утримання неповнолітньої дочки, [PERSON], [INFO] З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дітей значно зріс. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. На даний час неповнолітні діти потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, у звязку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому. Оскільки, вона не може повністю забезпечити та задовольнити потреби сина та дочки вважає за доцільне збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання дітей. Позивачка [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала зіславшись на вищевикладені обставини. Просила позов задоволити. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Додатково пояснила, що на даний час син навчається на першому курсі Інституту нафта та газу в м.Івано-Франківську. У зв"язку з навчанням він проживає на орендованій квартирі, за яку вона оплачує кошти. Вона отримує дохід приблизно 6000 грн, яких є недостатньо для утримання дітей. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоч про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчасть розписка (а.с.18), повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.19), причини своєї неявки не повідомив. Відзиву на позов відповідачем не подано. Суд, вислухавши пояснення позивачки, \~дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для вирішення спору. Позов\~ підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного: Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України). Згідно ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року №789ХІІ (78912) яка набула чинності для України 27.09.1991 року, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181\~ СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі за № 143 цс 13 передбачає, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Як встановлено в судовому засіданні , сторони перебувають\~ \~у зареєстрованому шлюбі\~ і від спільного проживання у них народилися: 13.05.2001 року син [PERSON] та 19.06.2012 року дочка [PERSON]\~ , про що свідчать матеріали справи копія повторного свідоцтва про\~ шлюб І-НМ №142820\~ від 03.03.2015р. (а.с.6), копія свідоцтва про народження [PERSON], серія\~ І-НМ №096439\~ від 17.05.2001 року (а.с.7), копія свідоцтва про народження [PERSON], серія І-НМ №209618 від 27.06.2012 року (а.с.8). Рішенням Долинського\~районного суду\~Івано-Франківської\~області в\~справі №343/325/15-ц\~від 11.03.2015\~року\~ вирішено:\~ стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 600 гривень щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та 450 гривень щомісячно на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Стягнення аліментів розпочати з 13 лютого 2015 року і проводити до досягнення дітьми повноліття. Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до переконання , що на даний час розмір раніше визначених аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку діти значно виросла природньо та потребують в звязку з цим більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері, з якою діти\~ проживають. З часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Матеріальне становище позивачки також погіршилося у звязку з інфляційними процесами у державі, подорожчанням продуктів харчування та товарів загального вжитку, що є загальновідомим фактом. Крім того, законодавством передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», з 01 липня\~ 2018 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 1944 грн., тобто відповідач сплачує аліменти в розмірі, меншому, ніж встановлено чинним законодавством. Відтак, стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у меншому за мінімальний розмір, встановлений ст. 182 СК України, призводить до порушення прав дитини\~ на належне матеріальне забезпечення. Таким чином, визначений судом розмір аліментів в сумі у розмірі 600 гривень щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та 450 гривень щомісячно на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] є недостатнім для задоволення всіх потреб дітей : калорійного харчування та забезпеченням одягом відповідно до їх віку та витрат на навчання, тобто не забезпечує навіть мінімальні потреби дітей, і є не достатніми для повноцінного їх розвитку, а тому є підстави для збільшення розміру аліментів. З урахуванням\~ положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального гарантованого розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», суд приходить до висновку, що розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивачки на утримування неповнолітніх\~ дітей слід змінити. Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180-184, 192 СК України,

Outcome: approved