Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом мотивувавши свої вимоги тим, що у 1988 році [PERSON] в [ADDRESS] було побудовано житловий будинок. [INFO] року остання померла, внаслідок чого відкрилася спадщина. Позивачка, як єдиний спадкоємець за заповітом спадщину прийняла своєчасно та звернулася до нотаріуса за для отримання свідоцтва про право на спадщину на зазначене домоволодіння, проте нотаріусом у видачі такого свідоцтва було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно. За таких обставин, просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно. Представник позивачки [PERSON] позовні вимоги позивачки підтримав та суду дав аналогічні пояснення обставинам викладених в позовній заяві. Горбівська сільська рада Герцаївського району Чернівецької області в судове засідання свого представника не направила, однак подала суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності так як проти задоволення позову не заперечують. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові матеріали по справі, встановив наступне. Так, з матеріалів справи вбачається, що по [ADDRESS] Герцаївського району Чернівецької області розташовано житловий будинок. Згідно даних по господарської книги Горбівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, вказаний житловий будинок зареєстрований у сільській раді за [PERSON] з 1988 року (а.с. 4-7). Відповідно до статті 86 ЦК Української РСР 1963 року, який був чинним на час побудови спірного жилого будинку, право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Зважаючи на те, що житловий будинок який розташований в [ADDRESS] побудований на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований з 1988 року в сільській раді за [PERSON], то з того часу остання була власником цього житлового будинку. [INFO] року [PERSON], померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть органом державної реєстрації актів цивільного стану серії [NUMBER] (а.с.15). Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від неї, право на спадкування одержують спадкоємці за законом (ст. 1223 ЦК України). Частинами 2, 3 ст. 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Спадкодавець [PERSON] за заповітом від 04 серпня 2008 року посвідченого секретарем Горбівської сільської ради Герцаївського району та зареєстрований в реєстрі за № 196 все майно яке належало їй на день смерті крім земельного паю заповіла позивачці [PERSON] (а.с. 16). Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до матеріалів спадкової справи померлої [PERSON], позивачка 01 червня 2017 року звернулася до Герцаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця (а.с.43) проте, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, постановою нотаріуса від 01 червня 2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 50 зворот -51). Інших спадкоємців які би мали право на спадщину в т.ч. і обов'язкову частку, після смерті [PERSON] судом не встановлено, підтвердженням чого є спадкова справа заведена щодо померлої (а.с. 30-51). Ураховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] на момент смерті належав спірний житловий будинок та в порядку спадкування позивачка своєчасно прийняла спадщину але не може оформити її з підстав відсутності правовстановлюючих документів на будинок, то її вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, який розташований в [ADDRESS]. На підставі ст.ст. 1217, 1222, 1223, 1236, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved