Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до КП «Київпастранс», [PERSON] про відшкодування шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що 02 травня 2014 року близько 09.40 годині водій тролейбуса «ЛАЗ» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] по вул. Тулузи в м. Києві, здійснив зіткнення з автомобілем «Хюндай» д.н.з. [NUMBER], яким керувала позивачка, чим порушив п. п. 10.9, 13.3 ПДР України. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 23 травня 2014 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У результаті дій відповідача [PERSON], автомобіль «Хюндай» д.н.з. [NUMBER], отримав пошкодження на суму 20 607, 88 грн. 81 коп., що підтверджується висновком експерта №03/06 від 29.06.2014 року. Просить стягнути дану суму та судоий збір з КП «Київпастранс». У судовому засіданні позивачка позов підтримала, з тих же підстав просила його задовольнити. В останнє судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у своїх письмових поясненнях по суті позову від 18.11.2014 року просить слухати справу за її відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні. [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини поважності неявки в судове засідання суду не повідомив. Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні тролейбус «ЛАЗ» д.н.з. [NUMBER] належить КП «Київпастранс». 02 травня 2014 року близько 09.40 годині водій тролейбуса «ЛАЗ» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] по вул. Тулузи в м. Києві, здійснив зіткнення з автомобілем «Хюндай» д.н.з. [NUMBER], яким керувала позивачка, чим порушив п. п. 10.9, 13.3 ПДР України. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 23 травня 2014 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с. 3). Внаслідок даного ДТП автомобіль «Хюндай» д.н.з. [NUMBER], отримав пошкодження на суму 20 607, 88 грн. 81 коп., що підтверджується висновком експерта №03/06 від 29.06.2014 року. (а.с. 6-12). Згідно квитанції №002873 вартість експертного дослідження складає 1 428, 68 гривень. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо), як це зазначено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1996 року. У відповідності до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків. Згідно роз'яснень п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», відповідальність юридичної особи настає у випадках, коли особа, з вини якої заподіяно шкоду, перебуває з даною організацією в трудових відносинах і шкоду заподіяно нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків, незалежно від того, постійним, тимчасовим, сезонним, за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації». Судом встановлено та не заперечувалось представником КП «Київпастранс», що в час скоєння ДТП [PERSON] перебував у трудових відносинах з КП «Київпастранс». З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що КП «Київпастранс» є особою відповідальною за заподіяну позивачу матеріальну шкоду. Відповідно до п. 14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з КП «Київпастранс» матеріальної шкоди відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому пілягають задоволенню. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а з відповідача слід стягнути на користь позивача 20 607 грн. 88 коп. майнової шкоди та 1 428, 68 гривень грн. - витрати, пов'язані з проведенням експертизи. Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають витрати по оплаті судового збору в розмірі 244 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved