Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Представник [PERSON] - адвокат [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 07.09.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 18054, яким задоволено вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на загальну суму 1 143 226,02 грн. (один мільйон сто сорок три тисячі двісті двадцять шість гривень 02 коп.) та звернуто стягнення на квартиру під номером 55 загальною площею 63,4 кв.м., що розташована за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпродзержинськ, б-р. Гроїв, буд. 38 (предмет іпотеки), власником якої є: [PERSON] ([INFO], РНОКПП: [NUMBER], [NUMBER], виданий міським в/м Дніпровського РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області 06.10.1998 р., місце реєстрації: Дніпропетровська обл., м. Дніпродзержинськ, б-р. Героїв, 38/55), на підставі Іпотечного договору № 105/24-176-7, посвідченого 21.12.2007 р., [PERSON], приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 7109, що укладено в забезпечення зобовязань по Договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 105/6-178-7 від 21.12.2007 р., кредитором за яким є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»; покласти на Відповідача судові витрати у справі. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 21.12.2007 р. між [PERSON] та ПАТ«Укрсоцбанк» було укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 105/6-178-7 (Кредитний договір), за умовами якого Банк надав [PERSON] кредит у сумі 505 000,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,00 % річних за період користування кредитом строком до 20.12.2014 р. 21.12.2007 р. в забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] та [PERSON], як майновими поручителями, було укладено Іпотечний договір № 105/24-176-7, відповідно до якого іпотекодавці [PERSON] та [PERSON] передали банку в іпотеку нерухоме майно - квартиру під номером 55, загальною площею 63,4 кв.м., що розташована за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпродзержинськ, б-р. Героїв, буд. 38, що належить Позивачу та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія ЯЯЯ №724511, виданого 23.03.2006 р. Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська згідно з розпорядженням від 23.03.2006 р. 16.03.2018 року представником позивача [PERSON] на прийомі у приватного виконавця [PERSON] було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 55487923 від 09.01.2018 р., винесену приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області [PERSON] (місце знаходження: 49005, [ADDRESS], прим. 47), про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса за № 18054, наданого 07 вересня 2017 року. Із тексту постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.01.2018 р. вбачається, що 07.09.2017 р. року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 18054, яким звернуто стягнення на квартиру під номером 55 загальною площею 63,4 кв.м., що розташована за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпродзержинськ, б-р. Гроїв, буд. 38 (предмет іпотеки), власником якої є: [PERSON] ([INFO], РНОКПП: [NUMBER], [NUMBER], виданий міським в/м Дніпровського РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області 06.10.1998 р., місце реєстрації: Дніпропетровська обл., м. Дніпродзержинськ, б-р. Героїв, 38/55). Зазначене нерухоме майно на підставі Іпотечного договору № 105/24-176-7, посвідченого 21.12.2007 р., [PERSON], приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 7109, було передано в іпотеку в забезпечення зобовязань по Договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 105/6-178-7 від 21.12.2007 р., кредитором за яким є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк». Загальна сума заборгованості становить 1 143 226,02 грн., що складається: прострочена заборгованість - 444 880,00 грн., прострочена заборгованість по нарахованим % - 698 346,02 грн. Строк, за який провадиться стягнення - у виконавчому написі зазначно як «за період з 20.12.2014 р. по 07.07.2017 р.». Позивач вважає, що нотаріус не дотримався вимог актів законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах, які свідчать про безспірність заборгованості, внаслідок чого порушив права Позивача, а у самого Відповідача були відсутні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки з дня виникнення права вимоги минуло більше 3-х років, а тому виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, з наступних підстав. При вчиненні спірного виконавчого напису було порушено порядок його вчинення, регламентований законодавством; не враховано, що Позивач звернувся до нотаріуса із вимогою щодо стягнення заборгованості, коли з дня виникнення права вимоги минуло більше пяти років. В звязку з цим, ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Порядок та умови вчинення виконавчого напису нотаріусом передбачені, зокрема, главою 14 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 р. № 3426-ХІІ, Постановою кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 \~ \~ \~ \~№ 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». В порушення Постанови КМУ від 29.06.1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», своїм правом на звернення стягнення на предмет іпотеки через прострочення платежів за основним зобовязанням - Відповідач скористався вже після закінчення строку виконання основного зобовязання (до 24.04.2012 р.), звернувшись до приватного нотаріуса [PERSON] лише 07.09.2017 року. Належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості основного боржника за кредитним договором, а також встановлювали розмір заборгованості, могли бути первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.06.1999 р. - Відповідачем нотаріусу не подавались. Те ж саме стосується і довідки про ненадходження платежу, яка мала б бути обовязково подана. Також, в порушення вимог ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», Відповідачем не надсилалась, а Позивач не отримував цінним листом жодних письмових вимог про усунення порушення. Крім того, у нотаріуса на момент вчинення виконавчого напису були відсутні будь-які докази, з яких вбачається факт вчинення боржником дій, що свідчили б про визнання останнім боргу у заявленому розмірі. Окремо зазначає, що при вчиненні спірного виконавчого напису нотаріусом не було враховано, що з дня виникнення права вимоги у Відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» минуло більше трьох років. Згідно з пунктом 4.5 Кредитного договору в разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обовязків, визначених пунктами 3.3.8 (сплата процентів), 3.3.9 (своєчасна та в належному розмірі сплата кредиту й процентів) цього договору, протягом більше ніж 90 календарних днів строк користування кредитом вважається таким, що сплив та відповідно позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобовязання, та визначили умови такого повернення коштів. Згідно п. 7.4. Договору у разі настання обставин, визначених п.п. 2.13.3, 3.2.3, 4.4, 5.4 цього Договору, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив та, відповідно, Позичальник зобов'язаний погасити Кредит, сплатити проценти за фактичний час користування Кредиту та нараховані штрафні санкції. Також зазначає, що основним позичальником - [PERSON] не виконувались умови Кредитного договору та не було здійснено жодних платежів, починаючи з 23.01.2012 р., а тому за визначенням пункту 4.5 Кредитного договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив через 90 днів, тобто з 24 квітня 2012 року, тому за змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно). Таким чином, у звязку з неналежним виконанням умов договору змінився строк виконання основного зобовязання (п. 4.5. договору), та право вимоги у Відповідача - ПАТ «Укрсоцбанк» виникло з 24.04.2012 року й протягом трьох років від цієї дати Відповідач мав звернутися до суду або до нотаріуса за захистом свого порушеного права. В той же час, ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] лише 07.09.2017 року, коли з дня виникнення права вимоги минуло більше пяти років. Вказане порушення є суттєвим і тягне за собою визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Одночасно з поданням позову представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про зупинення на час розгляду справи стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.04.2018 року було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Жовтневого\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська від\~03.04.2018\~року заяву\~представника позивача\~[PERSON]\~ адвоката\~[PERSON]\~задоволено,\~зупинено \~стягнення на\~підставі виконавчого\~напису нотаріуса, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 18054. 02.05.2018 року представником відповідача ПАТ «УкрСиббанк» [PERSON] подано клопотання про передачу справи за підсудністю. 08.05.2018 року представником відповідача ПАТ «УкрСиббанк» [PERSON] надано суду відзив на позовну заяву, відповідно до якої зазначив, що на виконання п.2.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мінюсту України 22 лютого 2012 року № 296/5 на адресу позивача надсилалося повідомлення про порушення основного зобовязання. Відповідно до п.2.3. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Щодо безспірності заборгованості зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», «Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя». Зазначає, що відповідачем до нотаріуса було подано повний та виключний перелік документів, як того вимагає Закону України «Про нотаріат». Згідно до заяви про вчинення виконавчого напису та додатків до неї вбачається, що Банком були виконані зазначені умови, а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми, зазначені у виконавчому написі, не є безспірними. Також, зазначає, що приписами законодавства становлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Також зазначає, що відповідно до п. 1.1.1. кредитного договору, чітко встановлено, що кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту є 31 січня 2027 року. П.7.3. чітко встановлено, що цей договір набирає чинності з дати його укладання та до остаточного виконання Сторонами прийнятих на себе зобовязань. Позивачем не заперечується того факту, що наразі зобовязання по кредитному договору не виконані, тому договір продовжує свою дію в повному обсязі. Зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним є виконання зобов'язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, проценти за кредитом та неустойка підлягають стягненню з відповідача у межах строку позовної давності. Відтак, на користь банку підлягають стягненню кредитні кошти по сплаті щомісячних платежів в межах трьохрічного строку позовної давності до дня зернення до суду із зазначеним позовом. У звязку з цим, жодних порушень при вчиненні виконавчого напису ані з боку відповідача, ані з боку нотаріуса не було. Вважає, що виконавчий напис нотаріусом було вчинено з дотриманням вимог Закону України «Про нотаріат», ЗУ «Про іпотеку», «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», у звязку з чим просить у задоволенні позовної заяви відмовити повністю. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.05.2018 року цивільну справу за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, направлено для розгляду до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03.07.2018 року справу прийнято в провадження судді Лобарчук О.О. 31.08.2018 року представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23.09.2018 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача\~[PERSON]\~ адвокат\~[PERSON]\~в судове\~засідання незявився,\~надав суду\~заяву,\~в якій\~позовні вимоги\~підтримав у\~повному обсязі\~просив цивільний\~позов задовольнити. Просить розглянути цивільну справу за його відсутності. Представник відповідача ПАТ «УкрСиббанк» [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 179, 181). Третя особа\~ приватний\~нотаріус Київського\~міського нотаріального\~округу [PERSON],\~в судове\~засідання не\~зявилася,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлена належним\~чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю (а.с.115). Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області [PERSON], в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю (а.с. 114, 172). Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, 21.12.2007 р. між [PERSON] та ПАТ«Укрсоцбанк» було укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 105/6-178-7 (Кредитний договір), за умовами якого Банк надав [PERSON] кредит у сумі 505 000,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,00 % річних за період користування кредитом строком до 20.12.2014 р. (а.с.22-26). Згідно наданих суду матеріалів, 21.12.2007 р. в забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] та [PERSON], як майновими поручителями, було укладено Іпотечний договір № 105/24-176-7, відповідно до якого іпотекодавці [PERSON] та [PERSON] передали банку в іпотеку нерухоме майно - квартиру під номером 55, загальною площею 63,4 кв.м., що розташована за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпродзержинськ, б-р. Героїв, буд. 38, що належить [PERSON] та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія ЯЯЯ №724511, виданого 23.03.2006 р. Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська згідно з розпорядженням від 23.03.2006 р. (а.с. 27-30). За заявою представника ПАТ «УкрСиббанк» [PERSON] про вчинення виконавчого напису (а.с. 117), Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 18054, яким звернуто стягнення на квартиру під номером 55 загальною площею 63,4 кв.м., що розташована за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпродзержинськ, б-р. Гроїв, буд. 38 (предмет іпотеки), власником якої є: [PERSON] ([INFO], РНОКПП: [NUMBER], [NUMBER], виданий міським в/м Дніпровського РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області 06.10.1998 р., місце реєстрації: Дніпропетровська обл., м. Дніпродзержинськ, б-р. Героїв, 38/55). Зазначене нерухоме майно на підставі Іпотечного договору № 105/24-176-7, посвідченого 21.12.2007 р., [PERSON], приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 7109, було передано в іпотеку в забезпечення зобовязань по Договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 105/6-178-7 від 21.12.2007 р., кредитором за яким є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк». Загальна сума заборгованості становить 1 143 226,02 грн., що складається: прострочена заборгованість - 444 880,00 грн., прострочена заборгованість по нарахованим % - 698 346,02 грн. Строк, за який провадиться стягнення - за період з 20.12.2014 р. по 07.07.2017 р. (а.с. 21, 116). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області [PERSON] про відкриття виконавчого провадження ВП № 55487923 від 09.01.2018 р., відкрито провадження про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса за № 18054, наданого 07 вересня 2017 року (а.с. 19). Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1ст. 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат»(далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат»та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником. Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. А у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлений інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. п. 3.1-3.2. 3.4 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 - нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 Пунктами 1.2 Переліку документів передбачено, що такими документами є: 1) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів) б) документ, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. 2) кредитні договори, за якими боржником допущено прострочення платежів за зобов'язанням. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка із рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення із відміткою стягувача про погашення заборгованості. Згідно дослідженого виконавчого напису від 07.09.2017 року судом встановлено, що нотаріусом не зазначено, на підставі яких документів його здійснено. А лише вказано грошові суми, які пропонується стягнути з позивача [PERSON], на користь відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» за кредитним договором № 105/6-9-7 від 01.02.2007 року Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм суд приходить до наступних висновків. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей87,88 Закону України «Про нотаріат»у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Всупереч наведеному, нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора. Всі вищезазначені підстави свідчать про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами в результаті укладення кредитного договору № 105/6-9-7 від 01.02.2007 року, який став підставою для вчинення виконавчого напису. Та вказує на наявність спору між сторонами, який може бути вирішений лише в судовому порядку. Так як судом встановлено, що між сторонами існує спір, який може бути вирішений лише в судовому порядку. А саме: наявності підстав для застосування строку позовної давності, правомірності нарахування штрафних санкцій, правильності визначення розміру заборгованості, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом із порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та пункту 284 Інструкції, оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною. З огляду на те, що суд доходить до висновку про те, що вимога відповідача не є безспірною, а отже не підлягає задоволенню в порядку вчинення нотаріального напису. Саме з цих підстав виконавчий напис повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню Відповідно до ч.1, 2 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні, суспільні інтереси у спосіб визначений законом або договором. У випадку , якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, не визнаного або оспорюваного права, свободи або інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної позовної вимоги може визначити у своєму рішенні такий спосіб, який не суперечить закону. Статтею 16 ЦК України не передбачено способу захисту порушеного цивільного права у вигляді визнання документу (а саме виконавчого напису ) таким, що не підлягає виконанню. Проте виходячи з правової природи вчинення виконавчого напису нотаріуса, який є виконавчим документом, суд відповідно до заявленої позовної вимоги з метою ефективного захисту порушеного права позивача, вважає за можливе застосувати такий спосіб захисту прав позивача так як він не суперечить закону і на думку суду найбільш повно захищає права позивача. Виходячи із вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи, що судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved