Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Представник позивача в інтересах позивача 04.02.2015 року звернувся до суду із зазначеним позовом, в позовній заяві зазначає, що 16.01.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» (правонаступник ЗАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] укладено кредитний договір №б/н, за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту, що відповідає строку дії картки, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором. Позивачем було виконано умови кредитного договору та надано відповідачу кредит. Договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. У порушення умов договору та ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку із чим станом на 31.12.2014 року утворилась заборгованість 37144,73 грн., а саме - заборгованість за кредитом в сумі 8889,53 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 24707,90 грн., заборгованості з комісії за користування кредитом в сумі 3547,30 грн. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 23325,06 грн., яка була задоволена судовим рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 17.10.2011 року з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 13819,67 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 грн., штраф (процентна складова) в сумі 690,98 грн., у зв'язку із чим, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 15010,65 грн. за кредитним договором б/н від 16.01.2008 року, а також судові витрати, сплачені при пред'явленні позову у розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, згідно заяви не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, підтримує заявлені позовні вимоги (а.с.40). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання (10.03.2015 року, 24.03.2015 року, 23.04.2015 року) повідомлявся належним чином, що вбачається з матеріалів справи (а.с.31-32, 36). 22.04.2015 року через канцелярію суду надійшла заява від відповідача про відкладення судового засідання та надіслання на його адресу копію позовної заяви з додатками (а.с.37). Згідно матеріалів справи, судову повістку відповідач отримав 01.04.2015 року (а.с.36), однак лише 22.04.2015 року останній звернувся до суду про відкладення судового засідання, мотивуючи це тим, що йому потрібен час для ознайомлення з позовною заявою, та з метою скористатись правовою допомогою, однак відповідачем заяву подано протягом більше ніж 20 днів після отримання судової повістки, суд розцінює як затягування процесу, оскільки на думку суду у відповідача було достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи та звернення за правовою допомогою, в зв'язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною та враховуючи розумні строки розгляду справи у відповідності до ч.4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, а також враховуючи, що суд також викликав відповідача по справі на 24.03.2015 року (а.с.31-32), про що наявний поштовий конверт, який повернувся до суду з відміткою "за закінчення терміну зберігання", то суд, враховуючи думку представника позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах, він достатньо обґрунтований письмовими доказами і підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 530 ЦК України врегульовано строк (термін) виконання зобов'язання, а саме частиною першою встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, за змістом ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. За змістом ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якою передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За матеріалами справи, 16.01.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» (правонаступник ЗАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] укладено кредитний договір №б/н, за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту, що відповідає строку дії картки, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором (а.с.11-17). Свої зобов'язання за Кредитним договором Банк виконав у повному обсязі, що підтверджується наявними у справі доказами. Враховуючи ту обставину, що відповідач порушив умови договору, та вищезазначені вимоги цивільного законодавства, станом на 31.12.2014 року утворилась заборгованість 37144,73 грн., а саме - заборгованість за кредитом в сумі 8889,53 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 24707,90 грн., заборгованості з комісії за користування кредитом в сумі 3547,30 грн. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 23325,06 грн., яка була задоволена судовим рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 17.10.2011 року з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 13819,67 грн. (а.с.6). Також позивач просить стягнути з відповідача штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 грн., штраф (процентна складова) в сумі 690,98 грн., у зв'язку із чим, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 15010,65 грн. за кредитним договором б/н від 16.01.2008 року, яка підлягає стягненню з відповідача (а.с.7-9). Дослідивши надані представником позивача на підтвердження позовних вимог письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі на зазначених представником позивача підставах. За змістом ст. 88 ЦПК України, на користь позивача, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, із відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді оплати судового збору у розмірі 243,60 грн., що підтверджено платіжним дорученням в матеріалах справи (а.с.1).

Outcome: approved