Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість по договору від 14.02.2007 р. б/н в загальному розмірі 9571,58 грн., а також витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що між ним та відповідачем був укладений договір. Позивач свій обов'язок по цьому договору виконав, надавши останньому кредит, однак відповідач свої зобов'язання не виконав, внаслідок чого утворилась вищезазначена заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, підтвердженням чого є повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.35). Про причини неявки не повідомив, про розгляд справи у його відсутність не клопотав. Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, дослідивши в судовому засіданні наявні в матеріалах справи докази, прийшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 14.02.2007 р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір б/н (а.с.13-19), де в пункті кредитна картка, встановлено кредитний ліміт в сумі 3000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік. Розмір комісії за кредитне обслуговування - 1% від суми заборгованості. Порядок погашення заборгованості щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості, але не менше 50 грн. Погашення заборгованості по Кредитному ліміту може проводитись як шляхом внесення грошових коштів на картку клієнтом, так і списанням банком грошових коштів з Дебетової карти При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У п.5.4 Умов та правил надання банківських послуг зазначається, що строк погашення по кредиту по платіжним картам без встановленого мінімального обов'язкового платежу проводиться у наступному порядку: - строк погашення процентів по кредиту - щомісячно за минулий місяць; - строк погашення кредиту - в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній карті. Згідно п.п.5.5.1 Умов та правил надання банківських послуг, за несвоєчасне виконання договірних зобов'язань ( користування простроченим кредитом і овердрафтом) позичальник сплачує проценти по повишеній процентній ставці або додаткову комісію, розміри яких визначаються тарифами. Відповідно до п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороди банку. Власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.6.7 Умов та правил надання банківських послуг. Згідно п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Позивач (ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») своє зобов'язання виконав, однак відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 29.09.2014 р. має заборгованість перед позивачем. Згідно розрахунку заборгованості відповідача перед позивачем (а.с.9-12) станом на 29.09.2014 року заборгованість становить 9571,58 грн. яка складається з: -2306,07 грн. - заборгованість за кредитом; -4076,34 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -2257,19 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; -500 грн. - штраф (фіксована частина); -431,98 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Доказів про відсутність заборгованості перед позивачем, відповідач не надав, хоча відповідно до ст.ст. 10 - 11 ЦПК України це є його обов'язком. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. В Постанові Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" в п.27 зазначено, що положення ч.3 ст.551 ЦК України про зменшення неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч.2 ст.625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Положення статті 616 ЦК передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може. Заява відповідача про зменшення штрафних санкцій, на адресу суду не надходила. Таким чином у суду відсутні підстави для застосування ч.3 ст.551 ЦК Україну. Також суд вважає за необхідне роз'яснити, що до даних правовідносин суд не застосував позовну давність зазначену в п.7 ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» оскільки згідно правової позиції Верховного Суду України по справі №6-126цс13 від 20.11.2013 року пункт 7 частини 11 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, у системному зв'язку з самою частиною 11 статті 11 зазначеного Закону стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямований на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту. Заява про застосування загального строку позовної давності згідно ст.257 ЦК України зі сторони відповідача до суду не надходила. Як вбачається з вищевикладеного, відповідач умови кредитного договору не виконує, а тому з нього слід стягнути заборгованість в межах позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору в сумі 243,60 грн. підлягають стягненню з Відповідача.

Outcome: approved