Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом та в зв`язку з тим, що відповідачі свідомо нехтують своїми обов`язками щодо виховання дітей просить: - позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав стосовно її дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; - позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав стосовного його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер платника податків [NUMBER] , щомісячно аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї другої частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , щомісячно аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї четвертої частини з усіх видів заробітку (доходу). Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в жодне судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи, були належно повідомлені, про причини неявки до суду - не повідомили. Відзив та клопотання про відкладення розгляду справи від них до суду - не надходило. Враховуючи позицію позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача та свідків, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] , разом зі своїми дітьми: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15) та проживають за адресою:[ADDRESS] (а.с. 21). Згідно довідки Таращанської міської ради від 29.06.2021 № 81-3-1 відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , за даною адресою не проживає (а.с. 16) Державна реєстрація народження [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері), що підтверджується повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00024138136, 00024137818, 00024137682 від 03.10.2019 року. (а.с. 17,19,20) Державна реєстрація народження [PERSON] проведена відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України (за заявою обох батьків про визнання батьківства), що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00010992971 від 30.08.2012 року (а.с. 18). У зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків відповідачами в період з 22.08.2012 року по 09.04.2014 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] перебували на обліку у службі у справах дітей та сім`ї Таращанської райдержадміністрації (а.с. 22, 23). У зв`язку з погіршенням ситуації щодо виконання відповідачами батьківських обов`язків - повторно з 02.12.2014 року по 20.01.2016 року (а.с. 24-25). З народження [INFO] дочки [PERSON] ситуація в даній сім`ї тільки погіршувалася, у зв`язку з чим 27.09.2019 року були вкорте взяті на облік служби у зв`язку зі складними життєвими обставинами (а.с. 26,27). Сім`я [PERSON] з 30.07.2012 року перебувала під соціальним супроводом в Таращанському районному центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді і була передана до Комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Таращанської міської ради та відповідно до наказу продовжено соціальний супровід сім`ї як такої, що перебуває у складних життєвих обставинах. Згідно наданих результатів соціального супроводу від 10.06.2021 № 01-10-02/367 основною причиною взяття сім`ї під соціальний супровід були незадовільні умови проживання дітей, низький рівень батьківського потенціалу матері, відсутність реєстрації дітей та посвідчення багатодітної сім`ї. Батько [PERSON] проживає окремо від багатодітної сім`ї, участь у виховані сина не приймає, інколи допомагає матеріально (а.с. 28). Відповідно до довідок навчального закладу (а.с.30-32) та психолого-педагогічних характеристик дітей (а.с. 33-34), відповідачі під час навчання дітей не приділяли належної уваги вихованню та навчанню дітей, батьківські збори не відвідували, на телефонні дзвінки не відповідали, не охоче йшли на контакт з класними керівниками. Акти обстеження умов проживання сім`ї (а.с. 36-46) свідчать, що обстеження умов проживання здійснювалося неодноразово і ними зафіксовано відсутність елементарних побутових умов для дітей. В більшості випадків, умови проживання були антисанітарними, запаси продуктів харчування в мінімальній кількості або взагалі відсутні, у холодну пору року температурний режим не дотримується, оскільки запаси дров, як правило, відсутні. Подвір`я і господарські споруди занедбані, будинок потребує ремонту. Земельна ділянка не обробляється. Відповідачів неодноразово було попереджено про необхідність належного виконання батьківських обов`язків, про створення відповідних умов проживання дітей, недопустимість зловживання спиртними напоями та необхідність зміни ставлення до виховання дітей, що підтверджується копіями корінців офіційних попереджень від 21.08.2012 року № 64, від 26.11.2014 року № 49, від 02.12.2014 року № 52, від 29.01.2015 року № 10, від 9.09.2019 року № 62, від 13.11.2019 року № 72, від 10.12.2019 року № 81, від 15.06.2020 року № 16, від 05.02.2021 року № 4, від 17.02.2021 року № 09, від 27.05.2021 року № 22 (а.с. 47-50). Згідно інформації наданої ВП № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області [PERSON] 05.02.2021 була піддана адміністративному стягненню за статтею 184 ч. 1 КУпАІІ за невиконання обов`язків щодо виховання дітей та 04.08.2021 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 184 ч. 2 КУпАІІ, який направлено до суду. Окрім того, 17.02.2021 року [PERSON] звернулася із заявою про тимчасове влаштування дітей до Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Оберіг", спираючись на відсутність дров для опалення будинку, коштів для придбання продуктів харчування (а.с. 54). З 19.02.2021 діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є вихованцями Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Оберіг" (а.с. 56-59). За період перебування дітей у даному закладі, мати [PERSON] відвідувала дітей один раз 30.05.2021 (привозила печиво) та іноді спілкується з дітьми в телефонному режимі. А батько [PERSON] не цікавиться здоров`ям свого сина, умовами його проживання, виховання, не відвідував та не надавав ніякої матеріальної допомоги (а.с. 60). На даний час ситуація в сім`ї є досить складною. З [PERSON] та [PERSON] неодноразово проводилася роз`яснювальна робота щодо належного виконання батьківських обов`язків, проте вони самоусунулися від виконання таких обов`язків, житлово-побутові умови проживання не відповідають санітарно-гігієнічним нормам, все частіше стали фіксуватися випадки зловживання матір`ю спиртними напоями (а.с. 76) Питання про стан виконання батьківських обов`язків [PERSON] протягом 2019 - 2021 років п`ять разів розглядалося на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини (а.с. 61-65). Неодноразово до матері дітей застосовувалися заходи впливу з боку громади села, питання щодо виховання дітей протягом 2012 - 2020 років 10 разів розглядалося на засіданнях виконавчого комітету Чапаєвської (Калиновецької) сільської ради Таращанського району Київської області (а.с. 66-75). 15.06.2021 року розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Таращанської міської ради питання виконання батьківських обов`язків [PERSON] та [PERSON] щодо їхніх дітей. Встановлено, що на даний час ситуація в сім`ї є досить складною. З батьками неодноразово проводилася роз`яснювальна робота щодо належного виконання батьківських обов`язків, проте вони самоусунулися від виконання таких обов`язків, житлово-побутові умови проживання не відповідають санітарно-гігієнічним нормам, все частіше стали фіксуватися випадки зловживання матір`ю спиртними напоями (а.с. 76). Комісія дійшла висновку [PERSON] та [PERSON] мали можливість для виправлення ситуації і створення належних умов для дітей, проте обраний ними спосіб життя створює загрозу життю і здоров`ю дітей, що проявляється у відсутності необхідного харчування, відповідних житлово-побутових умов, нехтуванні потребами дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання (а.с. 79). Відповідно до висновку Таращанської міської ради Київської області від 22.06.2021, виходячи з інтересів дітей доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] щодо її дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а [PERSON] - щодо його сина [PERSON] (а.с. 78-79). За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачі самоусунулися від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей, оскільки не цікавилися їх життям та здоров`ям, не утримували їх, не спілкувалися, не виявляли до дітей належного інтересу. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення їх від виховання своїх дітей, свідомого нехтування ними своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення їх до своїх батьківських обов`язків. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, показань свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , досліджених в судовому засіданні. Відповідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у п.6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини та протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Як зазначено в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Обставини справи свідчать про те, що відповідачі мали можливість для виправлення ситуації і створення умов для повноцінного виконання батьківських обов`язків, але обраний ними спосіб життя навпаки створює загрозу життю і здоров`ю малолітніх дітей, а відсутність необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання. Таким чином, вони фактично самоусунулися від належного утримання та виховання дітей своїх, не піклувалися про їх фізичний і духовний та моральний розвиток, навчання, зокрема: не забезпечували необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкувалися з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не сприяли засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі, не виявляли інтересу до внутрішнього світу дітей. Окрім того, небажання виконувати батьківські обов`язки та легковажне ставлення відповідачів щодо факту позбавлення батьківських прав у відношенні їх дітей, що виразилося у відсутності будь-яких заперечень щодо задоволення позову, ігнорування явки до суду, свідчить про небажання змінитися та змінити спосіб свого життя, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про свідоме нехтування ними своїми батьківськими обов`язками та, відповідно, про необхідність позбавлення їх батьківських прав у відношенні їх малолітніх дітей. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Таку вимогу позивач і заявив. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та ін. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За статтею 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Отже, оскільки відповідачі в добровільному порядку не надають матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча повинні та мають таку можливість, бо є особами працездатного віку, а тому суд вважає за необхідне стягнути з них аліменти на утримання їх дітей у заявленому позивачем розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а відтак, вимога позивача про стягнення аліментів підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 21.07.2021. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За наведених обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивач на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Приймаючи до уваги вимоги ст.ст. 133,141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», та враховуючи те, що позивачем заявлені вимоги немайнового (позбавлення батьківських прав) та майнового (стягнення аліментів) характеру, суд вважає за необхідне стягнути з кожного відповідача на користь держави судовий збір за немайновою вимогою щодо позбавлення батьківських прав у розмірі 2270 грн. 00 коп. та майновою вимогою про стягнення аліментів у розмірі 2270 грн. 00 коп. Крім того, статтею 168 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду особам, які позбавлені батьківських прав, може бути дозволено побачення з дитиною. Якщо поведінка такої особи щодо утримання та виховання своєї дитини зміниться, за правилами ст. 169 Сімейного кодексу України остання не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення у батьківських правах.

Outcome: approved