Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивач ТОВ «Добробит» звернувся до суду з позовом, де просив суд винести рішення, яким стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку на користь ТОВ «Добробит» заборгованість за утримання будинків та прибудинкових територій в сумі 1112,96 гривень. Також просив стягнути з відповідачів сплачений судовий збір. В обґрунтування позову вказав, що ТОВ «Добробит» є виконавцем послуг з управління житловим фондом комунальної власності м. Кременчука, до його функцій відноситься в тому числі організація утримання будинків та прибудинкової території. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] мешкають в квартирі, яка віднесена до комунального житлового фонду України і належить Кременчуцькій міській раді, за адресою: [ADDRESS] та отримують послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Внаслідок тривалого невиконання відповідачами своїх зобов»язань з оплати вказаних послуг утворилася заборгованість перед ТОВ «Добробит» за період з 01.07.2012 року по 30.11.2013 року в сумі 1112,96 гривень. Відповідачі своїм правом на укладення договору про реструктуризацію боргу не скористалися, в добровільному порядку погасити заборгованість не бажають. В судовому засіданні представник позивача ТОВ «Добробит» Плескач А.А. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові. Додатково вказав, що послуги з утримання будинків та прибудинкової території надаються підрядними організаціями, з якими ТОВ «Добробит» укладало відповідні договори, що підтверджується актами виконаних робіт. Оплата за утримання здійснюється за тарифами, затвердженими рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 18.04.2008 року. Крім того, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.09.2014 року в справі за позовом ТОВ «Добробит» до Кременчуцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, винесених за результатами перевірки товариства за 2011-2012 роки включно, підтверджено фактичне виконання умов договорів з підрядними організаціями, про що свідчать акти приймання виконаних робіт та інша документація, підтверджено реальність господарських операцій, украдених між ТОВ «Добробит» та контрагентами. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що вона та відповідач [PERSON] проживають у квартирі [ADDRESS]. Квартира не приватизована. Підтвердила, що вона дійсно підписувала 24.11.2008 року типовий договір з ТОВ «Добробит» про надання послуг з утримання будинків і прибудинкової території, але її змусили підписати даний договір під погрозою того, що їй не буде надана довідка про склад сім»ї, необхідна для отримання субсидії. Даний договір не можна вважати укладеним, оскільки в ньому відсутні істотні умови, а саме не встановлена сума щомісячної плати за надані послуги. Так як договір є неукладеним, він не породжує прав і обов'язків сторін. Крім цього, в порушення вимог законодавства, при встановленні тарифів не проводилися громадські слухання, виконавець послуг ТОВ «Добробит» призначався без врахування думки громадськості. Зазначила, що будинок, в якому вона проживає, не передавався на баланс ТОВ «Добробит», оскільки відсутні акти прийому-передачі, а договір на управління, укладений між Кременчуцькою міською радою та ТОВ «Добробит» не був посвідчений нотаріально, тому є недійсним. Також вказала, що відсутня схема прибудинкової території будинку, оскільки він не знаходиться у будь-чиїй власності. Визнала, що прибирання території фактично відбувалося та вказала, що прибудинкова територія час від часу прибирається, але ТОВ «Добробит» не виконує своїх обов'язків по освітленню під'їздів та прибудинкової території, доглядом за внутрішньобудинковими мережами, електромережа першого під»їзду будинку, де вона проживає, знаходиться в неробочому стані, відбувалося затоплення її квартири у зв»язку з несправним вентилем. Нею та іншими мешканцями подавалися заяви про ремонт електропроводки, який до цього часу не виконаний. З заявами до позивача щодо неналежної якості наданих послуг за вказаний період вона не зверталася, акти-претензії не укладалися, але позивачем кошти нараховувалися безпідставно, оскільки акти виконаних робіт не підписані мешканцями будинків або уповноваженим представником. Також рішенням адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 11.04.2013 року було встановлено, що в період з 2008 року по час винесення рішення ТОВ «Добробит» займало монопольне становище на ринку, підрядні організації, які надавали мешканцям будинків послуги з утримання, товариством на конкурсній основі не визначалися, підрядними організаціями не було підтверджено те, що вони фактично та власними силами виконували роботи, тарифи є необгрунтованими. Позивачем не надано документів, які б підтверджували факт надання послуг. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст..ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначення виконавця житлово-комунальних послуг входить до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово- комунальних послуг. Судом встановлено, що 24.06.2008 року між Кременчуцькою міською радою, як власником, та ТОВ «Добробит» з метою здійснення кваліфікованого управління житловим фондом, що забезпечить його якісне утримання, обслуговування, поточний ремонт, працездатність технічного обладнання, належного санітарного стану територій і контролю за своєчасним наданням комунальних послуг їх виконавцями, з метою створення належних умов проживання громадян в переданому в оперативне управління житловому фонді, укладено договір № 196 про надання послуг з управління житловим фондом комунальної власності міста Кременчука. Згідно п.3 цього договору власник передає управителю ТОВ «Добробит» в управління житловий фонд, територіально розподілений за КГЖЕП «Придніпровське» та КГЖЕП «Крюківське». Договором визначені в тому числі функції управителя з оперативного управління житловим фондом. Договір укладений за домовленістю сторін у простій письмовій формі, на даний час є чинним, недійсним не визнавався. Нотаріальне посвідчення договорів, укладених між органом місцевого самоврядування та виконавцем житлово-комунальних послуг, законом не передбачено. Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 08.08.2008 року № 818 погоджено ТОВ «Добробит» виконавцем послуг з управління житловим фондом, який відповідно до рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 21.12.2007 року № 1298 «Про погодження виконавців послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та початок регуляторної діяльності з затвердження тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій» територіально розподілений за КГЖЕП «Придніпровське» та КГЖЕП «Крюківське». Пунктом 2 вказаного рішення постановлено витрати управителя, пов»язані з наданням послуг з управління, відшкодовуються за рахунок оплати послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій відповідно до затвердженого тарифу. Рішення № 818 від 08.08.2008 року є чинним. Згідно ст..1 Закону «Про житлово-комунальні послуги», балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Як встановлено судом та це не заперечується сторонами, відповідач [PERSON] є наймачем, а відповідач [PERSON] членом сім»ї наймача (син) квартири [ADDRESS]. Даний будинок належить до комунальної власності та знаходиться в управлінні ТОВ «Добробит», що підтверджується додатком до договору № 196 від 24.06.2008 року. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни, тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 383 від 18.04.2008 року, яке є чинним, затверджено тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з 1 травня 2008 року. Вказаним рішенням також дозволено виконавцю послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій перерозподіляти кошти в межах діючого тарифу. 24.11.2008 року між ТОВ «Добробит», як управителем, та наймачем [PERSON], як споживачем, укладено договір з надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Згідно умов даного договору споживач, зокрема, має право на зменшення розміру плати за надані послуги у разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному законодавством (пп.3 п.11 договору) та обов»язок оплачувати послуги в установлені договором строки (пп1 п.12 договору), тобто не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим (п.6 договору). Договір з надання послуг від 24.11.2008 року, укладений сторонами, є чинним, недійсним не визнавався. В своїх запереченнях відповідач [PERSON] посилалася на те, що договір підписаний нею під примусом, крім того, договір не можна вважати укладеним, оскільки в ньому відсутні істотні умови, а саме не встановлена сума щомісячної плати за надані послуги, що є істотною умовою договору. Проте, з зустрічним позовом до ТОВ «Добробит» про визнання договору недійсним [PERSON] не зверталася. В силу ст..204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Разом з цим суд зазначає, що відповідно до п.п.1, 5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Аналогічне положення міститься в пункті 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 24.01.2006 року № 45 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р.№ 572», який регулює обов»язки власника та наймача (орендаря) квартири. В силу ст..11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є надання послуг та їх отримання відповідачем. Отже, на переконання суду, споживач зобов»язаний оплачувати отримані послуги, які приймає і не заявляє претензій щодо їхньої якості незалежно від наявності чи відсутності договору. Суду надано розрахунок тарифу по квартирі [ADDRESS], відповідно до якого розрахований загальний тариф в сумі 1,2976 грн/кв.м., з врахуванням площі 74,20кв.м. до сплати відповідачами підлягає щомісяця 96,28 гривень за надані послуги, а саме: прибирання прибудинкової території (0,3904 грн/кв.м.), технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем (0,4532 грн/кв.м.), дератизація (0,0072 грн/кв.м.), дезінсекція (0,0193 грн/кв.м.), обслуговування димовентиляційних каналів (0,0199 грн/кв.м.), поточний ремонт конструктивних елементів, інженерних систем і технічних пристроїв будинку та елементів зовнішнього благоустрою (0,2180 грн/кв.м.), підготовка до експлуатації в осінньо-зимовий період (0,0050 грн/кв.м), освітлення місць загального користування (0,1666 грн/кв.м.), енергопостачання ліфту (0,0180 грн/кв.м.). Згідно з ч.1,5 ст..18 Закону «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді, споживач має право на досудове вирішення спору шляхом пред»явлення претензії. Відповідачем [PERSON] не спростовано доводів представника позивача Плескача А.А. щодо того, що їй та [PERSON] надавались послуги з утримання будинку та прибудинкової території. На підтвердження надання послуг представник ТОВ «Добробит» надав суду договори з підрядними організаціями, які надавали мешканцям будинків вищезазначені послуги. Рішенням адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 11.04.2013 року, на яке посилалася відповідач [PERSON] та щодо якого сторони погоджуються, що воно є чинним, визначено, що за період з серпня 2008 року по квітень 2013 року підрядними організаціями документально не підтверджено, що вони фактично та власними силами виконували роботи, та встановлено неможливість надання підрядними організаціями якісних та в повному обсязі послуг, але вказане рішення не містить висновків щодо того, що послуги з утримання будинків та прибудинкових територій мешканцям будинків, що перебувають в управлінні ТОВ «Добробит» і, зокрема, споживачам [PERSON] та [PERSON], не надавались взагалі. Також представник ТОВ «Добробит» надав ухвалу Вищого Адміністративного Суду України від 23.09.2014 року, де суд касаційної інстанції зробив висновок про фактичне виконання умов договору від 29.12.2010 року на комплексне обслуговування та утримання будинків та прибудинкової території, укладеного між ТОВ «Добробит» (замовник) та ПП «Фірма «Рембудсервіс» (підрядник), за період з 01.01.2011 року по 29.02.2012 року. Суду не надано актів приймання виконаних робіт за укладеними ТОВ «Добробит» договорами, що містяться в матеріалах справи, разом з цим при вирішенні спору суд приймає до уваги наступне. В суді [PERSON] вказувала, що прибирання території фактично відбувалося та посилалася на неналежну якість з надання послуг по обслуговуванню внутрішньобудинкових мереж, ненадання послуг з дезінфекції та дератизації. Крім того, як вбачається з довідки ТОВ «Добробит» від 04.06.2014 року, споживачами [PERSON] та [PERSON] у спірний період проводилися щомісячні часткові оплати за надані послуги, що свідчить в тому числі про визнання ними факту надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території. В письмових запереченнях на позов відповідач [PERSON] також зазначала, що надані послуги оплачувалися нею окремо безпосередньо після їх надання. Разом з цим в судовому засіданні відповідач [PERSON] визнала, що з заявами щодо якості послуг до ТОВ «Добробит» у період з липня 2012 року по листопад 2013 року вона не зверталася. Надані нею в якості доказу заяви до позивача від 29.07.2014 року, 10.02.2015 року, 10.09.2014 року не можуть свідчити про неналежну якість отриманих послуг в період з липня 2012 року по листопад 2013 року, актів-претензій про неналежне надання або ненадання послуг у вказаний період суду не надано, з зустрічними вимогами про зменшення плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі відповідачі до суду не звертались. Згідно наданої ТОВ «Добробит» довідки від 04.06.2014 року заборгованість відповідачів за період з липня 2012 року по листопад 2013 року включно становить 1112,96 гривень. Правильність тарифів та розрахунків позивача відповідачі не спростували. Як вбачається з матеріалів справи, позивач 20.12.2013 року звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів боргу за надані послуги за аналогічний період, судовий наказ від 31.01.2014 року, виданий Крюківським районним судом м. Кременчука, був скасований ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 24.03.2014 року, яка набрала законної сили. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо), або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною 3 цієї статті встановлено, що зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Як встановлено ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що оскільки споживачі [PERSON], [PERSON] приймали надані ТОВ «Добробит» послуги з утримання будинку та прибудинкової території і претензій щодо їх якості не заявляли, позовні вимоги підлягають зажоволенню. Ваховуючи, що позов підлягає задоволенню, на підставі ст..88 ЦПК України з відповідачів на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved