Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

У жовтні 2015 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовом звернувся [PERSON] до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей при кременчуцькій райдержадміністрації про визначення місця проживання дитини з батьком. Свої позовні вимоги мотивував тим, що він з відповідачем по справі, [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.06.2009 року. Від спільного життя вони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 10.06.2015 року шлюб між позивачем, [PERSON] та [PERSON] - розірвано ( справа № 536/845/15). Питання щодо визначення місця проживання дитини з одним із батьків при розгляді даної справи не вирішувалося. Після розірвання шлюбу, донька [PERSON] залишилася проживати з позивачем, [PERSON], за адресою : [ADDRESS]. Даний житловий будинок належить матері позивача - [PERSON], на підставі договіру дарування, посвідченого 01.04.2008 року, реєстровий № 474. В даному будинку зареєстровані: [PERSON], його донька, [PERSON], та його мати, [PERSON]. Вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями має всі необхідні зручності для комфортного проживання та виховання в ньому дитини ( газифікація, в будинку підведені комунікації). Загальна площа будинку складає 53, 1 кв.м.( в тому числі житлова - 34 кв.м.). Донька [PERSON] має окрему кімнату, яка облаштована всім необхідним для дитини відповідного віку. Оскільки розірвання шлюбу був особливий етап у житті їхньої сім"ї, який по-різному впливає на учасників цього процесу і тим більше, що дитина не є стороннім спостерігачем за цим процесом, в подальшому, щоб уникнути шкоди психічному стану дитини, вони вирішили не змінювати місце проживання доньки. Крім того, було враховано і те, що мати дитини не має свого житла ( вона приїздила з м. Алчевська, Луганської області) , інших родичів, які б їй допомагали у нагляді за дитиною немає, а тому їй буде важче надати дитині відповідні умови для її розвитку та виховання, дотримання правил гігієни, постійний нагляд, а зміна місця проживання дитини не може позитивно вплинути на її розвиток, і у даному випадку тільки зашкодила б дитині та негативно вплинула б на її психічний стан. Крім того, на сьогоднішній день, мати дитини, [PERSON] не має постійного місця проживання , а тільки тимчасово знімає житло за адресою: [ADDRESS]. Працює вона в сільськогосподарському кооперативі «Іскра» на посаді пекаря, її робочий час починається з 23 годин вечора і до 7-00 годин ранку, що також не дає можливість відповідачці наглядати за дитиною в нічний час та вимушено залишати її без дорослого контролю. Отримуючи невелику заробітну плату, враховуючи те, що [PERSON] наймає житло за яке сплачує відповідні кошти , та має кредитні борги ( що підтверджується попередженням ТОВ « Споживчий Центр» від 14.08.2015р), вона не зможе також надати дитині належне матеріальне утримання. Позивачу у вихованні їхньої дитини також допомагає його мати, [PERSON], яка також дуже опікується своєю онукою та любить її, та рідна тітка дитини, а його сестра - [PERSON], яка майже кожні вихідні проводить свій вільний час з племінницею. Тобто, крім позивача, дитиною опікуються і його родичі, які приділяють багато уваги до [PERSON] та її виховання. Тому, на початку липня 2015 року вони домовилися з відповідачем про те, що вона не буде заперечувати проти того, щоб донька [PERSON], 2009 р. народження, залишилася проживати з батьком. Даний намір щодо визначення місця проживання неповнолітньої доньки з її батьком, [PERSON] виклала у своїй заяві, яка була посвідчена 01.07.2015 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Волошиною Н.А., зареєстровано в реєстрі за № 558. Але в подальшому, [PERSON] стала заперечувати проти того, щоб донька проживала з позивачем, що примусило його звернутися для вирішення даного питання до Служби у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації. 25 серпня 2015 року за № 01-15/917, позивачем був отриманий Висновок служби у справах дітей , яким визнано доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] разом з її батьком, [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Позивач має постійне місце роботи, працює водієм автотранспортного засобу ПП «Лідер Авто». Отримує стабільну заробітну плату. За місцем роботи характеризується позитивно. Проживає та зареєстрований у житловому будинку з усіма зручностями, який належить його матері , яка також допомагає йому увихованні доньки. Дитина має постійний нагляд, регулярне та своєчасне харчування та інше необхідне. Виходячи з того, що малолітня дитина має розвиватися таким чином, щоб умови її життя не могли негативно впливати на її психічний стан, та на її здоров"я, позивач вважає, що буде доцільним визначити місце проживання малолітньої доньки [PERSON] разом з ним, батьком [PERSON], оскільки мати дитини не має особистого житла та всіх необхідних умов для утримання дитини. В родині позивача склалися доброзичливі відносини, присутня взаємоповага, дитині з позивачем комфортно і спокійно, вона отримує від нього та від його рідних щиру любов і підтримку. Крім того, позивач ніколи не заперечував і не заперечує проти спілкування дитини з матір'ю. На підставі викладеного, просив суд постановити судове рішення, яким визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], разом з ним, [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. 15 листопада 2015 року, від відповідача по справі [PERSON], на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява про визначення місця проживання дитини. 17 листопада 2015 року, ухвалою Кременчуцького районного суд Полтавської області, об'єднано в одне провадження справи за позовною заявою [PERSON] до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей при Кременчуцькій райдержадміністрації про визначення місця проживання дитини з батьком та зустрічну позовну [PERSON] до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей при Кременчуцькій райдержадміністрації про визначення місця проживання дитини. В своїй зустрічній позовній заяві, [PERSON] просила суд постановити рішення, яким визначити місце проживання [PERSON], [INFO], з матір'ю [PERSON]. 28 грудня 2015 року, на адресу суду від позивача за первісним позовом [PERSON], надійшло заперечення на зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з матір'ю, в які просив у зустрічній позовній заяві [PERSON] до нього, [PERSON] про визначення місця проживання дитини з матір'ю відмовити в повному обсязі. Крім цього,06 лютого 2016 року, на адресу суду надійшла заява від [PERSON] про визнання позовних вимог [PERSON] до неї, про визначення місця проживання дитини разом з батьком, та просила суд її зустрічний позов до [PERSON] про визначення місця проживання з нею - залишити без розгляду. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 06 лютого 2016 року, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей при Кременчуцькій райдержадміністрації про визначення місця проживання дитини з матір'ю - залишено без розгляду. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON]. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове судове засідання не з'явилася, про час та дату слухання справи була повідомлена належним чином, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги позивача визнала в повному обсязі. Представник третьої особи - Служби у справах дітей при кременчуцькій райдержадміністрації - Бруско А.М., в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що [PERSON] з відповідачем по справі, [PERSON], перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.06.2009 року. Від спільного життя вони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу, донька [PERSON] залишилася проживати з позивачем, [PERSON], за адресою : [ADDRESS]. Даний житловий будинок належить матері позивача - [PERSON], на підставі договіру дарування, посвідченого 01.04.2008 року, реєстровий № 474. Право власності зареєстровано в КП МБТІ 08.05.2008 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. В даному будинку зареєстровані: [PERSON], його донька, [PERSON], та його мати, [PERSON], що підтверджується довідкою від 28 липня 2015 року № 679, видану виконавчим комітетом Недогарківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області. Вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями має всі необхідні зручності для комфортного проживання та виховання в ньому дитини ( газифікація, в будинку підведені комунікації). Загальна площа будинку складає 53, 1 кв.м.( в тому числі житлова - 34 кв.м.). Донька [PERSON] має окрему кімнату, яка облаштована всім необхідним для дитини відповідного віку. Даний факт підтверджується актом від 29.07.2015 року , складеним комісією депутата Недогарківської сільської ради . Крім того, на сьогоднішній день, мати дитини, [PERSON] не має постійного місця проживання , а тільки тимчасово знімає житло за адресою: [ADDRESS]. Позивачу у вихованні їхньої дитини також допомагає його мати, [PERSON], яка також дуже опікується своєю онукою та любить її. Та рідна тітка дитини, а його сестра - [PERSON], яка майже кожні вихідні проводить свій вільний час з племінницею. Тобто, крім позивача, дитиною опікуються і його родичі, які приділяють багато уваги до [PERSON] та її виховання. 25 серпня 2015 року за № 01-15/917, позивачем був отриманий Висновок служби у справах дітей, яким визнано доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] разом з її батьком, [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Позивач має постійне місце роботи, працює водієм автотранспортного засобу ПП «Лідер Авто». Отримує стабільну заробітну плату. За місцем роботи характеризується позитивно, що підтверджується виробничою характеристикою сільськогосподарського кооперативу «Іскра» від 07.08.2015 року вих.№ 53-03. Проживає та зареєстрований у житловому будинку з усіма зручностями, який належить його матері , яка також допомагає йому увихованні доньки. Дитина має постійний нагляд, регулярне та своєчасне харчування та інше необхідне. Виходячи з того, що малолітня дитина має розвиватися таким чином, щоб умови її життя не могли негативно впливати на її психічний стан, та на її здоров'я, позивач вважає, що буде доцільним визначити місце проживання малолітньої доньки [PERSON] разом з ним, батьком [PERSON], оскільки мати дитини не має особистого житла та всіх необхідних умов для утримання дитини. Відповідно до ст. 29 ЦК України місце проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Крім того, ст. ст. 160 ч. 1, 161 ч. 1 і ч. 2 СК України визначено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, та вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Україною 27.09.1991 року, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. У ч.1, 2 ст. 15 даного Закону зазначено, що батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно висновку Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області № 1-19/380 від 02.09.2015 року про доцільність визначення місця проживання дитини [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність визначити місце постійного проживання дитини [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного, згідно ст.ст. 104, 105, 110, 112,114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved