Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, який підтримав в судовому засіданні та пояснив, що його довіритель та члени його сімї були співвласниками [ADDRESS]. Власником квартири [ADDRESS] є відповідачка [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01.08.2005 року № 12876, а земельна ділянка площею 0,10 га у відповідності до Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯМ № 674229 була в них на праві спільної сумісної власності. 05.07.2016 р. позивач квартиру продалв згідно договору купівлі-продажу ВНХ 111566 від 05.08.2016 р. [PERSON] На даний час квартира № 3 продана іншим громадянам, однак розпорядитися земельною ділянкою неможливо, так як його частка ділянки не виділена. В звязку із цим [PERSON] позбавлений можливості розпоряджатися своєю частиною земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності та продати її [PERSON]. В судове засідання представник позивача подав письмове клопотання,в якому просить суд, виділити [PERSON] 0,0232 га. земельної ділянки із земельної ділянки, що є у спільній сумісній власності розташованою за адресою м. Коломия вул.. С.Бандери буд.78 загальною площею 0,10 га.,справу просить розглянути у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання подала письмове клопотання,в якому позовні вимоги визнала в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, та розглянувши подані письмові клопотання, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Згідно\~ст. 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч.1\~ст.364 ЦК України\~співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Судом встановлено, що [PERSON] та члени його сімї були співвласниками [ADDRESS]. Власником [ADDRESS] є відповідачка [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01.08.2005 року № 12876 (а.с.4). Будинком сторони володіли на підставі спільної часткової власності, а земельна ділянка площею 0,10 га у відповідності до Державного Акту на право власності на земельну ділянку ЯМ № 674229 була в них на праві спільної сумісної власності (а.с. 8). 05.07.2016 року позивач та його родина продали квартиру згідно договору купівлі - продажу ВНХ 111566 від 05.08.2016 року новому власнику [PERSON] (а.с. 6-7). Частини житлового будинку у праві спільної часткової власності в натурі визначені, дане підтверджується технічним паспортом на житловий будинок (а.с.5). Частини співвласників вищевказаної земельної ділянки, площею 0,10 га у спільній сумісній власності відповідно до вищевказаних документів на право власності в натурі на місцевості не виділені. На даний час квартира № 3 продана іншим громадянам, а однак розпорядитися земельною ділянкою нові власники не мають можливості ,оскільки не виділена частка в земельній ділянці. В зв'язку із даним фактом позивач [PERSON] позбавлений можливості розпоряджатися своєю частиною земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності та продати її новому власнику [PERSON]. Ст. 370 Цивільного кодексу України передбачає, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у справі спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній зласності. здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 ЦК України. Враховуючи, що земельна ділянка, що є у спільній частковій власності позивача та відповідача не може бути поділена в натурі між ними за домовленістю, та існує спір про частки кожного, в ході судового розгляду було призначено проведення\~судової земельно-технічної експертизи (а.с.24). Згідно висновку вищезазначеної експертизи № 033/ЗТ-16 від 09 листопада 2016 року,який надійшов до суду, експертом запропоновано варіант поділу в натурі земельної ділянки. Так, в висновку експерта зазначено (а.с.30) про можливість виділення власнику квартири №3 1/3 частки земельної ділянки будинковолодіння,або земельну ділянку площею S кв.№3= 232 м.кв. та про можливість виділення у власність власників квартири №1-2 частки земельної ділянки будинковолодіння площею Sкв.№1-2= 768 кв.м., при цьому на вказаній виділені земельній ділянці слід встановити земельний сервітут для проходу співвласників власника квартири №3 (1/3), як прохід до криниці колодязьного типу площею 9 кв.м. Представник позивача та відповідачка, виходячи з ситуації, що склалась на земельній ділянці, погодились на такий варіант розподілу,про що подали відповідні письмові клопотання до суду. У відповідності до ст.147 ЦПК України висновок експерта в цивільній справі не є обовязковим і оцінюється судом у відповідності до ст.212 ЦПК України. Суд зазначає, що такий висновок повинен бути оцінений у повній сукупності з усіма матеріалами справи. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Встановлене судом підтверджується копією свідоцтва про право власності, копією технічного паспорта, копією договору купівлі-продажу квартири, копією Державного акту на право власності на земельну ділянку, звітом про експертну грошову оцінку, висновком експерта № 033/ЗТ-16 від 25 жовтня 2016 року та іншими перевіреними в суді доказами. На підставі ст.ст.\~317,\~319,\~364,\~370 ЦК України, ст.ст.\~86,87,88 ЗК України, п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" та\~

Outcome: approved