Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав до відповідача [PERSON] де третьою особою на стороні позивачки є Служба у справах дітей Чернівецької міської ради, посилаючись на те, що вона [PERSON], перебувала в зареєстрованому шлюбі з громадянином Тунісу [PERSON], який було розірвано згідно відповідного свідоцтва, виданого відділом РАЦС Печерського РУЮ у м. Києві 15.10.2009 р. Під час перебування у шлюбі в сторін народилися діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом із матір'ю за адресою [ADDRESS]. Як вказує позивачка, відповідач, [PERSON], останній раз приїхав в Україну у вересні 2008 року, проживав за адресою [ADDRESS], після чого поїхав на свою батьківщину, в Туніс, і ні з дітьми, ні з дружиною на зв'язок з того часу не виходив. Позивачка самостійно утримує та належним чином піклується про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. З вересня 2008 року відповідач участі у вихованні та догляді за дітьми не бере, їх розвитком не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дітей не надає. З того часу відповідач не навідує дітей, не дзвонить, не вітає їх з днями народження та іншими святами. Зазначені обставини підтверджуються довідками гімназії № 3 м. Чернівці, КМУ «Міська дитяча поліклініка», актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, проведеним працівниками Служби у справах дітей Чернівецької міської ради, поясненнями викладачів, батьків та друзів позивачки. Крім того, син [PERSON] та донька [PERSON] також написали письмові заяви про те, що тата не пам'ятають, він до них не приїздить та не контактує з ними. В зв'язку з цим позивачка як мати звернулася до комісії з питань захисту прав дитини Чернівецької міської ради щодо позбавлення відповідача батьківських прав. Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради позивачці було надано позитивний висновок від 31.10.2014 р. Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має, зокрема, один із батьків. На онові викладеного позивачка просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав по відношенню до його дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте від неї до початку судового засідання була подана заява, згідно якої позивачка позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча, належним чином через оголошення у пресі, що передбачено вимогами ЦПК України, повідомлявся про день і час розгляду справи. Крім цього, від його представника надійшла заява, згідно якої він позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи на стороні позивачки Служби у справах дітей Чернівецької міської ради в судове засідання не з'явився, проте від неї до початку судового засідання надійшла заява про розгляд даної справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Прокурор в судовому засіданні вважала позовні вимоги обґрунтованими та не заперечувала щодо їх задоволення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 15.10.2009 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] ( а.с. 12). Як вбачається з ксерокопій свідоцтв про народження, [PERSON] являється батьком двох неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] ( а.с. 14,16). З вересня 2008 року, саме тоді відповідач останній раз був на території України та проживав в [ADDRESS], що підтверджується довідкою ПП « Регіон-Центр» від 10.07.2014 року ( 31), відповідач вихованням дітей не займається, він не турбується і не цікавиться їх життям, здоров'ям, навчанням та майбутнім, матеріально не утримує, фактично без поважних причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання дітей, що підтверджується довідками гімназії № 3 м. Чернівці, де навчаються діти ( а.с. 17-18), довідкою КМУ «Міська дитяча поліклініка» ( а.с. 26), актом обстеження житлово-побутових умов сім'ї, проведеним працівниками Служби у справах дітей Чернівецької міської ради ( а.с. 28). Також в матеріалах справи знаходяться письмові заяви дітей [PERSON] та [PERSON] про те, що батько багато років до них не приїздить та не контактує з ними. ( а.с. 13, 15). Судом встановлено, що діти проживає разом з позивачкою в [ADDRESS], дані обставини підтверджуються довідкою ПП « Регіон-Центр» від 29.09.2014 р. за № 3667 ( а.с 21). Відповідно до ст. 121 Сімейного кодексу України, права та обов'язки матері і батька дитини, ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. При цьому ст. 141 СК України встановлено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ч.2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності з ч.2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Стаття 164 СК України містить перелік підстав для застосування до винної особи такого виду відповідальності як позбавлення батьківських прав. Згідно п. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою умовою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до положення ст. 19 Сімейного кодексу України, позивачка звернулася до Служби у справах дітей Чернівецької міської ради стосовно вирішення питання про позбавлення батьківських прав відповідача. У відповідності до висновку органу опіки та піклування, виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 31.10.2014 р. за № 01/02-24/1318 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON].» батько малолітніх - [PERSON] - вихованням [PERSON] та [PERSON] не займається, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовку до сімейного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного огляду, лікування, не спілкується з сином і донькою в обсязі необхідному для розвитку дітей, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не цікавиться життям, здоров'ям, матеріально добровільно не допомагає, аліменти не сплачує, не вітає з днем народження і святами, фактично без поважних причин самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до хлопчика та дівчинки. Малолітні [PERSON] і [PERSON] зареєстровані за місцем реєстрації їх матері в [ADDRESS], а фактично мешкають разом з матір'ю [PERSON], вітчимом [PERSON] та новонародженим братиком [PERSON], [INFO] в [ADDRESS]. Мати з вітчимом належним чином дітей доглядають, матеріально забезпечують, оздоровлюють і виховують. Діти мають все необхідне для нормального фізичного і духовного розвитку, [PERSON] і [PERSON] навчаються в Чернівецькій гімназії № 3 управління освіти Чернівецької міської ради. ( а.с. 6-7). З огляду на наведене, орган опіки та піклування рішенням від 28.10.2014 р. за № 575/18 надав суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] батьківських прав по відношенню до його дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] в зв'язку з тим, що він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. ( а.с.8). Таким чином, зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виконання батьківських обов'язків, свідомого їх нехтування відповідачем [PERSON] щодо виховання малолітніх дітей. Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. За наведених обставин суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, враховує той факт, що відповідач тривалий час не підтримує з дітьми стосунки, матеріально не утримує їх і не бере участь у їх навчанні та вихованні. На підставі вищевикладеного, а також висновку органу опіки та піклування Чернівецької міської ради, суд вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянина [PERSON], [INFO], по відношенню до його малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Задовольняючи позовні вимоги суд також бере до уваги, те що представник відповідача позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved