Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачем [PERSON], [INFO], зареєстрованою за адресою: [ADDRESS], право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], і складається з житлового будинку Літ. А-1, сараю Літ. Б, кухні Літ. В, сараю - Літ. Г, сараю Літ. Д, навісу Літ. д, навісу Літ. Ж, вбиральні Літ. Е, погреба Літ. п/г, колодязя Літ. К, огорожі № 1-2, в порядку спадкування після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO] року. Вказаний позов обґрунтований тим, що забудовником спірного будинку був батько позивача [PERSON]. На підставі рішення 5-ї сесії 23 скликання Хоружівської сільської ради народних депутатів від 27 січня 1999 року [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,47 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], тобто під вищевказаним будинком. Після смерті [INFO] року [PERSON] (батька позивача), при вирішенні питання щодо оформлення спадщини з'ясувалось, що право власності на житловий будинок по [ADDRESS], не зареєстровано. Нотаріусом було фактично відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину шляхом надання письмового роз`яснення щодо причин та підстав неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та необхідності звернення до суду для вирішення вказаного питання, чим представник позивача в його інтересах і скористався. Представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник Недригайлівської селищної ради Сумської області, відповідача по справі, в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, та просить суд здійснювати розгляд справи без його участі. Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, пересвідчившись, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилась [INFO] року в селі Хоружівка Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією паспорту серії [NUMBER] (а.с.6). У свідоцтві про народження позивача серії [NUMBER] зазначені: в графі «батько» [PERSON], в графі «мати» - [PERSON] (а.с.10). 11 лютого 1989 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє дівоче прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.11). [INFO] року батько позивача [PERSON] помер в с. Хоружівка Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). За життя, 10 серпня 2006 року [PERSON] склав заповіт, за яким все своє майно, що буде належати йому на момент смерті, заповів своїй дружині [PERSON]. Даний заповіт посвідчений секретарем виконкому Хоружівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 106. Оскільки [PERSON] протягом шести місяців з дня смерті [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини, спадщину після смерті [PERSON] за законом, як спадкоємець першої черги, прийняла позивач, про що свідчать наявні у матеріалах спадкової справи копії свідоцтв про право на спадщину за законом та витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі, зокрема і щодо земельної ділянки загальною площею 0,0622 га, кадастровий номер [NUMBER] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS], тобто під спірним нерухомим майном. Статтею 1217 ЦК України встановлені види спадкування, згідно якої спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). На підставі ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Outcome: approved