Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому пояснила, що перебувала в шлюбі з відповідачем, який 20 грудня 2018 року сторони розірвали. Від даного шлюбу народилася [PERSON] , [INFO] . 04.08.2020 року позивачка одружилася та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». 05.11.2018 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області по справі за № 346/3928/18 було видано судовий наказ, згідно якого ухвалено стягувати з [PERSON] аліменти на її користь, на утримання малолітньої дитини [PERSON] , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягненя дитиною відповідного віку. Однак, дане судове рішення відповідач не виконує і дитина знаходиться на повному утриманні позивачки. Вказує, що відповідач нехтує своїми обов`язками, не цікавиться дитиною , її життям та вихованням, відповідно його слід позбавити батьківських прав оскільки він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. В судове засідання позивачка подала письмове клопотання про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився без поважної причини, про день, час та місце слухання справи буналежним чином повідомлений шляхом публікації оголошення на сайті «Судова влада». Представник органу опіки та піклування - Орган опіки та піклування Тлумацької районної державної адміністрації надав в судове засідання висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо спільної дитини сторін, позовні вимоги підтримав. Свідок [PERSON] в судове засідання не з`явилася подала письмову заяву, в якій вказала, про те, що є сусідкою позивачки та вже кілька років не бачила щоб [PERSON] приїжджав до дитини [PERSON] і відвідував її. Баба дитини неодноразово скаржилася , що він зовсім до дитини не дзвонить та не платить аліменти. Свідок [PERSON] в судове засідання не з`явилася подала письмову заяву, в якій вказала, про те, що є мамою позивачки і вказала,що батько дитини - відповідач [PERSON] з 2017 року і до цього часу не займається вихованням своєї дочки, не цікавиться її життям і не відвідує її, не спілкується з нею по телефону, не сплачує аліменти, дитина батька фактично не знає. Розглянувши матеріали справи, письмове клопотання позивачки, третьої особи, дослідивши документи, надані представником служби у справах дітей та позивачкою, письмові заяви свідків, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач - [PERSON] , є батьком, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.04.2015 р. (а.с. 4). Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області № 346/3925/18 від 20.12.2018 року даний шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано і малолітню дитину [PERSON] було залишено проживати з матір`ю (а.с. 7). 04 серпня 2020 року позивачка одружилася, і змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 10). 05 листопада 2018 року суддею Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області П`ятковським В.І. по справі № 346/3928/18 було видано судовий наказ, згідно якого ухвалено стягувати з [PERSON] аліменти на користь позивачки, на утримання малолітньої дитини [PERSON] , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягненя дитиною відповідного віку (а.с. 8). Однак, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не бере участі у вихованні дитини, не піклується про стан її здоров`я та духовний розвиток, не проявляє щодо неї щонайменшої батьківської турботи. Наведене свідчить, що він повністю нехтує своїми обов`язками щодо дочки, хоча має для цього реальну можливість, і юридичну, і фактичну, але не вчиняє відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку. Відповідач свідомо не бажає брати участь у вихованні дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не відвідує її вдома та навчальному дошкільному закладі. Згідно довідки філії Тлумацького ліцею села Надорожна Тлумацької міської ради ОТГ Івано-Франківської області № 01 від 02.11.2020 року вбачається, що відповідач ніколи не відвідував дошкільний навчальний заклад, не телефонував, не цікавився життям і здоров`ям своєї дитини (а.с. 9). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 02.11.2020 р., задовільні, мама дитини-позивачка в справі, приділяє дитині належний догляд, а батько дочку не навідує, не буре участі у її вихованні та утриманні, зовсім нею не цікавиться (а.с. 5). Згідно із висновком органом опіки та піклуванням Тлумацької районної державної адміністрації в Івано-Франківській області від 28.12.2020 року № 400/01-18/01, комісія вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його дочки [PERSON] , [INFO] (а.с. 44),оскільки відповідач нехтує та ух=иляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання своєї дитини, сумоусунувся від виховання та утримання своєї дитини. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною згідно з Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до положень п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення і поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач по справі нехтує своїми батьківськими обов`язками, не турбується про фізичний і духовний розвиток дітей, не цікавиться їх здоров`ям, підготовкою дітей до самостійного життя, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини. Матеріальним забезпеченням дітей займається виключно мати - позивачка в справі, діти проживають з мамою в нормальних умовах, їм забезпечено хороші умови, матеріально забезпечені. Встановлене судом підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, копією рішення Коломийського міськрайонного суду від 20.12.2018 року про розірвання шлюбу, копією судового наказу Коломийського міськрайонного суду від 31.08.2018 року, довідкою Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 466 від 02.11.2020 року; актом обстеження матеріально-побутових умов проживання Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області від 02.11.2020 року; довідкою філії Тлумацького ліцею села Надорожна Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № І від 02.11.2020 року; копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 04.08.2020 року; висновком про доцільність позбавлення батьківських прав та дошкільних навчальних закладів та іншими перевіреними в суді доказами. На підставі ст.ст.150,164 п.2,165,166 Сімейного кодексу України, п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ,

Outcome: approved