Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

У березні 2017 року ПАТ «Укрсиббанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та пені. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що 26 вересня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (статут АКІБ «УкрСиббанк» викладено в новій редакції, відповідно до якої назва банку була змінена на Публічне Акціонерне Товариство «УкрСиббанк», яке є правонаступником всіх прав і обов`язків АКІБ «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11398286000. Відповідно до умов цього договору банк надав [PERSON] , кредит в іноземній валюті в сумі 66 000,00 доларів США, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 26 вересня 2029 року та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 15 % річних. 12 листопада 2014 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору, відповідно до якої сторони домовилися про зупинення нарахування процентів за користування кредитними коштами з 16 квітня 2014 до 12 листопада 2014 року. У зв`язку зі зміною програмного забезпечення було змінено реєстраційний номер Договору в системі обліку банку на № 11398286001. Також, з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань відповідачем [PERSON] за кредитним договором, між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 231112 від 26 вересня 2008, відповідно до умов якого поручитель погодилась забезпечувати змінене основне зобов`язання. Згідно умов договору поруки № 231112 від 26 вересня 2008 року, відповідач [PERSON] зобов`язалась відповідати у повному обсязі за виконання відповідачем [PERSON] усіх зобов`язань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність відповідачів є солідарною. Позивач вказує на те, що банк виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі. Разом з тим, всупереч умов кредитного договору, відповідач [PERSON] не здійснює платежів для погашення кредиту та процентів, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання. 05.12.2016 відповідачам було направлено вимоги щодо погашення заборгованості, однак, станом на 07.03.2017, вимоги банку залишені без задоволення, що стало підставою для звернення до суду з позовом. Станом на 07.03.2017, заборгованість [PERSON] по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом становить - 46 737,91 дол. США- кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість - 2 143,02 дол. США. При цьому, згідно з розділом 4 Правил, за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/або комісій, відповідач сплачує позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Заборгованість відповідача по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів станом на 07.03.2017 складає 11 306,51 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 16.03.2017 зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кізюн Л.І. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06.04.2017 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. 01.03.2018 цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором та пені залишено без розгляду. 16.03.2018 представником позивача подано апеляційну скаргу на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 01.03.2018. Постановою Київського апеляційного суду від 19.04.2018 ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 01.03.2018 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. 27.04.2018 згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Кізюн Л.І. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 28.08.2018 зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В., у зв`язку з тимчасовим відстороненням від посади судді [PERSON] . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 26.02.2019 зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Усатовій І.А., у зв`язку з тимчасовим відстороненням від посади судді Лазаренко В.В . У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, дав пояснення, аналогічні позову, та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Судом встановлено, що 26 вересня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11398286000. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 були внесені зміни у Статут АКІБ «Укрсиббанк», відповідно до яких нове повне найменування Банку стало: Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк». Згідно з положеннями ЦК України та Закону України «Про акціонерні товариства» дані зміни не є реорганізацією або ліквідацією юридичної особи АКІБ «Укрсиббанк». Відповідно до умов кредитного договору, банк зобов`язався надати позичальнику - відповідачу [PERSON] кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у розмірі 66 000,00 дол. США, а [PERSON] зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 26 вересня 2029 року та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 15 % річних. Згідно Додатку № 1 до кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих відсотків згідно умов кредитного договору має відбуватися з 01 по 25 число (включно) кожного місяця. Вбачається, що у зв`язку зі зміною програмного забезпечення було змінено реєстраційний номер договору в системі обліку банку на №11398286001, що підтверджується довідкою ПАТ «УкрСиббанк» № 1861/17 від 09.08.2017 року (а.с.91) та витягу з реєстру кредитних угод 16.03.2017 року (а.с.102). 12 листопада 2014 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору, відповідно до якої сторони домовилися про зупинення нарахування процентів за користування кредитними коштами з 16 квітня 2014 до 12 листопада 2014. Встановлено, що з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань відповідачем [PERSON] за кредитним договором, між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 231112 від 26 вересня 2008, відповідно до умов якого поручитель погодилась забезпечувати змінене основне зобов`язання. Згідно умов договору поруки, відповідач [PERSON] зобов`язалась відповідати у повному обсязі за виконання відповідачем [PERSON] усіх зобов`язань, що виникли з Кредитного договору. Відповідальність відповідачів є солідарною. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір № 11398286000 від 26.09.2008 сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, який є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України), а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Будучи пов`язаними саме взаємними правами та обов`язками (зобов`язаннями), які є чітко прописаними в Кредитному договорі, сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов`язання або змінювати його умови. Таким чином, враховуючи те, що 26.09.2008 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11398286000, та додаткова угода до нього, суд приходить до висновку, що сторони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов`язання щодо виконання даного договору. Проте, відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку з чим, у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів. Стаття 536 ЦК України встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Згідно умов Договору поруки № 231112 від 26 вересня 2008, відповідач [PERSON] зобов`язалась відповідати у повному обсязі за виконання відповідачем [PERSON] усіх зобов`язань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність відповідачів є солідарною. Статтею 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно з ч. 1ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання Боржником свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язань боржником. Відповідно до ч. 1-2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено Договором поруки. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, або розірвання договору. Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст.ст. 623, 625 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач взятих на себе зобов`язань за кредитним договором № 11398286000 від 26.09.2008 щодо щомісячного погашення кредиту та сплати процентів не виконує, у зв`язку із чим утворилась заборгованість за користування кредитом. Вбачається, що 05.12.2016 відповідачам було направлено вимоги щодо погашення заборгованості, однак станом на 07.03.2017 вимоги банку залишені без задоволення, що стало підставою для звернення до суду з позовом. Станом на 07.03.2017 заборгованість [PERSON] по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом становить - 46 737,91 дол. США- кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість - 2 143,02 дол. США. Згідно з розділом 4 Правил, за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/або комісій, відповідач сплачує позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Заборгованість відповідача по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів станом на 07.03.2017 складає 11 306,51 грн. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За результатами судового розгляду, суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами довів наявність обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог. Так, надані представником позивача докази відповідають вимогам ст.ст. 76 - 79 ЦПК України щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, і які дають суду підстави для висновків, викладених вище. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якого, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позову в повному обсязі Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів, як солідарних боржників на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 11398286000 від 26.09.2018 в загальному розмірі 46 731,91 дол. США, а також пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у розмірі 11 306,51 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму сплаченого судового збору в розмірі 19 113,40 грн.

Outcome: approved