Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовом до [PERSON] міської ради, [PERSON], третя особа Державна інспекція сільського господарства у Запорізькій області, про визнання незаконним та скасування пункту рішення міської ради та витребування земельної ділянки. Свої вимоги мотивував тим, що міською радою прийнято рішення №14 від 24.10.2014 року, ним [PERSON] надано у користування земельну ділянку площею 0,1 га в м. Приморську по вул.Зоряній, 114 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на умовах договору суперфіцію. Проведеною спеціалістами Держсільгоспінспекції у Запорізькій області перевіркою в рамках кримінального провадження за попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.364 КК України за фактом зловживання владою або службовим становищем при передачі громадянам земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на умовах договору суперфіцію, встановлено, що вказане рішення прийнято з порушенням ч.ч. 1, 2, 3, 6 ст. 123 Земельного кодексу України, є незаконним та підлягає скасуванню з наступних підстав. Так, 17.07.2014 року [PERSON] звернулася до [PERSON] міської ради з заявою про виділення та передачу їй земельної ділянки у користування, при цьому документи, визначені ст. 123 ЗК України, до заяви не додала. На момент звернення ця земельна ділянка у користуванні [PERSON] не перебувала та на ній не розташовані належні їй об'єкти нерухомості. Межі земельної ділянки в натурі не визначені та згідно з ст.79-1 ЗК України остання не є сформованою. Також згідно з ст.123 ЗК України при відведенні земельної ділянки, яка передається у користування, повинен бути розроблений проект землеустрою. Але земельна ділянка [PERSON] надана у користування на умовах договору суперфіцію без розробленого та затвердженого у встановленому законом порядку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки. Рішення [PERSON] міської ради № 14 від 24.10.2014 року прийнято з порушеннями ст.ст.79-1, 123 Земельного кодексу України, а саме: з порушенням порядку надання земельної ділянки у користування, тому воно підлягає скасуванню. У подальшому, на підставі зазначеного рішення 05.11.2014 року між [PERSON] міською радою та [PERSON] укладено договір № 645 «Про встановлення суперфіцію», згідно з яким останній передано строком на три роки право користування вказаною земельною ділянкою. Прокуратурою встановлено, що в порушення ч.1ст.182, ч.3 ст. 640 ЦК України, ст.126 ЗК України державна реєстрація договору суперфіцію від 05.11.2014 року № 645 не проведена, тобто такий договір є неукладеним. Згідно з листом відділу Держземагентства у [PERSON] районі від 11.02.2015 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 69310 грн. Просить: 1) визнати незаконним та скасувати п.1 рішення [PERSON] міської ради № 14 від 24.10.2014 року «Про розгляд заяв громадян щодо виділення земельної ділянки в м. Приморськ для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд» в частині надання [PERSON] земельної ділянки площею 0,1 га вартістю 69 310 грн., яка розташована по вул. Зоряній, 114 у м. Приморську; 2) витребувати із незаконного володіння [PERSON] та зобовязати повернути на користь територіальної громади м. Приморська в особі [PERSON] міської ради земельну ділянку площею 0,1 га вартістю 69310 грн., яка розташована по вул. Зоряній, 114 у м. Приморську Запорізької області. У судовому засіданні прокурор дав пояснення, аналогічні викладеним у позові, додатково пояснив, що у судовому засіданні знайшли підтвердження обставини та факти, які викладені у позові, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради, повідомлений в установленому порядку про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, до суду надійшов лист, в якому зазначено, що до суду направляється копія рішення сесії [PERSON] міської ради №23 від 28.05.2015 року «Про надання дозволу на розробку землевпорядної документації на земельні ділянки м.Приморськ для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд громадянам згідно зі списком». Також повідомлено, що земельна ділянка, яку позивач просить витребувати та повернути за актом прийому-передачі, не передавалася. Справу просить розглянути у їх відсутність (а.с.46). Відповідач [PERSON], повідомлена в установленому порядку про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, своїх заперечень за позовом не надала. Представник третьої особи Державної інспекції сільського господарства у Запорізькій області, повідомлений в установленому порядку про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, до суду надав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги прокурора підтримує в повному обсязі та просить справу розглянути у його відсутність (а.с.34,45,..). Вислухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що 17.07.2014 року [PERSON] звернулася до міського голови з заявою про виділення їй земельної ділянки в м. Приморську за рахунок земель комунальної власності житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1 га (а.с.12). Рішенням [PERSON] міської ради №14 від 24.10.2014 року надано громадянам, зазначеним в додатку №1 до даного рішення, земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на умовах договорів про встановлення суперфіцію (а.с.6). У Додатку №1 до даного рішення у переліку громадян, яким надано право на укладення договору про встановлення суперфіцію, зазначена [PERSON], вказана адреса земельної ділянки м.Приморськ, вул.Зоряна, 114, площею 0,1 га (а.с.8). Згідно з договором про встановлення суперфіцію №645 від 05.11.2014 року (а.с.9-11), укладеному між [PERSON] міською радою та [PERSON], [PERSON] міська рада передала [PERSON] строком на три роки право користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку, господарчих будівель і споруд за плату, яка дорівнює податку на землю, за адресою: м. Приморськ, вул.Зоряна, 114 (п.1.1,1.2). Відповідно до встановленого цим договором суперфіцію у [PERSON] виникає право користування земельною ділянкою для забудови, будівництво проводиться згідно з нормами ДБН 79-92 та ДБН 360-92 (п.1.3). Право користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) виникає у [PERSON] з моменту підписання цього договору (п.3.1). Проте, згідно з актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 06.03.2015 року Державною інспекцією сільського господарства в Запорізькій області встановлено, що рішенням [PERSON] міської ради №14 від 24.10.2014 року надано [PERSON] земельну ділянку площею 1000 кв.м у м.Приморську, вул.Зоряна, 114 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на умовах договору суперфіцію. Зазначене рішення прийнято з порушенням ст.123,126 Земельного кодексу, порядку надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування. Таке рішення приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, які розробляється на підставі дозволу, наданого органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування. Проект землеустрою в даному випадку не розроблявся та на затвердження [PERSON] міської ради не подавався. Крім того, державна реєстрація договору суперфіцію від 05.11.2014 року не проведена (а.с.13,14). У акті обстеження вказаної земельної ділянки від 06.03.2015 року, складеному Державною інспекцією сільського господарства в Запорізькій області, вказано, що за результатами обстеження встановлено, що вона вільна від забудови, ніким не використовується (а.с.15,16). В інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкта нерухомого майна, розташованого за адресою: м.Приморськ, вул.Зоряна, 114, вказано, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості відсутні (а.с.17). Щодо зазначеної земельної ділянки у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, у Державному реєстрі іпотек, у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна теж відомості відсутні (а.с.18). Згідно з витягом з технічної документації Відділу Держземагентства у [PERSON] районі нормативна грошова оцінка зазначеної земельної ділянки складає 69310 грн. (а.с.24). За інформацією [PERSON] міської ради рішення про надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою або технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі або надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки, про затвердження вказаної технічної документації із землеустрою не приймалися (а.с.21,22). До Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2015 року внесене кримінальне провадження за №12015080340000093 за ст.384 ч.1 КК України, фабула: [PERSON] міською радою прийнято рішення від 24.10.2014 року про розгляд заяв громадян щодо виділення земельної ділянки в м. Приморську для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Проте, посадовими особами [PERSON] міської ради всупереч порядку передбаченого ст.123 Земельного кодексу України, безпідставно передали громадянам земельні ділянки для будівництва та обслуговування грошового будинку, господарських будівель і споруд, на умовах договору про встановлення суперфіцію, чим завдано шкоди інтересам держави в сфері земельних відносин (а.с.25). Відповідно до ст.116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. За змістом статті 123 Земельний кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та обєднання). Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. З матеріалів справи вбачається, що 17.07.2014 року [PERSON] звернулася до міського голови з заявою про виділення їй земельної ділянки в м. Приморську за рахунок земель комунальної власності житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1 га. До заяви окрім ідентифікаційного коду та паспорту документів додано не було. В даному випадку рішення [PERSON] міської ради про надання у користування земельної ділянки повинно було прийматись на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки вказана земельна ділянка не сформована. Між тим, вказана документація розроблена не була. Незважаючи на вказане, на сесії [PERSON] міської ради 24.10. 2014 року прийнято рішення № 14, згідно з яким [PERSON] надано у користування зазначену земельну ділянку на умовах договору суперфіцію. Відповідно до ст.102-1 Земельного кодексу України, ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» права на нерухоме майно та обтяження, у тому числі право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону та виникають моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що 05.11.2014 року між [PERSON] міською радою та [PERSON] укладено договір №645 про встановлення суперфіцію, згідно якого [PERSON] передано строком три роки право користування земельною ділянкою по вул.Зоряна, 114 у м. Приморську для будівництва жилого будинку, господарчих будівель і споруд за плату, яка дорівнює податку на землю. Разом з тим, Державною інспекцією сільського господарства в Запорізькій області встановлено, що державна реєстрація зазначеного договору суперфіцію не проведена, земельна ділянка вільна від забудови, ніким не використовується. [PERSON] міської ради рішення про надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право користування [PERSON] земельною ділянкою або технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі або надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки, про затвердження вказаної технічної документації із землеустрою не приймалися. Крім того, після подачі даного позову прокурором до суду рішенням [PERSON] міської ради від 28.05.2015 року №23 надано [PERSON] дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки м. Приморську, по вул.Зоряна, 114 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарчих будівель і споруд за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови комунальної власності [PERSON] міської ради з подальшою передачею земельної ділянки у користування на умовах суперфіцію (п.1.1) також вирішено вважати рішення від 24.10.2014 року №14 «Про розгляд заяв громадян щодо виділення земельної ділянки в м.Приморськ для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд» таким, що втратило чинність (а.с.47). Враховуючи, що при прийнятті п.1 рішення [PERSON] міської ради № 14 від 24.10.2014 року «Про розгляд заяв громадян щодо виділення земельної ділянки в м. Приморськ для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд» в частині надання [PERSON] земельної ділянки площею 0,1 га вартістю 69 310 грн., яка розташована по вул. Зоряній, 114 у м. Приморську, допущені порушення порядку надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, який передбачений ст.ст.79-1,123,126 Земельного кодексу, відсутня документація щодо проекту землеустрою, по відведенню земельної ділянки, суд вважає, що вимоги прокурора про визнання незаконним та скасування вказаного пункту рішення підлягають задоволенню. Щодо того, що [PERSON] міською радою скасовано оспорюване рішення, то необхідно зазначити, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Саме по собі порушення радою зазначеного положення, яке випливає з Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів державних органів місцевого самоврядування), не звільняє суд від необхідності перевірити законність і обґрунтованість рішення селищної ради, яке оскаржується, по суті. Відповідно до п.1 ст.211 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за порушення земельного законодавства. В порушення ч.1ст.182, ч.3 ст. 640 ЦК України, ст.126 ЗК України державна реєстрація договору суперфіцію від 05.11.2014 року № 645 не проведена. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. З викладеного вбачається, що договір №645 від 05.11.2014 року про встановлення суперфіцію є нікчемним за вимогами статей 205, 210 ЦК України, так як за ст.126 ЗК України, та ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено обовязкову державну реєстрацію прав на нерухоме майно, яка проведена не була. На виділеній [PERSON] земельній ділянці відсутнє будь-яке рухоме та нерухоме майно, земельна ділянка не використовується. Тому позовні вимоги прокурора про витребування із незаконного володіння [PERSON] та зобовязання її повернути на користь територіальної громади м. Приморська в особі [PERSON] міської ради спірної земельної ділянки теж підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на відповідачів в солідарному порядку покладається сума судового збору, яку суд визнає в сумі 243 грн. 60 коп., так як прокурор звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved