Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 139204,45 грн. та понесених позивачем судових витрат в розмірі 2102,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір б/н від 17.09.2007 року шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Підписавши вказану заяву, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. 17.09.2007 року відповідачем також була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 5000,00 грн. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, в той час як відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 31 березня 2020 року виникла заборгованість в загальному розмірі 139204,45 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 4040,03 гривень; заборгованості за нарахованими відсотками - 133164,42 гривні; заборгованості за пенею - 2000,00 гривень. Враховуючи викладене, представник позивача просить стягнути з відповідача вищезазначену заборгованість та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 гривні. 16 січня 2021 року від представника відповідача надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому просив задовольнити позовні вимоги частково у розмірі 11937,24 грн, що складається: з заборгованості за тілом кредиту - 4040,03 грн; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 7897,21 грн. 04 лютого 2021 року представник позивача надав до суду відповідь на відзив, в якій просив задовольнити уточнені позовні вимоги банку в повному обсязі. 15.03.2021 року до суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість за договором №б/н від 17.09.2007 року у загальному розмірі 12247,13 грн, яка складається: з 4040,03 грн - заборгованості за тілом кредиту; 8207,10 грн - заборгованості за простроченими відсотками, а також просив стягнути понесені судові витрати. Представник позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» у відкрите судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача [PERSON] надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та участі відповідача. Просив розглянути справу за наявними в ній матеріалами та проти задоволення заяви про зменшення позовних вимог на 12247,13 грн. не заперечував. Частиною 1 статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява АТ КБ «Приватбанк» підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що 17.09.2007 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 17.09.2007 року, та йому було відкрито картковий рахунок із кредитним лімітом, а також базовою процентною ставкою по кредиту 3,0% в місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія 0%. Строк дії останньої картки до 09.20 року. (а.с. 81) На підставі вказаної заяви АТ КБ "ПриватБанк" зобов`язався надати відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом, а останній підтвердив той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта [PERSON] вбачається, що 18.10.2007 року здійснена операція старт карткового рахунку- [NUMBER] , 18 жовтня 2007 року відповідачу було встановлено кредитний ліміт 5000,00 грн., 06 листопада 2014 року позивачем кредитний ліміт було зменшено до 4590,00 грн., 16 грудня 2014 року кредитний ліміт зменшено до 4340,00 грн.; 06 березня 2015 року кредитний ліміт зменшено до 4050,00 грн.; 16 січня 2020 року кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн. (а.с.80). Згідно уточненого розрахунку заборгованості за договором № б/н від 17.09.2007 року, укладеного між сторонами, заборгованість становить 12247,13 грн, яка складається: з 4040,03 грн - заборгованості за тілом кредиту; 8207,10 грн - заборгованості за простроченими відсотками. Згідно із статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а відповідно до вимог частини другої статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Заборгованість відповідача у зазначеному позивачем розмірі за тілом кредиту, відсоткам підтверджена і підлягає стягненню на користь позивача у відповідності до вимог статті 1054 ЦК України, якою передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів за його використання в матеріалах справи відсутні. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок нарахування процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язань відповідно до ст. 611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підставі викладеного, враховуючи, що представник відповідача проти задоволення заяви про зменшення позовних вимог не заперечував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved