Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

Позивач ПАТ «Українська залізниця» в собі РФ «Придніпровська залізниця» звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить суд визнати незаконним і скасувати рішення виборного профспілкового органу первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України «Криворізького локомотивного депо» від 31.12.2019. В обґрунтування позову зазначено, що 03.01.2020 позивачем було отримано вимогу відповідача № 133 від 31.12.2019 про розірвання трудового договору (контракту) з [PERSON] , виконувачем обов`язків начальника структурного підрозділу «Криворізьке локомотивне депо» РФ «Придніпровська залізниця». Вимога висунута у зв`язку з прийняттям рішення відповідачем від 31.12.2019 про розірвання трудового договору з [PERSON] , позивачу було надано витяг з рішення. Із вказаною вимогою позивач не погоджується з наступних підстав. На думку відповідача, в.о. начальника [PERSON] незаконними рішеннями про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які в подальшому були скасовані судом, завдав збитку регіональній філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» на суму 54164,09 грн., не рахуючи при цьому відрядження з м. Дніпра до м. Кривого Рогу уповноваженого представника. Однак по вказаним рішенням в частині збитків лише стягнуто судовий збір АТ «Укрзалізниця», 100% акцій якого належать державі, до державного бюджету, що не порушує будь-чиїх прав та охоронюваних законом інтересів, в тому числі і найманих працівників членів профспілки відповідача. Стосовно відряджень адвоката Галагур З.А., то у частині справ, вказаний представник взагалі участі не приймав. Крім того, прийнятими судом рішеннями, позовні вимоги працівників були задоволені частково лише щодо скасування доган, однак без задоволення вимог про стягнення заробітної плати, що свідчить про їх необґрунтованість та не свідчить про безспірність встановлення факту порушення [PERSON] законодавства про працю. До того ж [PERSON] також є найманим працівником і має такі ж трудові права. [PERSON] не є керівником відокремленого структурного підрозділу регіональної філії «Придніпровська залізниця», оскільки Криворізьке локомотивне депо є структурним підрозділом регіональної філії., тому на нього не поширюються вимоги ст. 45 КЗпПУ. Відповідач не приймав участі у погодженні та підписанні колективного договору, затвердженого 26 березня 2011 року та укладеного між адміністрацією та трудовим колективом відокремленого структурного підрозділу «Криворізьке локомотивне» ДП «Придніпровська залізниця» в особі профспілки залізничників і транспортних будівельників України Криворізького локомотивного депо, Вільної профспілки машиністів, тому відповідач не має права на подання вимоги до відповідача про розірвання трудового договору з в.о. начальника цього структурного підрозділу. Наразі між спільним представницьким органом профспілок та Товариством продовжується робота над проектом нового колективного договору Товариства, який 04.06.2018 на засіданні Робочої комісії представників сторін для ведення переговорів та підготовки проекту колективного договору, прийнято за основу. Тому позивач просить задовольнити заявлені вимоги. В ході розгляду справи позивач заявлені вимоги уточнив, в редакції позову від 11.06.2020 просив суд визнати незаконним та скасувати рішення виборного профспілкового органу первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України «Криворізького локомотивного депо» від 31 грудня 2019 року в частині вимоги про розірвання трудового договору (контракту) з виконуючим обов`язки начальника структурного підрозділу «Криворізьке локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» Тисленком Владиславом Павловичем. Ухвалою суду\~від 04\~лютого 2020\~року прийнято\~до розгляду\~позовну заяву\~та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] на заявлених вимогах наполягали з підстав, викладених в позовній та уточненій позовній заявах. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] вимоги позову не визнали, з підстав, вказаних в обгрунтуваннях. В обґрунтування відзиву на позов зазначено, що через судові установи було скасовано сім незаконних наказів керівника СП КЛД Тисленка В.П. про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників підприємства та продовжуються скасовуватись ці накази. Таким чином, [PERSON] прийнмаючи незаконні накази не тільки порушував законодавство про працю, а й завдав збитку регіональній філії на суму понад 100\~000,00 грн., а також матеріальної та моральної шкоди працівникам підприємства, їх родинам, авторитету «Української залізниці». Згідно з Держаавним класифікатором професій, [PERSON] вважається керівником та підпадає під вимоги статті 45 КЗпП України. Відповідно до статуту ВПЗУ, Первинна профспілкова організація Вільної профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо здійснює громадський контроль за виконанням роботодавцем законодавства про працю та охорону праці, а отже профспілкова вимога до позивача від 31.12.2019, оформлена протокольно, має правовий характер, тому у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Крім того, [PERSON] та [PERSON] надали викладені письмово дебати, де зазначили, що на підприємстві дійсно діє декілька профспілкових організацій, а саме профспілка залізничників і транспортних будівельників України Криворізького локомотивного депо, Вільна профспілка машиністів, а також первинна профспілкова організація Вільної профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо. Однак усі профспілки рівні перед законом і мають рівні права щодо здійснення представництва та захисту прав і інтересів члінів профспілки, відповідно до ЗУ "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" та рішення Конституційного Суду України № 14-рп/98 від 29 жовтня 1998 р. Тому вважають, що хоч і профспілка не була стороною при підписанні Колективного договору, однак має право звернутись з вимогою про розірвання договору з керівником. Щодо порушення [PERSON] трудового законодавства, то цей факт встановлений судовими рішеннями, які є обовязковими до виконання на всій території України. Крім того, посилались на те, що [PERSON] не оспорив прийняте профспілкою рішення щодо вимоги про розірвання з ним трудового договору, до суду. Отже в даному випадку розірвання трудового договору з керівником локомотивного депо є обовязком власника, при цьому [PERSON] є керівником відпновідно до ст. 45 КЗпПУкраїни та Державного класифікатора професій. На підставі викладеного вважали, що у суду відсутні правові підстави для задоволення вимог позивача. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, письмових пояснень суду не надав. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Як встановлено судом, згідно з протоколом № 17 засідання профкому Первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо від 31 грудня 2019 року, присутніми на засіданні 5 членами профкому одностайно прийнято рішення про звернення до начальника регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» з вимогою, у порядку статті 45 КЗпП України, статті 38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», про розірвання трудового договору (контракту) з виконуючим обов`язки начальника структурного підрозділу «Криворізьке локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» Тисленком Владиславом [PERSON] , який завдав збитку регіональній філії на суму 54\~164,09 грн. в зв`язку з винесенням незаконних наказів, скасованих в судах, систематично порушує законодавство про працю. Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Первинна профспілкова організація вільної профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо зареєстрована 28.03.2018 (а.с. 73 копія витягу). 26 березня 2011 року затверджено колективний договір, укладений між адміністрацією та трудовим колективом відокремленого структурного підрозділу «Криворізьке локомотивне» ДП «Придніпровська залізниця» в особі профспілки залізничників і транспортних будівельників України Криворізького локомотивного депо, Вільної профспілки машиністів (а.с. 24 копія виписки). Постановою від 08.01.2020 «Про продовження дії колективного договору Придніпровської залізниці», укладеної між в.о. директора регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» та головою Дорожньої профспілкової організації Придніпровської залізниці, ухвалено продовжити виконання зобов`язань діючого колективного договору ДП «Придніпровська залізниця» у 2020 році до укладення колективного договору АТ «Укрзалізниця» (а.с. 23 копія постанови). Первинна профспілкова організація вільної профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо не є стороною колективного договору від 26 березня 2011 року, не приймала участі у його укладенні та не визначала конкретні зобов`язання. Правове становище професійних спілок, їх статус та повноваження регулюються КЗпП України, Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», Законом України «Про колективні договори і угоди», Законом України\~«Про порядок\~вирішення колективних\~трудових спорів\~(конфліктів)» та іншими нормативно-правовими актами. Працівники мають право, зокрема, на об`єднання в професійні спілки та на вирішення колективних трудових конфліктів (спорів) у встановленому законом порядку. Первинні профспілкові організації на підприємствах, в установах, організаціях та їх структурних підрозділах представляють інтереси своїх членів і захищають їх трудові, соціально-економічні права та інтереси. Первинні профспілкові організації здійснюють свої повноваження через утворені відповідно до статуту (положення) виборні органи, а в організаціях, де виборні органи не утворюються, - через профспілкового представника, уповноваженого згідно із статутом на представництво інтересів членів професійної спілки, який діє в межах прав, наданих Законом України\~«Про професійні\~спілки,\~їх права\~та гарантії\~діяльності» та статутом професійної спілки (стаття 2, частини перша, друга статті 246 КЗпП України). Права професійних спілок, їх об`єднань визначаються Конституцією України, Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами (стаття 244 КЗпП України). Згідно зі статтею 45\~КЗпП України на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує законодавство про працю, про колективні договори і\~угоди, Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Якщо власник або уповноважений ним орган, або керівник, стосовно якого пред`явлено вимогу про розірвання трудового договору, не згоден з цією вимогою, він може оскаржити рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) до суду у двотижневий строк з дня отримання рішення. У цьому разі виконання вимоги про розірвання трудового договору зупиняється до винесення судом рішення. У разі, коли рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) не виконано і не оскаржено у зазначений строк, виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) у цей же строк може оскаржити до суду діяльність або бездіяльність посадових осіб, органів, до компетенції яких належить розірвання трудового договору з керівником підприємства, установи, організації. Перелік повноважень виборного органу первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі, організації передбачений\~статтею 247 КЗпП України, пунктом 9 якої передбачено, що виборний орган первинної профспілкової організації приймає рішення про вимогу до власника або уповноваженого ним органу розірвати трудовий договір (контракт) з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує\~Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», законодавство про працю, не виконує зобов`язань за колективним договором, допускає інші порушення законодавства про колективні договори. Відповідно до статті 20 Закону України «Про професійні спілки», профспілки мають не тільки право звертатись з відповідними пропозиціями до адміністрації роботодавця, але в вносити подання про усунення порушень умов колективного договору, угоди профспілки, яке розглядається в тижневий термін. Таким чином, законодавець визначив право профспілки, при здійсненні своєї діяльності, спрямованої на захист прав та інтересів членів профспілкової організації та інших працівників, звертатись до адміністрації роботодавця з вимогами про усунення в певний спосіб порушень, гарантованих Конституцією України трудових прав громадян. Пред`являючи начальнику регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» на підставі статі 45\~КЗпП України та статті 38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», вимогу про розірвання трудового договору з виконуючи обов`язки начальника структурного підрозділу «Криворізьке локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» Тисленком [PERSON] , Первинна профспілкова організація вільної профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо посилалася на те, що начальник зазначеного підприємства порушує положення трудового законодавства, а також умови укладеного колективного договору. Преамбулою Закону України\~«Про колективні\~договори і\~колективні угоди» визначено, що цей Закон визначає засади колективно-договірного регулювання трудових і соціально-економічних відносин працівників і роботодавців, їх представників. Відповідно до статті 3\~Закону України\~«Про колективні\~договори і\~колективні угоди» колективний договір укладається між роботодавцем з однієї сторони і одним або кількома профспілковими органами, а у разі відсутності таких органів - представниками працівників, обраними і уповноваженими трудовим колективом з іншої сторони. Сторонами колективних угод є сторони соціального діалогу, склад яких визначається відповідно до законодавства про соціальний діалог. Колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів (стаття 10 КЗпП України). Враховуючи викладене, оскільки між адміністрацією відокремленого структурного підрозділу «Криворізьке локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» та уповноваженими представниками працівників Профспілкою залізничників\~і транспортних\~будівельників України\~Криворізького локомотивного\~депо,\~Вільною профспілкою\~машиністів укладений колективний договір від 26.03.2011, у підписанні якого відповідач, не будучи членом спільного представницького органу профспілок, участі не приймав, та за відсутності належних і допустимих доказів на підтвердження порушень позивачем законодавства про працю та Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Суд критично відноситься до посилань представників відповідача щодо завдання [PERSON] регіональній філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» збитків на суму 100\~000,00 грн., оскільки саме підприємство захищає інтереси третьої особи. Доводів щодо завдання збитків працівникам підприємства, матеріали справи не містять та ґрунтуються виключно на припущеннях, якими суд, в силу частини 6 статті 81 ЦПК України, не може обґрунтовувати своє рішення. Доводи представників відповідача про те, що підставою для вимоги про розірвання трудового договору з позивачем слугувало не лише порушення третьою особою умов колективного договору, а і законодавства про працю, суд не приймає до уваги, враховуючи, що відповідач не реалізував своє право при наявності на підприємстві інших профспілкових організацій (Територіальної профспілкової організації вільної профспілки залізничників України Придніпровської залізниці (а.с. 85), тощо), на формування спільного представницького органу, незважаючи на те, що відповідно до частини другої статті 4\~Закону України\~«Про колективні\~договори і\~угоди» за наявності на підприємстві кількох профспілок чи їх об`єднань або інших уповноважених трудовими колективами на представництво органів вони повинні сформувати спільний представницький орган для ведення переговорів і укладення колективного договору. Аналогічне за змістом положення передбачене частиною другою статті 37 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Первинна профспілкова організація, що відмовилася від участі в представницькому органі, позбавляється права представляти інтереси найманих працівників при підписанні колективного договору (частина друга\~статті 37 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»). За наявності на підприємстві, установі, організації декількох профспілкових організацій, які здійснюють представництво і захист прав та інтересів членів профспілок, їх виборні органи на відповідному рівні договірного регулювання повинні узгоджувати своїх дії за для досягнення своїх статутних цілей і завдань в питанні захисту інтересів членів своїх профспілок для уникнення можливого прийняття рішення, яке б суперечило правам та інтересам членів іншої профспілкової організації, оскільки за законом профспілки є рівними у своїх правах. Крім того, на дату прийняття оспорюваного рішення виборного органу Первинної профспілкової організації вільної профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо, як і на дату винесення рішення, [PERSON] не був і не є керівником підприємства, а лише виконуючим обов`язки начальника структурного підрозділу «Криворізьке локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» на період до прийняття відповідного рішення уповноваженим органом управління. Аналогічна позиція викладена Верховним Судом в постанові від 11 грудня 2019 року у справі №\~266/4331/17 (провадження № 61-45630св18) яка відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Тому аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved