Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

прокурор Тячівського району в інтересах [PERSON] та [PERSON] звернувся в суд з позовом до Руськополівської сільської ради Тячівського району, треті особи: служба у справах дітей Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області, реєстраційна служба Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області, Тячівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] року померла [PERSON], яка була власником житлового будинку та господарських споруд по [ADDRESS] Тячівського району та яка все своє майно заповіла [PERSON]. [INFO] року померла матір [PERSON] та [PERSON] - [PERSON], якій [PERSON] заповіла все своє майно. Зазначає, що [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями після смерті матері. На даний час вони бажають оформити право власності на житловий будинок, однак це унеможливлюється через відсутність свідоцтва про право власності на нього, а тому просить у судовому порядку визнати [PERSON] та [PERSON] власником житлового будинку № [ADDRESS] Закарпатської області, по ? частині за кожним. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник Руськополівської сільської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Представник служби у справах дітей Тячівської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явилася, однак подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Представники Тячівської райдержнотконтори та реєстраційної служби Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] року, а [PERSON] народилася [INFO] року, і їх батьками є [PERSON] та [PERSON]. Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] року. Згідно заповіту, посвідченого секретарем Руськополівської сільської ради 21 лютого 1996 року, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON]. Із довідки Руськополівської сільської ради № 222 від 04 лютого 2015 року вбачається, що згідно погосподарської книги № 3, житловий будинок № [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON], яка померла [INFO] року. Згідно довідки Руськополівської сільської ради № 223 від 04 лютого 2015 року, в будинку № [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON] та [PERSON]. Із листа Тячівського районного підприємства технічної інвентаризації № 09/25 від 04 лютого 2015 року вбачається, що будинок № [ADDRESS] в цілому зареєстрований за [PERSON]. Із технічного паспорту вбачається, що інвентаризаційна вартість житлового будинку № [ADDRESS], складає 572 959 гривень. Із листа Тячівської державної нотаріальної контори № 193/01-16 від 11 березня 2015 року вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, заяву на прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк подали її син [PERSON] та [PERSON], в інтересах [PERSON]. як її законний опікун. Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки [PERSON] та [PERSON] з дитинства проживають у житловому будинку № [ADDRESS], зареєстровані у ньому, вони вважаються такими, що прийняли спадщину. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як видно з представлених доказів, будинок знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер, інші особи на володіння та користування даним будинком на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність будинку для проживання ніким не оспорюється. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ч.2 ст.382, ст.392 ЦК України). Крім того, згідно ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. А у відповідності до п.5 ч.1 ст.19 вищезазначеного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачами на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі і за ними необхідно визнати право власності на житловий будинок. На підставі наведеного та ст. ст. 16, 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1261-1265, 1268 ЦК України і

Outcome: approved