Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 1998 року, від даного шлюбу є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем по справі, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що в теперішній час сім"я розпалася, шлюбні відносини не підтримують з квітня 2008 року та відновлювати не збираються, спільне господарство не ведуть, любов та повага між ними відсутні. Останнім часом постійні сварки та суперечки створили умови за яких подальше збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. Спору про розподіл сумісного майна на даний час не має. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі, пояснив, що в дійсно сім'я розпалася з квітня 2008 року, шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, спільне господарство не ведуть, любов та повага між ними відсутні, збереження сім'ї буде суперечити її інтересам та інтересам дитини. Донька після розірвання шлюбу буде мешкати разом з нею, а відповідач надаватиме в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини. Спору про розподіл сумісного майна не має. Також просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Крім цього просила в разі неявки відповідача по справі в судове засідання ухвалити заочне рішення, наслідки ухвалення заочного рішення їй відомі та зрозумілі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення в засобах масової інформації, а саме в газеті «Урядовий кур'єр» за № 88 (5462) від 20 травня 2015 року, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сім'я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 листопада 1998 року в Київському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], виданим Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова 06 листопада 1998 року. Від даного шлюбу є донька [PERSON], [INFO]. В теперішній час любов та повага між сторонами відсутні. Останнім часом постійні сварки та суперечки створили умови за яких шлюб фактично припинився, шлюбні відносини не підтримують з квітня 2008 року та відновлювати не збираються, спільне господарство не ведуть, тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Неповнолітня донька після розірвання шлюбу буде мешкати разом з позивачем по справі, питання щодо утримання дитини буде вирішено між сторонами в добровільному порядку. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року встановлено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей». Як вбачається з матеріалів справи сторони на даний час проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, в зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім"я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час не має. Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням клопотання позивача, суд після розірвання шлюбу залишає їй прізвище [PERSON].

Outcome: approved