Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в сумі 2500,00 грн щомісячно з урахуванням індексації, до досягнення дитиною повноліття, допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Свої вимоги мотивує тим, що 19 серпня 2017 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Івано-Франківським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області, про що зроблено актовий запис №1642. У них є спільна дочка [PERSON] , [INFO] , яка прописана та проживає разом з нею. У даний час вона перебуває у тяжкому матеріальному становищі. Вже майже два роки як її чоловік їх покинув, виїхав до іншої країни, самоусунувся від виховання та утримання дитини. На даний час вона змушена проживати у своїх батьків разом з дитиною, яка перебуває на її повному утриманні, оскільки відповідач не надає жодної матеріальної підтримки для неї та їх дитини, не цікавиться нею. Вона отримує щомісячно одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 1032,00 грн, однак отриманих коштів недостатньо для забезпечення належного рівня життя їй та дочці, оплати комунальних послуг, забезпечення всіх потреб для гармонійного духовного та фізичного її розвитку. Вона не має можливості працювати, так як доглядає за дитиною. Добровільно про сплату аліментів домовитися з відповідачем не вдається, а тому змушена звертатися з даного питання до суду. На скільки їй відомо, останній офіційних доходів в Україні не отримує, зі слів знайомих, можливо отримує доходи працюючи за кордоном, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей немає, батьки та інші непрацездатні особи на його утриманні не перебувають. Враховуючи, що відповідач є здоровим чоловіком працездатного віку, має можливість працювати та отримувати доходи, просить суд присудити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн щомісячно з урахуванням індексації, до досягнення дитини повноліття з дня звернення до суду з цим позовом. Також повідомляє, що вона звернулася до Долинського районного суду з заявою про розірвання шлюбу з відповідачем по даній справі. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі та надала пояснення, що відповідають обґрунтуванню в позові. Додатково вказала, що відповідач знаходиться в Англії, є фізично здоровим. Чи має інших утриманців їй достовірно не відомо. У його співжительки є дитина, але чи записаний [PERSON] її батьком, не знає. В Англії заробітна плата висока і фактично розмір аліментів, які вона просить стягнути відповідає розміру одноденного заробітку в Англії людини, що працює там. Підтверити його дохід змоги немає. Вона не працює. У червні дитині виповнилося три роки і припинилися всі виплати на неї від держави, що поставило її та дочку у ще скрутніше становище. Не заперечила проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, про що в матеріалах справи наявні повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзив на позов не подавав. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії суду: ухвалою суду від 16.06.2020 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань не заявляв, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивачки суду не надав, хоча був повідомлений про розгляд даної справи. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`являвся, причин неявки не повідомляв, відзиву на позов не подавав,позивачка та її представник в судовому засіданні не заперечили проти заочного розгляду справи, а тому протокольною формою ухвали суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: судом встановлено, що у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , актовий запис №1929, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19.08.2017 Івано-Франківським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області (а.с.4). Як вбачається із довідки №3125 від 12.06.2020 Долинської міської ради, дочка [PERSON] , [INFO] , проживає та зареєстрована разом з матір`ю [PERSON] (а.с.6). Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 25.05.2020 [PERSON] за період з 4 кварталу 2019 року по 1 квартал 2020 року отримала: у 4 кварталі 2019 року - 3096,00 грн, в 1 кварталі 2020 року - 3096,00 грн (а.с.7). Згідно з довідкою №290 від 26.05.2020 [PERSON] з 01.02.2017 по 01.07.2020 при народження дитини [PERSON] , [INFO] , інших видів допомог не отримує. Вона отримувала щомісячно одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 1032,00 грн (а.с.8), виплати якої припинені у зв`язку з досягненням дитиною трьохрічного віку. Таким чином, між сторонами виник спір щодо участі відповідача в утриманні дочки. Оцінка суду: врахувавши позицію позивачки, висловлену в її позовній заяві та підтриману нею у судовому засіданні, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновкупро задоволення позову з таких підстав. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В ч. 1 ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку, є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Державою встановлюється мінімальна та максимальна сума аліментів. Перша становить 50% від прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідної вікової категорії. Максимальна - 10 прожиткових мінімумів. Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 202 рік" від 14.11.2019 № 294-IX, установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, зокрема для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривень. Тобто, з 1 липня 2020 року розмір аліментів на дитину до 6 років не може бути нижчим, ніж 929,50 гривень на місяць. Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що малолітня дочка [PERSON] , [INFO] , проживає з нею. Вона просить стягувати з відповідача аліменти, які забезпечать регулярне щомісячне утримання дитини та вказує щомісячну суму аліментів, яку слід стягнути з відповідача - 2500 гривень. Від відповідача будь-яких заперечень чи спростувань з приводу викладених у позові обставин до суду не поступало, тому суд бере до уваги доводи позивачки про те, що відповідач перебуває за кордоном, є фізично здоровим та розмір аліментів, який вона просить стягнути не є непосильним для нього, а також дасть можливість забезпечити їх спільну дитину всім необхідним для її розвитку. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що з [PERSON] на користь [PERSON] на дочку [PERSON] , [INFO] , слід стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно, а позов задовольнити. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України, встановлений державою мінімальний розмір аліментів на дитину відповідного віку, і вважає, що аліменти у вказаному розмірі є гарантованими, справедливими, розумними та необхідними для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Розподіл судових витрат: згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 840,80 грн слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 282, 289, 430 ЦПК України, суд

Outcome: approved