Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що вона з відповідачем у 2003 році уклала шлюб, який було розірвано 08.12.2010 року. В шлюбі [INFO] року у них народився син [PERSON]. З часу розлучення з 2010 року вона з дитиною мешкає за адресою: [ADDRESS] разом з її батьками. Відповідач з 2010 року не спілкувався з дитиною, не вітав сина на дні народження та інші свята, не приймав ніякої участі у його утриманні, вихованні та підготовці до самостійного життя. Позивач зазначає, що вона утримує дитину виключно за свій рахунок. 15.09.2015 року рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина, однак відповідач від рішення суду ухиляється, на підтвердження чого є довідки виконавчої служби. На теперішній час відповідач перебуває у розшуку. Таким чином, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Крім цього, відповідач був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України», проте до суду не прибув, відзиву на позов не надав, будь-яких заяв (клопотань) від нього не надходило, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи до суду не з'явився, надіславши на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи за відсутності представника, при ухваленні рішення просили максимально врахувати інтереси дитини. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, [PERSON] та [PERSON] з 07.11.2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 08 грудня 2010 року. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 258, [PERSON] народився [INFO] року, батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 21 жовтня 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1238 гривень щомісячно, починаючи з 21.07.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист № 2/264/2491/15, виданий 28.10.2015 року на виконання рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 21.10.2015 року, перебуває на виконанні в Лівобережному відділі державної виконавчої служби м.Маріуполя. Згідно довідки про неотримання аліментів № 14.1-59/1195, виданої 15.02.2018 року Лівобережним відділом ДВС м.Маріуполя, [PERSON] не отримувала аліменти від [PERSON] за період з 21.07.2015 року по 06.02.2018 року включно згідно із виконавчим листом № 2/264/2491/15 від 28.10.2015 року. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 28 березня 2016 року за поданням державного виконавця Лівобережного відділу ДВС м.Маріуполя оголошено розшук [PERSON] у зв'язку з несплатою аліментів. Як вбачається з довідки про склад сім'ї, виданої 01 квітня 2018 року ОСББ «Престиж-291», [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS], разом с [PERSON], [INFO], а також разом з [PERSON] та [PERSON] Відповідно до довідки-характеристики, складеної дільничним офіцером поліції Центрального ВП ГУНП в Донецькій області Зінченко А.І., [PERSON] зарекомендувала себе з посередньої сторони, спиртними напоями не зловживає, конфліктів не допускає, у порушеннях громадського порядку помічена не була, контактів з особами, які ведуть аморальний спосіб життя, не підтримує. Зазначені факти підтверджуються також характеристикою, наданою головою правління ОСББ «Престиж-291» від 01.04.2018 року. Згідно довідки про заробітну плату № 01-22-10 від 19.04.2018 року [PERSON] працює на посаді фахівця із соціальної роботи Кальміуського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради і її заробітна плата за період з квітня 2017 року по березень 2018 року включно склала 68490,36 гривень. Згідно висновку Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради від 08.08.2018 року № 13-31-117, позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження факту ухилення відповідача від своїх батьківських обов'язків у відношенні дитини. Тому, служба вважає недоцільним на теперішній час позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO]. Проте, зазначений висновок органу опіки, суд вважає не вмотивованим та таким, що спростовуються матеріалами справи. Зокрема, в матеріалах справи наявна характеристика, складена 25.02.2018 року інспектором з ЮП СП Лівобережного ВП ЦП ГУНП в Донецькій області Толмачовим С.О., згідно якої [PERSON], [INFO], за адресою [ADDRESS], вже тривалий час не мешкає, місце проживання його невідоме. Згідно відомостей Лівобережного відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб від 21.05.2018 року [PERSON] з 17.05.1996 року по 18.03.2015 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Під час зняття з реєстрації вказав ймовірну адресу подальшої реєстрації [ADDRESS]. Проте, відповідно до інформації відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 05.10.2018 року відомості щодо [PERSON] у реєстрі мешканців Центрального, Кальміуського та Приморського районах м.Маріуполя відсутні. Як вбачається з характеристики, складеної директором КЗ «Маріупольська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 63 Маріупольської міської ради», [PERSON] навчається в школі з першого класу. Мати [PERSON] приділяє належну увагу синові, активно займається вихованням дитини, стежить за його успішністю, побутовими умовами, харчуванням, одягом, цікавиться життям хлопчика в школі, допомагає йому із заняттями. Батько [PERSON] у школі не з'являвся, успішністю сина не цікавився. Згідно інформації Центру первинної медико-санітарної допомоги №2 м.Маріуполя від 05.01.2018 року № 3/01-09 [PERSON], [INFO], на диспансерному обліку не перебуває, поліклініку відвідує у присутності матері та дідуся. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У даному випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки (один з батьків) повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України, держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім'ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. Згідно зі статтею 9 Конвенції ООН Про права дитини, держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду буде встановлено, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Згідно зі ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Проте, згідно матеріалів справи, відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, діє всупереч інтересам та потребам свого неповнолітнього сина [PERSON], що на думку суду є неприпустимим. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Разом з тим, відповідач [PERSON], не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання ним батьківських обов'язків, тим самим не оспорює наявних підстав для позбавлення його батьківських прав. Жодного доказу на підтвердження виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в матеріалах справи немає. Будь-які відомості, які б свідчили про те, що відповідач піклується про фізичний та духовний розвиток сина, забезпечує необхідне харчування, спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, чи взагалі виявляє інтерес до її внутрішнього світу, в матеріалах справи відсутні. Виходячи з інтересів дитини, обставин, що були встановлені в судовому засіданні, приймаючи до уваги, що дитина тривалий час не проживає з батьком і він не опікується її долею, з дитиною не спілкується, не цікавиться її життям, неповнолітня дитина не отримує від нього тепла та батьківської турботи, суд вважає за можливе позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], внаслідок чого задовольняє позовні вимоги [PERSON] Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 704,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved