Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 07.10.2004 року зареєструвала шлюб з відповідачем, який являється батьком трьох їхніх дітей - доньки [PERSON], [INFO], та доньок [PERSON] і [PERSON], народжених [INFO]. На протязі останніх 8 років вони з відповідачем на підтримують сімейних відносин, однак відповідач надавав допомогу для утримання дітей. На даний час відповідач перестав приймати участь у вихованні та утриманні доньок, їй самій важко їх утримувати, оскільки вона ніде не працює, отримує лише пенсійне забезпечення, так як доглядає за їхньою донькою [PERSON], яка є інвалідом з дитинства, та своєю лежачою матір'ю. Крім цього, допомогу, яку отримує дочка [PERSON], вона використовує на її лікування. Вказує, що відповідач має змогу надавати кошти на утримання своїх дітей, оскільки працює неофіційно, а тому просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримання позову. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, не повідомивши причин, хоча повістка йому була направлена своєчасно на останню відому судові адресу. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 07.10.2004 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, та являються батьками для неповнолітніх - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти на даний час проживають разом з матір'ю - позивачкою у справі. Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Як вбачається з матеріалів справи, в даний час між позивачкою та відповідачем виник спір з приводу утримання неповнолітніх доньок дитини, а тому суд переконаний, що позивачка потребує допомоги на утримання дітей, а відповідач зобов'язаний їй таку допомогу надавати. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на неповнолітніх дітей, суд враховує стан здоров'я позивачки і дітей (донька [PERSON] являється інвалідом з дитинства, донька [PERSON] - навчається в Самбірському педагогічному коледжі ім.. Івана Филипчака, їхнє матеріальне становище (з позовної заяви - позивачка отримує пенсію та здійснює догляд за донькою і матір'ю - інвалідом І групи), рівність прав та обов'язків обох батьків щодо дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вимоги розумності та справедливості і визначає їх у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В решті позовні вимоги необхідно залишити без задоволення. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача необхіднод стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved