Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В позові посилається на те, що між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб 23 липня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, про що Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області зроблено відповідний актовий запис № 35 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-МИ №145048. Зазначає, що від шлюбу вони мають одну неповнолітню дитину: [PERSON], яка народилася 17 грудня 2005 року Вказує на те, що на протязі останніх років сімейне життя та взаємовідносини між нами поступово погіршувалися, стали різні погляди на майбутнє, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З вересня 2017 року ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Зазначає, що майнових спорів між ними немає та дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. Просить суд, шлюб, зареєстрований 23 липня 2005 року, Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області актовий запис № 35 між [PERSON] та [PERSON] розірвати. А також просить стягувати з [PERSON] [INFO], аліменти на користь [PERSON] [INFO], на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. в мінімальному розмірі, визначеному чинним законодавством України. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги, викладені в позовній заяві і про розірвання шлюбу, і про стягнення аліментів підтримує та просить позов задовольнити в повному обсязі, уточнила розмір аліментів, просить стягувати 950 гривень в місяць. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти розірвання шлюбу заперечує, просить надати строк два місяці на примирення з дружиною (позивачем) . Позовні вимоги про стягнення аліментів визнає, просить стягувати з нього на утримання дитини [PERSON] аліменти у розмірі 950 грн. За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вказує ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, доводи позову та доводи заяви відповідача на примирення, суд доходить наступного висновку. Згідно ст. 13 ЦПК України- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. В частині вимоги про розірвання шлюбу, суд приходить слідуючого висновку. Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України - суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд враховує вимоги чинного законодавства, що при розгляді судами про розірвання шлюбу,визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя - ст. 111 СК України Таким чином, беручи до уваги вимоги закону та обставини справи, з метою примирення і збереження сім'ї, суд вважає, що слід зупинити провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Надати сторонам [PERSON] та [PERSON] строк для примирення два місяці, оскільки такий строк суд вважає достатнім. Розгляд справи про розірвання шлюбу продовжити після закінчення строку на примирення. Відповідно до ч.3 ст.259 ЦПК України - якщо в одному провадженні обєднані кілька взаємоповязаних самостійних вимог, суд може ухвалити щодо будь-якої вимоги часткове рішення та продовжити провадження в частині невирішених вимог. В частині вимоги про стягнення аліментів, суд приходить слідуючого висновку. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-МИ № 145048 від 09.06.2018 року виданого Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області зроблено відповідний актовий запис № 35 між [PERSON] та [PERSON] - сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 лютого 2016 року. Під час перебування в шлюбі у сторін народилася дитина [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження від 09 червня 2018 року, серії 1-МИ №287180)\~ батьками в якому записані сторони, а саме батько (відповідач) [PERSON] та мати (позивач) [PERSON] У відповідності до ст. 51, ст. 52 Конституції України - батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні. Відповідно до ч.3 ст.11 розділу III Закону України Про охорону дитинства - предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Ст. 150 СК України визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України (із змінами в редакції Закону України № 2037-VIII від 17.05.2017 року) - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України № 789 -Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить з 1 липня 2018 року - 1559 гривень. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України - суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на вищезазначене, беручи до уваги, аліменти є власністю дитини, донька [PERSON] проживає разом з матірю, яка буде розпоряджаюся ними виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини, зважаючи на те, що відповідач бажає утримувати доньку, суд доходить висновку, що позов про стягнення аліментів з відповідача є підставним, обгрунтованим та підлягає до задоволення. Розмір аліментів слід визначити з 08.10.2018 року у розмірі 950 грн., що є достатнім для забезпечення належного утримання дитини. Відповідно до ч.2 ст.182СК України(із змінами в редакції ЗаконуУкраїни №2475-VIIIвід 03.07.2018року)-розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. По скільки вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню, а позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір (від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів), а тому суд дійшов висновку, що судовий збір слід стягнути з відповідача в користь держави (у відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України) та за ставками, встановленими ст. 4 Закону України Про судовий збір №3674-VI від 08.07.2011 року у розмірі 704,80 грн. Крім того, суд роз'яснює сторонам положення ст. 192 СК України, яка передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved