Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Прокурор Калинівського району Вінницької області звернувся з вищевказаним позовом до суду в інтересах держави - в особі Калинівської РДА, як органу, який є розпорядником коштів для фінансування Калинівської центральної районної лікарні , посилаючись на те, що ним отримана інформація із Калинівської центральної районної лікарні про те, що у період з 27 квітня по 28 квітня 2014 року на лікуванні в реанімаційному відділенні Калинівської ЦРЛ перебувала [PERSON], яка отримала тілесні ушкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 27.04.2014 року біля 14 години 30 хвилин на автодорозі Могилів-Подільський-Житомир, 104 км в межах м.Калинівка. Згідно довідки Калинівської ЦРЛ потерпіла від злочину [PERSON] лікувалась один день у реанімаційному відділенні Калинівської ЦРЛ, вартість лікування за вказаний період становить 556,60 грн. В подальшому продовжила лікування у м.Вінниці. Вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 27.08.2014 року, який набув законної сили, [PERSON] засуджено за ч.2 ст.286 КК України, тобто за вчинення кримінального правопорушення, яким потерпілій [PERSON] завдано фізичної шкоди та призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами. Згідно ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки 6 місяців, із застосуванням обмежень згідно п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України. Тому прокурор Калинівського району звернувся до суду з даним позовом. Від прокурора Калинівського району Вінницької області надійшла заява про про підтримання позовних вимог та розгляд справи відповідно до положення ст. 158 ЦПК України, так як інші учасники судового засідання не з'явилися. Представник Калинівської районної державної адміністрації на підставі довіреності Трохименко М.В. в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник Калинівської ЦРЛ Іщук А.М., що діє на підставі доручення, в судове засідання не з'явилась, однак в матеріалах справи наявна заява, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явився без поважних причин, хоча про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, наявне в матеріалах справи. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що у період з 27 квітня по 28 квітня 2014 року на лікуванні в реанімаційному відділенні Калинівської ЦРЛ перебувала [PERSON], яка отримала тілесні ушкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 27.04.2014 року біля 14 години 30 хвилин на автодорозі Могилів-Подільський-Житомир, 104 км в межах м.Калинівка. Вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 27.08.2014 року, який набув законної сили, [PERSON] засуджено за ч.2 ст.286 КК України, тобто за вчинення кримінального правопорушення, яким потерпілій [PERSON] завдано фізичної шкоди, та призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами. Згідно ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки 6 місяців, із застосуванням обмежень згідно п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року № 11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат" відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого може покладатися тільки та особу, вина якої у вчиненні злочину встановлена обвинувальним вироком суду ( у тому числі без призначення покарання, із звільненням від покарання, про умовне засудження чи засудження з відстрочкою виконання вироку). Потерпіла від злочину [PERSON] лікувалась один день у реанімаційному відділенні Калинівської ЦРЛ, вартість лікування за вказаний період становить 556,60 грн., що підтверджується довідкою Калинівської ЦРЛ №12-189 від 11.02.2015 року. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 року № 545 «Про затвердження порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться, виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Відповідно до положень ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved