Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Представник позивача, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що відповідно до договору № 37266 від 09 травня 2016 року укладеного між сторонами, відповідач отримав грошові кошти в сумі 1000,00 грн. на умовах строковості (строком на 30 днів), зворотності, платності (1,9 % від суми позики, але не менше ніж 30,00 грн. за перший день користування позикою, 1,9 % від суми позики щоденно, починаючи з другого дня в межах строку та 3,8 % від суми позики, що не була своєчасно повернута за кожен день користування позикою понад строк у разі невиконання або не належного виконання позичальником своїх зобов`язань). Відповідач не виконує свої забов`язання за даним договором, а саме : не надає своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що відображається у розрахунку заборгованості за договором. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує, просить позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляд справи. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, дійшов наступних висновків. Згідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 09 травня 2016 року між ТзОВ "ВЕЛЛФІН" та [PERSON] укладено договір № 37266, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 1000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (а.с. 34). За умовами договору, останній укладався сторнами строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування позикою у розмірі : 1,9 % від суми позики, але не менше ніж 30,00 грн. за перший день користування позикою, 1,9 % від суми позики щоденно, починаючи з другого дня в межах строку та 3,8 % від суми позики, що не була своєчасно повернута за кожен день користування позикою понад строк у разі невиконання або не належного виконання позичальником своїх зобов`язань. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як підтверджується матеріалами справи, кредитор в повному обсязі виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит. Із розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач порушував графік погашення боргу, кредит вчасно не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість. За відсутності будь-яких інших доказів по справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, його погашення відповідачем, суд вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем за кредитом та встановив розмір заборгованості, виходячи з вказаного вище розрахунку позивача, який станом на 07 червня 2019 року становить 43172,00 грн., з яких : 1000 грн. - заборгованість за основною сумою позики; 21386,00 - заборгованість за відсотками за договором; 20786,00 - заборгованість за простроченими відсотками за договором (а.с.43). Доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідача за вищевказаним договором відповідачем суду не надано, як і не надано доказів виконання зобов`язань за договором належним чином та у встановлені строки. Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідачем в даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов`язання, визначеного договором. Оскільки відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, заборгованість підлягає стягненню з відповідача. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення в повному обсязі. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved