Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

У квітні 2014 року ПАТ «МЗВМ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що відповідачу у 1984 році за сумісним рішення адміністрації підприємства та профспілкового комітету було виділено жиле приміщення в гуртожитку [ADDRESS]. На підставі зазначеного рішення 21.12.1984 року відповідач був зареєстрований в гуртожитку. З лютого 2002 року по даний час фактичне місце проживання відповідача невідомо, проте з реєстрації за вказаною вище адресою він не знятий. На підставі цього позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом та просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечувала проти винесення заочного рішення. За таких обставин суд на підставі ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України провів заочний розгляд справи, в результаті якого дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до письмових пояснень свідків [PERSON], яка працює начальником дільниці гуртожитків ПАТ «Азовзагальмаш» та [PERSON], що працює сестрою-господаркою гуртожитку №8 ПАТ «Азовзагальмаш», відповідач зареєстрований в гуртожитку, але з лютого 2002 року не проживає, в гуртожитку його особистих речей немає. Особовий рахунок на його ім'я відсутній. Фактичне місце проживання останнього невідоме. Судом встановлено, що згідно витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16428160 від 26.10.2007 р. ВАТ "МЗВМ" належить будинок [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ № 694316 від 26.10.2007 р., зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації м. Маріуполя за реєстраційним номером № 3614941 (а.с. 9). Загальними зборами акціонерів відкритого акціонерного товариства «Маріупольський завод важкого машинобудування» прийнято рішення про зміну найменування ТОВ «Маріупольський завод важкого машинобудування» на публічне акціонерне товариство «Маріупольський завод важкого машинобудування». ПАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування» є правонаступником усіх прав та обов'язків ВАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування» (а.с. 29-30). На підставі сумісного рішення адміністрації підприємства та профспілкового комітету в 1984 році відповідачу було виділено жиле приміщення в гуртожитку [ADDRESS]. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Донецькій області [PERSON] зареєстрований у гуртожитку [ADDRESS] (а.с. 5). Відповідно до актів від 21 січня, 27 лютого та 18 березня 2014 року встановлено, що [PERSON] не мешкає у гуртожитку [ADDRESS] з лютого 2002 року по теперішній час, його особистих речей в квартирі не зберігається (а.с. 6-8). Згідно ст. ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджується своїм майном на свій власний розсуд. Право власності є нерухомим. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним його права на володіння, користування та розпорядження належним йому майном. Відповідно до положень ст. ст. 71, 72 ЖК України, особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням, у разі її відсутності більше шести місяців за місцем проживання без поважних причин. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користуванням житловим приміщенням. З огляду на викладене, суд вважає за можливе позов задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у гуртожитку [ADDRESS]

Outcome: approved