Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

Позивач Черкаський міський центр зайнятості звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь Черкаського міського центру зайнятості кошти в сумі 11659 грн. 64 коп., а також судові витрати (судовий збір). Свої позовні вимоги мотивує тим, що 30.10.2020 року [PERSON] звернувся до Черкаського міського центру зайнятості щодо сприяння у працевлаштуванні. Наказом Черкаського міського центру зайнятості № НТ 201030 від 30.10.2020 року [PERSON] , на підставі поданої ним заяви, було надано статус безробітного з 30.10.2020 року, у відповідності до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення». Наказом Черкаського міського центру зайнятості № НТ 201030 від 30.10.2020 року йому було призначено виплату допомоги по безробіттю, у відповідності до ч. 1,3, 4 ст. 22, ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 30.10.2020 року. Наказом Черкаського міського центру зайнятості №НТ 210201 від 01.02.2021 року було припинено реєстрацію як безробітного [PERSON] у зв`язку з його відмовою від пропозицій підходящої роботи. За період перебування на обліку в статусі безробітного [PERSON] з 30.10.2020 року по 01.02.2021 року було нараховано 12348 грн. 62 коп. допомоги по безробіттю, а всього було виплачено допомоги по безробіттю на загальну суму 11659 грн. 64 коп. На виконання вимог абзацу 2 ч.1 ст.20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття», до Черкаського міського центру зайнятості надійшла інформація про те, що [PERSON] на момент отримання статусу безробітного та прийняття рішення про призначення йому допомоги по безробіттю та в період подальшого перебування на обліку в Черкаському міському центрі зайнятості, мав діючий договір цивільно-правового характеру з Підприємством об`єднання громадян «Черкаситара» Всеукраїнської громадської організації осіб з інвалідністю «Рух за рівні можливості» з 16.09.2020 року. Результати опрацювання отриманої інформації та результати проведеної перевірки були зафіксовані Актом перевірки достовірності даних безробітних, розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №2300/71 від 10.02.2021 року. Згідно вимог, встановлених в абзаці 5, ч. 1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Фонд має право стягувати, відповідно до закону, кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою, що і спонукало до звернення позивача з даним позовом для вирішення питання в судовому порядку. Тож, враховуючи викладене вище, просить суд, - стягнути з [PERSON] на користь Черкаського міського центру зайнятості кошти в сумі 11659 грн. 64 коп., а також судові витрати. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.04.2021 року по справі відкрито провадження та призначене судове засідання. Дана цивільна справа визнана судом малозначною і розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали. Представник позивача за довіреністю - Непишний Р.В. в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату судового засідання судом повідомлявся у встановленому законом порядку. 09.06.2021 року надав заяву з проханням розгляд справи проводити без його участі, за наявними матеріалами. Позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату судового засідання судом повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не відомі. Зважаючи на думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків: з матеріалів справи вбачається, що відповідачем 30.10.2020 року до Черкаського міського центру зайнятості подано заяву про надання статусу безробітного. Результатом розгляду вказаної заяви, заявнику 30.10.2020 року вирішено надати статус безробітного з 30.10.2020 року (а.с.5). Крім того,30.10.2020 року [PERSON] до Черкаського міського центру зайнятості подано заяву про призначення виплати допомоги по безробіттю. За результатом розгляду зазначеної заяви відповідачу вирішено призначити виплату допомоги по безробіттю з 30.10.2020 року (а.с.6). Також у матеріалах справи наявна Персональна картка [PERSON] № [NUMBER] про надання соціальних послуг, в якій акумульовано інформацію про нього як особу, яка перебувала на обліку як безробітна (а.с.7). Також судом досліджено, наявний у матеріалах справи, Акт №2300/71 від 10.02.2021 року, складений за результатами проведеної перевірки достовірності даних безробітних, розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», зі змісту якого вбачається, що відповідно до наданих копій документів від Підприємства об`єднання громадян «Черкаситара» ВГО осіб з інвалідністю «Рух за рівні можливості, встановлено, що [PERSON] дійсно перебував у відносинах цивільно-правового характеру з даним роботодавцем з 16.09.2020 року по 30.09.2020 року та з 01.10.2020 року по 31.10.2020 року, що підтверджується наявністю Договору про виконання робіт від 16.09.2020 року, Акту здачі-прийому виконаних робіт від 30.09.2020 року, Договором про виконання робіт від 01.10.2020 року та Актом здачі - прийняття виконаних робіт від 31.10.2020 року (а.с.8). Таким чином, перевіркою було встановлено, що [PERSON] дійсно перебував у відносинах цивільно-правового характеру з Підприємством об`єднання громадян «Черкаситара» ВГО осіб з інвалідністю «Рух за рівні можливості» з 16.09.2020 року по 30.09.2020 року та з 01.10.2020 року по 31.10.2020 року. Так, за Договором про виконання робіт від 16.09.2020 року, [PERSON] виконував роботи зі зварювання регістрів та труб опалення, вартість робіт становила - 6211 грн. 18 коп. (а.с.9-10), які він виконав та передав, відповідно Акту здачі-прийняття виконаних робіт від 30.09.2020 року (а.с.10). Крім того, відповідно до Договору про виконання робіт від 01.10.2020 року в період з 01.10.2020 року по 31.10.2020 року ним виконано роботи зі зварювання регістрів та труб опалення, з`єднання з котлом та циркуляційним насосом, що підтверджується Актом здачі-прийняття виконаних робіт від 31.10.2020 року (а.с.11-12). Вартість виконаних ним робіт становила - 5915 грн. 41 коп. За підсумками проведеної перевірки достовірності даних безробітних, розслідування страхових випадків від 10.02.2021р., Черкаським міським центром зайнятості видано наказ від 10.02.2021р. №30 «Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю [PERSON] в сумі 11659 грн. 64 коп.» (а.с.13). Даним наказом визначено, що [PERSON] необхідно повернути кошти, виплачені як допомога по безробіттю в сумі 11659 грн. 64 коп. на рахунок №UA338201720355469001700706380, (отримувач Черкаський МЦЗ, код отримувача 21367756, банк отримувача Держказначейська служба України, МФО банку 820172) протягом 15 календарних днів після отримання копії наказу. Копію наказу, про який йдеться, було надіслано відповідачу, проте конверт з вкладенням повернувся з відміткою поштового оператора про причину повернення відправлення - «за закінченням строку зберігання (а.с.15). Також позивачем складено Відомість виплат по ПК [PERSON] , з якої вбачається, що згідно наказу №30 від 10.02.2021р., до повернення підлягає допомога по безробіттю в розмірі 12348 грн. 62 коп., з яких 688грн. 98коп. утримані та не відправлені до Банку. Остаточна сума до стягнення становить 11659 грн. 64 коп. (а.с.14). За таких обставин, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Черкаського міського центру зайнятості підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Так, судом встановлено, що відповідно до ч.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (далі - Закон), загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття; суб`єкти страхування на випадок безробіття - застраховані особи, а у випадках, передбачених цим Законом, також члени їх сімей та інші особи, страхувальники та страховик; страховик - Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі-Фонд); об`єкт страхування на випадок безробіття - страховий випадок, із настанням якого у застрахованої особи (члена її сім`ї, іншої особи) виникає право на отримання матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, передбачених статтею 7 цього Закону. Статтею 7 вказаного вище Закону, передбачено види забезпечення та соціальні послуги, до яких, крім інших, відноситься і допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності (абз. 1 ч.1 ст. 7 Закону). Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду (ч.1 ст. 8 Закону). Фонд є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією. Держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом (ч.2 ст. 8 Закону). Згідно з п.3 Прикінцевих положень Закону, функції виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, які здійснювалися органами державної служби зайнятості відповідно до цього Закону, починаючи з 2013 року покладаються на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, та його територіальні органи. Відповідно до ч.2 ст.21 Закону України «Про зайнятість населення», центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи. Територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах є юридичними особами публічного права. Відповідно до п.2 Розділу III Положення про Державну службу зайнятості, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 16.12.2020 року № 2663, яке набрало чинності з 12.01.2021 року (далі - Положення), Державний центр зайнятості виконує повноваження безпосередньо та через регіональні центри зайнятості та їхні філії, базові центри зайнятості (у разі їх створення). Згідно з абз. 14 п.п.1 п.3 Розділу ІІІ Положення, Державний центр зайнятості забезпечує організацію та координацію роботи, в т.ч. і щодо надання соціальних послуг та виплату матеріального забезпечення відповідно до законів України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та «Про зайнятість населення». Відповідно до п.п.2 п.3 Розділу ІІІ Положення, Державний центр зайнятості здійснює управління та оперативне розпорядження фінансовими ресурсами Фонду в межах затвердженого бюджету Фонду відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», управління майном, в межах, визначених чинним законодавством, а також здійснює контроль за використанням коштів Фонду (п.п.3 п.3 Розділу ІІІ Положення). Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст.20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття», центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи, з метою реалізації завдань, покладених на них відповідно до цього Закону та Закону України "Про зайнятість населення", взаємодіють з податковими органами, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері праці, трудових відносин та зайнятості населення, іншими центральними органами виконавчої влади, Державною прикордонною службою України шляхом обміну відповідною інформацією про отримані особами, зареєстрованими в установленому порядку як безробітні, доходи від здійснення підприємницької діяльності, роботи за кордоном, виконання роботи за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими угодами (договорами), ведення особистого селянського господарства, проведення інших заходів по виконанню цього Закону. Так, відповідачу, згідно ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», позивачем з 30.10.2020 року надано було статус безробітного. Згідно з ч. 1 ст.4 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою. Відповідно до п.4 ч.2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», зареєстровані безробітні зобов`язані, крім іншого, також інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону. Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного (ч.3 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення»). Застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг (ч.2 ст.36 Закону України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»). Згідно із п.1 ч.1 ст.45 Закону України «Про зайнятість населення», реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється, крім інших підстав, у разі зайнятості особи. Відповідно до п.4 ч.2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону. Відповідно до абз. 3 п.п.1 п.30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2018 р. № 792, Центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня укладення цивільно-правового договору про виконання робіт (надання послуг). Згідно з п.п.2 п.1 розділу V «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності», що затверджений наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України №624 від 06.04.2020 року, виплата допомоги по безробіттю припиняється, в т.ч. і в разі припинення реєстрації безробітного з підстав, передбачених Порядком реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2018 року № 792. Таким чином, з огляду на вимоги ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття, відповідач [PERSON] , будучи застрахованою особою, зареєстрованою в установленому порядку як безробітний, зобов`язаний був своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати йому забезпечення та надання соціальних послуг - не мав права на перебування у статусі безробітного, а також на отримання виплат, передбачених вказаним статусом, починаючи з 16.09.2020р., оскільки саме 16.09.2020 року між ним та Підприємством об`єднання громадян «Черкаситара» Всеукраїнської громадської організації осіб з інвалідністю «Рух за рівні можливості» укладено Договір про виконання робіт (а.с.9-10), за яким ним було надано послуги зі зварювання регістрів та труб опалення, вартість робіт, які ним виконано в період з 16.09.2020 року по 30.09.2020 року, становила - 6211грн.18коп. Між тим, відповідно до Договору про виконання робіт від 01.10.2020 року, відповідачем в період з 01.10.2020 року по 31.10.2020 року було виконано роботи зі зварювання регістрів та труб опалення, з`єднання з котлом та з циркуляційним насосом, вартість яких становила - 5915грн. 41коп., тобто ним виконано роботи (надано послуги) за цивільно-правовими угодами (договорами), що підтверджується Актами здачі-прийняття виконаних робіт від 30.09.2020 року та від 31.10.2020 року. Відповідно до абз.5 ч.1 ст.34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Фонд має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Відповідно до ч.3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтею 1212 ЦК України передбачено, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Оскільки відповідачем не було повідомлено позивача про зміну обставин, що вплинули на призначення та виплату грошової допомоги по безробіттю, це призвело до надмірної виплати бюджетних коштів у вигляді вказаної допомоги в розмірі 11659 грн. 64 коп. Вказані виплати не повернуті відповідачем на вимогу позивача до цього часу, тому суд приходить до висновку про задоволення позову Черкаського міського центру зайнятості до [PERSON] про стягнення виплачених коштів в розмірі 11659грн. 64 коп. Слід також зазначити, що відповідачем не спростовано доводи та розрахунки позивача, не надано відповідного контррозрахунку до розрахунків позивача, а відтак, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та письмовими доказами, не суперечать нормам чинного законодавства та підлягають до задоволення в повному обсязі. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі ст. 141 ЦПК України, відповідно до вимог якої, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які понесені позивачем в ході судового розгляду, пропорційно до задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачений судовий збір в розмірі 2270,00 грн., що підверджується платіжним дорученням № 284 від 18.03.2021 року (а.с.1). Отже, відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір в розмірі 2270 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved