Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеною позовною заявою та в обґрунтування позовних вимог вказував на те, що 20.04.2016 між сторонами укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов якої відповідач отримав кредит в розмірі 20507,63 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, в обмін на зобов`язання відповідача погашати кредит шляхом надання банку щомісячних платежів, починаючи з «1» по «25» число кожного місяця, сплачуючи відсотки за користування кредитом у розмірі 10,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм підписом у Генеральній угоді відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Генеральна угода разом із запропонованими баком Умовами та правилами і Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір. При складанні даного Кредитного договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, якою визначено поняття договору приєднання. В порушення умов зазначеного договору та ст.ст. 526, 530 ЦК України відповідач належним чином не виконала покладених на неї зобов`язань по погашенню кредиту, у зв`язку з чим, станом на 05.03.2019 утворилася заборгованість в загальному розмірі 41909,35 грн., яку представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача, а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн. Представник позивача - АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з`явився, але надав клопотання в якому просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 38). Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку (а.с. 47,48). Заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, відзиву не подано. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.04.2016 з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником [PERSON] зобов`язань за кредитним договорам № SAMDN55000039443415 від 28.12.2010 укладеним між ПАТ КП «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 36-37) та позивачем, а також приєднання до Умов і Правил надання продукту кредитних карт, між сторонами було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт (далі, - Генеральна угода) (а.с. 6), відповідно до п. 1.1.1. якої сторони дійшли згоди щодо зменшення розміру заборгованості, виниклої у відповідача в період з дати надання йому кредиту, зменшивши розмір процентів на 5224,6 грн., комісію на 100,00 грн., штраф на 3054,88 грн. Згідно п. 2.1. Генеральної угоди позивач надав відповідачу строковий кредит в сумі 20507,63 грн. на строк 12 місяці, з 20.04.2016 по 30.04.2017, шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, в обмін на зобов`язання відповідача. повернути кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,833 % на місяць (10,0 % на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом в зазначені в Заяві, Умовах і Правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає Банку щомісячний платіж в сумі 1802,95 грн. для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, процентів та інших витрат, передбачених Умовами і Правилами. Дата останнього погашення заборгованості має бути не пізніше 30.04.2017 року. Своїм підписом у Генеральній угоді відповідач підтвердила свою згоду на те, що дана Угода разом із запропонованими банком Умовами та правилами і Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір (а.с.6). При укладенні спірного Кредитного договору сторони керувалися положеннями ч.1 ст. 634 ЦК України, якою дано визначення поняттю «договору приєднання», тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З п. 2.2. Генеральної угоди слідує, що при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в даній угоді більш ніж на 31 день, він має сплатити банку штраф у розмірі 8379,48 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти. В силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, при цьому одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржників покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право вимоги кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення. Натомість позичальник свої зобов`язання не виконувала належним чином, тому станом на 05.03.2019 утворилась заборгованість за кредитом - 13831, 52 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 3653,81 грн., яку суд вважає обґрунтованою та доведеною обсягом наданих доказів, у тому числі наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с. 5), з яким суд погоджується, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Імперативним приписом ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання. Згідно з ч.1 ст. 611, ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Виходячи зі змісту ст.ст. 546, 548, 549 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобов`язання. З огляду на істотність допущених відповідачем порушень зобов`язань, з урахуванням визначеного умовами кредитування розміру штрафу як спеціального заходу захисту майнових інтересів кредитора, суд приходить до висновку про обґрунтованість та правомірність нарахування позивачем штрафу згідно п. 2.2. Генеральної угоди в розмірі 8379,48 грн., який також підлягає стягненню з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по пені та комісії в розмірі 16044,54 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до ч.3 ст. 509 ЦК України, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що визначено ст.628 ЦК України. Із системного аналізу наведених норм слідує, що при здійсненні кредитних нарахувань, включених до кредитної заборгованості, банк повинен суворо дотримуватися умов, встановлених договором, у тому числі в частині формулювання назв таких нарахувань, проведенні їх розрахунку, що забезпечує прозорість і однозначність вимог банку. Згідно п.3.1 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління НБУ від 10.05.2007 №168, банки зобов`язані в кредитному договорі або додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача, у тому числі із зазначенням переліку, розміру і бази розрахунку всіх комісій (тарифів) банку, що пов`язані з наданням, обслуговуванням і погашенням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, здійснення валютно-обмінних операцій, юридичне оформлення тощо. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи те, що в розрахунку заборгованості (а.с. 5) в графі "Сума комісії та пені (накопичувальним підсумком)" розмір заборгованості визначено16044,54 грн., натомість в частині розрахунку у визначенні загальних сум вона вказана виключно як заборгованість по комісії без конкретизації її виду, що не узгоджується між собою та викликає у суду сумнів в достовірності та належності наданого позивачем розрахунку як доказу в обґрунтування цих вимог, тому суд вважає за необхідне в їх задоволенні відмовити. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, встановлення обставин неналежного виконання відповідачем кредитно-договірних зобов`язань, обґрунтованість розміру заявлених позивачем вимог в частині стягнення заборгованості за Генеральною угодою про реструктуризацію від 20.04.2006 станом на 05.03.2019 за кредитом - 13831,52 грн., по відсоткам за користування кредитом - 3653,81 грн., а також штрафу відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди в розмірі 8379,48 грн., суд вважає за необхідне позовні вимоги в цій частині задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 25864,81 грн. (з розрахунку: 13831,52 грн. + 3653,81 грн. + 8379,48 грн.). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, беручи до уваги те, що понесені позивачем судові витрати пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, тому згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору (а.с.1) пропорційно розміру задоволених вимог 61,72 %, що становить відповідно 1185,64 грн. (25864,81 грн. - розмір задоволених вимог х 100% /41909,35 грн. загальний розмір вимог = 61,72 %; 1921,00 грн. - загальна сума судових витрат х 61,72 % / 100% = 1185,64 грн.)

Outcome: approved