Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

У березні 2020 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за законом після чоловіка, [PERSON] , померлого [INFO] , на 59/300 частин домоволодіння [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] зареєстрована і постійно мешкає у домоволодінні, розташованому в [ADDRESS] . Рішенням народного суду 2-ї дільниці Жовтневого району м. Харкова від 26.09.1947 року право власності на 1/2 частину цього домоволодіння було визнано за батьком її чоловіка [PERSON] , - [PERSON] 26.12.1981 року у звязку з прийняттям до експлуатації прибудови і подальшим перерозподілом ідеальних часток співвласників домоволодіння , ЖЕО Жовтневого району виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів м. Харкова на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів м. Харкова № 214-32 від 27.06.1973 року на імя [PERSON] замість колишніх 50/100 частин було видане Свідоцтво про право особистої власності на 59/100 частин домоволодіння. На час придбання 1/2 частини домоволодіння [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , яка [INFO] померла. На теперішній час право власності на домоволодіння, яке складається з житлових будинків літ. «А-1», літ. «Б-1», надвірних будівель і господарчих споруд, зареєстровано: 28/100 частин і 13/100 частин за [PERSON] , а 59/100 частин не зареєстровано після перерозподілу ідеальних часток на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради депутатів трудящих № 214-32 від 27.06.1973 року на імя [PERSON] .\~ Після\~смерті [PERSON] [INFO] єдиним спадкоємцем померлого за законом першої черги був син спадкодавця, [PERSON] , який спадщину прийняв, оскільки на час її відкриття був зареєстрований і фактично проживав за однією адресою зі спадкодавцем, однак свої спадкові права не оформляв і свідоцтво про право на спадщину ( 59/100 частин домоволодіння) не отримував. [PERSON] помер [INFO] . Спадкоємцями померлого за законом першої черги у рівних частках є дружина спадкодавця-позивач по справі , доньки- [PERSON] та [PERSON] ,кожна з яких спадщину фактично прийняла. 15.04.2019 року П`ятою Харківською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа № 196/2019, і 24.02.2020 року для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом позивач [PERSON] звернулася до нотаріуса, але їй було відмолено, оскільки право власності на 59/100 частин не було зареєстровано, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] подали зустрічний позов до [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за законом на 118/300 частин домоволодіння [ADDRESS] після батька [PERSON] , померлого [INFO] , стверджуючи, що через відсутності реєстрації перерозподілу ідеальних часток співвласників домоволодіння на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів м. Харкова № 214-32 від 27.06.1973 року на імя їх дідуся [PERSON] , а також не оформлення спадкових прав після його смерті сином [PERSON] , тобто батька позивачів за зустрічним позовом, Другою Харківською міською державною нотаріальною конторою відмовлено у вчиненні нотаріальної дії . Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 15.04.2020 року зустрічний позов [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за законом на 59/300 частин домоволодіння прийнято до розгляду та обєднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 59/300 частин домоволодіння. Зазначеною ухвалою суду задоволено клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів від 03.03.2020 року, а саме з Другої Харківської міської державної нотаріальної контори відомостей зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) про наявність або відсутність заповіту після [PERSON] , померлого [INFO] , а також інформації про спадкоємців, які звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини або відмову від її прийняття після [PERSON] . Позивач за первісним позовом і відповідачі за зустрічним позовом в судове засідання не зявились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись завчасно, належним чином, надали клопотання про можливість розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити та не заперечують проти задоволення первісного позову [PERSON] . В судове засідання представник позивача [PERSON] -адвокат Сугачева Н.Л., діюча на підставі ордеру юридичної консультації Жовтневого району м. Харкова від 26.02.2020 року за № 000030, звернулась з клопотанням про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти задоволення зустрічного позову не заперечує та позовні вимоги визнає в повному обсязі. За приписами ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободі чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши матеріали справи,\~ оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного. Рішенням народного суду 2-ї дільниці Жовтневого району м. Харкова від 26.09.1947 року визнано право власності за [PERSON] на Ѕ частину домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] . Взамін рішення суду, у зв`язку з перерозподілом ідеальних часток в спільній власності між співвласниками через прийняття в експлуатацію прибудови, ЖЕО Жовтневого району виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів м. Харкова на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів м. Харкова № 214-32 від 27.06.1973 року, видало [PERSON] 26.12.1996 свідоцтво про право особистої власності на 59/100 частин домоволодіння замість раніше визначеної Ѕ частини. Домоволодіння в цілому складається з двох жилих будинків ( а.с. 14,15). На час придбання 1/2 частини домоволодіння [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 24.02.1941 року відділом актів громадянського стану Народного комісаріату внутрішніх справ УРСР (а.с. 19). [PERSON] зверталася до суду з вимогами до [PERSON] про поділ 1/2 частини домоволодіння [ADDRESS] , але рішенням народного суду 3-ї дільниці Жовтневого району м. Харкова їй було відмовлено у задоволенні позовних вимог, оскільки вона не приймала участі у придбанні половини домоволодіння (а.с. 19-21). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Жовтневим бюро ЗАЦС м. Харкова (а.с. 22, 80). Як вбачається з довідки КП «Харківське міське БТІ» за № 5883/04-08/19 від 24.05.2019 року, згідно наявних архівних матеріалів реєстрація права власності на спірне домоволодіння, яке складається з житлових будинків літ. «А-1», літ. «Б-1», з надвірними будівлями і господарчими спорудами, розташоване в [ADDRESS] , проведена наступним чином: -28/100 частин на імя [PERSON] згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого 10.07.1973 року виконавчим комітетом Жовтневої районної ради депутатів трудящих; -13/100 частин на її ж імя на підставі договору купівлі-продажу, виданого 11.07.2000 року приватним нотаріусом ХМНО Бочарніковою Г.Є. за реєстровим № 1104; -59/100 частин не зареєстровано після перерозподілу ідеальних часток на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради депутатів трудящих № 214-32 від 27.06.1973 року на імя [PERSON] \~(а.с.\~23). Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] ( свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Харківським міським ЗАЦС( а.с. 24). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина - 59/100 частин домоволодіння [ADDRESS] . Розглядаючи справу, суд виходить зі змісту п. 1 Постанови № 7 від 30.05.2008 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у спорах про спадкування», п. 1 Розяснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, з якого випливає, що у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно положень частини 1 і 2 ст. 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом та за заповітом. Спадкування за законом має місце, якщо і оскільки воно не змінено заповітом. З письмової відповіді Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Східного управління МЮ (м. Харків) за вих. № 685/02-14 від 29.04.2020 року, доданих Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 60067885 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 60067799 від 28.04.2020 року вбачається, що будь-яких заяв щодо прийняття спадщини або про відмову від її прийняття від спадкоємців [PERSON] , померлого [INFO] , не надходило, відомості про видачу свідоцтв про право на спадщину, а також відомості щодо заповіту відсутні ( а.с. 100-104). Частиною 1 ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) передбачено, що при спадкування за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти (у тому числі всиновлені), подружжя і батьки (усиновителі) померлого. Стаття 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) передбачає, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкодавцю з часу її прийняття. Частинами 1 і 2 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:якщо він фактично вступив до управління або володіння спадковим майном;якщо він подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Ці дії повинні бути здійснені протягом шести місяців від дня відкриття спадщини. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги померлого [PERSON] є його син [PERSON] , який спадщину прийняв, на час її відкриття був зареєстрований та проживав за однією адресою зі спадкодавцем, тобто фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, проте свої спадкові права не оформив , свідоцтво про право на спадщину не отримував . До матеріалів справи долучено свідоцтво про народження [NUMBER] (нечитабельне), акт № 372 від 16.07.1943 про народження [INFO] [PERSON] з книги метричних записів про народження контори метрик Харківської міської управи, копія домової книги для прописки громадян, які проживають в буд. [ADDRESS] ( а.с. 17, 18, 83-84). [INFO] помер [PERSON] , що вбачається зі свідоцтва серії [NUMBER] про смерть, виданого Харківським міським відділом РАЦС на підставі актового запису № 14243 від 13.09.1996 року (а.с. 25). Після його смерті відкрилася спадщина на 59/100 частин домоволодіння [ADDRESS] . З письмової відповіді Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Східного управляння МЮ (м. Харків) за вих. № 685/02-14 від 29.04.2020 року з доданими до неї Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їж підставі свідоцтва про право на спадщину) № 60067885 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 60067799 від 28.04.2020 року вбачається, що після померлого [PERSON] заведена спадкова справа № 196/2019, в якій знаходяться: заява від 15.04.2019 за № 462 про те, що спадщину прийняли, так як були зареєстровані та мешкали за спадкодавцем від дружини спадкодавця- [PERSON] та доньки [PERSON] ; заява від 24.02.2020 за № 270, з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на 59/100 часток житлових будинків по [ADDRESS] ( спадщину прийняли, оскільки були зареєстровані та мешкали зі спадкодавцем за однією адресою) від доньки спадкодавця [PERSON] дружини спадкодавця [PERSON] доньки спадкодавця [PERSON] . Отже , спадкоємцями першої черги після померлого [PERSON] є його дружина та доньки-відповідачі по справі.Факт родинних відносин підтверджується долученими до матеріалів справи свідоцтвом про одруження між [PERSON] та позивачем [PERSON] ( а.с.16), свідоцтвами про народження [PERSON] , [PERSON] , свідоцтвами про укладення шлюбу та зміни прізвища ( а.с.26-27, 29-30). Виходячи з кількості спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] ( дружина та дві дочки), при спадкуванні за законом, кожен має право на 39/300 домоволодіння по [ADDRESS] . Постановами державного нотаріуса Другої Харківської міської державної нотаріальної контори, складеними 24.02.2020 року за № 412/02-31 щодо [PERSON] , № 413/02-31 щодо [PERSON] та № 411/02-31 щодо [PERSON] , відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, з посиланням на ст. 1298 ЦК України, п.п. 4, 4.9, 4.15 глави 10 розділу 11 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом МЮУ 22.02.2012 року за № 282/2095, ст. 49, 68, 69 Закону України «Про нотаріат», довідку КП «ХМБТІ» від 24.05.2019 року № 5883/04-08/19, оскільки 59/100 часток житлового будинку не зареєстровано за [PERSON] , який був рідним батьком [PERSON] , після перерозподілу ідеальних часток у будинку на підставі відповідного рішення виконкому Жовтневого району м.Харкова і документ, що підтверджує право власності на будинок, спадкодавцем не було одержано( а.с. 32, 87,88). Згідно із частиною першою, другою пункту першого\~статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу,\~\~і способом\~захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Аналогічні вимоги зазначені у п. 37 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Виходячи зі змісту вищенаведених норм права, потреба у такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника не затверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно. Відповідно до положень п. 9 ч.1\~ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно"\~ державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. З огляду на встановлені обставини суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Визнання відповідачами за первісним та зустрічним позовами вимог позивача не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved