Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів на дитину, посилаючись на те, що з 04 вересня 2009 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, 14 грудня 2012 року шлюб було розірвано. [INFO] у них народилася донька [PERSON]. Також зазначає, що згідно рішення Дружківського міського суду від 14 грудня 2012 року було видано виконавчий лист № 2/516/1081/2012 від 14.12.2012 року та відкрито 20.10.2015 року виконавче провадження ВП №49081400 про стягнення з [PERSON] аліментів на користь позивачки на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? усіх видів заробітку але не менш 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 13.11.2012 року до досягнення донькою повноліття. Зазначає, що відповідач працює продавцем у ТОВ «СВІ ПЛЮС» міста Харків, але їй не надає свідчень про розмір заробітної плати. 8 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України відносно посилення захисту прав дитини на належне забезпечення шляхом удосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року №2037-VIII (надалі закон №2037). Цим законом мінімальний розмір аліментів встановлено 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі ? частини з усіх доходів щомісячно на утримання доньки до повноліття дитини, але не менш встановленого законом мінімального розміру аліментів. В судове засідання, позивачка не з'явилась, проте надала заяву слухати позов за її відсутності, наполягає на позові, просить його задовольнити, проти заочного рішення не заперечує (а.с.30). В судове засідання, відповідач не з'явився, проте надав заяву слухати позов за його відсутності, у зв'язку з неможливістю звільнитися з робочого місця до заяви додав довідку про розмір його заробітної плати (а.с. 26). Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], яка народилася у смт. Олексієво-Дружківка м. Дружківка Донецької області та [PERSON], [INFO] у м.Свердловськ Луганської області, перебували у зареєстрованому шлюбі, про що 04 вересня 2009 року зроблено актовий запис № 247 відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області (а.с. 11). Рішенням, яке набрало законної сили, Дружківського міського суду Донецької області, від 14 грудня 2012 року, про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 11). Від шлюбу подружжя має малолітню дитину, - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09 грудня 2010 року, зроблено актовий запис № 34 виконкомом Олексієво-Дружківської селищної ради м. Дружківки Донецької області (а.с. 10). Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.10.2015 року, Державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві, Комишан К.Ю., відкрито виконавче провадження з виконання про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи з 13.11.2012 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.12); Відповідно до довідки про доходи, виданої ТОВ «СВП ПЛЮС», від 06 жовтня 2017 року, № 06 10/17, відповідач [PERSON] справді працює у ТОВ «СВП ПЛЮС», з 15.05.2015 року за основним місцем роботи та займає посаду продавця-консультанта. Посадовий оклад становить 3200,00 гривень та заробітна плата за шість місяців склала 19503,13 гривень. Затримок по видачі заробітної плати не було (а.с.29). Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються (за загальним правилом) за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За частинами першою, другою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України, тобто меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи внесення змін до законодавчих актів України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України відносно посилення захисту прав дитини на належне забезпечення шляхом удосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, було внесено зміни до Сімейного Кодексу України, відносно яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що відповідач є батьком малолітньої дитини, тобто, має обов'язок утримувати її до досягнення нею повноліття, немає на утриманні інших осіб та утриманців, є працездатним, до того ж не заперечує проти збільшення аліментів, суд дійшов до висновку, що розмір аліментів за жодних обставин не може бути меншим 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Таким чином, суд приходить до висновку, що стягувана з відповідача на теперішній час сума аліментів є недостатньою і не може задовольняти потреби дитини, а тому враховуючи діючі положення ст. 182 СК України щодо мінімального розміру аліментів та повне визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved