Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що рішенням Чорнянської сільської ради Красноокнянського району Одеської області від 25.12.2001р. №70 їй було передано у приватну власність земельну ділянку, площею 3,36га., розташовану на території вказаної сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що 17.03.2003р. вона отримала Державний акт на право власності на землю Серії ІІ-ОД №031347. Однак, в 2012 році вона загубила оригінал вказаного Державного акту, про що оповістила через місцеву газету «Красноокнянський вісник». При її зверненні до відділу Держземагенства, із заявою про присвоєння належній зазначеній земельній ділянці кадастрового номеру, вона отримала відмову, із-за відсутності оригіналу Державного акту. Їй також було роз'яснено, що з прийняттям Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державні акти вже не видаються, що і змусило її на звернення до суду із даним позовом. Позивач та представник відповідача в судове засідання не з'явились, надавши, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у їх відсутність, а тому справа розглянута без присутності сторін, що відповідає положенням ст.169 ЦПК України. В наданих заявах-клопотаннях позивачка наполягала на свої вимогах, а відповідач позов повністю визнав, що надає право суду на прийняття рішення у справі відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України. /ар.сп. 15, 19 / Дослідивши всі надані докази, суд, на основі встановлених фактів та відповідних їм правовідносин, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного: із паспорту серії КЕ №360670 від 29.08.1996р., виданого Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, та рішення Чорнянської сільської ради Красноокнянського району Одеської області від 25.12.2001р. №70 вбачається, що громадянці України [PERSON] було передано в натурі земельну частку (пай) із земель колективної власності колишнього КСП ім. Шевченка Красноокнянського району Одеської області; /ар.сп. 3, 6-7 / із копії Державного акту на право власності на землю Серії ІІ-ОД №031347 від 17.03.2003р. та оголошення в місцевій газеті «Красноокнянський вісник» видно, що позивачці був виданий правовстановлюючий документ, про її право власності на землю, однак вона його втратила; /ар.сп. 4-5,8 / згідно до довідки відділу Держземагенства у Красноокнянському районі Одеської області №15-01-12/618 від 20.08.2014р., нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 57722,10 грн. /ар.сп. 9 / в листі відділу Держземагенства у Красноокнянському районі Одеської області від 04.07.2014р. №03-03/10, на звернення позивачки, роз'яснено, що повторна видача оригіналу Державного акту на прво приватно власності на землю, після 01.01.2013р., неможлива; /ар.сп. 10 / ч.2 ст.41 Конституції України встановлено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом; відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом; ч.2 та п. «б» ч.3 ст.116 Земельного кодексу України визначено, що набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування, а безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; відповідно п.2 ч.3 ст.152 Земельного кодексу України, захист права громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права; згідно Указу Президента України від 08.08.1995р. "Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам, організаціям" члени КСП, на час розпаювання землі, мають право на земельний пай; відповідно до ст. 3 ч. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІV, державна реєстрація прав є обов'язковою, а інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Таким чином, на думку суду, втрата правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку не дає можливості позивачці підтвердити своє право власності на належне їй майно, та перешкоджає їй у реалізації права власності, а тому є підстави визнати за нею право власності на дану земельну ділянку. Крім того, суд вважає за необхідне, роз'яснити позивачці про її обов'язок, відповідно до ст.1299 ЦК України, зареєструвати право на вказану земельну ділянку, в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. На підставі ст.41 Конституції України, ст.328 ЦК України, ст.ст.116, 152 Земельного кодексу України, та

Outcome: approved