Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову вказує, що 10.07.2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 00-148/08, згіднор якого [PERSON] отримав кредит в сумі 30000 доларів США на споживчі цілі під заставу нерухомості зі сплатою 13,8 % річних, з кінцевим строком повернення по 07.07.2008 року. Для належного виконання зобов`язань за Кредитним договором між АБ «Укргазбанк» та [PERSON] 10.07.2008 року був укладений договір іпотеки № ДІ-00_148/08, згідно якого [PERSON] в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором передав в іпотеку належне йому нерухоме майн6 - трикімнатну квартиру загальною площею 65,1 кв.м., житловою -37.1 кв. м. за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер майна 23638089. [PERSON] не виконував належним чином умови Кредитного договору, зокрема, вчасно не здійснював повернення заборгованості по кредиту та процентам за його використання в обумовлені Кредитним договором строки. Внаслідок такого порушення в Позичальника утворилася прострочена заборгованість за Кредитним договором, і Банк був змушений звернутися з позовом до Придніпровського районного суду м. Черкаси про дострокове стягнення заборгованості по Кредитному договору та звернення стягнення на заставлене майно. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.06.2013 року у справі № 2-1332/2011 за позовом АБ «Укргазбанк» до [PERSON] на користь АБ «Укргазбанк» стягнено з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 00-148/08 від 07.04.2010 року в сумі 44298,52 дол. США, пеню в розмірі 30000 грн., штраф в розмірі 14700 грн. та 1700 грн. судового збору. Рішення суду вступило в законну силу і виконавчі листи було направлено до Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області для примусового виконання рішення суду. В процесі виконання рішення суду про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором, 07 жовтня 2019 року від органів ДВС до Банку було повернуто виконавчий лист з підстав відсутності майна у боржника. Банком було проведено додаткову перевірку майнового стану боржника. В результаті проведених дій та інформації з Черкаського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 05.11.2019 року за № 8962/16.1-01.10, стало відомо, що боржник помер [INFO] . Згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08 липня 2020 року за № 215515363 підтверджується, що за життя [PERSON] на праві власності йому належало таке нерухоме майно: квартира загальною площею 64,5 кв.м., житловою - 27,0 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . 29.11.2019 року, в межах строку визначеного ст.. 1281 ЦК України, коли кредитору стало відомо про смерть боржника, Банком на адресу Другої Черкаської державної нот контори м. Черкаси була направлена претензія кредитора до спадкоємців [PERSON] з розрахунком суми боргу згідно якого загальний борг [PERSON] перед банком на день його смерті становив: 15250 дол. США по тілу кредиту строкові; 13622 дол. США по тілу кредиту прострочені; 180,59 дол. США по відсотках за користування кредитом строкові; 36504,81 дол. США по відсотках за користування кредитом прострочені; 159923,34 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 427788,05 грн. пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, а всього 65558,05 дол. США та 587711,39 грн. 10.12.2019 року нотаріус Другої черкаської державної нот контори Демиденко О.А. повідомив Банк, що претензія Банку до спадкоємців померлого [INFO] [PERSON] зареєстрована. Інформацію про видачу свідоцтва про право на спадщину та спадкоємців не надав. В процесі ознайомлення з матеріалами спадкової справи померлого [PERSON] , які були витребувані судом за клопотанням Банку, стало відомо, що брат померлого [PERSON] - [PERSON] написав заяву про прийняття спадщини після померлого брата незалежно від того, з чого вона складається. Заява про відмову від прийняття спадщини в матеріалах справи відсутня. Просить звернути стягнення на майно померлого боржника [PERSON] - квартиру загальною площею 64,5 кв.м., житловою - 37,0 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що перебуває в іпотеці АБ «Укргазбанк» по договору іпотеки № ДІ-00-148/08 від 10.07.2008 року та прийнята у спадок [PERSON] для погашення заборгованості за кредитним договором № 00-148/08 від 10.07.2008 року на день смерті [PERSON] в розмірі 65558,05 дол. США та 587711,39 грн.; застосувати спосіб реалізації спадкового майна (предмет іпотеки) - шляхом проведення прилюдних торгів з визначенням початкової ціни реалізації предмету іпотеки при примусовому виконанні рішення на рівні не нижчому за звичайні ціни та такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.; стягнути з відповідача на їхню користь понесені судові витрати. 24 вересня 2020 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. 08 грудня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. Представник позивача за дорученням Крупний О.Г. в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та просив його задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що 10.07.2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 00-148/08. Відповідно до п. 1.1. Банк надає Позичальнику кредит, в сумі 30000 доларів США. Кредит надається на строк/термін з «10 липня 2008 року» по «07 липня 2028 року» або по день визначений в п. 1.6 та/абов п.3.3.11. цього Договору, із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 13,8% річних. Відповідно до п. 1.6 Строк (термін) виконання зобов`язань Позичальника перед Банком щодо повернення всієї суми кредиту, нарахованих процентів, можливої неустойки, комісій та інших видатків, передбачених цим Договором, вважається таким, що настав у разі настання строку/терміну, визначеного п. 1.1 цього договору, а також, за рішенням Банку у разі незалежно від настання строку/терміну, на який надано кредит згідно п. 1.1 цього договору або строків /термінів часткової сплати кредиту та/або сплати процентів, встановлених цим договором) неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань згідно цього договору та зокрема зобов`язань, передбачених п. 3.3 цього договору та/або у разі прострочення (включати одноразове прострочення) строків/термінів сплати процентів та/або часткового погашення кредиту згідно умов цього договору. У вказаному рішенні Банку зазначається дата настання строку (терміну) виконання зобов`язань Позичальника перед Банком щодо повернення всієї суми кредиту, нарахованих процентів, можливої неустойки та інших видатків, передбачених цим Договором. Відповідно до п.2.1. Договору - згідно договору іпотеки № ДІ-00-148/08 від 10 липня 2008 року укладеного одночасно з цим договором між Банком та [PERSON] , в забезпечення зобов`язань за дійсним договором Банком приймається в іпотеку - трикімнатна квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею - 65,1 кв.м. У разі настання страхового випадку за умовами договору страхування предмету іпотеки визначеного в п. 2.1 цього Договору предметом іпотеки у відповідності до ст.. 581 ЦК України стає право вимоги Банку , як Іпотекодержателя, до страховика. Право вимоги Банку до страховика може виникати у разі настання страхового випадку за умовами будь-якого іншого договору страхування, якщо згідно такого договору було застраховано предмет іпотеки, визначений в п. 2.1 цього Договору. [PERSON] не виконував належним чином умови Кредитного договору, зокрема, вчасно не здійснював повернення заборгованості по кредиту та процентам за його використання в обумовлені Кредитним договором строки. Внаслідок такого порушення в Позичальника утворилася прострочена заборгованість за Кредитним договором, і Банк був змушений звернутися з позовом до Придніпровського районного суду м. Черкаси про дострокове стягнення заборгованості по Кредитному договору та звернення стягнення на заставлене майно. 07 червня 2013 року рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 2-1332/2011 за позовом АБ «Укргазбанк» до [PERSON] на користь АБ «Укргазбанк» стягнено з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 00-148/08 від 07.04.2010 року в сумі 44298,52 дол. США, пеню в розмірі 30000 грн., штраф в розмірі 14700 грн. та 1700 грн. судового збору. Рішення суду вступило в законну силу і виконавчі листи було направлено до Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області для примусового виконання рішення суду. В процесі виконання рішення суду про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором, 07 жовтня 2019 року від органів ДВС до Банку було повернуто виконавчий лист з підстав відсутності майна у боржника. Банком було проведено додаткову перевірку майнового стану боржника. Відповідно до Листа № 8962/16.1-01.10 від 05.11.2019 Черкаського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, [PERSON] , [INFO] - [INFO] помер. Як вбачається з Листа № 3127/02-14 від 04.12.2019 Другої Черкаської державної нот контори, 04 грудня 2019 року зареєстровано претензію АБ «Укргазбанк» № 509/924/2019 від 29.11.2019 року до спадкоємців померлого [INFO] , [PERSON] , який проживав до смерті за адресою: [ADDRESS] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 215515363 від 08.07.2020 0 [PERSON] на праві приватної власності належала квартира за адресою: [ADDRESS] 29.11.2019 року, в межах строку визначеного ст. 1281 ЦК України, коли кредитору стало відомо про смерть боржника, Банком на адресу Другої Черкаської державної нот контори м. Черкаси була направлена претензія кредитора до спадкоємців [PERSON] з розрахунком суми боргу згідно якого загальний борг [PERSON] перед банком на день його смерті становив: 15250 дол. США по тілу кредиту строкові; 13622 дол. США по тілу кредиту прострочені; 180,59 дол. США по відсотках за користування кредитом строкові; 36504,81 дол. США по відсотках за користування кредитом прострочені; 159923,34 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 427788,05 грн. пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, а всього 65558,05 дол. США та 587711,39 грн. 10.12.2019 року нотаріус Другої черкаської державної нотконтори Демиденко О.А. повідомив Банк, що претензія Банку до спадкоємців померлого [INFO] [PERSON] зареєстрована. Інформацію про видачу свідоцтва про право на спадщину та спадкоємців не надав. Яук вбачається з Заяви № 747 від 01.08.2018, [PERSON] прийняв спадщину (незалежно від того, з чого вона складається) , що залишилась після померлого брата [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Аналіз зазначених норм права діє підстави для висновку, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст..ст. 1296, 1297 ЦК України є правом і обов`язком спадкоємця, але відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилом ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Законодавством визначено, що у подібних випадках відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками. Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину і не відмовились від її прийняття, змінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. Спадкування - це вольовий акт (окрім деяких винятків), яким спадкоємець свідомо приймає рішення про прийняття спадщини або свідомо не користується правом відмовитися від такого прийняття спадщини, тобто, безпосєрєднє волевиявлення або презємуються, якщо особа проживала зі спадкодавцем на момент вікриття спадщини і не відмовилася від її прийняття, або, якщо законний представник неповнолітньої чи недієздатної особи не відмовився від прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України, вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Відповідно до ч. 1 ст. 1231 ЦК України, до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. Відповідно до п.5.1, п. 5.2 Кредитного договору № 00-148/08 від 10.07.2008 року - сторони домовились про те, що Позичальник зобов`язується відшкодувати банку збитки, а також повернути Банку заборгованість по кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, неустойку та інші видатки, понесені Банком за цим Договором. При таких обставинах спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховану суму боргу, яккий виник за життя боржника - спадкодавця. В судовому засіданні встановлено, що загальний борг [PERSON] перед банком на день його смерті становив: 15250 дол. США по тілу кредиту строкові; 13622 дол. США по тілу кредиту прострочені; 180,59 дол. США по відсотках за користування кредитом строкові; 36504,81 дол. США по відсотках за користування кредитом прострочені; 159923,34 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 427788,05 грн. пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, а всього 65558,05 дол. США та 587711,39 грн. Відповідно до ст. 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. У разі видачі заставної перехід права власності на предмет іпотеки не допускається до повного задоволення вимоги за заставною, крім переходу права власності на предмет іпотеки в порядку спадкування чи правонаступництва. Відсутність у спадкоємця, який прийняв спадщину, свідоцтва про право власності на спадкове нерухоме майно не позбавляє кредитора спадкодавця звернутися на підставі норми статті 23 Закону України «Про іпотеку» до такого спадкоємця, що зволікає з отриманням свідоцтва з вимогами про звернення стягнення на спадкове майно, яке є предметом іпотеки. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Частиною 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно частини 1 статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Частинами 1,5, 9 статті 38 Закону України «Про іпотеку» визначено, якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, то іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Іпотекодавець і боржник, якщо він є відмінним від іпотекодавця, мають право виконати основне зобов`язання протягом тридцятиденного строку, вказаного в частині першій цієї статті, згідно з умовами та наслідками, встановленими статтею 42 цього Закону. З врахуванням вищенаведеного, АБ «Укргазбанк» вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано статтею 39 Закону України «Про іпотеку» , якою передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Аналіз положень статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», статей 328, 335, 376, 392 ЦК України дає підстави для висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (на підставі рішення суду) та два позасудові (на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя). У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передання іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. У спірному випадку іпотекодержатель на власний розсуд обрав судовий спосіб свого захисту звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки, у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», що відповідає вимогам закону. Приймаючи до уваги те, що звернення стягнення має відбуватись у межах процедури виконавчого провадження, то, відповідно до статей 19, 57 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження не позбавлені можливості заявляти клопотання про визначення вартості майна, а тому незазначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні не має вирішального значення та не тягне за собою безумовного скасування судових рішень. Зазначене вище узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеним у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 235/3619/15-ц (провадження № 14-11 цс 18). Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідач визнав позо в повному обсязі, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, а відтак позов підлягає задоволенню. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до платіжного доручення № 2939-114 від 09 липня 2020 року, АБ «Укргазбанк» при подачі позову було сплачено судовий збір в розмірі 35534 грн. 04 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. А тому, на піставі ст. 142 ЦПК Украіни, суд вважаєж за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору від суми сплаченого збору 35534,04 грн., що складає 17767 грн.02 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 50% сплаченого ними судового збору в розмірі 17767 грн.02 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved