Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Позивач у лютому 2016 року звернулась до суду з позовом та просить постановити рішення, на підставі якого стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 гривень щомісячно з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повнолітнього віку Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що із відповідачем вони перебували у цивільному шлюбі з грудня 2006 року. Від цього шлюбу народилася дитина - донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, з лютого 2013 року проживають окремо. Дитина проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не приймає участі у її вихованні та розвитку. Згоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач офіційно не працює, хоча має дохід,інших утриманців не має, фізично здоров, однак фактично ухиляється від виконання батьківських обов'язків, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач з'явилася, надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та вважає необхідним задовольнити їх, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Як зазначила позивач, вони із відповідачем перебували у цивільному шлюбі з грудня 2006 року. Сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], батьком якої записано [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 678 (а.с.4). Згідно виписки від 12.01.2016 року із будинкової книги про склад сім'ї, дитина [PERSON], 2007 року народження проживає разом із [PERSON] за адресою [ADDRESS], гуртожиток (а.с3). Як зазначила позивач, донька перебуває на її утриманні, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на виховання та утримання дитини, фізично здоров, аліментів нікому не сплачує, інших утриманців не має, однак матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду. Частинами 1,2,3 ст.181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі. Положення ст.181 СК України відповідають вимогам, передбаченим статтями 183, 184 цього Кодексу. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 17 встановлено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved