Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 28.12.2018 [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду міста Черкаси з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона відповідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.02.1988 № 186., виданого Виконавчим комітетом Черкаської міської ради на підставі довідки ЖБК-43 від 24.07.1997 за № 246 рішення виконкому від 16.12.1997 № 806, є власником квартири за адресою: м. Черкаси, вул. Привокзальна (Чекістів),4, кв. 55. [PERSON] є зареєстрованою особою в даній квартирі, хоча фактично не проживає в ній з 2008 року та в квартирі особистих речей його не має. Жодних перешкод в користуванні даною квартирою йому не вчинялось, що підтверджується актом сусідів. З 2008 року вона фактично проживає в даній квартирі та самостійно несе всі витрати по її утриманню. Реєстрація відповідача в належній їй квартирі обмежує її права як власника та впливає на розмір витрат на оплату житлово-комунальних послуг, можливість оформлення пільг. А тому просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 55 в будинку № 4 по вулиці Привокзальна в місті Черкаси. Позивач [PERSON] в судове засідання надала заяву в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задоволити, судові витрати залишити за нею, підтвердила обставини викладені в позові. При цьому проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Стислий виклад заперечень відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання. Причини неявки суду невідомі. Справу вирішено за правилами заочного розгляду передбаченими ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідача [PERSON] повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не зявився в судове засідання без повідомлення причин, у визначений судом строк відзив на позов, та докази, які б підтверджували такі заперечення суду не надав, а позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи. \~ \~ \~ \~ Інформація про рух справи, заяви та клопотання сторін. Ухвалою суду від 23.01.2019 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Фактичні обставини\~встановлені судом;\~зміст спірних\~правовідносин;\~докази,\~на підставі\~яких встановлені\~відповідні обставини; оцінка доказів та аргументів сторін. На підставі Свідоцтва про право власності №186 виданого 16.12.1997 Черкаською міською радою народних депутатів, - квартира [ADDRESS] (до перейменування Чекістів) належить [PERSON]. Відомості щодо укладення будь-яких правочинів відносно даної квартири в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна відсутні. Відповідач [PERSON], [INFO] з 10.02.1995 і по теперішній час зареєстрований за адресою [ADDRESS], що підтверджується відомостями Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради від 04.03.2019 №3870-01-10. Разом з ним за вказаною адресою зареєстровані [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] опитування сусідів № 241 від 11.02.2019 складеного [PERSON] (прож. [ADDRESS]), [PERSON] (прож. [ADDRESS]), [PERSON] (прож. [ADDRESS]) та посвідченого головою комітету самоорганізації населення мікрорайону «Соборний» [PERSON] - [PERSON], [INFO] не проживає за адресою [ADDRESS] більше 10 років. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. [PERSON] із ч. 1 ст. 316 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члені сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин суд, оцінивши докази надані позивачем, приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не проживає за місцем свої реєстрації за адресою [ADDRESS], вже понад рік не користується цим житлом та не сплачує за житлово-комунальні послуги, що у свою чергу порушує право позивача на реалізацію нею пільг по сплаті витрат, повязаних з утриманням житла. Договір найму житла між власником домоволодіння та відповідачем [PERSON] відсутній, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 317, 319, 321, 379, 391,405 ЦК України, ст. ст. 3, 12, 13, 81, 89, 263-266, 273, 280-284 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved