Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

У вересні 2017 р. позивач звернулась до суду із даним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності. Спірна квартира розташована на 6-у поверсі 9-ти поверхового будинку, складається з 1-єї кімнати, житловою площею 18.90 кв.м, загальною - 42.60 кв.м, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 30.12.2005 р. та поверховим планом квартири. Як вказує позивач, відповідач [PERSON] зареєстрована у спірній квартирі з 15.10.2009 р. по теперішній час, що підтверджується довідкою відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про реєстрацію місця проживання особи від 12.09.2017 р., але після реєстрації до теперішнього часу в квартиру не заселилась, і в спірній квартирі ніколи не проживала, житловою площею в квартирі не користувалась, і її речей в квартирі немає. При цьому відповідач [PERSON] жодного разу не намагалась заселитись в квартиру, та бажання користуватися квартирою не виявляла. Позивач вимушена сплачувати за відповідача комунальні платежі, експлуатаційні витрати, зберігати за нею реєстрацію в квартирі. Також неодноразово вона зверталась до відповідача з проханням знятися з реєстраційного обліку в спірній квартирі, але відповідач [PERSON] відмовилась зніматися з реєстраційного обліку в спірній квартирі. Тому позивач просить суд визнати відповідача [PERSON] такою, яка втратила право користування жилим приміщенням в [ADDRESS]. У судове засідання позивач не з'явилась, надіслала свою заяву щодо підтримки позову у повному об'ємі. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явилась, належним чином була повідомлена за місцем своєї реєстрації. Оскільки позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, а відповідач судом належним чином повідомлялась про судовий розгляд, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як було з'ясовано судом, [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності. Спірна квартира розташована на 6-у поверсі 9-ти поверхового будинку, складається з 1-єї кімнати, житловою площею 18.90 кв.м, загальною - 42.60 кв.м, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 30.12.2005 р. та поверховим планом квартири. У відповідності до ст. 191 ЦПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається належним йому майном на власний розсуд. Як з'ясував суд, відповідач [PERSON] зареєстрована у спірній квартирі з 15.10.2009 р. по теперішній час, але після реєстрації до теперішнього часу в квартиру не заселилась, і в спірній квартирі ніколи не проживала, житловою площею в квартирі не користувалась, і її речей в квартирі немає. Позивач вимушена сплачувати за відповідача комунальні платежі, експлуатаційні витрати, зберігати за нею реєстрацію в квартирі. Також неодноразово вона зверталась до відповідача з проханням знятися з реєстраційного обліку в спірній квартирі, але відповідач [PERSON] відмовилась зніматися з реєстраційного обліку в спірній квартирі. У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 29 ч. 1 та 4 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. У п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 12.04.1985 р. № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" зазначено, що у справах визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі ст. 71 ЖК України, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. У відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки обставини, викладені позивачем свідчать про те, що відповідач [PERSON] спірній квартирі не проживає із 2009 р., суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача [PERSON] та необхідність ухвалення рішення про задоволення позовних вимог щодо визнання відповідача втратившим право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь [PERSON] витрати по оплаті судового збору у розмірі 640 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved