Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий комплекс ЗАПОРІЖАВТОПОБУТХІМ» звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до [PERSON], Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» про усунення перешкод та повернення коштів за договором банківського рахунку. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що 22 грудня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий комплекс ЗАПОРІЖАВТОПОБУТХІМ», в особі директора [PERSON] було укладено договір № В09/0101/Т/302422 на розрахункове-касове обслуговування банківського рахунку. У липні 2014 року у Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий комплекс ЗАПОРІЖАВТОПОБУТХІМ» виникла необхідність, щодо розпорядження грошовими коштами на п/р 26004001302422 у ПАТ «АКТАБАНК», відповідно до договору № В09/0101/Т/302422 на розрахункове-касове обслуговування банківського рахунку. Проте, виявилось, що оригінал договору № В09/0101/Т/302422 на розрахункове-касове обслуговування банківського рахунку з усіма додатками та умовами щодо встановлених тарифів, також договір про відкриття п/р 26004001302422 укладений між Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий комплекс ЗАПОРІЖАВТОПОБУТХІМ», в особі директора [PERSON] - знаходиться у [PERSON] , який в свою чергу, відмовляється надати вищевказані документи, видати платіжне доручення на видачу коштів з п/р 26004001302422, чим фактично ставить Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий комплекс ЗАПОРІЖАВТОПОБУТХІМ» у тяжке матеріальне становище та перешкоджає здійсненню господарської діяльності товариства. 04 серпня 2014 року позивач подав до ПАТ «АКТАБАНК» платіжні доручення, а саме: №2839 на суму 44764,00 грн., отримувач УК у м. Запоріжжя Ордж. р-ну 11024000, *;105; авансові внески з податку на прибуток за 2014р; №2840 на суму 12100,00 грн., отримувач УК у м. Запоріжжя Ордж. р-ну 14010100, *;101; сплата ПДВ за липень 2014р.; №2844 на суму 44764,00 грн., отримувач УК у м. Запоріжжя Ордж. р-ну 11024000, *;105; авансові внески з податку на прибуток за 2014р. Однак ПАТ «АКТАБАНК» платіжні доручення не виконав, грошові кошти за призначенням не перерахував. Станом на дату подання позовної заяви на поточному рахунку позивача знаходиться 230349,53 грн. Відтак, Позивач вважає, що своїми діями ПАТ «АКТАБАНК» порушив вимоги законодавства України щодо виконання зобов'язань з перерахування грошових коштів за договором на розрахункове-касове обслуговування банківського рахунку. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, а також обставини, які їх підтверджують, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач 1 та Відповідач 2 у судове засідання не з'явились, проте про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши доводи сторін, ознайомившись із матеріалами справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22 грудня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий комплекс ЗАПОРІЖАВТОПОБУТХІМ», в особі директора [PERSON] було укладено договір № В09/0101/Т/302422 на розрахункове-касове обслуговування банківського рахунку. Відповідно до п. 1.1. договору Банк відкриває Клієнту поточний рахунок у національній та/або іноземній валюті для зберігання грошей та здійснення розрахунково-касового обслуговування Клієнта (надання послуг, які пов'язані з переказом коштів з/на рахунок Клієнта, видачею йому коштів у готівковій формі, а також здійсненням інших розрахунково-касових операцій) за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов цього договору та вимог чинного законодавства. Станом на 01 вересня 2014 року директором ТОВ «Науково-виробничий комплекс ЗАПОРІЖАВТОПОБУТХІМ» є [PERSON]. Матеріалами справи підтверджується, що 04 серпня 2014 року позивач подав до ПАТ «АКТАБАНК» платіжні доручення, а саме: №2839 на суму 44764,00 грн., отримувач УК у м. Запоріжжя Ордж. р-ну 11024000, *;105; авансові внески з податку на прибуток за 2014р; №2840 на суму 12100,00 грн., отримувач УК у м. Запоріжжя Ордж. р-ну 14010100, *;101; сплата ПДВ за липень 2014р.; №2844 на суму 44764,00 грн., отримувач УК у м. Запоріжжя Ордж. р-ну 11024000, *;105; авансові внески з податку на прибуток за 2014р. Також, відповідно до наданих доказів - на поточному рахунку позивача знаходиться 230349,53 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 115 ЦК України господарське товариство є власником: 1) майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; 2) продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; 3) одержаних доходів; 4) іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена лише у випадку і порядку, встановлених законом. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до вимог ст. 391 ГК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування й розпорядження своїм майном. У відповідності до ст. 386 ЦК України власник може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання порушення свого права власності. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1074 Цивільного кодексу України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Отже позивач є власником грошових коштів, що знаходяться на рахунку, яким він володіє, і право власності в силу ст.41 Конституції України та ст.321 Цивільного кодексу України є непорушним. У відповідності зі ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України). Згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні" банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що містяться в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу, банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що містяться в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. За недодержання строків, встановлених пунктами 8.1. та 8.2. статті 8, банк, що обслуговує клієнта, несе відповідальність, передбачену цим Законом. Банк, що обслуговує платника, та банк що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов'язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів. Відповідно до ст. 360 -7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Згідно до Постанови ВСУ від 16 січня 2012 року аналіз норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відтак, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий комплекс ЗАПОРІЖАВТОПОБУТХІМ» до [PERSON], Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» про усунення перешкод та повернення коштів за договором банківського рахунку підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved