Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Київенерго" звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за спожиту електричною енергію з відповідача - [PERSON] в сумі 1997,61 грн., 3% річних та інфляційної складової боргу в сумі 258,37 грн., всього - 2255,98 грн. Вимоги позивача мотивовані тим, що за адресою: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок споживача електроенергії, за яким здійснено постачання електричної енергії до вказаного помешкання, де проживає відповідач. Відповідно до п.п. 19, 21 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою КМУ від 26 липня 1999р. № 1357, - розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюється за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем, тобто, кількість спожитої енергії має щомісяця визначатися самостійно споживачем за фактичними показаннями приладу обліку електроенергії. Вартість електроенергії визначається як добуток обсягу споживання електроенергії на тариф, що діяв у періоді, за який здійснюється оплата. Відповідно до п.20 Правил користування електричною енергією для населення, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Згідно із п.48 Правил користування електричною енергією для населення, споживач несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. За результатами аналізу оплат було з'ясовано, що відповідач не своєчасно та не в повному обсязі сплачує за фактичне щомісячне споживання електричної енергії, що призвело до утворення заборгованості. Станом на 01.12.2013 року заборгованість за спожиту електроенергію становить 1 238,03 грн., що свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань та стало підставою для звернення до суду з позовом про стягнення цієї заборгованості. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також, три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних складає 1 796,40 грн. 28.05.2013 року за адресою боржника представниками ПАТ «Київенерго» було виявлено порушення: самовільне підключення електроустановок споживача до електромережі енергопостачальника після відключення поза приладом обліку енергії. На підставі виявлених порушень було складено акт про порушення №22589 від 28.05.2013 року, а на підставі акту на засіданні комісії було вирішено провести розрахунок вартості електроенергії. Нарахована сума складає 459,58 грн. Згідно зі ст.ст. 526, 625 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача наявну заборгованість. Представник позивача направила до суду письмову заяву, згідно якої підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві, просила їх задовольнити, справу просила розглянути у її відсутність та не заперечувала проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судових засідань повідомлявся судом належним чином - відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України є належним чином повідомленим про розгляд справи. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи, на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником особового рахунку № [NUMBER] , (отримувачем) електричної енергії, проживає в [ADDRESS]. Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, крім договорів, цивільні права та обов'язки виникають також з актів цивільного законодавства. Відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі Правила), останніми врегульовано відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками. Згідно вказаних правил, позивач, як енергопостачальник, постачав електричну енергію в необхідних споживачу обсягах, а споживач мав оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами). Правила обов'язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Згідно з п.п. 19, 21 Правил розрахунки населення за спожиту електричну енергію за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Згідно з п. 20 Правил розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. За результатами перевірки, проведеної позивачем, з'ясовано, що відповідач не своєчасно та не в повному обсязі сплачує за фактичне щомісячне споживання електроенергії, в результаті чого станом на 01.12.2013 року заборгованість відповідача за спожиту електроенергію становить 1 538 грн. 30 коп. та 459,58 борг за не обліковану електроенергію, що підтверджується відповідними розрахунками. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Доказів погашення заборгованості за спожиту електричну енергію відповідачем суду не надано. Отже, позовні вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими і підлягають задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 229, 40 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, вищезазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи наведене та

Outcome: approved