Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачем [PERSON], [INFO], зареєстрованою за адресою: [INFO], право на земельну частку (пай), розміром 2,51 умовних кадастрових гектарів, що розташована за межами населеного пункту на території Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) СМ № 0126490, в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 07.06.2001 року, та право на земельну частку (пай), розміром 2,51 умовних кадастрових гектарів, що розташована за межами населеного пункту на території Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) СМ № 0126489, в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 07.06.2001 року. Вказаний позов обґрунтований тим, що після смерті батька позивача, спадкодавця [PERSON], відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (паю), розміром 2,51 умовних кадастрових гектарів, що розташована за межами населеного пункту на території Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, право на яку посвідчено за померлою [PERSON] сертифікатом на право на земельну частку (пай) СМ № 0126490, та у вигляді земельної частки (паю), розміром 2,51 умовних кадастрових гектарів, що розташована за межами населеного пункту на території Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, право на яку посвідчено за померлим [PERSON] сертифікатом на право на земельну частку (пай) СМ № 0126489. Позивач звернулась до нотаріуса з метою отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на майнові права, які складаються з права на дві земельні ділянки площею 2,51 га, після смерті батька [PERSON], який помер 07 червня 2001 року, але нотаріусом відмовлено у вчинені даної нотаріальної дії, так як позивачем не надано оригінали сертифікатів на право на земельні частки (паї), оскільки останні втрачено. Захистити своє право в інший спосіб, крім звернення до суду з даним позовом, позивач не має можливості. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не прибули, останній подав до суду письмову заяву, в якій просить судове засідання провести без участі його та позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та просить їх задовольнити (а.с.85). Представник Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі, у судове засідання не прибув, подав до суду заяву в якій позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить розгляд справи здійснювати без його участі (65-66). Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, але надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, та просить суд здійснювати розгляд справи без її участі (а.с.56-58). Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, але надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, та просить суд здійснювати розгляд справи без її участі (а.с.52-54). Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв'язку із визнанням відповідачами обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно зі ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, пересвідчившись, що визнання відповідачами позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів), вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилась в с. Коровинці, Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією паспорта серії МВ № 600645, виданого Недригайлівським РВ УМВС України в Сумській області 25 грудня 2015 року (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження серії І-БП № 451312, батьками позивача зазначені: у графі «батько» [PERSON], у графі «мати» - [PERSON] (а.с.11). 11 вересня 1999 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє дівоче прізвище «Мелешко» на «Фаткуліна», що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-БП № 025195 (а.с.9). Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 17.09.2010 даний шлюб розірвано (а.с.10). 27 листопада 2015 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище «Фаткуліна» на «Шалімова», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-БП № 101992 (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про народження батька позивача серії ЯД № 030403 вбачається, що його батьками зазначені: у графі «батько» [PERSON], у графі «мати» - [PERSON] (а.с.12). [PERSON] та [PERSON], рідні дід та баба позивача по лінії батька, зареєстрували шлюб 09 травня 1954 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії ЯТ № 786676 (а.с.13). [PERSON], рідний дід позивача по лінії батька, помер 21 листопада 1995 року в с. Муховате, Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП № 298074 (а.с.17). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 2,51 гектара в умовних кадастрових гектарах, що розташована за межами населеного пункту на території Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, право на яку посвідчено за померлим сертифікатом на земельну частку (пай) серії СМ № 0126489 (а.с.23). З інформації відділу у Недригайлівському районі Сумської області Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 24.10.2017 за вих. № 17/138-17 вбачається, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Недригайлівською районною державною адміністрацією членам КСП «Комінтерн», запис під номером 1489 від 27.02.1997, [PERSON] на підставі розпорядження голови Недригайлівської районної державної адміністрації від 29.01.1997 № 29, був виготовлений сертифікат серії СМ № 0126489 на право на земельну частку (пай) розміром 2,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка знаходиться на території Коровинської сільської ради Недригайлівського району (а.с.22). Наявність права на земельну частку (пай) підтверджується також витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 25.10.2017 за вих. № 453/168-17 (а.с.21). З довідки, виданої виконавчим комітетом Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області 08.06.2017 за вих. № 1358 вбачається, що [PERSON], [INFO], до дня смерті 21 листопада 1995 року був зареєстрований за адресою: [INFO]. На момент смерті з ним була зареєстрована дружина [PERSON], [INFO]. Спадкоємцем на майно після смерті [PERSON] є [PERSON], яка своєчасно вступила в управління та володіння спадковим майном, так як вона постійно проживала з спадкодавцем на час відкриття спадщини в селі Мухувате, Недригайлівського району Сумської області до смерті, на час смерті, але юридично спадщину не оформила, так як померла 28.05.2000. Заповіт від імені [PERSON] у виконкомі Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області не посвідчувався (а.с.14). [PERSON], рідна баба позивача по лінії батька, померла 28 травня 2000 року в с. Коровинці, Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП № 082945 (а.с.15). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 2,51 гектара в умовних кадастрових гектарах, що розташована за межами населеного пункту на території Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, право на яку посвідчено за померлою сертифікатом на земельну частку (пай) серії СМ № 0126490 (а.с.20). З інформації відділу у Недригайлівському районі Сумської області Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 24.10.2017 за вих. № 18/138-17 вбачається, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Недригайлівською районною державною адміністрацією членам КСП «Комінтерн», запис під номером 1490 від 27.02.1997, [PERSON] на підставі розпорядження голови Недригайлівської районної державної адміністрації від 29.01.1997 № 29, був виготовлений сертифікат серії СМ № 0126490 на право на земельну частку (пай) розміром 2,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка знаходиться на території Коровинської сільської ради Недригайлівського району (а.с.19). Наявність права на земельну частку (пай) підтверджується також витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 25.10.2017 за вих. № 453/168-17 (а.с.18). За життя, 09 вересня 1996 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області та зареєстрований в реєстрі за № 111, за яким все своє майно, яке буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, заповіла [PERSON], батьку позивача по справі (а.с. 27). З інформації, наданої приватним нотаріусом Недригайлівського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] 02.03.2018 за вих. № 171/01-16 вбачається, що після смерті 21.11.1995 [PERSON], та 28.05.2000 [PERSON] спадкові справи не заводились та свідоцтва про право на спадщину не видавались. 09.09.1996 від імені [PERSON], [INFO], складено заповіт, посвідчений Коровинською сільською радою Недригайлівського району Сумської області та зареєстрований в реєстрі за № 111, який не змінювався та не відмінявся. Вказане підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), (а.с.72-79). [PERSON], батько позивача по справі, помер 07 червня 2001 року в смт. Степанівка, Сумського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП № 117763 (а.с.16). З довідки, виданої виконавчим комітетом Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області 08.06.2017 за вих. № 1360 вбачається, що після смерті [PERSON], який помер 21 листопада 1995 року, спадкоємцем є його дружина [PERSON], яка своєчасно вступила в управління та володіння спадковим майном, так як вона постійно проживала з спадкодавцем на час відкриття спадщини в селі Мухувате, Недригайлівського району Сумської області до смерті, на час смерті, але юридично спадщину не оформила, так як померла 28 травня 2000 року. Від імені [PERSON] у виконкомі Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області 09.09.1996 посвідчувався заповіт за реєстровим номером 111 (його не змінено і не відмінено) на сина [PERSON], який своєчасно вступив в управління та володіння спадковим майно, так як на протязі шести місяців з дня смерті спадкодавця розпорядився особистими речами померлої - у травні 2001 року, але юридично спадщину не оформив, так як помер 07 червня 2001 року (а.с.25). Таким чином, [PERSON], син [PERSON] та [PERSON] (баби та діда позивача) і батько позивача по даній справі, є таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки відповідно до вимог ст. 529, ст. 549 ЦК УРСР 1963 року у травні 2001 року фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, яка, в свою чергу, прийняла спадщину після померлого 21 листопада 1995 року свого чоловіка [PERSON]. З довідки, виданої виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Сумського району Сумської області 14.07.2017 за вих. № 33-02-36 вбачається, що [PERSON], який помер 07 червня 2001 року, був постійним мешканцем [ADDRESS]. [PERSON] до дня смерті і на момент смерті постійно проживав і був зареєстрований разом з дружиною [PERSON], [INFO], та дочкою [PERSON], [INFO], відповідачами по справі, [ADDRESS], за адресою: вул. Центральна, смт. Степанівка, Сумського району Сумської області. Заповіт від імені [PERSON] [PERSON] селищною радою не посвідчувався (а.с.26). З повідомлення [PERSON] районної державної нотаріальної контори Сумської області від 01.02.2018 за вих. № 251/01-16 вбачається, що після померлого 07.06.2001 року [PERSON] [PERSON] райдержнотконторою 18.04.2002 за р№ 799 с/с № 263 було видане свідоцтво про право на спадщину. Після померлої 28.05.2000 [PERSON] та померлого 21.11.1995 [PERSON] спадкові справи не заводились, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с.60). З наданої [PERSON] обласним нотаріальним архівом Сумської області, на запит суду, копії спадкової справи №260/2011 (а.с.79-83), заведеної після смерті [PERSON], який помер 07 червня 2001 року, вбачається, що справа заведена за заявою спадкоємця за законом дочки [PERSON], позивача по справі, та видано на її імя свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з однієї третьої частини квартири, під номером 16 (шістнадцять) в будинку під номером 33 (тридцять три), по вулиці Центральна, смт. Степанівка, та грошового вкладу, що знаходиться на зберіганні у відділенні банку № 48/078 смт. Степанівка. Від інших спадкоємців [PERSON] та [PERSON], відповідачів по справі, надійшли заяви про відсутність претензій щодо прийняття спадщини за законом дочкою [PERSON] (позивачем) та про небажання оформлення спадщини, тобто фактично про відмову від прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] На даний час позивач [PERSON] бажає оформити спадщину після смерті свого померлого батька [PERSON] у вигляді земельних часток (паїв) розміром 2,51 гектара в умовних кадастрових гектарах, що розташовані за межами населеного пункту на території Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, право на які посвідчено за померлими [PERSON] та [PERSON] відповідно сертифікатами на земельні частки (паї) серії СМ № 0126489 та серії СМ № 0126490, однак, при оформленні спадщини виявилося, що оригінали вказаних сертифікатів на земельні частки (паї), втрачено. Оскільки на даний час зазначені сертифікати втрачено, а одержати їх дублікати в компетентних органах неможливо у зв'язку з смертю власників, позивач не може отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на земельні частки (паї). При зверненні до нотаріуса щодо питання оформлення спадщини, позивачу було відмовлено у цьому шляхом винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.24). Оскільки зазначені правовідносини виникли під час дії Цивільного Кодексу 1963 року, то згідно з п. 4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року, необхідно застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року. Згідно ч.1, 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. У відповідності до ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно з ст. 549 ЦК УРСР 1963 року вважається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 560 ЦК УРСР 1963 року спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Ст. 561 цього ж кодексу визначає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Дана стаття не встановлює граничного строку, протягом якого спадкоємець, який прийняв спадщину повинен звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва. Крім того, статтею 1217 ЦК України встановлені види спадкування, згідно якої спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). На підставі ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах спадкування»). На підставі ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Беручи до уваги, що позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] у виді земельних часток (паїв), які останній прийняв, у свою чергу, після смерті батька [PERSON] та матері [PERSON], але у зв'язку з втратою правовстановлюючих документів, сертифікатів на земельні частки (паї) СМ № 0126490 та серії СМ № 0126489, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, то позов підлягає задоволенню, оскільки рішення суду буде підставою для оформлення права позивача на ці земельні частки. Вимога про стягнення судових витрат позивачем не заявлена. На підставі викладеного,

Outcome: approved