Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з даним позовом, в якому вказала, що позивачка та відповідач мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] . Згідно з заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду № 346/843/18 від 19.04.2018 року відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання малолітньої дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень, які останній сплачує затримкою. Відповідно до листа Коломийського міськрайонного ВДВС № 56519075/1 від 15 квітня 2019 року відповідач отримує пенсію, розмір якої становить 6207,39 грн. Таким чином, відповідач має стабільний дохід та відповідно має змогу сплачувати аліменти на утримання малолітньої доньки в частці від доходу. Також, враховуючи те, що дочка спостерігається на диспансерному обліку, часто хворіє простудними захворюваннями і в анамнезі має діагноз - білково-енергетична недостатність І ступеня. Тому потребує лікування з посиленим харчуванням, дотриманням дієти з підвищеним вмістом білка, вітамінів та поживних речовин, необхідність санаторно-курортного лікування та підтримуючої терапії, а тому просить стягнути з відповідача також додаткові витрати на лікування та реабілітацію дочки в сумі 1000 грн. щомісячно. Вважає, що відповідач може сплачувати аліменти на дитину у більшому розмірі, тому просила збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти із твердої грошової суми в розмірі 1200 гривень на 1/4 частку від заробітку [PERSON] . Позивач в судове засідання подала суду заяву, в якій позовні вимоги змінила, просить стягувати з відповідача аліменти в сумі 2000 грн.,справу розглянути справу за її відсутності,іншу вимогу залишити без розгляду. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав частково , просить прийняти рішення ,яким стягувати з нього аліменти в сумі 2000 грн.,справу розглянути за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого міським відділом РАЦС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області від 22 липня 2015 року (а.с.6), [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . На підставі заочного рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від № 346/843/18 від 19.04.2018 року відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання малолітньої дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На даний час неповнолітня дитина [PERSON] проживає із матір`ю. Статтею 141 СК України, що встановлює рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини, визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу дії ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пленум Верховного Суду України у роз`ясненнях, викладених у пункті 23 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звертає увагу судів на те, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до частини другої статті 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки у меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. Крім того, батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини. Розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись. Прийняття Закону «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів» спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягуваних з відповідача аліментів, оскільки останні стягуються у твердій грошовій сумі, а не частці від заробітку. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, та збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі заочного рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.04.2018 року у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень до досягнення дитиною повноліття. При прийнятті рішення про стягнення аліментів в сумі 2000 грн. з відповідача, суд бере до уваги відзив відповідача, в якому він просить задовольнити саме таку суму,крім цього, вказує на те,що у нього на утриманні є ще дві неповнолітні дитини. Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувачааліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому стягнення аліментів в збільшеному розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позовної вимоги, та враховуючи, що позивач за даною категорією справи була звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40грн. На підставі ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік», ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 180-183, 185, 192 СК України,

Outcome: approved