Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON], треті особи Орган опіки та піклування Запорізької міської ради по Вознесенівському району, Орган опіки та піклування Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької міської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON], який у 2009 році було розірвано. [INFO] від шлюбу народилася донька [PERSON] Після розлучення [PERSON] перестав взагалі цікавиться життям дитини, участь у її вихованні не приймає. За рішенням суду, з [PERSON] на користь позивача на утримання дитини стягнуто аліменти, які відповідач сплачував неругулярно, до квітня 2015 року. Востаннє малолітня [PERSON] бачила свого батька у 2013 році на свій день народження. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] участь у вихованні дитини не приймає, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавиться життям доньки, не спілкується з нею, не надає матеріальної допомоги на її утримання, не піклується про стан здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, позивач просила позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, представником позивача - [PERSON] подано заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився, про день і час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, як шляхом направлення судових повісток за останнім відомим місцем проживання так і через оголошення у пресі, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності, як і заперечень на позов, до суду не надходило. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Запорізької міської ради по Вознесенівському району Салтан В.Ю. подав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника відділу, підтримує висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до [PERSON], [INFO]. Представник третоьї особи Органу опіки та піклування Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької міської ради в судове засідання не з'явився. Голова райдержамінстрації Свєшніков В.В. подав суду заяву про проведення судового засідання у відсутність представника відділу. Згідно ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, враховуючи, те, що відповідач неоднаразово повідомлявся про день, час та місце розгляду справи належним чином, проте, до суду не з'явився, вважає за можливе розглянути справу за його відсутністю, на підставі наявних доказів, які є достатніми для постановлення рішення, та ухвалення заочного рішення, проти чого не заперечує представник позивача. Дослідивши матеріали цивільної справи у сукупності, суд вважає, позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до статті 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховуватидитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бутипозбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Згідно вимог статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягенння нею повнолітння. Позбавлення батьків батьківських прав не припиняє їхнього аліментного обов'язку щодо дитини. Стаття 18 Конвенції про права дитини передбачає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно ст. 12 Закону України „Про охорону дитинства", на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Судом встановлено, що сторони по справі, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 19 березня 2009 року розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбу зроблений відповідний актовий запис за № 71 від 2009 року, і підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим 20 травня 2010 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], який видано 16 вересня 2011 року Виконкомом Благовіщенської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області, 16 вересня 2011 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], після реєстрації шлюбу призвіще [PERSON] було змінено на прізвище [PERSON]. [INFO] в місті Запоріжжі народилася [PERSON], матір'ю якого записана [PERSON], а батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видано 11 листопада 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції, актовий запис № 664. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2009 року, з відповідача [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів доходів щомісячно, але не менще ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16 грудня 2008 року і до повноліття дитини. Як вбачається із довідки КУ «Кам'янсько-Дніпровської РЦПМСД Благовіщенської АЗПСМ від 12 вересня 2016 року № 4, [PERSON], 1983 року народження, батьківські обов'язки не виконує. Станом здоров'я доньки [PERSON], 2004 року народження, не цікавиться. На профілактичні огляди та щеплення дитину завжди приводить мати, [PERSON] Батько, [PERSON] разом із донькою Благовіщенську амбулаторію жодного разу не відвідував. Згідно довідки директора Благовіщенської загальноосвітньої школи Кам'янсько-Дніпровської районної ради від 05 вересня 2016 року № 671, [PERSON], 1983 року народження, батьківські збори або святкові заходи доньки [PERSON], 2004 року народження, не відвідує, успіхами дитини не цікавиться. Участь у роботі батьківського активу надає допомогу чоловік [PERSON] - гр. [PERSON], 1982 року народження. Із висновку районної адміністрації по Вознесенівському району Запорізької міської ради від 10 листопада 2016 року № 01-10/3242, вбачається, що районна адміністрація по Вознесенівському району Запорізької міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до доньки [PERSON], [INFO]. При вирішенні питання доцільності або недоцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до його доньки, комісією з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району були витребувані довідки із КУ «Кам'янсько-Дніпровської РЦПМСД Благовіщенської АЗПСМ та Благовіщенської загальноосвітньої школи Кам'янсько-Дніпровської районної ради, в якій зазначалося про те, що [PERSON] не виконує своїх батьківських обов'язків. Окрім того, встановлено, що [PERSON] станом на 01 листопада 2016 року має заборгованість по сплаті аліментів у сумі 12 509 грн. 37 коп. Відділом був здійснений вихід за останньою відомою адресою [PERSON], [ADDRESS], проте, потрапити до помешкання не виявилось можливим, оскільки двері квартири ніхто не відчинив, йому залишено запрошення до Відділу по району служби (управління) у справах дітей міської ради. Також, до районної адміністрації надійшла письмова заява від малолітньої [PERSON], у якій вона повідомила, що свого батька бачила приблизно три роки потому, він з нею не спілкується, зі святами не вітає та вона висловлює бажання про позбавлення його батьківських прав по відношенню до неї. Суд, дійшов до висновку, що підстави для не прийняття зазначеного висновку до уваги при розгляді вказаної справи, відсутні. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. ст. 10, 57, 60 ЦПК України, суд вирішує цивільно-правовий спір на засадах змагальності, кожна сторона зобов'язана доказами довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 212 ЦПК України передбачає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що позивачем суду надано достатньо доказів, які свідчать про те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї дитини, тривалий час зв'язок із донькою не підтримує, не спілкується з дитиною, не виявляє до власної дитини батьківського піклування, не забезпечує її необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням не піклується її здоров'ям, умовами виховання та розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання [PERSON] не надає. Вказані обставини відповідачем не спростовані. Більш того, будучи неодноразово належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи про позбавлення відповідача батьківських прав, [PERSON] в жодне судове засідання не з'явився, заперечень або пояснень на позов суду не надав, що на думку суду, також свідчить про байдужість відповідача до його малолітньої доньки та її долі. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як нехтування [PERSON] своїми батьківськими обов'язками, а тому суд вважає, що є підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, що пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved