Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третьої особи: Орган опіки та піклування Глибоцької районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 18 травня 2000 року вона розірвала шлюб з відповідачем. За час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою в с. Купка Глибоцького району та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач більше 14 років взагалі не займається вихованням сина, його матеріальним становищем не цікавиться, не спілкується з ним, не проявляє щодо нього щонайменшої батьківської турботи, не цікавиться його здоров'ям та життям. Крім того, злісно ухиляється від сплати аліментів, визначених постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 10 листопада 1999 року, в результаті чого станом на 01 серпня 2014 року його заборгованість по виплаті аліментів складає 18 361 гривні 50 копійок. Зважаючи на вказані обставини просить суд позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю і в своїх поясненнях підтвердив обставини, які викладені в позовній заяві. Просив суд позов задовольнити. Відповідач - [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. Представник третьої особи органу опіки та піклування Глибоцької РДА Чернівецької області Лотоцька Т.М. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного суду України в п.15 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Судом встановлено, що [PERSON], народився [INFO] в селі Карапчів Глибоцького району Чернівецької області, його батьками є [PERSON] та [PERSON], актовий запис №35, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 21 червня 2005 року відповідно до (а.с. 6). 19 жовтня 2001 року між сторонами шлюб розірвано (а.с. 5). Відповідно до постанови Глибоцького районного суду Чернівецької області від 10 листопада 1999 року [PERSON] зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], проте від сплати аліментів ухиляється, станом на 01 серпня 2014 року, сума його заборгованості по виплаті аліментів складає 18 361 гривня 50 копійок, що підтверджується розрахунком про розмір заборгованості по виплаті аліментів виданим ВДВС Глибоцького РУЮ Чернівецької області (а.с. 13). Як вбачається із довідки наданої Купський навчально-виховний комплекс №2: [PERSON], дійсно навчається в 9-му класі, є здоровим, розумним та веселим хлопчиком, любить спорт, захоплюється танцями. Враховуючи, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків, в жовтні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до органу опіки і піклування з заявою про надання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її сина, однак було вирішено вважати недоцільним позбавити [PERSON] батьківських прав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] з народження дитини, з [INFO], не брав участі у вихованні дитини, не цікавилася його навчанням, матеріально не забезпечував. На думку суду, позивач належними та допустимими доказами довів, що відповідач [PERSON] протягом 14 років самоусунувся від виховання та утримання свого сина, не піклується про фізичний, духовний розвиток дитини, навчання, не забезпечує необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною. Зазначені обставини підтверджені в судовому засіданні поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], письмовими доказами по справі, а також поясненнями самої дитини [PERSON], який в судовому засіданні підтвердив, що свого батька він не знає та жодного разу його не бачив. Відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). При цьому суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України). Аналізуючи вищевказаний висновок в сукупності з іншими представленими суду доказами, суд, вважає його недостатньо обґрунтованим і таким, що порушує інтереси дитини. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню свого малолітнього сина [PERSON], не піклується про його здоров'я, фізичний, моральний та духовний розвиток, матеріально не утримує його, суд вважає, що позов слід задовольнити На підставі викладеного, ст.ст. 164, 166 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved