Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON]. На обґрунтування своїх вимог посилається на ті обставини, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 2002 року по 28 серпня 2007 року у період якого у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Стверджувала, що малолітня донька проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні, а відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та не надає матеріальної допомоги на її утримання. У зв'язку з чим, просила позов задовольнити. Згідно з частиною 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача та не заперечував проти заочного розгляду справи. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] викликався в судове засідання у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем його проживання, проте до суду він не з'явився, про причини неявки не повідомив, письмовий відзив на позов не подав. Представник третьої особи - Помилуйко К.В. у судове засідання не з'явилась, однак направила на адресу суду заяву в якій позов підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти його задоволення, а розгляд справи просила провести за її відсутності. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, встановив наступні обставини. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 22 листопада 2002 року по 28 серпня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.19) та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.20). [INFO] року у сторін народилась донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.21). 29 січня 2007 року Таращанським районним судом Київської області розглянуто цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та цього ж дня видано виконавчий лист про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17 січня 2007 року (а.с.4), який пред'явлений позивачем до виконавчої служби для примусового виконання. Відповідно до розрахунку заборгованості 23178135/7 здійсненного державним виконавцем Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві (а.с.25-27), заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів за період з 01 березня 2013 року по 26 грудня 2017 року становить 55 319,35 грн. Як видно з листів Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві (а.с.28,29), слідчим відділом розслідувалась кримінальна справа № 02-13576, яка порушена 26 травня 2008 року відносно [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України за фактом злісного ухилення від сплати аліментів на утримання дітей. Відповідно до довідки № 86 від 10 лютого 2012 року (а.с. 22), [PERSON] з 02 червня 2008 року відвідувала Таращанський дошкільний навчальний заклад ясел-садка № 6 «Барвінок». За час її перебування у дошкільному закладі, станом на дату видачі довідки, її батько [PERSON] жодного разу не відвідував доньку. Сімейного лікаря [PERSON] відвідує тільки в присутності її матері [PERSON] або бабусі, що підтверджується постановою ЛКК № 555 виданою 23 листопада 2017 року КЗ ТРР «Таращанський ЦПМСД» (а.с.23). Крім того, відповідно до довідки відділу освіти і науки Таращанської районної державної адміністрації за вихідним № 66 від 07 червня 2016 року, [PERSON] самостійно виховує доньку [PERSON], яка навчається у Таращанському навчально-виховному комплексі «Гімназія «Ерудит» - загальноосвітня школа І ступеня» Таращанської районної ради Київської області, а батько [PERSON] участі у вихованні доньки не бере (а.с.24). Висновком № 05-21/225 від 31 січня 2018 року Таращанської районної державної адміністрації також підтверджується, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків і може бути позбавлений своїх батьківських прав у відношенні доньки (а.с.47-48). Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він, зокрема, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Ураховуючи характер поведінки відповідача, його відношення до виконання своїх батьківських обов'язків, а також те, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки та не сплачує аліменти, має заборгованість, не цікавиться життям доньки, навчанням, не відвідує її, будь-якої участі у її вихованні не бере, суд вважає, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а тому його слід позбавити батьківських прав відносно доньки [PERSON]. Таке рішення буде відповідати інтересам самої [PERSON]. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved