Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 23 листопада 2002 року уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON], яка після розірвання шлюбу проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку не виконує свого обовязку по утриманню дитини. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не зявилась, попередньо подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позов підтримала, зіславшись на доводи викладені у ньому. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та погодився сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу). Вказав, що працевлаштований та отримує дохід. Крім того, на його утриманні також перебуває син [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони з 23 листопада 2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 03 жовтня 2011 року. Від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД № 140571 від 13 липня 2011 року, виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції, про що зроблено актовий запис за № 12. Дочка [PERSON] проживає разом із матірю [PERSON] по вул. Б. Хмельницького, 19 в с. Ангелівка Тернопільського району, що підтверджується довідкою про склад сімї, виданою виконкомом Романівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області за № 118 від 12 березня 2018 року. Згідно довідки виданої амбулаторією загальної практики сімейної медицини від 12 березня 2018 року, дочка [PERSON], [INFO], знаходиться від народження під наглядом сімейного лікаря в Ступнівській амбулаторії загальної практики сімейної медицини. Дитина часто хворіє простудними захворюваннями, гострим бронхітом, гострим ларингітом. У період з 14 вересня 2012 року по 28 вересня 2012 року [PERSON] перебувала на лікуванні у Тернопільській обласній дитячій лікарні із діагнозом хронічний антральний гастрит 2 ступеня, що підтверджується витягом з медичної картки стаціонарного хворого за № 10200. З довідки чергового лікаря Тернопільського районного територіального медичного обєднання за № 675 від 07.11.2018 року встановлено, що 07 листопада 2013 року [PERSON] зверталась у травмпункт із діагнозом перелом човноподібної кістки лівої стопи. Із характеристики комунального закладу Ангелівської [PERSON] ступенів Тернопільської районної ради Тернопільської області за № 03-14 від 29 березня 2018 року вбачається, що [PERSON] навчається у даній школі з 2010 року. [PERSON] працьовита, вихована, ввічлива та з повагою ставиться до старших. Як вбачається з довідки виданої СПД-ФО [PERSON] за № 3 від 21 березня 2018 року, [PERSON] працював за трудовим договором у ФОП [PERSON] у період з 01 червня 2017 року по 31 жовтня 2017 року та отримав дохід у розмірі 16498,28грн. Згідно свідоцтва про народження серії І-ИД № 163509, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції від 30 серпня 2012 року встановлено, що на утриманні в [PERSON] ще є син [PERSON], [INFO]. Відповідно до інформації з реєстру МВС України встановлено, що [PERSON] належить автомобіль MISUBISHI L200, 2008 року випуску. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду,приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Вимогами ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Встановлено, що відповідач є молодою особою, працездатного віку, стан здоровя задовільний, а тому не позбавлений можливості працювати та виконувати свій батьківський обовязок по утриманню дитини. [PERSON] офіційно працевлаштований у ФОП [PERSON], отримує регулярний та стабільний заробіток, інших доходів не має. Крім доньки [PERSON], на його утриманні перебуває син [PERSON], [INFO]. Враховуючи вищезазначене та приймаючи до уваги вік відповідача, стан здоровя, наявність рухомого майна, враховуючи інтереси та потреби дитини, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дочки [PERSON], [INFO] слід визначити в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідачем не представлено суду будь-яких доказів про те, що він за своїм станом здоровя чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обов'язків по утриманню дитини та сплачувати аліменти у розмірі визначеному судом. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати судового збору у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved