Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить суд винести рішення, яким визнати за позивачем [PERSON], [INFO], жителем [INFO], право власності на нежитлове приміщення (магазин), розташоване в селі Томашівка, вул. Козацька, 17, Недригайлівського району Сумської області. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити. Представник Томашівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі, в судове засідання не зявився, надав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та проти задоволення позову не заперечує (а.с.31). Суд, заслухавши позивача та його представника, перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 22 червня 2010 року позивач [PERSON] уклав письмовий договір купівлі-продажу нежитлового приміщення (колишнього магазину "Продтовари № 1"), розташованого в селі Томашівка, вул. Козацька, 17, Недригайлівського району Сумської області, з Томашівським сільським споживчим товариством (ССТ) в особі ліквідатора [PERSON], що діяв на підставі постанови Господарського суду Сумської області від 25 січня 2010 року у справі № 19/2-10 (а.с.7). За даним договором сторони домовились, що позивач купує у Томашівського ССТ нежитлове приміщення колишнього магазину за 5 000 грн. 22 червня 2010 року позивач передав кошти в сумі 5 000 грн. [PERSON], що підтверджується прибутковим касовим ордером № 5 від 22 червня 2010 року (а.с.9) та цього ж дня було складено акт приймання-передачі майна (а.с.8). Після придбання у власність нежитлового приміщення позивач став проводити в ньому ремонт. У березні місяці 2012 року до позивача звернувся другий ліквідатор Томашівського ССТ [PERSON], що діяв на підставі постанови Господарського суду Сумської області від 05 травня 2011 року у справі № 19/2-10 та повідомив його, що договір купівлі-продажу та акт приймання-передачі майна від 22 червня 2010 року, який він укладав із [PERSON] є недійсні та запропонував прийняти участь в аукціоні і доплатити Томашівському ССТ за нежитлове приміщення магазину гроші в сумі 5 550 грн., на що позивач погодився. 06 квітня 2012 року позивач передав ліквідатору Томашівського ССТ [PERSON] в якості попередньої оплати за нежитлове приміщення магазину 1600 грн., що підтверджується рахунком № 8 від 06 квітня 2012 року (а.с.18). 02 жовтня 2012 року позивач передав ліквідатору [PERSON] гарантійний внесок у сумі 1050 грн. за участь в аукціоні з продажу майна Томашівського ССТ та реєстраційний внесок на аукціон у сумі 25,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 2 (а.с.19). 05 жовтня 2012 року в м. Конотоп, вул. Лазаревського, 15/2, Сумської області відбувся аукціон із продажу даного нерухомого майна (а.с.23). 03 червня 2013 року після проведення аукціону позивач підписав з [PERSON] договір купівлі-продажу майна № 4, акт прийому-передачі та сплатив гроші в сумі 3601 грн.(а.с.20-22). Всього позивач сплатив 11 276 грн. Після придбання нерухомого майна на аукціоні та виготовлення технічної документації позивач звернувся до реєстраційної служби Недригайлівського районного управління юстиції з проханням зареєструвати за ним право власності на дане нерухоме майно. Але державний реєстратор відмовив йому у прийнятті документів на реєстрацію так, як договір купівлі-продажу нерухомого майна не посвідчений нотаріально. Нотаріус відмовляється посвідчити даний договір так, як після придбання нерухомого майна на аукціоні пройшло більше ніж 30 днів. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Продавець та Покупець домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується підписанням сторонами договору купівлі-продажу і акту приймання-передачі майна, та відбулося повне виконання умов договору. Виходячи з наведеного, право власності на майно, визначене в предметі договору, а саме: нежитлове приміщення (магазин), розташоване в селі Томашівка, вул. Козацька, 17, Недригайлівського району Сумської області, перейшло до нового власника, на підставах, що не заборонені законом, зокрема згідно з договором купівлі-продажу та актом приймання-передачі майна до нього. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є добросовісним набувачем, дане майно ним було придбане на законних підставах. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Outcome: approved