Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON],[INFO]. Посилається в позові на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, в якому [INFO] року народився син [PERSON]. Протягом останніх трьох років відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утриманя сина, а тому просить задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку позивачки, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивачки,дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, виходячи з наступного. Сторони перебувають у шлюбі з 28.01.1889 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. /а.с. 5-6/ Протягом останніх трьох років відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання сина, участі в його вихованні не приймає. Відповідно до ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Тобто, законом покладено обов»язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття на обох батьків. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Так, відповідач тривалий час не спілкується з дитиною, не утримує її матеріально в належному обсязі відповідно до віку та потреб дитини, життям та здоровям дитини не цікавиться, про фізичний та духовний розвиток дитини останній також не турбується. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів та наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей. Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Сторони такої домовленості до звернення до суду не досягли. Виходячи з того, що відповідач працездатний, може утримувати свого неповнолітнього сина та зобов»язаний до цього законом, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивачки. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Позивачка в судовому засіданні пояснила, що відповідач не працює, стабільного заробітку не має. Виходячи з цього,суд приходить до висновку стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в твердій грошовій сумі.

Outcome: approved