Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду та в судовому засідання вимоги підтримала та просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO] до її повноліття в розмірі 1\\4 з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідач є батьком дитини, згідно свідоцтва про народження, та в добровільному порядку коштів на її утримання не надає. Також просила стягнути з відповідача аліменти за минулий час з вересня 2014 року по липень 2016 року в розмірі 7401 грн. 30 коп. на утримання доньки на її користь. Відповідач в судовому засіданні з позовними вимогами погодився, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки до її повноліття, також погодився з сумою аліментів за минулий період в розмірі 7401 грн. 30 коп. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 3). Дитина знаходиться на утриманні матері [PERSON], а відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Між сторонами склалися сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 ч.1 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, чина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Тому, з урахуванням викладеного суд вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку на утримання дитини на користь позивачки до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду з 22.08.2016 року. Стаття 191 ч.2 Сімейного Кодексу України передбачає, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержувати у зв"язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. В судовому засіданні відповідач погодився на стягнення з нього аліментів на утримання дитини за минулий час з вересня 2014 року по липень 2016 року в тому розмірі, який просила позивачка в сумі 7401 грн. 30 коп. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України підставою звільнення від доказування є обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З урахуванням викладеного суд вважає необхідним задоволити позовні вимоги про стягнення аліментів за минулий час за період з вересня 2014 року по липень 2016 р. в розмірі 7401 грн. 30 коп. Згідно ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судові витрати в розмірі 551-20 грн.

Outcome: approved