Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивачка звернулася до Печерського районного суду з позовною заявою та просила зобов,язати відповідача ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» повернути їй її депозитні вклади «Стандарт з щомісячною виплатою відсотків» на суму 18000,00 доларів США, заява номер SAMDN 01000713755225 від 20 січня 2011 року, розрахунковий рахунок номер [NUMBER] та "Стандарт на 3 місяці» на суму 30000,00 гривень, заява номер SAMDN номер 01000732219561 віз 15 січня 2013 року, особистий рахунок номер [NUMBER].Просила розірвати вклади «Стардарт з щомісячною виплатою відсотків» на суму 18000,00 доларів США, заява номер SAMDN 01000713755225 від 20 січня 2011 року, розрахунковий рахунок номер [NUMBER] та "Стандарт на 3 місяці» на суму 30000,00 гривень, заява номер SAMDN номер 01000732219561 віз 15 січня 2013 року, особистий рахунок номер [NUMBER]. У зв,язку з відсутністю контролю зі сторони Національного Банку України за роботою банків, стягнути з останнього на її користь моральну шкоду в сумі 7000,00 гривень. Позивачка посилалась на таке:20 січня 2011 року вона у відділенні ПАТ КБ «Приватбанк» міста Коростень Житомирської області уклала договір вкладу «Стандарт з щомісячною виплатою відсотків» строком на шість місяців до 20 червня 2011 року включно на суму 18000,00 доларів США. Їй було відкрито особовий рахунок. Після закінчення терміну вкладу вона не звернулася до Банку з заявою про відмову від продовження терміну вкладу і вклад автоматично вважається продовженим ще на один термін. 15 січня 2013 року вона уклала з Банком ще один договір вкладу «Стандарт на три місяці» строком на три місяці до 14 квітня 2ц0-13 року включно на суму 30000,00 гривень. Їй було відкрито особовий рахунок. Таким чином, вона уклала з Банком два договори, на час укладання договорів вона була зареєстрована в [ADDRESS]. 08 жовтня 2013 року вона зареєструвалася в [ADDRESS]. В Травні 2014 року виникла потреба в грошах, вона звернулася до банку, але до часу звернення з позовом до суду вона не отримала вказані грошові кошти. 20 травня 2016 року представник позивачки звернулася до суду з заявою про збільшення позовних вимог та просила стягнути з відповідача нараховані відсотки за договорами вкладу. До судового засідання позивачка не з,явилася. Її представник у судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Представники відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на таке: у відповідності до положень ч.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, територія Автономної Республіки Крим визначена як тимчасово окупована територія України. Згідно з п. 5 Постанови НБУ номер 260 банки, в тому числі Приватбанк, зобов,язані припинити діяльність відокремлених підрозділів банків, розташованих на території АРК і міста Севастополь та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів. Рішенням Центрального банку РФ /Банк Росії/ номер РН-33/1 від 21 квітня 2014 року також було припинено з 21 квітня 2014 року діяльність відокремлених структурних підрозділів на території Республіки Крим і на території міста Севастополя ПАТ КБ «Приватбанк» наявність вказаного рішення Банку Росії щодо припинення діяльності на території АРК ПАТ КБ «Приватбанк» унеможливлювало діяльність відокремленого підрозділу банку на території АРК та міста Севастополя - філії «Кримське РУ ПАТ КБ «Приватбанк». Окупаційна влада ще з травня 2014 року фактично здійснила конфіскацію частини майнового комплексу Приватбанку: приміщень банку,терміналів, банкоматів, транспортних засобів. У зв,язку з цим відповідач не мав доступу до свого майна, що призначене для діяльності банківської установи на території АРК, не мав доступу до договорів клієнтів на паперових носіях, платіжних документів, документів каси, готівки. Були арештовані також права по зобов,язанням банку, в тому числі і права вимоги, і боргами за всіма зобов,язаннями. Крім того, відповідно до постанов ДР Республіки Крим номер 2085-6/14 від 30 квітня 2014 року, номер 2474-6/14 від 03 вересня 2014 року до майна, яке підлягає націоналізації та облікується як власність Республіки Крим, віднесено також майно ПАТ КБ «Приватбанк», що знаходиться на території АРК та міста Севастополя. Відповідно до цих причин відповідач також не мав можливості здійснювати банківську діяльність на окупованій території. У засобах масової інформації неодноразово оприлюднювалась офіційна інформація, що майно ПАТ КБ Приватбанк , яке знаходиться на території Криму , буде реалізоване, а за рахунок цих коштів здійснюватиметься розрахунок з вкладниками відповідача. Відповідно до ч.6 ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» , відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації державі Україна, юридичним особам, громадським об,єднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається на Російську Федерацію, як на державу, що здійснює окупацію. Таким чином. законодавством України встановлено, на кого саме покладається відповідальність за відшкодування шкоди в результаті окупації. У зв,язку з прийняттям Банком Росії рішення номер РН-33/1 від 21 квітня 2014 року стало підставою для придбання автономною некомерційною організацією «Фонд захисту вкладників» прав /вимог/ по вкладам і здійснення компенсаційних виплат у порядку, встановленому ст.ст. 7,9 Федерального закону від 02 квітня 2014 року номер 39-Ф3. У відповідності до ст. 7 вказаного закону Банком Росії направлено за адресу АНО «ФЗВ» повідомлення про виникнення підстав для придбання АНО «ФЗВ» прав /вимог/ по вкладам. Розміщеним в структурних підрозділах банків. Таким чином, АНО «ФЗВ» законодавством РФ було призначено, а АНО «ФЗВ» взяв на себе зобов,язання здійснювати компенсаційні виплати , в тому числі вкладникам Філії «Кримське РУ ПАТ КБ «Приватбанк» поза волею відповідача. Ухвалою Центрального районного суду міста Сімферополя від 21 квітня 2014 року АНО «ФЗВ» було передано в довірче управління майновий комплекс Філії «Кримське РУ ПАТ КБ «Приватбанк», у зв.язку з чим останній користується, володіє, розпоряджається всім майном Приватбанка. Що знаходиться на території АРК та міста Севастополя. Ухвалою Центрального районного суду міста Сімферополя від 04 червня 2014 року АНО «ФЗВ» призначено управляючим майном банку зі всіма зобов,язаннями / в томі числі кредитним, орендним та ін../, а також АНО «ФЗВ» ухвалою суду уповноважено здійснювати угоди щодо майна банку. Також в ухвалі вказано, що АНО «ФЗВ» передано права виконавчих органів банку щодо майнового комплексу банку на території АРК та міста Севастополя. Крім того, відповідач зазначає, що 16 вересня 2014 року рішенням Центрального районного суду міста Сімферополя задоволено позов заступника прокурора республіки Крим у захист інтересів невизначеного кола осіб до ПАТ КБ Приватбанк, треті особи Центральний банк РФ, АНО «ФЗВ» про припинення протиправних дій з виконання зобов,язань по договорах банківського вкладу. ПАТ КБ Приватбанк в особі Кримського регіонального управління зобов,язаний припинити протиправні дії /бездіяльність/, які проявляються у невиконання зобов,язань, які випливають з укладених договорів банківського вкладу та договорів банківського рахунку на суму 10925222445,85 рублів. 03 вересня 2014 року міською радою Криму було націоналізовано майно ПАТ КБ Приватбанк, яке знаходиться на півострові. Прем,єр-Міністр Криму [PERSON] оголосив, що таке майно буде продано з відкритих торгів та за рахунок коштів будуть відшкодовані заборгованість ПАТ КБ Приватбанк перед вкладниками. Відповідач зазначає, що позивачка зареєстрована у місті Севастополі, а тому задоволення вимог позивача може стати підставою подвійної виплати заявлених сум за договорами банківського вкладу. Представник відповідача Національного банку України у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, посилаючись на те. що основною функцією НБУ є забезпечення стабільності грошової одиниці України. Інші функції НБУ визначені ст.7 Закону України «Про національний Банк України». Збір інформації НБУ про наявність рахунків клієнтів у банках, номери таких рахунків та залишки коштів на них законодавством України не передбачено. НБУ веде рахунки банків-кореспондентів, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, міжнародних організацій та особові рахунки працівників. Крім того, інформація щодо операцій, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта банку згідно зі ст.60 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», є банківською таємницею, яка розкривається у порядку , передбаченому ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Таким чином, підстави для стягнення моральної шкоди з відповідача відсутні. Суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню за таких підстав: у відповідності до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу /депозиту/ одна сторона /Банк/, що прийняла від другої сторони /вкладника/ або для неї грошову суму /вклад/, що надійшла, зобов,язується виплачувати вкладнику таку суму та проценти на неї або доход в іншій форму на умовах та у порядку, встановленому договором. У відповідності до ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов,язується приймати та нараховувати на рахунок, відкритий клієнтові грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Позивачка зареєстрована та мешкає в місті Севастополі. Будь-яких даних про реєстрацію її на території України суду не надано. У відповідності до ч.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якими територія Автономної Республіки Крим, в тому числі і міс то Севастополь, визначена як тимчасово окупована територія України, а також ч.6 ст.5 вищевказаного закону, відповідно до якої відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації державі Україна, юридичним особам, громадським об,єднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається на Російську Федерацію, як на державу, що здійснює окупацію. У відповідності до п.5 Постанови Національного Банку України номер 260 банки, у тому числі ПАТ КБ Приватбанк зобов.язані припинити діяльність відокремлених підрозділів. Розташованих на території АРК і міста Севастополя та протягом місяця з дня набрання чинності цієї постанови забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів, про що повідомити Національний банк України. Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди з відповідача Національного банку України на користь позивачки пред,явлені на підставі ст.23 ЦК України. Виходячи з діючого законодавства України, яким регулюються спірні правовідносини, відшкодування моральної шкоди не передбачено. В цій частині позовні вимоги також не підлягають задоволенню. Таким чином, підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Судовий збір має бути стягнутий з позивачки. На підставі ст. ст. 23, 255, 1058, 1059, 1060, 1167 ЦК України, Положення «Про порядок здійснення банками України вкладних /депозитних/ операцій з юридичними та фізичними особами», затвердженого постановою правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року номер 516, Інструкції «Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валюті», затвердженої постановою правління Національного банку України номер 492 від 12 листопада 2003 року,

Outcome: approved