Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Українська Страхова Компанія «ГАРАНТ-АВТО» - звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку зворотної вимоги. Позивач звернувся з позовом в суд про стягнення з відповідача в порядку регресу 5240,77 грн. майнової шкоди та 229,40 грн. судових витрат. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, погодився на ухвалення заочного рішення суду, вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим за згодою позивача ухвалено заочне рішення, в порядку ст. 224 ЦПК України. Третя особа в судове засідання нез'явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 20.10.2012 року позивач та відповідач уклали договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечений транспортний засіб марки «ВАЗ 2109», державний номер [NUMBER], страховий поліс цивільно - правової відповідальності АВ/9919344 06.12.2012 року приблизно о 19:20 годині водій [PERSON], керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2109» державний номер [NUMBER], по вул.. 22-го Партз'їзду в м.Кривому Розі, в стані алкогольного сп'яніння не був уважним, та не витримав безпечну дистанцію допустив зіткнення з автомобілем марки «Мерседес Бенц 312 Д», державний номер [NUMBER]. Дані обставини встановлені та підтверджуються постановами Центрально -Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області №444/9155/12 про визнання винним відповідача у скоєнні адміністративного правопорушення , передбаченого ст..124 КУпАП, і №444/9140/12 про визнання відповідача винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..130 ч.1 КУпАП. Постанови набрали законної сили та не були оскарженні. Відповідно ч.3 ст. 61 ЦПК України , обставини встановлені в постановах по адміністративним справам які набрали законної сили , не доказуються при розгляді інших справ . За таких підстав доведеним є той факт, що з вини відповідача завдана майнова шкода власнику іншого транспортного засобу. Згідно страхового акту ТОВ «ЄвроАсистанс» №000006690/01 (141 607) від 25.04.2013 року, дійсна ринкова вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «МЕРСЕДЕС БЕНЦ 312 Д» складала 5204,34 грн, ці кошти були сплачені довіреній особі власника автомобіля, а також 7% від суми за банківські послуги 36,43 грн, що підтверджено платіжним дорученням №15966. Таким чином загальна сума виплати складає 5240,77 грн. Згідно умов договору добровільного страхування транспортного засобу АВ/9919344 укладеного між позивачем та відповідачем, страховик виплатив третій особі [PERSON], страхове відшкодування, розмір якого не перевищує заявлених позовних вимог. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою відповідальною за завдані збитки, у даному випадку такою особою є відповідач. На підставі ст. 1191 ЦК України страховик який відшкодував шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи . Згідно п.п 38.1.1 пункту 38.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після виплати страхового відшкодування Страховик має право на подання регресивного позову до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду у разі якщо він керував транспортним засобом у стані сп'яніння під впливом алкоголю, наркотичних, психотропних чи інших одурманюючих речовин. Зважаючи на перераховані обставини і вимоги згаданих норм матеріального права, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог позивача, в тому числі і про відшкодування судових витрат. При обчисленні строку позовної давності суд керувався умовами договору страхування, згідно якого Публічного акціонерного товариства «Українська Страхова Компанія «ГАРАНТ-АВТО» набула права на зворотну вимогу після виплати вигодонабувачу страхового відшкодування, яке мало місце 04.06.2013 року, а звернулась із позовом до суду 27.10.2013 року, тобто в межах 3х років-строк позовної давності не пропущений. На підставі викладеного,

Outcome: approved