Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивач ПАТ «Ідея Банк» звернувся до суду із позовом до [PERSON], третя особа: Друга Черкаська державна нотаріальна контора про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 06.05.2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № Р99.172.76872. Згідно з п. п. 1.1. та 1.2. кредитного договору банк виконав свої зобов'язання, надавши кредит [PERSON] в розмірі 23 703,00 грн. строком на 12 місяців. В свою чергу, позичальник зобов'язався повернути отриманий кредит разом з процентами та комісією в строк, визначений умовами договору. Банком виконано свій обов'язок за кредитним договором та надано позичальнику кредитні кошти в сумі 23 703,00 грн. [INFO] [PERSON] помер. Станом на день смерті позичальника існувала заборгованість за кредитним договором в розмірі 12 697,18 грн. Згідно з даними листа-відповіді Другої Черкаської державної нотаріальної контори, отриманої банком 27.10.2016 року, наданого на претензію банку від 24.12.2015 року, 18.10.2016 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після [PERSON], померлого [INFO] на ім'я сина [PERSON] . Позичальник помер [INFO]. Претензію до спадкоємців про погашення заборгованості за кредитним договором спадкодавця направлено банком до Першої Черкаської державної нотаріальної контори 24.12.2015 року. Таким чином, банком пред'явлено вимогу до спадкоємців позичальника з дотриманням строку, встановленого ч.2 ст. 1281 ЦК України. Згідно з п. 2.1. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ № 296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, встановлений статтею 1281 ЦК України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту. Враховуючи наведене, позивач вважає, що спадкоємці померлого позичальника [PERSON] прийняли спадщину, і претензія банку щодо погашення боргу доведена нотаріусом до їх відома, а [PERSON] повинен виконати зобов'язання спадкодавця за кредитним договором № Р99.172.76872 від 06.05.2015 року в межах вартості успадкованого майна за правом вимоги банку, як кредитора, оскільки він є спадкоємцем [PERSON]. Станом на день подання позову зобов'язання за кредитним договором спадкодавця відповідачем не виконано. Таким чином, враховуючи вимоги ст. ст.1218, 1281, 1282 ЦК України та абзацу 2 п. 36 Постанови Пленуму ВССУ № від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором за договором №Р99.172.76872 від 06.05.2015р.: прострочений борг - 12194грн. 59коп., борг за простроченими процентами - 494грн. 59коп., борг по пені - 08грн. 00коп., а також судовий збір в розмірі 1378грн. 00коп., а всього - 14075грн. 18коп. В судове засідання представник позивача ПАТ «Ідея Банк» за дорученням Даценко С.В. не з'явився. До початку судового засідання подав заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, повністю підтримав заявлені вимоги і просив їх задовольнити в повному обсязі. Не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Представник третьої особи: Друга Черкаська державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явився. До початку слухання справи надав лист, у якому просить суд слухати справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, був належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи рекомендованим листом, який повернувся до суду не отриманим, що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи. Суд, на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного: встановлено, що 06.05.2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № Р99.172.76872. Згідно з п. п. 1.1. та 1.2. кредитного договору банк виконав свої зобов'язання, надавши кредит [PERSON] в розмірі 23 703,00 грн. строком на 12 місяців. В свою чергу, позичальник зобов'язався повернути отриманий кредит разом з процентами та комісією в строк, визначений умовами договору. Відповідно до 1.3 кредитного договору № Р99.172.76872 від 06.05.2015 за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 22% річних від залишкової суми кредиту. Ставки процентів, передбачені цим договором є стабільними і не можуть змінюватись банком без попереднього повідомлення та погодження позичальника плати за обслуговування кредитної заборгованості, передбачені цим договором є стабільними і не можуть змінюватись ( п.1.5). Відповідно до п. 3.3.1 договору позичальник сплачує штрафні санкції, що нараховуються за кожен день прострочки на прострочену суму кредиту, процентів, плати за обслуговування в визначеному розмір за період прострочення оплати від 01 до 60 днів та 0.65% - в період прострочення оплати з 61 дня та по день повного погашення боргу за цим договором. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується даними свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 16.12.2015 року. Згідно із Довідкою-розрахунком від [INFO], станом на день смерті позичальника існувала заборгованість за кредитним договором № Р99.172.76872 від 06.05.2015 в розмірі 12 697,18 грн., що складається з: основного боргу - 10962.07грн., простроченого боргу - 1232 грн. 52 коп., боргу за простроченими процентами - 181грн. 17 коп., строковим процентам - 313.42, боргу по пені - 08грн. 00коп. Згідно із Довідкою-розрахунком від 31.10.2016 року, за кредитним договором №Р99.172.76872 від 06.05.2015 існує заборгованість в розмірі 12 697,18 грн., що складається з: простроченого боргу - 12194 грн. 59 коп., боргу за простроченими процентами - 494грн. 59 коп., боргу по пені - 08грн. 00коп. Нотаріус Другої Черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А., на запит суду по даній справі 03.01.2017р. повідомив, що після смерті [PERSON], померлого [INFO] спадкова справа заведена за претензією ПАТ «Ідея Банк» до нотаріальної контори; 18.10.2016 звернувся син померлого - [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям в натурі. Згідно з абз. 2 п. 36 Постанови Пленуму ВССУ № від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому, спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальником за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Згідно з п. 2.1. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, встановлений статтею 1281 Цивільного кодексу України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту. Претензію до спадкоємців про погашення заборгованості за кредитним договором спадкодавця направлено банком до Першої Черкаської державної нотаріальної контори 24.12.2015 року. Таким чином, банком пред'явлено вимогу до спадкоємців позичальника з дотриманням строку, встановленого ч. 2 ст. 1281 ЦК України. Отже, спадкоємець померлого позичальника [PERSON] - син [PERSON] прийняв спадщину і претензія банку щодо погашення боргу доведена нотаріусом до його відома. Станом на день подання позову зобов'язання за кредитним договором спадкодавця відповідачем не виконано. Як передбачено ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). Як передбачено ст. 627 ЦК України (в ред., що діяла на час виниклих правовідносин), відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл.52 Цивільного Кодексу України. Згідно з положеннями ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, у випадку, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), що визначено ст. 610 ЦК України. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України). Поняття та підстави виникнення права на неустойку визначені ст.ст. 549, 550 ЦК України. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст.551 ЦК України). Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Як передбачено ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст. 1219 ЦК України до складу спадщини не входять тільки ті права та обов'язки, які нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, що кореспондується, зокрема, з правовою позицією, зазначеною в Постанові Верховного Суду України № 6-67цс13 від 04.09.2013 року. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі. За таких обставин, [PERSON] повинен виконати зобов'язання спадкодавця за кредитним договором № Р99.172.76872 від 06.05.2015 року в межах вартості успадкованого майна за правом вимоги банку, як кредитора, оскільки він є спадкоємцем [PERSON]. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з [PERSON] на користь ПАТ «Ідея Банк» слід стягнути, сплачений судовий збір в розмірі 1378грн. 00коп., що підтверджується меморіальним ордером № РХ: 722(231345) від 31.10.2016 року На підставі викладеного та

Outcome: approved