Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

У квітні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що він є власником квартири [ADDRESS] 27 травня 2015 року відбулось залиття квартири позивача. Як стверджував [PERSON] залиття трапилось з вини мешканців квартири [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] В акті про залиття від 02 червня 2015 року, складеному комісією ЖЕК №503, вказано, що причиною залиття квартири позивача є порив гнучкої підводки в кухні під мийкою квартири [ADDRESS]. Внаслідок залиття пошкоджено внутрішнє оздоблення квартири [PERSON], а саме: стелю (водоемульсійне покриття), стіни (шпалери звичайні), підлогу (ламінат) і багет в коридорі, стелю (водоемульсійне покриття), стіну (шпалери під фарбування), та багет у кухні, стелю (водоемульсійне покриття), стіни (шпалери вінілові), підлогу (ламінат), віконний відкіс (водоемульсійне пофарбування) і багет у кімнаті. Внаслідок залиття належної йому на праві власності квартири позивачеві заподіяно збитків у сумі 82793,00 грн., що підтверджується кошторисом на ремонтні роботи в квартирі [ADDRESS] З цих підстав позивач просив суд стягнути з відповідачів на його користь збитки у сумі 82793,00 грн., судовий збір у сумі 835,93 грн. та витрати, пов'язані з проведенням оцінки вартості відновлювального ремонту, у сумі 800,00 грн. Позивач та його представник в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивач подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, просив позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутності останні до суду не подавали. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.7). 27 травня 2015 року відбулось залиття квартири позивача. Факт залиття зафіксовано актом від 02 червня 2015 року, складеним комісією ЖЕК №503 у складі в.о. інженера [PERSON], майстра технічної дільниці [PERSON], слюсаря-сантехніка [PERSON], в якому зазначено, що залиття квартири [ADDRESS] трапилось внаслідок пориву гнучкої підводки в кухні під мийкою квартири [ADDRESS], власником якої є [PERSON] (а.с.8,89). У результаті залиття в квартирі позивача пошкоджено її внутрішнє оздоблення. Положеннями ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. За правилами ч.1 ст.1166 ЦК, що регламентує загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Ч.2 ст.1166 ЦК України встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності їх вини в завданні шкоди позивачеві відповідачами не надано. Те, що акт від 02 червня 2015 року не був підписаний відповідачами не спростовує їх вини у залитті квартири, що належить на праві власності [PERSON] Клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи для з'ясування причини залиття квартири [ADDRESS] відповідачами не заявлено. Ст.1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст.22 ЦК України. Так, ст.22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Виходячи з наведених законодавчих норм, слід зробити висновок, що повне відшкодування шкоди можливе лише у випадку відшкодування потерпілій стороні всіх витрат, які необхідно понести потерпілим для відновлення їх квартири у зв'язку з її залиттям. У висновку про вартість проведення відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] після її залиття від 19 червня 2015 року, складеного оцінювачем ТОВ "Агентство Експертної Оцінки" [PERSON], вказано, що внаслідок залиття належної [PERSON] на праві власності квартири [ADDRESS] спричинено збитків у сумі 82793,00 грн. (а.с.14-22). Підстав ставити під сумнів правильність даного висновку у суду немає. Отже, суд вважає, що загальний розмір збитків, заподіяних відповідачами [PERSON] та [PERSON] позивачеві внаслідок залиття його квартири, яке трапилось 27 травня 2015 року, складає 82793,00 грн., та підлягає стягненню з них солідарно на користь [PERSON] У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір у сумі 417,97 грн., а з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір у розмірі 417,96 грн. Також стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають витрати, пов'язані з проведенням оцінки вартості відновлювального ремонту, у сумі 800,00 грн. З огляду на вищевикладене, відповідно до ст.ст.16, 22, 1166, 1192 Цивільного кодексу України, Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76,

Outcome: approved