Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Представник позивача адвокат Дербін Д.О., який діє в інтересах та від імені [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] сплачені комунальні послуги з [PERSON] у розмірі 13\~211,34 грн., а також стягнути судові витрати в розмірі 840,80 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача вказав, що [PERSON] є власником ѕ частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцем ј частки вищезазначеної квартири є відповідач [PERSON] та ѕ [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.08.2014 року, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 16.11.2011 року Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу у справі №2-864/11 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розподіл спадкового майна в натурі та про визнання права на спадкування частки майна, про визначення порядку користування я житловою площею та про вселення, залишеного позов без розгляду. 08.02.2011 року по справі №2-1416/11 рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знято арешт з нерухомого майна. За більше ніж 10 років відповідач [PERSON] проявив намір, але не оформив належним чином право власності на свою частку , комунальні послуги не сплачує, не підтримує житло в належному стані. Відповідно до інформації єдиних міських автоматизованих систем комунальних рахунків [PERSON] сплачено 52845,39 грн. Для досудового вирішенням спору відповідачу було направлено 2 листа, але на зв`язок останній так і не вийшов. [PERSON] є рідною мамою [PERSON] , яка фактично проживає та була спадкоємцем квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Обов`язок власника квартири, набутої як спадщини, оплачувати житлово-комунальні послуги виникає з моменту прийняття спадщини, а не з моменту отримання свідоцтва про право на спадщину та реєстрації права власності. У зв`язку із вище викладеним, він звернувся за захистом своїх майнових прав та інтересів позивач вимушений звернутися до суду. Ухвалою суд від 23.11.2020 року відкрито провадження у справі та прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, не подання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку представника позивача проти заочного розгляду справи. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Дослідивши\~ письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] , виданим 08.06.2010 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №73 (а.с.63). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді частки квартири загальною площею 56,2 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала йому за життя відповідно до Дублікату Свідоцтва про право власності на житло (зворот а.с. 81). Іншим співвласником вказаної квартири є [PERSON] . Право власності зареєстроване в КП «Криворізьке БТІ» номер запису 568 в книзі 28п-568 , що підтверджується Витягом КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» про реєстрації права власності на нерухоме майно (зворот а.с. 80). Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав i обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права i обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав i обов`язків, що зазначені у ст.1219 ЦК України. Частинами 1, 3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6-місячного строку з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За змістом зазначених норм видно, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч.1 ст.1270 ЦК України 6-місячний строк. Як встановлено судом, 22 червня 2010 року [PERSON] , який є сином померлого [PERSON] звернувся до Сьомої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] (зворот а.с. 62). Також, із заявою про прийняття спадщини звернувся представник [PERSON] [PERSON] та 06.08.2014 року державним нотаріусом Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Донцова Н.Ю. видала [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] у на ј частку квартири , яка розташована за адресою : [ADDRESS] . Свідоцтво про право на спадщину на іншу ј частку ще не видано (а.с. 92). Відповідно до частини першої статті\~1297, статті\~1299 ЦК України\~отримання свідоцтва про право на спадщину та проведення його державної реєстрації спадкоємцем, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, є обов`язком спадкоємця. Право власності у спадкоємця на успадковане нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації майна. Відповідно до частини п`ятої\~статті 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, з урахуванням вимог зазначених вище норм цивільного закону та приймаючи до уваги звернення [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, він вважається таким, що фактично прийняв спадщину після померлого [PERSON] у вигляді ј частки квартири, незалежно від того чи отримав відповідач свідоцтво про право на спадщину, чи здійснив реєстрацію права власника на успадковане нерухоме майно, він має належним чином утримувати майно, що належить йому. Також, судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить ѕ часток квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору дарування від 19.12.2017 року , посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбідою Є.М. , зареєстровано у реєстрі за №2027 (а.с. 7-8), право власності зареєстровано в реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.12.2017 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №108235308 (а.с. 9). Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (частина перша\~статті 5 ЦПК України). Згідно з частиною першою\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. У частині першій\~статті 322 ЦК України\~передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з пунктом 5 частини 2\~статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 360 ЦК України\~передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до частини першої\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог? відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта\~статті 544 ЦК України). Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги регрес). Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 13 березня 2019 року у справі N 521/3743/17-ц (провадження N 61-26462св18). Судом встановлено, що сторони є співвласниками оспорюваної квартири і відповідно до закону зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. [PERSON] у період з 01.01.2010 року до 11.08.2020 року у період з квітня 2014 року до березня 2019 року сплатив за житлову комунальні послуги 52\~845,39 грн. що підтверджується інформацією по платежам Єдиної міської автоматизованої системи комунальних розрахунків (а.с. 13-37). Отже, [PERSON] сплатив замість відповідача грошові кошти у розмірі 13211,34 грн., виходячи з розрахунку : 52\~845,39 (загальна суму по сплаті за житлово-комунальні послуги * 25 (частка квартира належна відповідачу ј) /100 ) за надані комунальні послуги, а тому вказана сума підлягає стягненню із [PERSON] на користь позивача. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається пропорційно розміру задоволення позовних вимог, у зв`язку із чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн. (а.с.43).

Outcome: approved