Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач ПАТ «Європейський Страховий Союз» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. В обгрунтування своїх вимог вказує, що [PERSON] 18.03.2014 року близько 12:30 год., керуючи автомобілем марки Рено д.н.з. 10654ВМ з напівпричепом д.н.з. [NUMBER] по території ТзОВ Хедос-Луцьк, що знаходиться по вул. вул. Рівненська, 76а в м. Луцьку Волинської області, під час руху заднім ходом переконався, що це буде безпечно та не створить перешкоди чи небезпеки для інших учасників дорожнього руху, в разі потреби не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, скоїв наїзд на автомобіль [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди до якої був причетний, не повідомивши працівників міліції, чим порушив вимоги п.п.10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України. Постановою Луцького міськрайонного суду від 25.04.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, та застосувати на підставі ст. 36 ч.2 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 350 грн. На момент ДТП, між відповідачем та позивачем був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 25.10.2013 року № АС/6509479. На виконання вимог договору страхування страховою компанією було здійснено виплату страхового відшкодування потерпілому [PERSON] в розмірі 3490,24 грн. Вказує, що відповідач в порушення вимог ст. 33 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності» не повідомив позивача про настання страхового випадку. Позивач просить суд, в порядку регресу стягнути в його користь з відповідача 3490,24 грн. виплаченого страхового відшкодування та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Про причини неявки суд не повідомив. \~ \~ У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 18.03.2014 року близько 12:30 год., керуючи автомобілем марки Рено д.н.з. 10654ВМ з напівпричепом д.н.з. [NUMBER] по території ТзОВ Хедос-Луцьк, що знаходиться по вул. вул. Рівненська, 76а в м. Луцьку Волинської області, під час руху заднім ходом переконався, що це буде безпечно та не створить перешкоди чи небезпеки для інших учасників дорожнього руху, в разі потреби не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, скоїв наїзд на автомобіль [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди до якої був причетний, не повідомивши працівників міліції, чим порушив вимоги п.п.10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України. Постановою Луцького міськрайонного суду від 25.04.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, та застосувати на підставі ст. 36 ч. 2 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 350 грн. (а.с. 5). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені цією особою. На момент ДТП, між відповідачем та позивачем був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 25.10.2013 року № АС/6509479 (а.с. 4). Згідно звіту про оцінку транспортного засобу від 06.04.2014 року вбачається, що матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 4188,29 грн. (а.с. 24-40). На виконання вимог договору страхування страховою компанією було здійснено виплату страхового відшкодування потерпілому [PERSON] в розмірі 3490,24 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 10847 від 23.01.2014 року (а.с. 42). Відповідно до ст. 993 ЦК Українита ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Частиною 1 ст. 1191 ЦК Українивизначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Актом\~цивільного законодавства, що регулює правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем внаслідок укладення договору (полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/1699590 є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким врегульовано виключний перелік підстав, за якими у страховика після виплати страхового відшкодування виникає право подати регресний позов до страхувальника, який спричинив дорожньо транспортну пригоду. Відповідно\~ до\~ підпункту\~ 33.1.2\~ пункту 33.1\~ ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(в редакції, що діяла на момент ДТП), учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди. Позивач зазначає, що право регресної вимоги у нього виникло на підставі п.п. 33.1.4. п. 3.1. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що діяла на момент ДТП), яка передбачає, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Відповідач не повідомив ПрАТ «Європейський Страховий Союз» про настання страхового випадку у строки, передбачені ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ч. "ґ" пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(в редакції, що діяла на момент ДТП) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у пп. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього Закону. Отже, аналізуючи наведене вище суд приходить до висновку, що з відповідача в користь ПрАТ «Європейський Страховий Союз» слід стягнути 3490,24 грн. сплаченого страхового відшкодування. Крім того, підлягає до задоволення вимога позивача щодо стягнення з відповідача в його користь 1378,00 грн. понесених витрат по сплаті судового збору. На підставі ст.ст. 993, 1191 ЦК України, ст. 22, 38, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», \~

Outcome: approved