Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулася до суду з позовною заявою до Королівської селищної ради Виноградівського району про визнання права власності на спадкове майно. Вимоги позову мотивовано тим, що [INFO] року помер дядько позивачки - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку в [ADDRESS] та грошових вкладів в банківській установі. Заповітом, посвідченим 24.07.2012 року секретарем Королівської селищної ради, [PERSON] все своє майно заповів позивачці - його племінниці [PERSON]. Дружина спадкодавця [PERSON] померла ще [INFO] року, дітей у них не було і інших спадкоємців, окрім позивачки - немає. Згідно довідки Королівської селищної ради № 1712 від 24.07.2013 року [PERSON], який помер [INFO] року на день смерті проживав та був зареєстрований один за адресою [ADDRESS] Позивачка прийняла спадщину, так в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала до Виноградівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно довідки КП «Виноградівського районне БТІ» № 434 від 10.08.2013 року згідно архівних даних житловий будинок в [ADDRESS] зареєстрований за померлим [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого Виноградівською державною нотаріальною конторою 29.07.1971 року за № 1984. Також в даній довідці зазначено, що правовстановлюючих документів на реконструйований житловий будинок не оформлено. З даною довідкою та іншими документами позивачка [PERSON] звернулась до Виноградівської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок, однак листом № 366/01-16 від 24.09.2013 року позивачку було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно, належне [PERSON], який помер [INFO] року, Виноградівська державна нотаріальна контора немає можливості, оскільки з представленого позивачкою правовстановлюючого документу на будинок, тобто з договору купівлі-продажу жилого будинку вбачається, що жила площа 33,3 кв.м., а з довідки КП «Виноградівське РБТІ» № 434 від 10.08.2013 року жила площа становить 37,3 кв.м., тобто наявна розбіжність жилої площі в документах, і рекомендовано по даному питанню звернутися до суду. З урахуванням всього вищевикладеного, позивачка вважає, що існують обставини, які є підставою для визнання за мною права власності на вище вказане нерухоме майно. Позивачка [PERSON], про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з"явилася, однак до суду надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач-представник Королівської селищної ради Виноградівського району, про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлені належним чином своєчасно, в судове засідання не з'явився, однак до суду подав письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та про те, що не заперечуює проти задоволення позову. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і, враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй позовній заяві, відповідачами позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер дядько позивачки - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку в [ADDRESS] та грошових вкладів в банківській установі. Заповітом, посвідченим 24.07.2012 року секретарем Королівської селищної ради, [PERSON] все своє майно заповів позивачці - його племінниці [PERSON]. Дружина спадкодавця [PERSON] померла ще [INFO] року, дітей у них не було і інших спадкоємців, окрім позивачки - немає. Згідно довідки Королівської селищної ради № 1712 від 24.07.2013 року [PERSON], який помер [INFO] року на день смерті проживав та був зареєстрований один за адресою [ADDRESS] Позивачка прийняла спадщину, так в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала до Виноградівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно довідки КП «Виноградівського районне БТІ» № 434 від 10.08.2013 року згідно архівних даних житловий будинок в [ADDRESS] зареєстрований за померлим [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого Виноградівською державною нотаріальною конторою 29.07.1971 року за № 1984, інвентаризаційна вартість будинку становить 87 243,00 грн. Також в даній довідці зазначено, що правовстановлюючих документів на реконструйований житловий будинок не оформлено. З даною довідкою та іншими документами позивачка [PERSON] звернулась до Виноградівської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок, однак листом № 366/01-16 від 24.09.2013 року позивачку було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно, належне [PERSON], який помер [INFO] року, Виноградівська державна нотаріальна контора немає можливості, оскільки з представленого позивачкою правовстановлюючого документу на будинок, тобто з договору купівлі-продажу жилого будинку вбачається, що жила площа 33,3 кв.м., а з довідки КП «Виноградівське РБТІ» № 434 від 10.08.2013 року жила площа становить 37,3 кв.м., тобто наявна розбіжність жилої площі в документах, і рекомендовано по даному питанню звернутися до суду. Так вийшло, що за життя дядьком позивачки було проведено часткову реконструкцію будинку - добудовано веранду позаду будинку, а також переставлено одну міжкімнатну перегородку, а іншу перегородку демонтовано, при цьому документальне оформлення змін в площі будинку, які виникли в результаті такої реконструкції, померлим [PERSON] за життя оформлені не були, і відповідно добудова веранди та знесення-перенесення міжкімнатних стін не були інвентаризовані та не були внесені зміни до правовстановлюючого документу і зареєстровані належним чином. В зв'язку з даними реконструкціями спадкового житлового будинку, в результаті яких змінилася площа будинку, позивачкою [PERSON] нотаріальною конторою на даний час відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Інших спадкоємців немає, а тому відповідачем у даній справі має бути орган місцевого самоврядування, на території якого знаходиться спадкове майно - Королівська селищна рада. Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). З урахуванням всього вищевикладеного, суд приходить до переконання, що існують обставини, які є підставою для визнання за позивачкою [PERSON] права власності на вище вказане нерухоме майно.

Outcome: approved