Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, мотивуючи його тим, що відповідач являється її батьком, а вона навчається на платній основі на третьому курсі Економічного університету м. Кракова (Республіка Польша). А отже, потребує матеріальної допомоги на оплату навчання, придбання продуктів харчування, одягу, взуття, наукової літератури, канцелярських товарів, медичних препаратів, оплату проїзду до місця навчання та інтернету. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає. Хоча є працездатним за віком та станом здоров`я. На праві власності він має квартиру та автомобіль. У нього на утриманні немає ні неповнолітніх дітей, ні непрацездатних батьків. Крім того, позивач вказала, що відповідач платоспроможний, оскільки маючи заборгованість по аліментах двома платежами погасив заборгованість по аліментам, перерахувавши більше 9 000 грн. та пеню в розмірі 5 208 грн. 25 коп. за прострочення сплати аліментів. Також, позивачка вказала на те, що її матір на даний час не має можливості надавати їй матеріальну допомогу, в зв`язку з проведеним лазерним лікуванням сітківки ока. Вказане стало підставою для звернення до суду з цим позовом, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання в розмірі 1 000(одна тисяча) гривень. Ухвалою суду від 26 грудня 2018 року вказану справу залишено без руху. Ухвалою суду від 31.01.2019 року відкрито спрощене позовне провадженняу справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимог підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що з моменту подання [PERSON] позовної заяви по теперішній час, не працює та доходів не отримує, про що свідчить довідка з ПФУ від 09.08.2019 р.(а.с.81-83), має хронічну хворобу, з приводу чого знаходився на амбулаторному лікуванні, що підтверджується довідкою № 2126/043 від 06.08.2019 року(а.с.85). Крім того, вказав, що для оплати навчання [PERSON] , її матір`ю [PERSON] продано спірну квартиру за адресою [ADDRESS] , яка була під судовим зобов`язанням згідно рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 09.01.2014 р. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 03.11.1997 року Палацем реєстрації новонароджених Кіровоградського міськвиконкому, актовий запис 1788 (а.с. 8). 04 грудня 2013 року позивач змінила прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені(а.с.9). Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2014 року відповідача [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно позивачки. Згідно довідки про прийняття іноземця на навчання від 05 липня 2016 року я прийнята на стаціонарне навчання в Економічний Університет м. Кракова (Республіка Польша) з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2019 року(а.с.17). Згідно довідки від 11.01.2019 року виданої Економічним Університетом м. Кракова оплата за навчання складає три тисячі євро(а.с.38). Згідно з вимогами ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Згідно з позицією Верховного Суду, викладеного у постанові від 23.01.2019, справа № 346/103/17, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Правовідносини щодо обов`язку утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до правової позиції Верховного Суду висловленої в постанові від 20.08.2018 р. № 559/379/17-ц, досягнення повноліття не є підставою для звільнення від сплати аліментів у разі якщо дитина продовжує навчання. Відповідно до ст. 198 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні суми матеріальної допомоги суд має враховувати вартість навчання, інші витрати пов`язані з навчанням та ступінь матеріальної допомоги іншого із батьків (матері позивача). Посилання відповідача на обставину, що він по теперішній час, не працює та доходів не отримує не є підставою, яка звільняє працездатних батьків від утримання своїх дітей. Не зважаючи на те, що термін навчання закінчився, суд стягує аліменти на користь позивача, враховуючи те, що матір`ю позивачки сплачені за навчання значні кошти. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач до суду не надав належних та допустимих доказів того, що його матеріальний стан та стан здоров`я не дозволяє сплачувати аліменти у вказаному розмірі і не довів, що позивач має можливість самостійно забезпечувати належний рівень свого життя, суд приходить до ґрунтовного висновку та стягує з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1 000(одна тисяча)гривень щомісячно, починаючи з 22.12.2018 року та до закінчення навчання, тобто до 30.09.2019 року. На підставі ст. 141 ЦПК України та враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, а позовні вимоги задоволені, суд стягує судові витрати з відповідача на користь держави.

Outcome: approved