Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Представник позивача за довіреністю в інтересах позивача 07.10.2019 звернувся до суду із вказаною позовною заявою, просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у сумі 19 270,35 гривень. За змістом позовної заяви, позивач, як теплопостачальна організація, є виконавцем відповідних послуг, а саме, надає відповідачу за адресою його проживання послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. За період з 01.06.2016 по 01.05.2019 за позивачем виникла заборгованість у сумі 28 488,81 гривень, яка частково сплачена [PERSON] у сумі 9 218,46 гривень, що свідчить про згоду з кількістю спожитої електроенергії та нарахованими сумами за відповідні періоди. Станом на 01.05.2019, сума заборгованості, яка підлягає сплаті, становить 19 270,35 гривень. Зауважує позивач, що договір про надання житлово-комунальних послуг із відповідачем не укладений, проте, у додатках надає засвідчену копію договору. Наголошує, що заперечень щодо якості наданих послуг від [PERSON] не надходило. Послуги з опалення, при цьому, надавались в межах щорічного опалювального сезону, а гарячого постачання води - постійно. З підстав, передбачених ст. 162 ЖК України, ст. 11, 13, 322, 526 ЦК України, із посиланням на норми Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 №630, позивач просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою судді від 09.10.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (учасників справи), встановлено строки для подання заяв по суті справи. Ухвалою суду від 28.10.2019 заяву [PERSON] із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження залишено без задоволення. Відповідач скористався своїм правом, передбаченим ч.1 ст. 191, ч.1 ст. 278 ЦПК України, подав до матеріалів справи відзив на позовну заяву. В обґрунтування зазначає, що відповідно до рахунку на сплату житлово-комунальних послуг за вересень 2019 року, заборгованість становить 17 620,35 гривень. Вважає, що позивачем мають бути долучені рахунки на сплату за період нарахованої заборгованості. Вказує на невірну адресу житлового приміщення, зазначену в позовній заяві. Підтверджує факт укладення договору із позивачем про надання послуг з центрального опалення, постачання гарячої води від 07.08.2010 та адресу свого проживання ( [ADDRESS] ). Крім того, пояснює, що довідка щодо заборгованості, долучена позивачем, має виправлення та суперечливі дати розрахунків, відповідно, є неналежним доказом у справі. Контррозрахунку заборгованості не надає, проте, вказує, що періоди заборгованості у розрахунку позивача відрізняються від змісту позовної заяви. З вказаних підстав просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Як передбачено ч.1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні письмові докази у справі, суд встановив фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, які склалися між сторонами, та дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що Концерн «Міські теплові мережі», який діє на підставі статуту, в період з жовтня 2016 року по квітень 2019 року здійснив постачання теплової енергії у житлове приміщення (квартиру) [ADDRESS] , а саме, надав послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відповідно до інформаційної довідки №167912904 від 24.05.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 30886023101, загальною площею 81.43 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу, р.№1633, посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО Чорненькою О.М., на праві приватної власності належить [PERSON] (рішення про державну реєстрацію прав №1251270 від 29.03.2013 державного реєстратора ЗМУЮ Нікітенко Л.О.). Між [PERSON] та Концерном «Міські теплові мережі» в особі директора Філії Жовтневого району [PERSON] . 07.08.2010 укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води у вказане житлове приміщення. Предметом договору є те, що виконавець (позивач у справі) зобов`язується своєчасно надавати споживачеві (відповідач у справі) відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Опалювальна площа становить 74,7 кв.м. Договір укладений на 5 років, набирає чинності з дня його укладення, вважається щороку продовженим, якщо у передбаченому п. 30 Договору порядку не заявлено про його розірвання або необхідність перегляду. Відповідач проти укладення договору та того факту, що постійно мешкає за адресою: [ADDRESS] , не заперечує. Позивач надав копію вказаного договору в додатках до позовної заяви. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Заперечень щодо якості наданих позивачем послуг відповідачем не висловлено. Однак, [PERSON] , не виконує свого обов`язку по сплаті цих послуг, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість, заявлена позивачем до стягнення. Розрахунком суми позову по нарахуванням та сплатам за послуги опалення та постачання централізованої гарячої води, по обліковому рахунку, відкритому на ім`я [PERSON] , адреса: [ADDRESS] опалювальна площа 74,70 кв.м., за період з жовтня 2016 року по квітень 2019 року нараховано сплату за надані позивачем послуги у сумі 28 488,81 гривня. Частково заборгованість сплачена відповідачем у сумі 9 218,46 гривень, сплату здійснено періодичними платежами, деякі з яких перевищують щомісячні нарахування. Таким чином, станом на 01.05.2019 сума заборгованості складає 19 270,35 гривень. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з таких норм чинного законодавства. За нормами ст. 11, 14, 15 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Так, на правовідносини, що склалися між сторонами, розповсюджується зміст ст. 526, 629 ЦК України, які врегульовують обов`язковість виконання зобов`язань відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Крім того, за нормою ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Предметом позову є стягнення заборгованості за надані позивачем послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відповідно, обов`язки відповідача щодо щомісячної сплати за надані комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, врегульовані нормами ст. 162 ЖК УРСР, ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» за умови фактичного користування ними, а також Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення і типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 № 630. За змістом ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до комунальних послуг віднесені, зокрема, послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. Оскільки факт отримання послуг за адресою його реєстрації та проживання не оспорюється відповідачем, він зобов`язаний щомісячно здійснювати сплату за них. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України). За змістом ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі безпосереднього дослідження всіх наявних доказів, суд дійшов висновку про підтвердження заборгованості за відповідачем у сумі 19 270,35 гривень, яка існує станом на 01.05.2019 та в порушення зазначених норм законодавства не сплачена у встановлені строки, тому підлягає стягненню з [PERSON] . Суд приймає заперечення відповідача стосовно того, що довідка щодо заборгованості за надані послуги, без вихідних даних, із виправленнями, розбіжностями у зазначених періодах нарахувань, є недостовірним доказом (ст. 79 ЦПК України) у справі та не підтверджує позовних вимог. Проте, рахунок, наданий [PERSON] ,, суд не приймає як доказ суми наявної заборгованості, оскільки сума, яка підлягає сплаті станом на 01.10.2019, розрахована виключно за централізоване опалення, крім того, період з травня 2019 року по вересень 2019 не врахований позивачем під час розрахунку суми до стягнення. Заперечення відповідача щодо відсутності підстав для стягнення заборгованості, оскільки в позові не зазначено про укладення договору між сторонами у справі про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, суд не приймає, оскільки за змістом ч.1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Виходячи з вищевикладених обставин та норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України на користь позивача, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, із відповідача слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем, у сумі 1 921,00 гривні (платіжне доручення від 03.09.2019).

Outcome: approved