Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом , посилаючись на те, що з 31.08.2001 року перебувала з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу у них народилася донька [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO], які проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. Ще задовго до розірвання шлюбу відповідач покинув сім'ю та переїхав на нове місце проживання. З моменту припинення спільного проживання відповідач допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надавав. Весь цей час він уникає будь-якого спілкування із дітьми, не цікавиться їх розвитком та здоров'ям, не бере участі у їх вихованні та утриманні. На даний момент місце працевлаштування, так як і місце проживання відповідача не відоме, але він є працездатним та має мінливий заробіток, розмір якого невідомий. Вказує, що не має можливості повністю та належним чином матеріально забезпечувати, утримувати та виховувати дітей, оскільки працює викладачем в Чернівецькому національному університеті ім.. Ю. Федьковича та отримує незначний дохід. Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей між ними не досягнуто. На підставі вищевикладеного, посилаючись на норми матеріального права та судову практику просить суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] та на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі в розмір 700 гривень щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала.Посилаючись на скрутне матеріальне становище просила суд позов задовольнити та стягнути з відповідача витрати за розміщення оголошення про виклик до суду в регіональній газеті. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а саме розміщення оголошення про виклик до суду в регіональній газеті /а.с.19/. Про причини неявки в судове засідання не повідомив. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивачки суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дане правило також закріплене у ст. 60 цього ж Кодексу Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити в повному об'ємі виходячи з наступного: Правовідносини щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у системному зв'язку регулюються: - ст.180 СК України, згідно якої батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; - ч.3 ст. 181 СК України, відповідно до якої за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; - ч. 1 ст. 183 СК України, яка передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; - ст. 182 СК України, згідно якої при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення; - ч.1 ст. 184 Сімейного Кодексу України - якщо платник податків має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення , суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; - роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"- за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Від шлюбу у сторін є двоє дітей: донька [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO]. (а.с.3-4). Враховуючи зазначені вище вимоги закону з урахуванням матеріального становища сторін і їх неповнолітніх дітей, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей, підлягають задоволенню в повному об'ємі. При цьому, суд виходить з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки на утримання неповнолітніх дітей та реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому підлягає стягненню з відповідача судові витрати за розміщення оголошення в засобах масової інформації в розмірі 100 гривень. Відповідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Враховуючи положення ст. 214 ЦПК України, згідно якої під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню,

Outcome: approved