Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що будинковолодіння по вул. Шкільній, 20 в с.Чижевичі Мостиського району Львівської області відносилося до суспільної групи «колгоспний двір» і станом на 1988-1991 р.р. останнім членом такого була [PERSON], баба позивачки. Покликаються на те, що 26.07.2016 року [PERSON] померла. За життя така своїм майном не розпорядилась. Вважає, що як спадкоємець за законом прийняла спадщину, що відкрилася внаслідок смерті [PERSON], так як своєчасно звернулась в нотаріальну контору із заявою про прийняття такої. Стверджує, що позбавлена можливості в повній мірі реалізувати свої спадкові права та оформити документи про право власності на вказане будинковолодіння в позасудовому порядку, оскільки на таке відсутні будь-які правовстановлюючі документи. З огляду на наведені обставини просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею, позивачкою [PERSON] право власності на зазначене будинковолодіння, в порядку спадкування за законом після смерті баби - спадкодавця [PERSON] Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, а надіслала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить суд розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача Мостиської міської ради Львівської області в судове засідання не зявився, а подав заяву, в якій зазначив, що проти позову не заперечує та просить розглянути справу у його відсутності. Третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явився, а надіслав копію спадкової справи за №1045/2016, заведеної після смерті [PERSON], котра померла 26.07.2016 року. Просить розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що будинковолодіння по вул.Шкільній, 20 в с.Чижевичі Мостиського району Львівської області відносилося до суспільної групи "колгоспний двір", останнім членом якого, як вважає суд, була саме [PERSON], що підтверджується матеріалами справи, зокрема виписками з по-господарських книг по с.Чижевичі Мостиського району Львівської області. 26.07.2016р. відкрилася спадщина внаслідок смерті [PERSON] Спадкодавець [PERSON] за життя усім своїм майном, в тому числі спірним будинковолодінням, не розпорядилася. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом спадщини, що відкрилась внаслідок смерті [PERSON] є її діти: [PERSON] і [PERSON], однак такі у встановлений законом строк відмовились від своїх часток у спадщині в користь позивачки [PERSON], подавши про це в нотаріальну контору відповідні заяви. Слід зазначити, що позивачка [PERSON] як єдиний спадкоємець спадкового майна [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті останньої, оскільки своєчасно звернулася в нотаріальну контору із заявою про її прийняття, де як спадкоємець в цілому спадкового майна [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Беручи до уваги те, що позивачка [PERSON] не відмовлялася від спадщини, суд приходить до висновку, що саме вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті її баби спадкодавця [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] не може в позасудовому порядку оформити право власності на спірне будинковолодіння, оскільки на таке належним чином не оформлено правовстановлюючі документи. Вказані обставини підтверджуються: копією свідоцтва про смерть [PERSON]; виписками з погосподарських книг по с.Чижевичі Мостиського району Львівської області; довідками виданими виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області; висновком про вартість майна; копією спадкової справи за №1045/2016, заведеної після смерті [PERSON], котра померла 26.07.2016 року, копією свідоцтва про народження та копією паспорта позивачки. Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Як відомо із ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У ст.1269 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання за позивачкою [PERSON] право власності на спірне будинковолодіння по вул. Шкільній, 20 в с.Чижевичі Мостиського району Львівської області. Сплачений позивачкою [PERSON] судовий збір у розмірі 640 грн., залишити за останньою.

Outcome: approved