Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу з відповідачем.Позов обґрунтовано тим, що 06.09.1997 р. між нею та відповідачем укладено шлюб, який було зареєстровано Водянською сільською радою Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, актовий запис № 17. Від шлюбу мають повнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З часом відносини в родині почали псуватись, вони не змогли дійти згоди у вирішенні сімейних питань, ведення бюджету, виховання дітей. З 2015 р. проживають окремо, сімейного та спільного господарства не ведуть. Відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану. Питання щодо поділу сумісно нажитого майна між ними буде вирішено шляхом подачі окремої позовної заяви. Просила суд розірвати шлюб з відповідачем, стягнути судові витрати у розмірі 768,40 грн. 11.11.2019 р. ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження та відкрито провадження по справі. В підготовче судове засідання позивач до суду не з`явилась, у поданій заяві просила провести розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився. 29.11.2019 р. до суду надійшов відзив [PERSON] на позовну заяву, в якому зазначено, що він не погоджується з твердженням позивача про те, що не бажає здійснити розірвання шлюбу в органах РАЦС, оскільки він не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до п. 1 ст. 142 ЦПК України 50% витрат на судовий збір повинно бути стягнуто за рахунок держави у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, а з нього лише 384,20 грн. Також, просив проводити судове засідання без його участі. За змістом ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення, зокрема, у разі визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06.09.1997 р. Водянською сільською радою Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області між сторонами по справі зареєстровано шлюб, актовий запис № 17, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.09.1997 р. (а.с. 6). Від шлюбу мають повнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 06.03.1998 р., серії [NUMBER] від 12.09.2000 р. (а.с. 7, 8). Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Перешкод для розірвання шлюбу в судовому порядку судом не встановлено. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при тих відносинах, що склалися між сторонами збереження родини неможливо. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідачем до початку розгляду справи по суті подано до суду заяву про визнання позову, позивачу слід повернути з державного бюджету 50% сплаченого судового збору у розмірі 384,20 грн.

Outcome: approved