Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері [PERSON] , померлої [INFO] , терміном на 1 місяць після набрання судового рішення законної сили. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка проживала до дня смерті у [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина, і позивачка звернулася до нотаріальної контори зі заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом. Однак, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через те, що пропущено визначений строк для прийняття спадщини. Вказаний строк позивач пропустила через необізнаність законодавства, оскільки, як єдиний спадкоємець, котра вступила у спадщину, вважала, що таким чином прийняла її. Тому позивач звернулася до суду та просить встановити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном 1 місяць. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 05.01.2021 відкрито провадження у справі. До підготовчого судового засідання від позивачки [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява від 25.01.2021 про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити (а.с.26). Від представника відповідача Шпитального Р.Р. до підготовчого судового засідання через канцелярію суду надійшла заява від 25.01.2021, в якій просить він суд розглядати справу в його відсутності, та прийняти рішення у відповідності до чинного законодавства (а.с.27-29). Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч.4 ст.200 ЦПК України). Враховуючи, що представник відповідача позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову представником відповідача та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мама позивачки [PERSON] згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.04.2001, актовий запис № 9 (а.с.15). [INFO] помер батько позивачки [PERSON] згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.03.1998, актовий запис № 7 (а.с.16). Факт родинних відносин між позивачкою та спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 13 січня 1977 року, актовий запис №42, з якого вбачається, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , а [PERSON] є її батьком (а.с.17). У відповідності до довідки № 275 від 21.02.2018, виданої виконкомом Копанківської сільської ради, в с. Копанки станом на 1998 рік мешкав і був зареєстрований в колгоспному дворі по [ADDRESS] , громадянин [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Склад сім`ї зареєстрованих на 1998 рік: [PERSON] - [INFO] , дружина, померла [INFO] ; [PERSON] - [INFO] , правнук. На день смерті [PERSON] , 1909 р.н., (згідно свідоцтва про смерть ім`я « [PERSON] », яка померла [INFO] ) був зареєстрований правнук [PERSON] , 1985 р.н. На даний час, 21.02.2018, в будинку по [ADDRESS] (колишній колгоспний двір) в с. Копанки зареєстрованих немає. Заповіт від імені [PERSON] , 1909 р.н., та заповіт від імені [PERSON] , 1909 р.н., (свідоцтво про смерть ім`я « [PERSON] ») не посвідчувався в Копанківській сільській раді (а.с. 14). Із витягу №62646071 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 26.11.2020, вбачається, що 26.11.2020 приватним нотаріусом Лесик В.Б. зареєстровано спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 66831428, спадкодавець [PERSON] , дата смерті [INFO] (а.с.11). Згідно з повідомленням приватного нотаріуса Лесик В.Б. №459/02-14 від 22.12.2020 [PERSON] неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом через пропущення встановленого законом строку на прийняття спадщини (а.с.6). Таким чином, між сторонами виник спір з приводу поважності причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті її матері. Оцінка суду: вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши письмові заяви та докази, які надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав спільно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто протягом шести місяців з час відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Такий позов підлягає задоволенню, якщо позивач надасть докази наявності поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними при цьому слід визнавати такі причини, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на чинення цих дій. Поважними є такі причини пропуску строку: тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. При зверненні позивачки до приватного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропущенням терміну прийняття спадщини, що підтверджується відповіддю приватного нотаріуса Лесик В.Б. №459/02-14 від 22.12.2020. Строк подачі заяви про прийняття спадщини позивачкою було пропущено з поважної причини, а саме: необізнаність про те, що позивачка як єдина спадкоємиця, котра вступила у спадщину вважала, що таким чином прийняла її. З матір`ю вони проживали на одному подвір`ї, однак в різних будинках, які мали різні поштові адреси, спільно вели господарство та останні 10 років позивачка здійснювала догляд за матір`ю до її смерті і тому вважала, що таким способом прийняла спадщину. За таких обставин, суд визнає поважними причини пропуску строку прийняття спадщини, оскільки зазначені обставини ніким не спростовані та надає додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору. На підставі викладеного, ст.ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved