Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Хмельницького у м.Мелітополі. При цьому позивачка зазначає, що відповідачка, як власниця квартири, доводиться їй рідною бабусею. В квартирі відповідачки вона проживає з дня свого народження, але оскільки її рідна мати була зареєстрована за іншою адресою, тому і її було зареєстровано за місцем реєстрації матері. При спробі зареєструватися за адресою місця свого проживання територіальний підрозділ ДМС відмовляє їй в цьому, оскільки необхідна згода всіх власників квартири. Однак, співвласник даної квартири [PERSON], який доводився їй рідним дідусем, не заперечував проти її реєстрації у квартирі, але не встиг надати свою згоду, оскільки помер 01 липня 2015 року. Вона від дня свого народження постійно проживає у вищевказаній квартирі, весь час сплачує комунальні послуги разом з відповідачкою та інші витрати по утриманню квартири, а також виконує інші обовязки як член сімї наймача, тому просить визнати за нею право користування на дану квартиру. У судове засідання позивачка не зявилася, однак від її представника [PERSON] надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позов підтримує повністю і просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і тому підлягають повному задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] доводиться відповідачці [PERSON] рідною онукою, що підтверджується копіями свідоцтв про одруження відповідачки, свідоцтвом про народження матері позивачки та свідоцтвом про укладання шлюбу матері позивачки із зміною прізвища /а.с.5,6/. Позивачка з дня свого народження, тобто з 14 травня 2014 року, проживає в [INFO], про що свідчить довідка ТОВ «Житломасив» від 26 грудня 2014 року /а.с.18/, однак зареєстрована позивачка, згідно відмітки в паспорті, за іншою адресою: [ADDRESS] /а.с.4 зворот/. Свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] було видано 22 лютого 1999 року на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] /а.с.14/. Однак, 11 березня 2015 року державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 1/3 частину даної квартири /а.с.13/. Інший співвласник даної квартири [PERSON] помер 01 липня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с.8/. Як встановлено судом і підтверджується письмовими поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] та визнано відповідачкою позивачка від дня свого народження і по теперішній час постійно проживає в [INFO], в квартирі є її речі, разом із відповідачкою вона сплачує житлово-комунальні послуги, веде спільне господарство, здійснює ремонт та виконує інші обовязки як член сімї наймача. Однак, при зверненні до Мелітопольського територіального підрозділу ДМС України із заявою про реєстрацію свого місця проживання, їй було відмовлено через відсутність згоди усіх співвласників квартири. Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. За частиною 2 статті 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Також, відповідно до норм Сімейного кодексу України дід, баба та онуки є повноправними членами сім'ї та несуть взаємні права та обов'язки по відношенню одне до одного. Враховуючи ту обставину, що позивачка проживає у спірній квартирі разом з [PERSON] однією родиною, вона є її рідною онукою, а також той факт, що вона проживає разом із [PERSON] як член її сім'ї суд вважає, що позивачка набула право користування жилим приміщенням. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України від 01.11.1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 року, відсутність письмової згоди членів сім'ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду. Аналізуючи по справі докази суд вважає, що позивачка правомірно проживає у вищевказаній квартирі як член сімї більше 22 років і тому набула право користування цією квартирою.

Outcome: approved