Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Позивачка просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на неповнолітніх дітей, а саме доньки [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 21.07.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги мотивує наступним. З відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із 09 лютого 2017 року, який розірвано рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2018 року, яке набрало законної сили 30.11.2018 року. Від подружнього життя у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та перебувають на її утриманні, оскільки відповідач проживає окремо. Відповідач приходить інколи до дітей, іноді дає дітям незначні кошти, хоч, наскільки їй відомо, працює неофіційно, однак де саме, - вона не знає. Позивачка вказує, що відповідач має мінливий непостійний заробіток. Вона не працює, оскільки доглядає за дітьми. Із врахуванням вищенаведеного, просить позов задоволити. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала на адресу суду заяву, у якій позов підтримала у повному обсязі, просить задоволити, а також просить розгляд справи проводити у її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнав повністю. Зазначив, що інших клопотань не має. А тому, суд приходить до висновку про ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів, зважаючи на подані сторонами письмові заяви. Оскільки сторони по справі в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно частини 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2018 року шлюб між сторонами, який був зареєстрований 09 лютого 2017 року, розірвано. Рішення суду набрало законної сили 30.11.2018 року. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Діти проживають із позивачкою та перебувають на її утриманні. Суд враховує, що відповідач визнає позовні вимоги у повному обсязі, а тому даний факт не підлягає доказуванню. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд враховує, що позивачка не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Місце праці відповідача судом не встановлено, однак останній має можливість виконувати обов`язки по утриманню дітей як це передбачено чинним законодавством, оскільки останній є працездатною особою молодого віку. Доказів про те, що відповідач добровільно надає кошти на утримання дітей немає, а тому, з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи прожитковий мінімум на дітей відповідного віку, а також вимоги ст.182 Сімейного Кодексу України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обов`язок обох батьків на утримання дітей, а також те, що відповідач визнає позовні вимоги та згідний сплачувати аліменти в тому розмірі, в якому просить позивачка, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Такий розмір аліментів, який просить позивачка, на думку суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дітей зі сторони їх батька. Згідно із ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved