Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 18 травня 2009 року з відповідача стягуються на її користь аліменти на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500 грн. щомісячно. З часу ухвалення вказаного судового рішення, донька подорослішала та потребує більше коштів на її утримання. Крім цього донька є інвалідом дитинства, через що позивачка несе додаткові витрати на проведення та придбання ліків. З посиланням на вказане та збільшення законодавством прожиткового мінімуму на дитину, ураховуючи платоспроможність відповідача, позивачка просила стягнути з останнього щомісячно аліменти на утримання доньки у розмірі 2500 гривень з проведенням щорічної індексації у відповідності до закону. Відповідач у надісланому суду відзиві на позов частково визнав вимоги позивачки, посилаючись на те, що знаходиться у іншому шлюбі та має на утриманні малолітню доньку. Так як не працевлаштований, то спроможний сплачувати аліменти в сумі 779,5 гривень, що складає 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину. В судовому засіданні представник позивачки, [PERSON] , позов підтримав та у своєму поясненні послався на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач вимоги позивачки визнав повністю та не заперечив проти сплати аліментів у розмірі в якому просить позивачка. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки [PERSON] та відповідача, дослідивши письмові докази по справі вважає за необхідне зазначити про наступне. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Як вбачається з рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 18 травня 2009 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500 грн. щомісячно (а.с.05). Частиною 1 ст. 192 СК України, визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України у своїй постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13 зазначив, що за змістом статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому, значне покращення матеріального становища платника аліментів є підставою для звернення матері дитини з позовом до суду про збільшення розміру аліментів, а значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. За даними Буківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області [PERSON] проживає разом із позивачкою в одному господарстві в с . Буківка Герцаївського району Чернівецької області (а.с.10). Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] видане УПСЗН Герцаївської РДА [PERSON] є інвалідом з дитинства (а.с.11). За вказаних обставин, зважаючи на те, що для утримання неповнолітньої [PERSON] , з огляду на її вік та стан здоров`я, позивачка потребує додаткових зусиль та матеріальних витрат, то визначений у 2009 році розмір аліментів в розмірі 500 грн. щомісячно, з урахуванням зростання споживчих товарів і послуг, інфляції тощо, є недостатнім розміром для задоволення розумних потреб неповнолітньої дитини. Враховуючи те, що відповідач визнав позов та не заперечує проти сплати аліментів у розмірі в якому просить позивачка, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки повністю та збільшити розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь останньої на утримання [PERSON] в розмірі 2500 грн. щомісячно. Водночас щодо проведення індексації аліментів слід зазначити про наступне. Так, частина друга статті 184 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Закон відповідно до якого провадиться індексацію аліментів є Закон України "Про індексацію грошових доходів населення". Статтею 2 вказаного закону визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі є об`єктом індексації грошових доходів населення. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України гарантовано кожній особі право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ч.1 ст.5 ЦПК України). Отже, сукупність наведених вимог законодавства зводяться до того, що особа має право на захист свого права, в даному випадку одержувач аліментів на індексацію аліментів, за умови що таке право про яке йдеться у ч.2 ст. 184 СК України порушено. Нормою ст. 81 ЦПК України встановлено правило згідно з якою, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, оскільки позивачкою не надано доказів того, що має місце порушення індексації аліментів визначеного судом у твердій грошовій сумі, то відповідно така вимога позивачки наразі є зайвою. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі ст.ст. 180-182, 184, 192 СК України,

Outcome: approved