Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив розірвати договір оренди земельної ділянки № 14, укладений 19 червня 2014 року між Головним управлінням Держземагенства у Хмельницькій області в особі начальника відділу Держземагенства у Віньковецькому районі Хмельницької області Павлюка В.А. та [PERSON] щодо оренди земельної ділянки загальною площею 40,7205 га, нормативною оцінкою 572527 гривень, що розміщена на території Женишковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області; розірвати договір оренди земельної ділянки № 15, укладений 19 червня 2014 року між Головним управлінням Держземагенства у Хмельницькій області в особі начальника відділу Держземагенства у Віньковецькому районі Хмельницької області Павлюка В.А. та [PERSON] щодо оренди земельної ділянки загальною площею 3,6837 га, нормативною оцінкою 37794 гривень, що розміщена на території Женишковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області; розірвати договір оренди земельної ділянки № 16, укладений 19 червня 2014 року між Головним управлінням Держземагенства у Хмельницькій області в особі начальника відділу Держземагенства у Віньковецькому районі Хмельницької області Павлюка В.А. та [PERSON] щодо оренди земельної ділянки загальною площею 66,9170 га, нормативною оцінкою 693517 гривень,що розміщена на території Женишковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області; скасувати рішення державного реєстратора Чайковської І.С. від 27 червня 2014 року № 14087655 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER]; рішення державного реєстратора Бережанської І.Б. № 14066318 від 26 червня 2014 року про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER]; рішення державного реєстратора Чайковської І. С. № 14187985 від 03 липня 2014 року про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER]. Позов мотивовано тим, що 19 червня 2014 року Головне управління Держземагенства у Хмельницькій області в особі начальника відділу Держземагенства у Віньковецькому районі Хмельницької області Павлюка В.А. та [PERSON] уклали договори оренди земельної ділянки № 14 від 19 червня 2014 року площею 40,7205 га, кадастровий номер [NUMBER] (землі резервного фонду), № 15 від 19 червня 2014 року площею 3,6837 га, кадастровий номер [NUMBER] (землі резервного фонду), № 16 від 19 червня 2014 року площею 66,9170 га, кадастровий номер [NUMBER] (землі резервного фонду). Вказані земельні ділянки орендар прийняв в строкове платне володіння та користування для ведення фермерського господарства. Згідно п. 4 Договору № 14 оренди земельної ділянки від 19.06.2014 року (далі - Договору) нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 572527 гривень. Згідно п. 4 Договору № 15 оренди земельної ділянки від 19.06.2014 року (далі - Договору) нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 37794 гривень. Згідно п. 4 Договору № 16 оренди земельної ділянки від 19.06.2014 року (далі - Договору) нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 693517 гривень. Вказані договори оренди земельних ділянок зареєстровані Віньковецьким районним управлінням юстиції Хмельницької області, та зокрема договір оренди № 14 -- рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 14087655 від 27 червня 2014 року, договір оренди № 15 -- рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 14066318 від 26 червня 2014 року, договір оренди № 16 -- рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 14187985. Відповідно до п. 7 та п. 17 зазначених Договорів, вони укладені на 30 років із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства. За п. 8 Договорів № 14, № 15 та № 16 підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, а п. 9 Договорів визначено, що платником орендної плати за землю є орендар земельної ділянки. Згідно п. 10 Договорів об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду, та у відповідності до п. 11 та п. 13 орендна плата за землю вноситься орендарем у розмірі 4 відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за фактичний період перебування в користуванні. Відповідно до п. 30 Договорів оренди № 14, № 15, № 16 від 19 червня 2014 року, орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди. Дія договору припиняється шляхом його розірвання в тому числі за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Відповідно до Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Відповідно до ч. 1 п. 288.1. ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства. Відповідно до п. 288.2. зазначеної статті, платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Згідно зі статтями 1, 13 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Пунктом «в» частини 1 статті 96 Земельного кодексу України визначено, що землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Частиною 1 статті 143 Земельного Кодексу України передбачено примусове припинення у судовому порядку прав на земельну ділянку у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. При цьому, імперативні вимоги земельного законодавства передбачають розірвання договору оренди земельної ділянки у разі тривалого використання орендарем землі не за цільовим призначенням всупереч умовам договору оренди. Причому порушення умов використання земельної ділянки за її цільовим призначенням охоплює не лише випадки її використання з іншою, не передбаченою умовами договору оренди метою, але і випадки невикористання земельної ділянки взагалі (за будь-яким призначенням). Однак [PERSON] упродовж 2014-2015 років орендну плату згідно Договорів оренди № 14, № 15, № 16 не сплачувала, земельну ділянку взагалі не використовувала,в тому числі і за цільовим призначенням, а тому оренду належить розірвати за рішенням суду. Крім того , згідно з ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч. 4 ст. 182 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що набрала чинності 01.01.2013 року, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У судовому засіданні прокурор підтримав заявлені вимоги з підстав зазначених у позовній заяві, та просив позов задовольнити. Представник Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області, в.о. начльника управління В.С. Зюбрицький направив до суду письмову заяву, в якій підтримав позов прокурора, а справу просив розглянути за відсутності представника Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області. Відповідачка [PERSON] у суд на розгляд справи не з'явилась, причини неявки не повідомляла, заяви про відкладення розгляду справи не подавала. У зв'язку з тим, що за місцем реєстрації у [ADDRESS], відповідачка відсутня, судова повістка про дату і час проведення судового слухання 02 жовтня 2015 року у відповідності з вимогами ст. 76 ЦПК України їй направлялась через Житлово-експлуатаційну контору № 1 м. Хмельницького, що підтверджується судовою повісткою, а тому суд вважає, що відповідачка повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідача, Віньковецьке районне управління юстиції Хмельницької області за клопотанням прокурора ухвалою суду від 02.10.2015 року було виключено із числа відповідачів, та залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в.о. начальника Віньковецького районного управління юстиції Хмельницької області І.С. Чайковська, надала до суду письмову заяву, у якій просила розгляд справи провести у її відсутності та прийняти рішення згідно чинного законодавства. Суд, заслухавши прокурора, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм оцінку, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 19 червня 2014 року орендодавець земельної ділянки - юридична особа публічного права Головне управління Держземагенства у Хмельницькій області в особі начальника відділу Держземагенства у Віньковецькому районі Хмельницької області Павлюка Володимира Анатолійовича з одного боку, та орендар земельної ділянки -- громадянка України [PERSON] з другого боку, уклали три Договори оренди земельної ділянки (далі -Договори), згідно з якими орендар прийняла в строкове платне володіння і користування три земельні ділянки із земель резервного фонду (рілля ) для ведення фермерського господарства на 30 років, які знаходяться на території Женишковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, а саме земельну ділянку загальною площею 40,7205 га, нормативна грошова оцінка якої 572527 гривень, загальною площею 3,6837 га, нормативно-грошовою оцінкою 37794 гривні, та загальною площею 66,9170 га, нормативно-грошовою оцінкою 693517 гривень, що підтверджується ксерокопіями договорів оренди земельної ділянки від 19 червня 2014року № 14, № 15, № 16. Згідно п. 30 Договорів орендодавець має право вимагати від орендаря: використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням згідно з цим договором; дотримуватись екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання стандартів норм і правил, здійснювати контроль у випадках передбачених законом. Пунктом 32 Договорів передбачені права орендаря, зокрема господарювати на землі з дотриманням умов Договору оренди землі. Згідно з пунктом 33 Договорів орендар зобов'язаний, зокрема, забезпечити використання землі за цільовим призначенням; приступити до використання земельної ділянки після встановлення їх меж в натурі (на місцевості) передачі земельної ділянки згідно акта приймання-передачі та державної реєстрації права оренди відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»; своєчасно вносити орендну плату. Пунктами 39-40 Договору передбачено підстави його розірвання, а саме: добровільної відмови від права користування земельною ділянкою, закінчення строку, на який було укладено договір та не продовження дії договору, придбання орендарем земельної ділянки у власність, приватизація орендованої земельної ділянки членами фермерського господарства у розмірі земельного паю (паю), за взаємною згодою сторін, зверненням до суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 15 цього Закону істотними умовами договору оренди землі, в тому числі, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду. Відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно договору оренди, своєчасного внесення орендної плати. Згідно ст. 25 цього Закону орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Змельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Припинення орендарем використання земельної ділянки за цільовим призначенням або взагалі не використання земельної ділянки є істотним порушенням вимог статей 24, 25 Закону України «Про оренду землі», умов договору оренди та є підставою для його розірвання. Як вбачається із акту обстеження від 28.05.2015 року, комісією Женишковецької сільської ради було обстежено земельні ділянки фермерського господарства «ЕКО ЕПЛ», які орендує [PERSON], та виявлено, що земельні ділянки розміром 40,7205, кадастровий номер [NUMBER], розміром 3,6837 га, кадастровий номер [NUMBER], розміром 66,9170 га, кадастровий номер [NUMBER] з моменту орендування не оброблялися, в даний час пустують, заростають чагарниками та бур'янами. Щодо підстави розірвання договору оренди, передбаченої п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України (систематична несплата земельного податку або орендної плати), на яку посилається позивач як на підставу розірвання договору оренди, суд враховує таке. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про орендну плату» істотною умовою договору оренди землі є , в тому числі, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Пунктами 8-16 Договору оренди землі передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у розмірі 4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку в подальшому здійснюється у розмірі 4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством України. Орендна плата сплачується Орендарем за період, який встановлюється відповідно до Законів України, виключно у гривні. Як випливає із довідки Дунаєвецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області, станом на 25.05.2015 року за [PERSON] рахувалась податкова заборгованість у сумі 26266,65 гривень, яку незважаючи на надіслані їй податкові вимоги, не сплачувала. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, висновків експертів. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 червня 2015 року, ухваленою в адміністративній справі за позовом Дунаєвецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області до фізичної особи [PERSON] про стягнення податкового боргу, встановлено, що згідно договору оренди земельної ділянки № 14 від 19 червня 2014 року, сума орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 26.06.2014 року по 31.12.2014 року становить 11768,59 гривень; відповідно до договору оренди земельної ділянки № 15 від 19 червня 2014 року сума орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 26.06.2014 року по 31.12.2014 року становить 776,88 гривень; відповідно до договору оренди земельної ділянки № 16 від 19 червня 2014 року сума орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 26.06.2014 року по 31.12.2014 року становить 13721,18 гривень. Всього загальна сума податкового боргу платника [PERSON] станом на 17.11.2014 року становить 26266,65 гривень, який відповідачем погоджений, та стягнутий судом на користь позивача. Водночас відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами твердження позивача щодо невиплати орендної плати відповідно до умов Договору оренди землі. Отже, у судовому засіданні знайшов підтвердження факт систематичної несплати відповідачем орендної плати, що також є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки. Частиною 2 ст. 651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем порушуються істотні умови Договору оренди землі, що призвело до порушення прав позивача, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Суд також вважає за необхідне задовольнити вимогу про скасування державної реєстрації права оренди земельних ділянок, беручи до уваги, що згідно з ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до статті 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон). Положеннями статті 2 Закону визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З 01.01.2013 року повноваженнями щодо проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень наділена Державна реєстраційна служба (Укрдержреєстр), яка веде єдиний державний реєстр речових майнових прав та обтяжень на нерухоме майно. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» запис про скасування державної реєстрації прав вноситься до Державного реєстру прав у разі скасування рішення про державну реєстрацію прав на підставі рішення суду.

Outcome: approved