Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03.10.2009 року відповідачем підписано заяву б/н, відповідно до якої йому відкрито кредитний рахунок та видано кредитну карту з кредитним лімітом, який після збільшення становив 14 000 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг. Позивач стверджує, що відповідно до умов цього договору відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за користування останнім, сплачувати за перевитрати платіжного ліміту та комісії на умовах, передбачених договором. Однак, він порушив свої кредитні зобов`язання та допустив виникнення і зростання заборгованості за кредитним договором, загальний розмір якої станом на 15.11.2020 року позивачем визначено як 19 579,10 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати в розмірі 2 102,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Представник позивача [PERSON] 05.01.2021 року надіслав до суду письмове клопотання, в якому зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його відсутності та згідний на заочний розгляд справи (а.с. 42) . Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а саме за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, приходить до наступних висновків. В силу положень ч.1\~ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 2\~ст. 11 ЦК України\~передбачено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Згідно зі\~ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 03.10.2009 року відповідачем підписано заяву б/н, згідно з якою відповідачу відкрито кредитний рахунок та видано кредитну карту з кредитним лімітом, який після збільшення становив 14 000 грн. Кредитний договір укладено у формі заяви, в якій відповідач погодився з тим, що дана заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг (а.с.14). 03.10.2009 року відповідачем також підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій власним підписом підтвердив, що з фінансовими умовами надання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений ( в тому числі щодо сплати відсотків (а.с. 15)). Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на [PERSON] , 02.10.2009 року встановлено кредитний ліміт на суму 1 000 грн.; зміна кредитного ліміту відбулась 06.11.2010 року - 1 200,00 грн. (збільшення кредитного ліміту); 28.03.2012 року - 1 100, 00 грн. (зменшення кредитного ліміту); 15.05.2013 року - 1 600,00 грн. (збільшення кредитного ліміту); 23.07.2013 року - 2 000,00 грн. (збільшення кредитного ліміту); 04.09.2014 року - 1 870, 00 грн. (зменшення кредитного ліміту); 11.11.2014 року - 1 730,00 грн. (зменшення кредитного ліміту); 16.12.2014 року - 1 630,00 грн. (зменшення кредитного ліміту); 08.01.2015 року - 1 590, 00 грн. (зменшення кредитного ліміту); 23.01.2015 року - 1 540, 00 грн. (зменшення кредитного ліміту); 03.03.2015 року - 1 400,00 грн. (зменшення кредитного ліміту ); 03.04.2015 року - 1 270, 00 грн. (зменшення кредитного ліміту); 19.05.2015 року - 1 170,00 грн. (зменшення кредитного ліміту); 12.06.2015 року - 1 090, 00 грн. (зменшення кредитного ліміту); 20.07.2015 року - 1 020,00 грн. (зменшення кредитного ліміту); 07.08.2015 року 991,43 грн. (зменшення кредитного ліміту); 09.10.2015 року - 880,00 грн. (зменшення кредитного ліміту); 03.11.2015 року - 800,00 грн. (зменшення кредитного ліміту); 07.12.2015 року - 730,00 грн. (зменшення кредитного ліміту); 29.01.2016 року - 580,00 грн. ( зменшення кредитного ліміту); 02.02.2016 року - 580,00 грн. (зменшення кредитного ліміту); 03.03.2016 року - 513,85 грн. (зменшення кредитного ліміту); 31.03.2016 року - 420,00 грн. (зменшення кредитного ліміту); 29.04.2016 року - 340,00 грн. (зменшення кредитного ліміту); 27.05.2016 року - 250,00 грн. (зменшення кредитного ліміту); 14.07.2016 року - 170,00 грн. ( зменшення кредитного ліміту); 01.08.2016 року - 77,65 грн. (зменшення кредитного ліміту); 30.08.2016 року - 0,00 грн. (зменшення кредитного ліміту); 19.07.2019 року 14\~000,00 грн. (збільшення кредитного ліміту); 22.05.2019 року 14\~000,00 грн. (зменшення кредитного ліміту); 02.06.2020 року 14\~000,00 грн.(зменшення кредитного ліміту); 15.06.2020 року 14\~000,00 грн. (зменшення кредитного ліміту); 30.06.2020 року - 14\~000, 00 грн. (зменшення кредитного ліміту); 06.07.2020 року - 0,00 (зменшення кредитного ліміту (а.с. 13)). Згідно з довідкою, виданою АТ КБ «Приват Банк», відповідачу видано кредитну картку: дата відкриття 02.10.2009 року з терміном дії - 01/13; 12.02.2013 року з терміном дії - 08/16; 19.08.2014 року з терміном дії - 08/18; 04.08.2015 року з терміном дії - 08/18; 13.08.2015 року з терміном дії - 08/19; 19.07.2019 року з терміном дії - 07/23; 07.02.2020 року з терміном дії 01/24 (а.с. 12). АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Кредитний ліміт банком неодноразово переглядався, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на відповідача (а.с.13). В той же час, відповідач фактично скористався лімітом кредитування, про що свідчить розрахунок суми заборгованості за договором №б/н від 03.10.2009 року, укладеним між АТ КБ "ПриватБанком" та клієнтом [PERSON] станом на 15.11.2020 року (а.с.5-11). Фактичне виконання даних умов договору та користування наданими банком коштами в межах встановленого кредитного ліміту відповідачем також стверджується наявною в матеріалах справи випискою за договором по рахунку відповідача, за якою обліковується заборгованість в межах змінного ліміту кредитування за договором із урахуванням прихідних та видаткових операцій (а.с.35-40). Із зазначеного розрахунку та матеріалів справи встановлено, що в порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту із його складовими частинами, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 15.11.2020 року становить 19\~579,10 грн. і складається із заборгованості: за тілом кредиту (простроченим тілом кредиту) 15 814,27 грн.; за простроченими відсотками 3\~ 764,83 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У частинах 1, 3\~ст.\~509\~ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст.625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 вказаного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до положень ч. 1\~ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник обв`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1\~ст. 1055 ЦК України\~визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. З матеріалів справи встановлено, що відповідач не оспорював умови кредитування та отримання ним встановленого банком розміру кредитного ліміту на кредитну картку. Згідно зі ст.ст.\~76,\~77\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надав, не подав будь-яких доказів на спростування користування ним наданими йому банком кредитними коштами, а також не подав будь-яких доказів на спростування наданого банком розрахунку заборгованості. Оскільки судом встановлено як використання позичальником запропонованого банком ліміту кредитування, так і часткове його погашення за карткою в межах договору, ураховуючи, що сторонами було погоджено умови кредитування щодо процентної ставки за кредитом, суд вважає підставними вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 15\~814,27 грн., а також за простроченими відсотками 3\~764,83 грн., які належить стягнути з відповідача в користь банку. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом також встановлено, що позивачем за звернення до суду з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 2102 грн., що стверджується платіжним дорученням від 18.11.2020 року (а.с. 4). Дані судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивача в зв`язку із задоволенням позовних вимог. На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України та,

Outcome: approved