Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом в якому вказує, що вона народилася [INFO]. З [PERSON] почали зустрічатися з 2015 року, вона познайомила його зі своєю мамою, яка не заперечувала проти їх стосунків. [PERSON] зробив їй пропозицію, мають намір створити сім'ю. Відділом ДРАЦС їй було відмовлено у реєстрації шлюбу, оскільки вона не досягла шлюбного віку. На даний час вона перебуває на обліку у лікаря-геніколога з приводу вагітності. Вважає факт вагітності поважною обставиною для надання права на шлюб. Просить суд надати їй право на шлюб з [PERSON], [INFO] В судове засідання заявниця не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Заінтересовані особи до суду не з'явились, також просили справу розглядати у їх відсутність, заявлені вимоги підтримали. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народилась [INFO], що підтверджується наданим суду копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.10.1999 р. Згідно Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 49 від 27.03.2017 р. [PERSON] взята на «Д» облік з приводу вагітності. Згідно приписів ст. 21 Сімейного кодексу України ш любом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 22 Сімейного кодексу України ш любний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. 2. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам (ст. 23 Сімейного кодексу України). Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст. 23 СК) ( 2947-14 ) повинна розглядатися судом в окремому провадженні (ч. 3 ст. 234 ЦПК) ( 1618-15 ). При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої особи, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Резолютивна частина рішення повинна відповідати вимогам ч. 2 ст. 23 СК ( 2947-14 ), згідно з якою суд надає право на шлюб (а не знижує шлюбний вік), а також містити прізвище, ім'я та по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом. Таким чином, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved