overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому вимагає визнати за собою в порядку набувальної давності право власності на житловий будинок в с.Максимівка Вільнянського району Запорізької області, та скасувати арешт, накладений на цей будинок. Свої вимоги мотивує тим, що починаючи з 1994-го року відкрито володіє і користується будинком, відноситься до нього як до свого власного майна, у зв`язку з чим вважає, що добросовісно набула право власності на будинок. Крім того, на житловий будинок у вересні 2005 року був накладений арешт у зв`язку зі стягненням з [PERSON] аліментів на утримання доньки, але відповідне виконавче провадження на даний момент закрито, у зв`язку з чим відпали підстави для такого арешту. У підготовчому засіданні представник позивачки адвокат Ведмедовська Г.О. підтримала позов, просить задовольнити заявлені вимоги. Відповідач [PERSON] та представник відповідача - Максимівської сільської ради - надали у підготовче засідання заяви про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. При цьому суд виходить з того, що: відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність); відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду; відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу; відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, позов підлягає задоволенню. Згідно ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв`язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлих бабусі [PERSON] та батька [PERSON] право власності на частину житлового будинку та земельної ділянки по [ADDRESS] , а також земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розташовану на території Вільнянського району Запорізької області. Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті залишилася спадщина, до складу якої увійшли: 41/100 частина житлового будинку [ADDRESS] ; 47/100 земельної ділянки по [ADDRESS] , призначеної для обслуговування житлового будинку; земельна ділянка площею 3,97 га, розташована на території Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачка своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини; проте оформити право власності на частку у житловому будинку та земельну ділянку у нотаріальному порядку виявилося неможливим, оскільки сам спадкодавець не оформив свої права на це майно, яке дісталося йому у спадок після смерті його матері і бабусі позивачки [PERSON] . У підготовчому засіданні представник позивачки адвокат Кравченко В.А. підтримав заявлені вимоги. Відповідачка [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, але надала заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. При цьому суд виходить з того, що: відповідно до ст.1261 ЦК України, діти спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом; відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини; відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Таким чином, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв`язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлих батька [PERSON] та брата [PERSON] право власності на земельні ділянки та акції акціонерного товариства. У судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] підтримала позов, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] судове засідання не з'явилася, проте надала до суду заяву, згідно якої позов визнає повністю, просить слухати справу за своєї відсутності. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Так, 24.04.2012 року помер батько позивачки [PERSON] Після його смерті залишилася спадщина, до складу якої, зокрема, увійшли: земельна ділянка площею 0,10 га по вул.Круговій, 1, в с.Спасівка Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення будівництво та обслуговування житлового будинку; 1/2 частина земельної ділянки площею 0,08 га по вул.Жовтневій, 5, в м.Вільнянськ Запорізької області, цільове призначення обслуговування житлового будинку; 21 проста іменна акція ЗАТ "Завод залізобетонних конструкцій № 1" згідно сертифікату акцій № 674 від 19.04.2007 року. Згідно заповіту померлого [PERSON], позивачка [PERSON] призначена його спадкоємцем разом із її братом [PERSON] у рівних частках; вказані особи своєчасно звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, на частину майна їм було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, вказані у заповіті. Проте брат позивачки [PERSON] помер 11.09.2012 року, заповіту він не залишив. Окрім майна, яке він успадкував згідно заповіту батька, йому на праві власності належала інша 1/2 частина земельної ділянки площею 0,08 га по вул.Жовтневій, 5, в м.Вільнянськ Запорізької області, цільове призначення обслуговування житлового будинку. Позивачка [PERSON] після смерті [PERSON] своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, інші можливі спадкоємці дій щодо прийняття спадщини не вчиняли. Оскільки на майно, зазначене у позові, у спадкодавців були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на їх ім'я, оформити право на спадщину у нотаріальному порядку є неможливим. Відповідно до ст.1262 ЦК України, рідна сестра спадкодавця є спадкоємцем другої черги за законом. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Враховуючи наведене, визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлих батька [PERSON] та матері [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, [INFO] померла її матір [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок [ADDRESS] . Позивачка своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини; проте оформити право власності на житловий будинок у нотаріальному порядку виявилося неможливим, оскільки з`ясувалося, що право власності на нього зареєстровано на батька позивачки [PERSON] , який помер [INFO] , а дружина померлого і матір позивачки [PERSON] як єдиний спадкоємець, яка прийняла спадщину, при житті не оформила свої спадкові права на цей будинок та не отримала правовстановлюючі документи. У підготовче засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, але надала заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. При цьому суд виходить з того, що: відповідно до ст.1261 ЦК України, діти спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом; відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини; відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв`язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлого [PERSON] право власності на житловий будинок, земельні ділянки та інше майно. Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшли: житловий будинок [ADDRESS] ; земельна ділянка кадастровий номер 2321587000:03:002:0003 площею 4,3001 га, розташована на території Привільненської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельна ділянка площею 0,60 га, розташована на території с.Васильківське Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення - для ведення особистого підсобного господарства; автомобіль ВАЗ-2101, 1979 року випуску, р.н. [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , кузов № [NUMBER] . Позивачка є спадкоємцем померлого згідно його заповіту, та своєчасно подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, у зв`язку з чим вважає, що набула право власності на спадкове майно. У підготовчому засіданні представник позивачки адвокат Кравченко В.А. підтримав позов, просить задовольнити заявлені вимоги. Відповідачка [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, але надала заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. При цьому суд виходить з того, що: відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, вказані у заповіті. відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Таким чином, заявлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв`язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлого [PERSON] право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення. Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, [INFO] помер дід позивачки [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшла земельна ділянка площею 6,6098 га, розташована на території Московської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем земельної ділянки згідно заповіту спадкодавця, та своєчасно подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; інші спадкоємці за заповітом та за законом від прийняття спадщини відмовилися. У зв`язку з цим позивачка й звернулася до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні представник позивача адвокат Кравченко В.А. підтримав позов, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, але надав заяву, згідно якої позов визнає повністю та просить розглянути справу за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. При цьому суд виходить з того, що: відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, вказані у заповіті. відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Таким чином, заявлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв`язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлого батька [PERSON] право власності житловий будинок в с. Михайло -Лукашеве Вільнянського району Запорізької області. Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті залишилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок [ADDRESS] . Позивачка своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини; проте оформити право власності на житловий будинок у нотаріальному порядку виявилося неможливим, оскільки на отримання спадщини також претендує відповідач. У підготовче засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, згідно поданої заяви, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідачка [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, але надала заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. При цьому суд виходить з того, що: відповідно до ст.1261 ЦК України, діти спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом; відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини; відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв`язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлого батька [PERSON] право власності на житловий будинок № 18-а по вул.Горького в с.Михайло-Лукашево Вільнянського району Запорізької області, земельну ділянку під цим будинком площею 0,22 га, земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 1,00 га, та грошові вклади. У судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] підтримала позов, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, проте надала до суду заяву, згідно якої позов визнає повністю, просить слухати справу за своєї відсутності. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 22.04.2007 року помер батько позивачки [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшли: житловий будинок № 18-А по вул.Горького в с.Михайло-Лукашево Вільнянського району Запорізької області, який не пройшов державної реєстрації права власності; земельна ділянка площею 0,22 гектари, розташована по вул.Горького, 18-А, в с.Михайло-Лукашево Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення обслуговування індивідуального житлового будинку (присадибної ділянки); земельна ділянка площею 1,00 гектари, кадастровий номер 2321584500:01:001:0066, розташована на території Михайло-Лукашівської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення ведення особистого селянського господарства; грошові кошти на рахунку № 4540 та компенсаційному рахунку № 915511507 на ім'я [PERSON] у ТВБВ № 7858/0147 (03) Шевченківського відділення № [NUMBER] "Державний ощадний банк України". Позивачка, яка є донькою померлого, після смерті батька своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але оформити право власності виявилося неможливим через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на майно, зокрема, на житловий будинок та земельну ділянку під ним, право власності на які спадкодавець при житті документально оформити не встигнув. Відповідно до ст.1261 ЦК України, діти спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлого батька [PERSON] право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розташовану на території Дружелюбівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті залишилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 0,500 га, розташована на території Дружелюбівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, і призначена для ведення особистого селянського господарства. Позивачка є донькою померлого, у зв`язку з чим вважає, що набула право власності на цю земельну ділянку. У підготовчому засіданні представник позивачки адвокат Кравченко В.А. підтримав заявлені вимоги, пояснивши, що позивачка є донькою померлого, заповіту той не залишив, і на момент його смерті позивачка фактично проживала разом з ним, оскільки здійснювала за ним догляд. Відповідачка [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, але надала заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. При цьому суд виходить з того, що: відповідно до ст.1261 ЦК України, діти спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом; згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Таким чином, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв`язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлого батька [PERSON] право власності на земельну ділянку. У судовому засіданні позивачка підтримала позов, просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву, згідно якої позов визнає повністю, просить слухати справу за своєї відсутності. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, [INFO] помер батько позивачки [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшла земельна ділянка площею 0,087 га, розташована на території СТ "Лесхоз" в с.Вільнокур?янівське Михайлівської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення - ведення садівництва. Позивачка своєчасно подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, проте оформити у нотаріальному порядку право власності на земельну ділянку виявилося неможливим через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа. Відповідно до ст.1261 ЦК України, діти спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved