Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, третя особа [PERSON] та згідно позовних вимог зазначила про те, що відповідач не проживає в належній їй квартирі понад 1 рік, тому просила визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування квартирою № 123 в будинку № 352 по вул. Сосюра (раніше Свердлова) м. Лисичанська Луганської області. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить справу розглянути за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Третя особа у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за адресою місця реєстрації відповідача, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивачка не заперечує проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки законі, обґрунтовані і підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] (колишня вул. Свердлова) м. Лисичанська Луганської області належала на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 07.03.1995 р., виданого представництвом Фонду держмайна України в м.Лисичанську, реєстровий № 3045. (а.с.4). Відповідно до договору дарування частини квартири від 11.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий №6622, [PERSON] передав майно у власність [PERSON] 1/3 частину квартири [ADDRESS]. (а.с.5). Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 183744, виданого Бабаївською селищною радою Харківського району Харківської області, 24 лютого 2012 р. зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено запис № 04. Прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON]. Відповідно до довідки відділу адміністративних послуг Лисичанської міської ради № 3695/10-02 від 24.06.2016 р., за адресою: м. Лисичанськ, вул. Сосюри, 352/123 зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Згідно довідки №338 від 29.06.2016 р., виданої КП «ЛЖЕК №1», за адресою: м. Лисичанськ, вул. Сосюри, 352/123 зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. В період з травня 2003 року по теперішній час [PERSON] за вищевказаною адресою не проживає, місце його фактичного проживання сімї невідомо. Частиною 1\~статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ч.1\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та за таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved