Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

Позивач у липні 2019 року звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 13.09.2010 року [PERSON] отримала кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2500,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушила умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, в зв`язку з чим станом на 31.05.2019 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 328721,83 гривень, що складається з: 7910,80 грн. - заборгованість за кредитом; 315799,03 грн. - заборгованість за процентами за користуванням кредитом; 5012,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією. При цьому, позивач на свій розсуд, просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 127411,84 грн., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 7910,80 гривень, 119501,04 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом з 13.09.2010 року по 31.03.2018 року. Також просить стягнути з відповідача судові витрати по справі у розмірі 1921,00 грн. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мачуського О.М. для розгляду справи про стягнення заборгованості. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 23 липня 2019 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна заява представника позивача про те, що він просить розглядати справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надала, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Ст. 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 13.09.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» правонаступником якого є АТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір б\\н який складається із анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку разом з Умовами та правилами надання банківських послуг. Датою укладання договору є дата підписання позичальником заяви. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. 14 червня 2018 року відбулась державна реєстрація та змінено найменування позивача з Публічне акціонерне товариства комерційний банк «Приватбанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Вищенаведені обставини підтверджуються: анкетою-заявою [PERSON] ; Умовами та правилами надання банківських послуг; витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт; розрахунком заборгованості. Згідно п.2.1.1.2.3, Умов та правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до пункту 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 вказаних Умов Клієнт зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. А у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Згідно п. 2.1.1.7.6 вказаних Умов, при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більше ніж на 30 днів, Клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення Овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення вказаних порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов`язків в цілому або у визначеній банком частці у разі невиконання власником та/або довіреною особою власника своїх боргових обов`язків та інших зобов`язань за цим договором. Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором про приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідач взяті на себе зобов`язання зо кредитним договором не виконала. Згідно з розрахунком банку станом на 30.06.2019 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 31.05.2019 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 328721,83 гривень, що складається з: 7910,80 грн. - заборгованість за кредитом; 315799,03 грн. - заборгованість за процентами за користуванням кредитом; 5012,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією. При захисті своїх прав, позивачем на власний розсуд не заявлено позовної вимоги про стягнення повної суми заборгованості за кредитним договором, а лише її частини у розмірі 127411,84 гривень, що складається з: 7910,80 гривень - заборгованість за кредитом, 119501,04 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом з 13.09.2010 року по 31.03.2018 року. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором № б/н від 13.10.2010 року, в розмірі заявлених позовних вимог, а саме 127 411,84 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним вимогам судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved