Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості по відсотках, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту з 09.11.2014 року по 09.11.2017 року, у розмірі 4100,90 доларів США, що за курсом 26,63, відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.11.2017 року складає 109 206,97 грн. за кредитним договором № IFIWAU01141189 від 18.12.2006 року, стягнення судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в прохальній частині позовної заяви просив в разі неявки в судове засідання відповідача проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечив проти заочного розгляду справи (а.с. 2 зв.). Відповідач в судове засідання не з'явилася, про причину неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Від відповідача не надходив відзив на позов. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено, зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 18.12.2006 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем було укладено кредитний договір № IFIWAU01141189 (надалі - Договір), відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 13200 доларів США, на строк з 18.12.2006 року по 18.12.2013 року включно. За умовами Договору визначено обов'язок позичальника здійснювати погашення кредиту у порядку та строки, відповідно до його умов, сплатити відсотки за користування кредитом, повністю повернути кредит до дати, зазначеної в Договорі. При непогашенні кредиту в строки, зазначені в Договорі, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. При порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, він сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,42% на місяць розрахованих від суми простроченої непогашеної заборгованості. Не зважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач отримані не повернула кредитні кошти, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № IFIWAU01141189 від 18.12.2006 року (а.с. 4-7). За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Позивачем проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором № IFIWAU01141189 від 18.12.2006 року, відповідно до якого заборгованість відповідача за прострочення за тілом кредиту за період з 09.11.2014 року по 09.11.2017 року (1098 днів) складає 4633,85 доларів США, розмір відсоткової ставки в день дорівнює 0,0806 %, а отже сума заборгованості по відсотках, згідно розрахунку складає: 4633,85 доларів США х 0,0806% х 1098 днів прострочення / 100 = 41,00,90 доларів США (а.с. 4-7). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. Відповідно до частини п'ятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527, 530, 546, 611, 612, 1054, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 89, 141, 263-265, 268, 273, 280-282, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved