overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. У своїй позовній заяві та у судовому засіданні посилалася на те, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 20.12.2003 року відділом РАЦС Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 1037. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Спільного сімейного господарства не ведуть, проживають окремо, не підтримують шлюбні відносини з вересня 2011 року. Просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити «[PERSON]». Позивачка у судове засідання з'явилася, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся згідно правил ч. 9 ст. 74, ч. 9 ст. 76 ЦПК України. Публікація оголошення була здійснена в газеті "Вісті Придніпров'я" від 21.05.2015 року № 40 (1635). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони знаходяться у шлюбі з 20.12.2003 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо з вересня 2011 року. Їх сім'я розпалася з причини різних поглядів на життя, між сторонами були втрачені почуття любові та поваги, що і призвело у підсумку до остаточного розпаду сім'ї. Майнового спору між сторонами немає. Дитина проживатиме з матірю. При постановлені рішення, суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені, а тому приходе до висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно та відновлена бути не може. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. У своїй позовній заяві та у судовому засіданні посилалася на те, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 31.07.2009 року Індустріальним відділом РАЦС Дніпропетровського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 444. Від шлюбу мають спільних дітей - сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Спільного сімейного господарства не ведуть, не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо ьз вересня 2014 року, кожен з подружжя фактично створили нові сім'ї. Просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Вівташ". Позивачка у судове засідання з'явилася, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання зявився, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони знаходяться у шлюбі з 31.07.2009 року. Від шлюбу мають спільних дітей - сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть та проживають окремо з вересня 2014 року, кожен з подружжя фактично створили нові сім'ї. Їх сімя розпалася з причини різних поглядів на життя, між сторонами були втрачені почуття любові та поваги, що і призвело у підсумку до остаточного розпаду сімї. Майнового спору між сторонами немає, діти проживатимуть з матірю. При постановлені рішення, суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені, а тому приходе до висновку про те, що сімя сторін розпалася остаточно та відновлена бути не може. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання та на утримання дитини, посилаючись на те, що відповідач не сплачує добровільно аліменти на утримання їх спільного сина [PERSON], [INFO], та на її утримання, так як вона не працює, займається доглядом за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, та має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3-х річного віку. Просить суд стягувати з нього аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною 3-х річного віку, а також стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму до повноліття сина. У судове засідання позивачка не з»явилася, звернулася до суду із заявою, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за слідуючими обставинами: Згідно копії свідоцтва про шлюб, оглянутої у судовому засіданні, [PERSON],1983 р.н. та [PERSON],1984 р.н. уклали шлюб 06 листопада 2010 року, зареєстрований у відділі РАЦС Кіровського МУЮ Луганської області, актовий запис №201 (а.с.5). Судом встановлено, що батьком [PERSON], [INFO] - є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Згідно копії паспорту, із позивачкою спільно проживає її син [PERSON], [INFO]( а.с.2-4). Згідно зі ст.ст.180,183 СК України, батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, у зв"язку з чим позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст.184 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3-х річного віку. На підставі викладеного, ст.ст.180,182-184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання та на утримання дитини, посилаючись на те, що відповідач не сплачує добровільно аліменти на утримання їх спільної дитини - дочки [PERSON], [INFO], та на її утримання, так як вона не працює, займається доглядом за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, та має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3-х річного віку. Просить суд стягувати з нього аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною 3-х річного віку, а також стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму до повноліття дочки, та понесені судові витрати У судове засідання позивачка не з»явилася, звернулася до суду із заявою, в якій просить розглянути праву у її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з»явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позов визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за слідуючими обставинами: Згідно копії свідоцтва про шлюб, оглянутого у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 09 червня 2012 року, зареєстрований у відділі РАЦС Кіровського МУЮ Луганської області, актовий запис №42 (а.с.3). Судом встановлено, що батьком [PERSON], [INFO] - є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.4). Згідно довідки МПП фірма «Схід» від 10 квітня 2014 року, з [PERSON] спільно проживає її дочка [PERSON], [INFO] та перебуває на її утриманні (а.с.5). Згідно зі ст.ст.180,183 СК України, батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, у зв"язку з чим позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст.184 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3-х річного віку. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що у судовому засіданні встановлені усі відповідні правовідносини та по справі зібрані усі належні докази, тому позов підлягає повному задоволенню, судові витрати підлягають стягненню із відповідача відповідно до ст.ст.84, 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст.180,182-184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до Територіальної громади в особі Ріпкинської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно, а саме: житлового будинку (загальна площа - 33,1 кв.м., житлова площа - 17,9 кв.м.) з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка є спадкоємицею за законом першої черги та прийняла спадщину після її батька, [PERSON] , який помер [INFO] . За життя, останній 19.05.1989 за договором купівля-продажу набув у приватну власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 11.01.1996 зазначений будинок було поділено між [PERSON] та [PERSON] на два окремі будинки, яким рішенням виконкому Ріпкинської селищної ради було присвоєно окремі адреси, а саме: будинку [PERSON] - [ADDRESS] , а будинку [PERSON] - [ADDRESS] . Таким чином, до складу спадкового майна після смерті [PERSON] , у тому числі, входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Проте, [PERSON] за життя після поділу будинку з [ADDRESS] у встановленому порядку не здійснив державну реєстрацію свого новоутвореного будинку з № 32/2, тому позивачка позбавлена можливості в позасудовому порядку реалізувати своє право на спадкове майно, отримавши відповідне свідоцтво про право на спадщину на зазначений будинок. У підготовче засідання позивачка та її представник - адвокат Куліш Ю.А. не з`явилися, надіславши до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, надавши до суду заяву, у якій просив справу розглядати у його відсутність, та зазначив, що позовні вимоги визнає. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України та п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема в порядку спадкування. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до Територіальної громади в особі Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно, а саме: житловий будинок (загальна площа 53,0 кв.м., житлова площа 25,1 кв.м.) з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги\~мотивовані тим,\~що позивачка\~є спадкоємицею\~за законом\~першої черги\~та прийняла\~спадщину після\~її померлої\~ [INFO] \~матері,\~ [PERSON] . До складу спадкового майна після смерті останньої, у тому числі, входить вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який за життя [PERSON] фактично успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] , оскільки на день смерті останнього, а саме [INFO] , була зареєстрована та проживала з ним за однією адресою, що підтверджується інформацією наданою Ріпкинською селищною радою, але не встигла оформити своїх спадкових прав. На даний час, позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, побудований [PERSON] у 1983 році, оскільки останній за життя не здійснив його державної реєстрації, з огляду на те, що державна реєстрація нерухомого майна в сільській (селищній) місцевості була запроваджена лише 13.12.1995. З урахуванням відсутності правовстановлюючих документів на вищезазначений будинок, позивачка позбавлена можливості в позасудовому порядку реалізувати своє право на спадкове майно, отримавши відповідне свідоцтво про право на спадщину. У підготовче засідання позивачка та її представник адвокат Куліш Ю.А. не з`явилися, надіславши до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, надавши до суду заяву, у якій просив справу розглядати у його відсутність, та зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України та п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема в порядку спадкування. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, посилаючись на ту обставину, що з відповідачем не перебуває зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Батьком дитини в свідоцтві про народження записаний [PERSON]. Посилаючись на ту обставину, що відповідач з сім'єю не проживає, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач з позовом не згоден. Допитаний по судовому дорученні, суду показав, що бажає сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі, а не в частині, оскільки сплачує кредити які брали з позивачем, та він зробив ремонт в квартирі, в якій вони проживали разом з позивачкою, його заробітна плата складає приблизно 2200 грн., із якої він сплачує кредит у сумі 1200 грн. Згоден на розгляд справи у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони суд знаходить позовні вимоги обгрунтованими і підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Відповідач є батьком доньки [PERSON], [INFO], і відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України зобов'язаний утримувати її до повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України " При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення". Відповідно до ст. 184 СК України « Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.» Суд вважає, підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі не вбачається, оскільки відповідач працює ПрАТ «Азот» слюсарем, має постійну заробітну плату, з урахуванням того, що відповідач інших утраманців не має, суд вважає позов підлягає повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, посилаючись на ту обставину, що з відповідачем проживали в незареєстрованому шлюбі з 02.07.2012 року. [INFO] року у них народився син - [PERSON]. У свідоцтві про народження записаний батьком відповідач по справі - [PERSON]. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Просить стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], народження, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини, а також на її утримання до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку відповідача, щомісячно. Позивачка надала суду заяву у якій змінила свій позов, а саме: відмовилася від позову в частині стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитини трирічного віку. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився. Належним чином повідомлений про розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить змінені позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими повному задоволенню. Згідно ст. 180 СК України "Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття". Згідно ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини, позивачки і платника аліментів. Суд вважає стягнути з відповідача аліменти на користь [PERSON], на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного вік, з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, посилаючись на ту обставину, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 19 червня 2010 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Посилаючись на ту обставину, що відповідач з сім'єю не проживає, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з`явилася. Надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити позовні вимоги з підстав визначених у позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечує.\~ \~\~\~ \~\~\~\~ Відповідач\~ в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений на офіційному веб-порталі "Судова влада України", призначенння справ до слухання Білокуракинського районного суду\~ Луганської області. Суд враховуючи згоду позивача, ухвалює провести заочний розгляд справи, відповідно до норм ст.ст. 224 - 233 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обгрунтованими і підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Відповідач є батьком доньки [PERSON], [INFO], і відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України зобов'язаний утримувати її до повноліття. З урахуванням вишевикладеного суд вважає позов задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу до відповідача. Позов мотивує тим, що одружилася із відповідачем 06.07.2007 року. За час перебування у шлюбі, у них народилася дочка [PERSON], [INFO], та в 2013 році ще одна дитина, яка померла. В якості підстав розірвання шлюбу наводить те, що з початку подружнього життя, відносини між ними складалися добре, вони вели спільне господарство та будували міцні сімейні стосунки. Після смерті їх дитини, стосунки в них погіршилися, вони постійно сперечаються та принижують один одного. Після ситуації, яка склалася в Україні, вона з дитиною переїхала проживати в [INFO], однак чоловік переїджати разом з ними не захотів, а тому вже протягом тривалого часу вони проживають окремо. Шлюб став носити формальний характер. Просить шлюб розірвати, а дочку залишити на проживання з нею. В судове засідання позивачка не зявилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить повідомлення у засобах масової інформації "Урядовий курєр" (а.с.15,16). Суд, заслухавши заяву позивачки, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що подружжя разом не проживає, спільного господарства не ведуть, позивачка настоює на розірванні шлюбу, а відповідач будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в судове засідання не зявився, що свідчить про його незацікавленість у збереженні шлюбу. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки та інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати. Що стосується визначення місця проживання дитини, то відповідно до ч 1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У даному випадку спору щодо визначення місця проживання дитини немає, а тому, суд вважає, що місце проживання дитини слід визначити з матірю [PERSON]

Outcome: approved