Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом , в якому просить визнати дійсним договір міни нерухомого майна № 001/452-Н від 26.12.1997 року, укладений через товарну біржу «Дніпродзержинська» між [PERSON], яка діяла за себе та свою неповнолітню доньку [PERSON], [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з другої сторони, згідно якого [PERSON], [PERSON], [PERSON] обміняли належну їм трикімнатну квартиру загальною площею 63,8 кв.м., жилою площею 37,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на належну [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] чотирикімнатну квартиру загальною площею 102,8 кв.м., жилою площею 67,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]; визначити частки у праві спільної власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], за [PERSON], [PERSON], [PERSON] в розмірі 1/3 частини за кожним; визнати за [PERSON], право власності на 1/3 частину квартири, загальною площею 102,8 кв.м., житловою площею 67,4 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовної заяви вказала, що 26 грудня 1997 року між нею, [PERSON], її неповнолітньою донькою [PERSON], [INFO], в інтересах якої вона діяла, її другою донькою [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], з другої сторони, на виконання біржевої угоди, зареєстрованої 26.12.1997 року на товарній біржі «Дніпродзержинська» за №452-Н, був укладений договір міни нерухомого майна №001/452-Н, згідно якого вона, [PERSON], [PERSON], [PERSON] обміняли належну їм трикімнатну квартиру загальною площею 63,8 кв.м., жилою площею 37,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], на належну [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] чотирикімнатну квартиру загальною площею 102,8 кв.м., жилою площею 67,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 30 січня 1998 року на договорі міни, як на реєстраційному документі, Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації виконаний реєстраційний напис на підтвердження реєстрації квартири за адресою: [ADDRESS], на праві приватної власності за [PERSON], [PERSON], [PERSON] в реєстровій книзі №133 за реєстровим номером 21785. Також, були внесені зміни в технічний паспорт на квартиру, в якому [PERSON], [PERSON], [PERSON] вказані власниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. З моменту укладення договору міни та його реєстрації і по теперішній час строки позовної давності минули, за цей час сторони по договору міни у судовому порядку його не оспорювали. Сторони за договором міни отримали усе їм належне, претензій одна до одної не мають. Вона мала намір подарувати свою частку квартири своїй доньці та звернулася до приватного нотаріуса Кам'янського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], остання відмовила в укладенні договору дарування частки квартири. Згідно усного роз'яснення нотаріуса, укладення договору дарування є неможливим, так як правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності на квартиру, не відповідає вимогам діючого законодавства, і не визначені частки у спільній частковій власності на квартиру між її співвласниками, а тому їй рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання. 27 квітня 2017 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON], в якій вона просить визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири, загальною площею 102,8 кв.м, жилою площею 67,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 27 квітня 2017 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON]., в якій вона просить визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири, загальною площею 102,8 кв.м, жилою площею 67,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Зустрічні позовні заяви ухвалою суду від 04.05.2017 року були об'єднані в одне провадження з первісним позовом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Позовні вимоги по первісному позову підтримала в повному обсязі. Зустрічні позовні заяви визнала в повному обсязі. (а.с.45). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Первісний позов визнали в повному обсязі, зустрічний позов підтримують, не заперечують проти задоволення позову.(а.с.46, 47). Суд, врахорвуючи думку сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, 26 грудня 1997 року між [PERSON], яка діє за себе та свою неповнолітньою донькою [PERSON], [INFO], [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], з другої сторони, на виконання біржевої угоди, зареєстрованої 26.12.1997 року на товарній біржі «Дніпродзержинська» за №452-Н, був укладений договір міни нерухомого майна №001/452-Н, згідно якого [PERSON], [PERSON], [PERSON] обміняли належну їм трикімнатну квартиру загальною площею 63,8 кв.м., жилою площею 37,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, [ADDRESS], на належну [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] чотирикімнатну квартиру загальною площею 102,8 кв.м., жилою площею 67,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. (а.с.22). 30 січня 1998 року на договорі міни, як на реєстраційному документі, Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації виконаний реєстраційний напис на підтвердження реєстрації квартири за адресою: [ADDRESS], на праві приватної власності за [PERSON], [PERSON], [PERSON] в реєстровій книзі №133 за реєстровим номером 21785. (а.с.2-зворотня). 30.01.1998 року були внесені зміни в технічний паспорт на квартиру, в якому [PERSON], [PERSON], [PERSON] вказані власниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. (а.с.23-24). Згідно статті 15 Закону України «Про товарну біржу» договір купівлі-продажу включений в перелік біржових операцій. Відповідно до 4.2 ст. 9 Житлового кодексу України (з доповненнями 1993 року), квартира (будинок) може бути придбана громадянами на біржових торгах. Згідно ст. 45 ЦК України (1963 р.) недотримання форми правочину, що потребує закон, тягне за собою недійсність правочину, якщо це прямо зазначено в законі. Згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України (1963 р.) якщо одна із сторін повністю або часткового виконала правочин, який потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення, суд може за вимогою сторони, яка виконала правочин, визнати такий договір дійсним. Згідно ст. 227 ЦК України (1963 р.) договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений. Відповідно до частини 1 та 2 ст.241 Цивільного кодексу України (1963 р.), за договором міни між сторонами проводиться обмін одного майна на інше. Кожний із тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує. Згідно ст. 242 ЦК України до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін. Відповідно до ч.2 ст. 112 Цивільного кодексу України (1963 р.), розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Відповідно до ч. 1,2 ст. 355 ЦК України (2003 р.), майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 4 ст. 355 ЦК України, спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність. Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. В ході судового розгляду справи судом встановлено, що під час укладення Договору міни нерухомого майна на Товарній біржі "Дніпродзержинська" від від 26.12.1997 року сторонами виконано всі необхідні умови в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із угод, тому позовні вимоги в частині визнання права власності підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, суд вважає доцільним задовольнити первісний позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання договору міни дійсним , визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності та зустрічні позови [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності, [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності . Повний текст рішення викладено 05 травня 2017 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved