Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивує тим, що 26 грудня 2007 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» був укладений Кредитний договір № ML А03/006/2007, згідно умов якого Позивач надав Відповідачу кредит в розмірі 68000 доларів США, зі строком погашення до 23.12.2019 року, зі сплатою 3,99% відсотків річних та FIDR. Згідно умов кредитного договору, [PERSON] зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені в кредитному договорі. Згідно з п. 1.5.1. Кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником щомісяця у розмірі платежу та не пізніше дати платежу, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. Відповідно до п.1.9. кредитного договору позивач вимагав від [PERSON] повного повернення кредиту, сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, а також сплати пені, нарахованої за прострочення виконання зобов'язань, а саме надсилав відповідачу досудову вимогу №200048813 від 19.09.2013р. про повне погашення кредиту. Вимога дострокового виконання Відповідачем його зобов'язань була подана належним чином, однак залишена без розгляду. Станом на 06 грудня 2013 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 544690 гривень 96 копійок, що складається з заборгованості по кредиту в сумі 507241,22 грн.; заборгованості за відсотками в сумі 149798,97 грн., однак позивач просить стягнути в розмірі - 37449, 74 гривень. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18 березня 2011 року та договору відступлення права вимоги від 18 березня 2011 року ПАТ «ОТП Банк», а TOB «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № ML А03/006/2007 від 26.12.2007 року та договором іпотеки № PML А03/006/2007 від 26 грудня 2007 p., укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та Відповідачем. Відповідно до ст. 512 ЦК України у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до Відповідача за кредитним договором № ML А03/006/2007 від 26.12.2007 року та договором іпотеки № PML А03/006/2007 від 26 грудня 2007 pоку, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] Враховуючи наведене, просить стягнути солідарно з [PERSON] за кредитним договором № ML А03/006/2007 від 26.12.2007 року в сумі 544690 гривень 96 копійок, а також судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву в якій просив справу слухати в його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 26 грудня 2007 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» був укладений Кредитний договір № ML А03/006/2007, згідно умов якого Позивач надав Відповідачу кредит в розмірі 68000 доларів США, зі строком погашення до 23.12.2019 року, зі сплатою 3,99% відсотків річних та FIDR. Згідно умов кредитного договору, [PERSON] зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені в кредитному договорі. Згідно з п. 1.5.1. Кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником щомісяця у розмірі платежу та не пізніше дати платежу, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. Відповідно до п.1.9. кредитного договору позивач вимагав від [PERSON] повного повернення кредиту, сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, а також сплати пені, нарахованої за прострочення виконання зобов'язань, а саме надсилав відповідачу досудову вимогу №200048813 від 19.09.2013р. про повне погашення кредиту. Вимога дострокового виконання Відповідачем його зобов'язань була подана належним чином, однак залишена без розгляду. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що на момент звернення позивача в суд, відповідачі., в порушення вимог ст.1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернули. Відповідач [PERSON] в порушення умов договору свої зобов'язання в частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування кредитом не виконав. Станом на 06 грудня 2013 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 544690 гривень 96 копійок, що складається з заборгованості по кредиту в сумі 507241,22 грн.; заборгованості за відсотками в сумі 149798,97 грн., однак позивач просить стягнути в розмірі - 37449, 74 гривень. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18 березня 2011 року та договору відступлення права вимоги від 18 березня 2011 року ПАТ «ОТП Банк», а TOB «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № ML А03/006/2007 від 26.12.2007 року та договором іпотеки № PML А03/006/2007 від 26 грудня 2007 p., укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та Відповідачем. Відповідно до ст. 512 ЦК України у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до Відповідача за кредитним договором № ML А03/006/2007 від 26.12.2007 року та договором іпотеки № PML А03/006/2007 від 26 грудня 2007 pоку, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] З врахуванням наведеного та заявленої позивачем вимоги, суд приходить до висновку, що слід стягнути з [PERSON] в користь товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" заборгованість за кредитним договором № ML А03/006/2007 від 26.12.2007 року в сумі 544690 гривень 96 копійок, що складається з заборгованості по кредиту в сумі 507241,22 грн.; заборгованості за відсотками в сумі - 37449, 74 гривень. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення, оскільки підтверджуються відповідними квитанціями.

Outcome: approved