Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до Верхньолипівської сільської ради про визнання права власності на ? частину домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 18.10.2008 року в с.Малинівка Рогатинського району Івано-Франківської області та на ? частину домоволодіння майна колгоспного двору. У позовній заяві зазначено, що позивачка станом на 01.07.1990 року проживав в домоволодінні, що розташоване в с.Малинівка по вул.Шевченка, буд.№2 разом з матірю [PERSON] Домоволодіння належало до категорії «колгоспних дворів». 18.10.2008 року [PERSON] померла. За життя вона заповітного розпорядження не складала. Позивачка прийняла спадщину, оскільки проживала в домоволодінні, однак спадкові права документально не оформила. На даний час вона, як спадкоємиця за законом має право на спадщину. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає, оскільки дочка спадкодавця [PERSON] відмовилися від оформлення спадкових прав на його користь, що підтверджується її нотаріально засвідченою заявою. Оформити спадкові права у нотаріальній конторі можливості немає через відсутність правовстановлюючого документа на вищезазначені домоволодіння. Домоволодіння побудовано без порушення будівельних норм, на даний час ним виготовлено технічний паспорт. Просила позовні вимоги задовольнити повністю. У судове засідання, призначене на 25.06.2015 року позивачка не прибула, направила на адресу суду письмове клопотання про слухання справи у його відсутності. Верхньолипицька сільська рада явку представника у судове засідання не забезпечила, направила клопотання про слухання справи у відсутньості представника. За ст.27 ЦПК України участь у судових засіданнях є правом, а не обюв'язком сторін по справі. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з довідки №518, виданої 02.06.2015 року виконавчим комітетом Верхньолипицької сільської ради Рогатинського району, домоволодіння [PERSON] в с.Малинівка Рогатинського району Івано-Франківської області відносилося до суспільної групи колгоспні двори. Станом на 01.07.1990 року в господарстві проживали [PERSON], яка померла 18.10.2008 року та [PERSON]. Заповіт від імені [PERSON] у виконавчому комітеті Верхньолипицької сільської ради не посвідчувався. Станом на 01.07.1990 року в домоволодінні проживали [PERSON], [INFO], яка померла 18.10.2008 року та [PERSON], [INFO] (а.с.11). Судом встановлено, що [PERSON] померла 18.10.2008 року в с.Малинівка Рогатинського району Івано-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-НМ №081643, виданим 23.10.2008 року Верхньолипицькою сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області (а.с.7). Відповідно до довідки №02-24, виданої 27.05.2015 року комунальним підприємством Архітектурно-планувальне бюро - документація на житловий та господарські будинки за адресою с.Малинівка, вул.Шевченка, буд.№2 Верхньолипицької сільської ради в архітектурно-планувальному бюро відсутня. Житловий будинок побудовано в 1980 році, господарські будинки в 1970 році. При обстеженні на місці встановлено, що житловий та господарські будівлі побудовано без порушення будівельних норм. Транзитні інженерні комунікації, ЛЕП, газопроводи, кабелі звязку на території двору відсутні. На вказані домоволодіння видано технічний паспорт (а.с.12). Домоволодіння по вул.Шевченка буд.№2 в с.Малинівка Рогатинського району має наступні технічні характеристики: станом на 05.03.2015 року (на час проведення технічної інвентаризації) до складу домоволодіння входили: житловий будинок загальною площею 120,0 м2, житловою площею 59,9м2, комора загальною площею 16,0 м2, стайня загальною площею 30,9 м2, стайня загальною площею 9,3 м2, огорожа загальною площею 25,4 м2, ворота загальною площею 5,3 м2, огорожа загальною площею 28,1 м2. Реєстрація права власності на дане домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилася (а.с.13). З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що розташований в с.Малинівка по вул.Шевченка, буд.№2 Рогатинського району Івано-Франківської області, виготовленого 05.03.2015 року ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» вбачається, що інвентаризаційна вартість будівель становить 97129 грн. (а.с.14-17). Державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори 26.05.2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину на домоволодіння, яке розташоване в с.Малинівка по вул.Шевченка, буд.№2 через відсутність правовстановлюючого документа на домоволодіння (а.с.19). Державним реєстратором прав на нерухоме майно 02.06.2015 року прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на нерухоме майно за адресою вул.Шевченка,2 в с.Малинівка (а.с.18). Факт родинних відносин між позивачкою та [PERSON] документально підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO] серія ІІ-ЯР №640957, виданим 19.06.1958 року Бурштинським рай бюро ЗАГС, де у графі мати зазначена [PERSON], свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серія І-НМ №439107, виданим 15.11.1984 року Верхньолипицькою сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області, відповідно до якого після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище Мойсей (а.с.8-9). [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] не прийняла, на оформлення спадкових прав не претендує. Заперечень щодо оформлення право власності за сестрою [PERSON] не має, що підтверджується її нотаріально посвідченою заявою (а.с.10). Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР ( в ред.1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно ст.121 ЦК УРСР володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. При відсутності згоди спір про володіння, користування або розпорядження майном колгоспного двору вирішується судом за позовом будь-якого члена двору, який досяг шістнадцяти років. При цьому розміри часток колишніх членів колгоспного двору в спільному майні визначалися відповідно до чинної на той час ст.123 ЦК УРСР при поділі майна, яке є спільною власністю колгоспного двору, суди повинні виходити з принципу рівності часток усіх колишніх членів двору, в тому числі непрацездатних і неповнолітніх. Відповідно до розяснень, даних у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба) ;б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділення при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору; г) згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України Про введення в дію Закону Про власність загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору застосовуються з 01 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. У судовому засіданні встановлено, що станом на 01.07.1990 року членами колгоспного двору було двоє осіб [PERSON] та [PERSON], тобто, кожен із них фактично був власником ? частини майна колгоспного двору. Відповідно до ст.392 ЦК України спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні відповідні правовстановлюючі документи. За ст. 19 Закону України від 01.07.2004, № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" ( зі змінами і доповненнями) державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. Для здійснення державної реєстрації прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на об'єкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, проведення технічної інвентаризації не потребується. Документом, що замінює технічний паспорт у разі його відсутності, є виписка з погосподарської книги, яка надається виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об'єкти нерухомості документами, що посвідчують речові права на земельні ділянки під такими об'єктами, можуть також вважатися рішення відповідної сільської ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Державна реєстрація прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на об'єкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалася державна реєстрація прав власності, для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява про визнання за нею права власності на ? частину домоволодіння №2, що розташовані по вул.Шевченка в с.Малинівка Рогатинського району в порядку спадкування за законом та на ? частину домоволодіння №2, що розташовані по вул.Шевченка в с.Малинівка Рогатинського району майна колгоспного двору підлягає до задоволення. За [PERSON] слід визнати право власності на ? частину домоволодіння вартістю 48\~564,50 грн., що розташовані за адресою с.Малинівка, вул.Шевченка, буд.№2 Рогатинського району Івано-Франківської області, а саме 1/2 частину житлового будинку загальною площею 120,0 м2, житловою площею 59,9 м2, ? частину комори загальною площею 16,0 м2, ? частину стайні загальною площею 30,9 м2, ? частину стайні загальною площею 9,3 м2, ? частину огорожі загальною площею 25,4 м2, ? частину воріт загальною площею 5,3 м2, ? частину огорожі загальною площею 28,1 м2 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 18.10.2008 року та на1/2 частину майна колгоспного двору, вартістю 48\~564,50 грн., що розташовані за адресою с.Малинівка, вул.Шевченка, буд.№2 Рогатинського району Івано-Франківської області, а саме ? частину житлового будинку загальною площею 120,0 м2, житловою площею 59,9 м2, ? частину комори загальною площею 16,0 м2, ? частину стайні загальною площею 30,9 м2, ? частину стайні загальною площею 9,3 м2, ? частину огорожі загальною площею 25,4 м2, ? частину воріт загальною площею 5,3 м2, ? частину огорожі загальною площею 28,1 м2.

Outcome: approved