Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з АТ «Банк» Фінанси та Кредит» на користь [PERSON] грошові кошти: по договору № 328823/82287/1-14 від 13.10.2014 року в сумі 8000,00 доларів США, по договору-заяві № 328823/82927/1-14 від 16.10.2014 року в сумі 8000,00 доларів США, по договору-заяві № 328823/104668/1-14 від 10.12.2014 року в сумі 15000,00 гривень, по договору № 328823/104678/07-14 від 10.12.2014 року в сумі 19482,19 гривень, по договору-заяві № 328823/109498/3-14 від 24.12.2014 року в сумі 2053,09 євро, по договору №328823/120188/07-15 від 20.01.2015 року в сумі 1246,60 євро, достроково розірвати договір - заяву № 328823/46447/7-14 від 16.06.14 року про банківський строковий вклад, який укладений між позивачкою та АТ «Банк» Фінанси та Кредит», стягнути з АТ «Банк» Фінанси та Кредит» на користь [PERSON] грошові кошти по договору - заявкою банківського строкового вкладу від 16.06.2014 року № 328823/46447/7-14 в розмірі 12021,39 доларів США. У судове засідання представник позивача надав заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, сповіщався належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов доведений, обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 13 10.2014 року між позивачкою та ПАТ «Банк» Фінанси та Кредит» в особі відділення №2 Філії «Одеське РУ» «АТ Банк «Фінанси та Кредит» було укладено Договір № 328823/82287/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» в іноземній валюті. Відповідно до вказаного Договору [PERSON] передала а ПАТ «Банк» Фінанси та Кредит» прийняв грошові кошти в сумі 8000,00 доларів США., що підтверджується меморіальним валютним ордером від 13 жовтня 2014 року. Строк вказаного вкладу закінчився 13 листопада 2014 року. 16 10.2014 року між позивачкою та ПАТ «Банк» Фінанси та Кредит» в особі відділення N»2 Філії «Одеське РУ» «АТ Банк «Фінанси та Кредит» було укладено Договір-Заяву № 328823/82927/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» в іноземній валюті. Відповідно до вказаного Договору [PERSON] передала, а ПАТ «Банк» Фінанси та Кредит» прийняв грошові кошти в сумі 8000,00 доларів США., що підтверджується меморіальним валютним ордером від 16 жовтня 2014 року. Строк вказаного вкладу закінчився 16 листопада 2014 року. 10.12.2014 року між позивачкою та ПАТ «Банк» Фінанси та Кредит» в особі відділення №2 Філії «Одеське РУ» «АТ Банк «Фінанси та Кредит» було укладено Договір-Заяву № 328823/104668/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» в національній валюті. Відповідно до вказаного Договору [PERSON] передала а ПАТ «Банк» Фінанси та Кредит» прийняв грошові кошти в сумі 15000,00 гривень, що підтверджується квитанцією №5 від 10 грудня 2014 року. Строк вказаного вкладу закінчився 10 січня 2015 року. 10.12.2014 року між позивачкою та АТ «Банк» Фінанси та Кредит» в особі відділення №2 Філії «Одеське РУ» «АТ Банк «Фінанси та Кредит» було укладено Договір № 328823/104678/07-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в національній валюті. Відповідно до вказаного Договору [PERSON] передала, а ПАТ «Банк» Фінанси та Кредит» прийняв грошові кошти в сумі 19482,19 гривень, що підтверджується квитанцією №5 від 10 грудня 2014 року. Строк вказаного вкладу закінчився 10 березня 2015 року. 24.12.2014 року між поивачкою та ПАТ «Банк» Фінанси та Кредит» в особі відділення №2 Філії «Одеське РУ» «АТ Банк «Фінанси та Кредит» було укладено Договір-Заяву № 328823/109498/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» в іноземній валюті. Відповідно до вказаного Договору [PERSON] передала, а ПАТ «Банк» Фінанси та Кредит» прийняв грошові кошти в сумі 20,00 Євро., 2013,09 Євро, та на теперішній час на вказаному рахунку згідно договору знаходяться 2053,09 Євро, що підтверджується випискою по особовому рахунку від 20 лютого 2015 року. Строк вказаного вкладу закінчився 24 березня 2015 року. 20.01.2015 року між позивачкою та ПАТ «Банк» Фінанси та Кредит» в особі відділення №2 Філії «Одеське РУ» «АТ Банк «Фінанси та Кредит» було укладено Договір №328823/120188/07-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в євро. Відповідно до вказаного Договору [PERSON] передала, а ПАТ «Банк» Фінанси та Кредит» прийняв грошові кошти в сумі 95,00 євро, 1156,60 євро, що підтверджується меморіальними валютними ордерами від 20 січня 2015 року, та на теперішній час на вказаному рахунку згідно договору знаходиться 1246,60 євро. Строк вказаного вкладу закінчився 23 березня 2015 року. 20.02.2015 року позивачка звернулась до банку про повернення внесених коштів, однак ПАТ «Банк» Фінанси та Кредит» було порушено та не виконано зобов'язання та надано негативну відповідь від 19.03.2015 року. 16.06.2014 року між позивачкою та ПАТ «Банк» Фінанси та Кредит» в особі відділення №2 Філії «Одеське РУ» «АТ Банк «Фінанси та Кредит» було укладено Договір №328823/46447/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» в іноземній валюті. Відповідно до вказаного Договору [PERSON] передала, а ПАТ «Банк» Фінанси та Кредит» прийняв грошові кошти в сумі 12021,39 доларів США, що підтверджується випискою по особовому рахунку від 22.12.2014 року, та на теперішній час на вказаному рахунку згідно договору знаходиться 12021,39 доларів США. [PERSON] звернулась до банку з вимогою про розірвання договору та повернення грошових коштів 18.05.2015 року, однак жодної відповіді не отримала. По всім вказаним вище договорам, позивачка до теперішнього часу не отримала грошові кошти, тобто відповідач ухиляється від виконання взятих на себе обов'язків та не виплачує грошові кошти. У відповідності до вимог ст. 8 ЦПК України, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Згідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Встановленим фактам відповідають правовідносини, які регулюються ст.ст. 15,16, 626, 629, 638,1058,1060,1061,1074 ЦК України, відповідно до яких договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на установлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. За договором банківського вкладу одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплатити вкладникові таку суму та проценти на неї, встановлених договором. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Згідно ст.. 1066 ЦК України банк використовує кошти клієнта, гарантуючи його право безперешкодного розпорядження. Оскільки стороною договору банківського вкладу є фізична особа, то відповідач не міг відмовити у видачі вкладу. Закон (стаття 1074 ЦК України) не допускає обмежень прав клієнта щодо розпорядження такого вкладу. Такі обмеження можливі лише у випадках, передбачених законом і на підставі судового рішення. Такий закон станом на день подання позовної заяви відсутній. Отже, дії відповідача, направленні на ухилення від повернення мені вкладу. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись чином, відповідно до умов договору. Правовідносини між банком та вкладниками також регулюються законодавством про захист прав споживачів. Про це свідчить постанова Пленуму Верховного Суду України (ВСУ) № 5 від 12.04.96 р. Роз'яснюючи судам питання про застосування Закону України "Про захист прав споживачів" до відносин, які ним регулюються, ВСУ постановив, що цей Закон не визначає певних меж своєї дії. Він повинен застосовуватися, зокрема, до договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян, у тому числі про відкриття і ведення рахунків тощо. Якщо положення нормативних документів, наприклад інструкції або постанови НБУ, суперечать чинному законодавству, суд застосовує норми цього законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 1058 ЦК України договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, відноситься до категорії публічних договорів, в яких, згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України, одна сторона взяла на себе обов'язок здійснювати кожному, хто до неї звернеться, зокрема, надання послуг банківського обслуговування. Частина 6 ст. 633 ЦК України встановлює, що умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті щодо умов публічного договору, які повинні встановлюватися однаковими для всіх споживачів, та правилам, обов'язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними. Не є також підставою для звільнення боржника від відповідальності за недодержання своїх обов'язків відсутність необхідних коштів, про що прямо зазначено в абзаці 2 частини 1 ст. 617 ЦК України. Отже, враховуючи зазначені норми чинного законодавства, а також те, що відповідач не виконав свого обов'язку щодо повернення вкладу (порушив зобовязання), суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: approved