Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача \~ \~ \~ \~До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 21 грудня 2020 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що 04 березня 2020 року нею було передано [PERSON] грошові кошти в розмірі 9\~000 грн. доларів США, в якості авансу за оформлення договору оренди та присвоєння кадастрового номеру по земельній ділянці розташованої за адресою [ADDRESS] , про що в присутності свідків [PERSON] було складено розписку. Незважаючи на досягнуту домовленість станом на день подачі позовної заяви відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, оформлення договору оренди та присвоєння кадастрового номеру по земельній ділянці не здійснено. Відповідно до письмової розписки відповідач у разі не виконання взятих на себе зобов`язань зобов`язався повернути грошову суму в розмірі 9\~000 грн. доларів США в повному обсязі за усною вимогою позивача, тому позивач пославшись на невиконання умов договору просила стягнути з відповідача на її користь 255\~930 грн. по курсу НБУ станом на 03 грудня 2020 рік авансу(а.с.1-3, 40-44). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 21 грудня 2020 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.14). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.15). До суду 14 січня 2021 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідачів (а.с.16). Ухвалою судді від 18 січня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів (а.с. 17-18). 21 грудня 2020 року позивачем подано заяву про забезпечення позову (а.с. 21-23), яка ухвалою суду від 18 січня 2021 року залишена без задоволення (а.с. 34-36). Позивачем 04 лютого 2021 року подано заяву про зміну підстав позову (а.с. 40-44). 02 вересня 2021 року від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала (а.с.66). \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився про день та час повідомлений належним чином, причин не явки суду не повідомив. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини, встановлені судом 04 березня 2020 року [PERSON] в присутності свідка [PERSON] отримав від [PERSON] кошти в розмірі 9\~000 доларів США, в якості авансу за оформлення договору оренди та присвоєння кадастрового номеру по земельній ділянці розташованої за адресою [ADDRESS] . Строк виконання зобов`язань, що стали предметом передачі коштів становить чотири місяці з дати передачі коштів. Відповідно до письмової розписки відповідач у разі не виконання взятих на себе зобов`язань зобов`язався повернути грошову суму в розмірі 9\~000 доларів США в повному обсязі за усною вимогою позивача (а.с. 5). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорення. Згідно з нормами\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Виконання зобов`язань може забезпечуватися, зокрема, заставою, завдатком ч.1\~ст. 456 ЦК України). Стаття 572 цього Кодексу\~визначає, що в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником зобов`язання,забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом право застави. Відповідно до частини першої\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина перша\~статті 628 ЦК України\~передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (\~стаття 629 ЦК України) Відповідно до ч.1\~ст. 570 ЦК України\~завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок, належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Правила статті 570\~ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання. З огляду на викладене, на відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку не виконання зобов`язання. За своєю природою аванс\~це визначена грошова сума (попередній платіж), яка передається покупцем продавцю, та яка включається до загальної ціни товару. Тому, незалежно від того, яка сторона відповідальна за невиконання зобов`язання, той, хто отримав аванс, повинен його повернути. І якщо продавець чи виконавець послуг (робіт) отримали як аванс певну грошову суму, а договір не було виконано, то незалежно від того, з чиєї вини це трапилось і які обставини цьому перешкоджали, аванс у будь-якому випадку підлягає поверненню. Аналогічний правовий висновок міститься у Постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №754/9154/16-ц. Отже, ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання. Аванс не має забезпечувальної функціє. Якщо основний договір не укладено з ініціативи будь-якої зі сторін, то аванс повертається його власникові Судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, а тому грошова сума в розмірі 9\~000 доларів США підлягає поверненню. Статтею 524 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.\~Частинами 1, 2\~ст. 533 ЦК України\~встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] , щодо стягнення з [PERSON] суми авансу в розмірі 9\~000 доларів США, що еквівалентно курсу Національного банку України станом на день оформлення позовної заяви 03 грудня 2020 року 255\~930,30 грн. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України"). Крім того, в силу\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2\~558,70 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved