Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором на загальну суму 704892,03 гривень та судовий збір. В обґрунтування позову зазначає, що 25 жовтня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №CL-702/364/2007. Банк надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 20200,00 доларів США 10.12.1010 року за договором купівлі-продажу кредитного портфелю ПАТ «ОТП Банк» прийняв на себе зобов'язання за кредитним договором №CL-702/364/2007 від 25.10.2007 року. Таким чином до позивача перейшли всі права від ПАТ «ОТП Банк» щодо вимоги до боржника за вказаним кредитним договором. Відповідач [PERSON] зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути банку кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі (в п.1.6 Кредитного договору), а також сплатити відповідну плату за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені п.1.4, 1.5. Кредитного договору. Згідно з п.1.5.1 повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється [PERSON] щомісяця у розмірі та в строки визначені у Графіку Платежів (додаток №1 до Кредитного договору). В порушення зазначених умов Кредитного договору відповідач [PERSON] не погашає належні до сплати суми кредиту та несплачені відсотки. Згідно з п.1.4 Кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов»язаний сплатити банку відповідну плату. Відповідно до п.3.1.1 ст.3 ч. 2 Кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобов»язань за кредитним договором, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасного виконання зобов'язання за кожен день прострочки. Відповідно до п.1.9 Кредитного договору в разі порушення [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором позивач має право достроково стягнути заборгованість по кредиту, відсотками та комісії, вимагати виконання інших зобов'язань за кредитом договором. 25 жовтня 2007 року в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] по кредитному договору було укладено договір поруки №SR-702/364/2007 між позивачем та [PERSON] Відповідно до п.1.1 ст. 1 Договору поруки [PERSON] прийняв на себе зобов»язання відповідати за повне та своєчасне виконання боржником [PERSON] свої зобов»язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі своїх зобов»язань. Згідно п.1.2 ст. 1 Договору поруки передбачено, що поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники. Однак відповідачі свої зобов'язання за кредитним договором не виконують. У зв'язку з невиконанням прийнятих на себе зобов'язань за відповідачем станом на 29.04.2013 року заборгованість за кредитним Договором відповідача складає в еквіваленті по курсу НБУ - 7.993 грн. за 1 дол.США на дату складання розрахунку 704892,03 грн., з яких: •заборгованість за кредитом у розмірі 14574,04 дол. США, що за курсом НБУ складає 116490,30 грн.; •заборгованість за відсотками у розмірі 5073,45 дол. США, що за курсом НБУ складає 40552,08 грн.; •заборгованість за пенею - 547849,65 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Просив позов задовольнити. Представник відповідачів в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивач не довів права вимагати дострокового повернення всіх сум за кредитним договором. Також посилався на те, що позивачем пропущено строк позовної давності на звернення до суду, оскільки як вбачається з розрахунку та довідки про рух коштів, відповідач [PERSON] перестав виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту та зі сплати відсотків за користування кредитом з 19.08.2010 року, у той час як з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом банк звернувся 11.09.2013 року, включивши до позовних вимог як всю заборговану суму так і майбутні платежі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів, дослідивши письмові матеріали по справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що 25 жовтня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №CL-702/364/2007. Банк надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 20200,00 доларів США 10.12.1010 року за договором купівлі-продажу кредитного портфелю ПАТ «ОТП Банк» прийняв на себе зобов'язання за кредитним договором №CL-702/364/2007 від 25.10.2007 року. Таким чином до позивача перейшли всі права від ПАТ «ОТП Банк» щодо вимоги до боржника за вказаним кредитним договором. Відповідач [PERSON] зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути банку кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі (в п.1.6 Кредитного договору), а також сплатити відповідну плату за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені п.1.4, 1.5. Кредитного договору. Згідно з п.1.5.1 повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється [PERSON] щомісяця у розмірі та в строки визначені у Графіку Платежів (додаток №1 до Кредитного договору). В порушення зазначених умов Кредитного договору відповідач [PERSON] не погашає належні до сплати суми кредиту та несплачені відсотки. Згідно з п.1.4 Кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов»язаний сплатити банку відповідну плату. Відповідно до п.3.1.1 ст. 3 ч. 2 Кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобов'язань за кредитним договором, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасного виконання зобов'язання за кожен день прострочки. Відповідно до п.1.9 Кредитного договору в разі порушення [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором позивач має право достроково стягнути заборгованість по кредиту, відсотками та комісії, вимагати виконання інших зобов'язань за кредитом договором. 25 жовтня 2007 року в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] по кредитному договору було укладено договір поруки №SR-702/364/2007 між позивачем та [PERSON] Відповідно до п.1.1 ст. 1 Договору поруки [PERSON] прийняв на себе зобов»язання відповідати за повне та своєчасне виконання боржником [PERSON] свої зобов»язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі своїх зобов»язань. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У зв'язку з невиконанням прийнятих на себе зобов'язань за відповідачем станом на 29.04.2013 року заборгованість за кредитним Договором відповідача складає в еквіваленті по курсу НБУ - 7.993 грн. за 1 дол.США на дату складання розрахунку 704892,03 грн., з яких: •заборгованість за кредитом у розмірі 14574,04 дол. США, що за курсом НБУ складає 116490,30 грн.; •заборгованість за відсотками у розмірі 5073,45 дол. США, що за курсом НБУ складає 40552,08 грн.; •заборгованість за пенею - 547849,65 грн. Відповідно до ст.ст.526, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача стосовно незаконності вимоги позивача про дострокового повернення всіх сум за кредитним договором, оскільки згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.553 ЦК за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч.2 ст.533 ЦК України порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Частиною 2 ст.554 ЦК України передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Пунктом 1.2 ст.1 Договору поруки передбачено, що поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники. Згідно ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є солідарними боржниками, та згідно ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сума основного боргу станом на 29.04.2013 р. складала в еквіваленті 116490,30 грн., в той же час сума пені складає 547849,65 грн., що значно перевищує розмір збитків. З огляду на вищевикладене та з урахуванням обставин справи, суд, на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, вважає за необхідне зменшити розмір пені до суми основного боргу - 116490,30 грн. Таким чином стягненню підлягає 273532,68 грн., з яких: •заборгованість за кредитом у розмірі 14574,04 дол. США, що за курсом НБУ складає 116490,30 грн.; •заборгованість за відсотками у розмірі 5073,45 дол. США, що за курсом НБУ складає 40552,08 грн.; •заборгованість за пенею - 116490,30 грн. Посилання представника відповідача на те, що позивач пропустив строк позовної давності, не відповідає обставинам справи і вимогам закону. Сторони встановили дату остаточного повернення кредиту 24 жовтня 2014 року (а.с.5). Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч.3 ст.254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). З позовом до суду позивач звернувся 11.09.2013 року, тобто в межах строку позовної давності, визначеного сторонами. Крім цього Банком [PERSON] нарахована пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань в сумі 547849,65 грн. станом на 29.04.2013 р. Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Представник відповідачів заявив про застосування позовної давності до вимог про стягнення пені. Однак, суд не приймає до уваги посилання представника відповідачів на пропущення строку позовної давності до вимог про стягнення пені, оскільки як вбачається з розрахунку заборгованості, позивач просить стягнути пеню в межах річного строку звернення до суду, а саме з 29.04.2012 року по 24.04.2013 року (а.с.15). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved