Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

ПрАТ «ТЦРП» звернулося до суду з позовом яким просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, 3 % річних, інфляційні витрати та судовий збір. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача вказує, що між Приватним акціонерним товариством «Теплоенергетичний центр Роганського промвузла» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 1357 від 04.12.2014 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Відповідач порушуючи свої зобов`язання, несвоєчасно та не в повному обсязі виконувала свої зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, що призвело до утворення заборгованості у розмірі 10 796,61 грн., яка утворилася за період з листопада 2015 року по вересень 2016 року. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.05.2019 відмовлено ПрАТ «ТЦРП» у видачі судового наказу, підставою для чого було звернення ПрАТ «ТЦРП» до боржника [PERSON] поза межами позовної давності. Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.07.2020 відкрито провадженні у справі. Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено. Відповідно до правил ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, судом, за згодою позивача, проведено заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України), встановив наступне. Судом встановлено, що 04.12.2017 між Приватним акціонерним товариством «Теплоенергетичний центр Роганського промвузла» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 1357 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 1 укладеного договору, виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. В пункті 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених вказаною Постановою КМУ № 630 зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Щомісячно позивач нараховував відповідачу плату за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, однак відповідачем кошти за вказані послуги в повному обсязі не сплачувались. Відповідач порушуючи свої зобов`язання, не сплачувала за отримані послуги в повному обсязі, що призвело до утворення заборгованості за період з листопада 2015 року по вересень 2016 року у розмірі 10 796,61 грн. Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник)зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Положеннями глави 63 ЦК України правовідносини з надання послуги є видом цивільно-правового зобов`язання. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.81 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Так, ч. 2 ст. 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Обов`язок споживача своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги, у тому числі і за послуги водопостачання та водовідведення, передбачений ст. 68 ЖК України, ст.ст.9, 23, 24 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Таким чином, проаналізувавши всі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що у даному випадку наявні підстави для задоволення позову. Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного ст. ст. 64, 68 ЖК України, ст. ст.9, 23, 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги, ст. ст. 257, 267, 541, 610, 625 ЦК України, ст. ст.12, 13, 80, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 279, 280 ЦПК України, суд,

Outcome: approved