Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.05.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №490070946 на купівлю автотранспортного засобу, та додаткову угоду до нього, відповідно до умов яких [PERSON] отримав кредит у сумі 31911,70 доларів США та взяв на себе зобов`язання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 21.05.2015 року зі сплатою 15,5% річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за вказаним Договором кредиту 21.05.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та відповідачем було укладено Договір застави та додаткову угоду до нього, відповідно до умов яких відповідач передав у заставу автомобіль «SKODA», модель Superb classic 1.8, 2008 року випуску, номер шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , легковий седан, реєстраційний номер № [NUMBER] , зареєстрований ВРЕР-3 УДАІ в м. Києві 20.05.2008 року. Згідно Договору застави вартість заставленого автомобіля за домовленістю сторін складала 149 985,00 грн. Через неналежне виконання умов Договору у [PERSON] станом на 21.02.2016 року утворилась заборгованість у розмірі 12450,75 доларів США, за вісотками 5874,92 долари США. Оскільки [PERSON] порушив умови кредитного договору та допустив заборгованість за даним договором, позивач просить суд в рахунок вищевказаної заборгованості звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль «SKODA», модель Superb classic 1.8, 2008 року випуску, номер шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , легковий седан, реєстраційний номер № [NUMBER] , зареєстрований ВРЕР-3 УДАІ в м. Києві 20.05.2008 року, шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08 квітня 2016 року було відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги просив задовольнити повністю. Відповідач його представник заперечували проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що з розрахунку заборгованості не можливо встановити дійсну суму заборгованості, суму повернутого боргу та залишок. Також позивач намагається повторно стягнути кошти за вказаним договором, що підтверджується постанови державного виконавця про закінчення в/п №45841220. Разом з тим, позивач не має право на здійснення кредитування відповідача в іноземній валюті. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 21.05.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» правонаступником якого є позивач, та [PERSON] було укладено Договір кредиту №490070946 на купівлю автотранспортного засобу та додаткові угоди до нього, відповідно до умов яких [PERSON] отримав кредит у сумі 31911,70 доларів США та взяв на себе зобов`язання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 21.05.2015 року зі сплатою 15,5% річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за вказаним Договором кредиту 21.05.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та відповідачем було укладено Договір застави та додаткову угоду до нього, відповідно до умов яких відповідач передав у заставу автомобіль «SKODA», модель Superb classic 1.8, 2008 року випуску, номер шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , легковий седан, реєстраційний номер № [NUMBER] , зареєстрований ВРЕР-3 УДАІ в м. Києві 20.05.2008 року. Згідно Договору застави вартість заставленого автомобіля за домовленістю сторін складала 149 985,00 грн. Через неналежне виконання умов Договору у [PERSON] станом на 21.02.2016 року утворилась заборгованість у розмірі 18325,67 доларів США, яка складається з: -заборгованості по основній сумі - 12450,75 доларів США; -заборгованості за нарахованими відсотками - 5874,92 долари США. Відповідно до умов договору [PERSON] зобов`язується в порудку та на умовах, що визначені договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього. В кредитному договорі наведена вичерпна інформація щодо умов кредитування: сума кредиту, строк кредитування, розмір та порядок повернення кредиту та сплати процентів, розмір процентної ставки, підстави для її зміни, сукупна вартість кредиту. Так, на виконання умов Договору [PERSON] було направлено вимогу про усунення порушень, але на даний час вимога позивача не виконана, доказів які б підтверджували зворотнє до суду відповідачем не надано (а.с.26). Заперечення відповідача щодо відсутністі у позивача право на здійснення кредитування в іноземній валюті спростовуються листом №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного Банку України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави вразі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Частиною першою статті 19 вказаного Закону визначено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбаченодоговором застави. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Відповідно до приписів ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Статтею 590 ЦК України визначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється, зокрема, за рішенням суду. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов`язання в натурі. Примусове виконання зобов`язання в натурі - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов`язання та полягає в зобов`язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Таким чином, оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв`язку у сукупності, суд, розглядаючи даний спір в межах заявлених позовних вимог, вважає що вимоги позову підлягають задоволенню в повному обсязі. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, таким чином на користь позивача з відповідачів підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved