overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом,в якому зазначила,що [INFO] померла її мати-[PERSON].Ще при житті вона отримала Державний акт серії ЯБ №238683 на право власності на земельну ділянку площею 4,23 га яка розташована на території Кичкирівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області,для ведення товарного сільськогосподарського товариства,тому вона просить визнати за нею право власності на даний акт після смерті матері. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивача,дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, у судовому засіданні встановлено, що мати позивачки померла [INFO] .Ще при житті вона отримала Державний акт серії ЯБ №238683 на право власності на земельну ділянку площею 4,23 га, яка розташована на території Кичкирівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, для ведення товарного сільськогосподарського товариства.Як видно з повідомлення державного нотаріуса, спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадщину після смерті матері прийняла позивачка шляхом догляду за земельною ділянкою. Як роз»яснив Пленум Веховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «... у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги». Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом,в якому зазначила,що [INFO] померла її тітка-[PERSON]. Ще при житті вона склала заповіт,яким після своєї смерті заповіла позивачці все своє. Однак державні акти були виготовлені на рідну сестру позивачки-[PERSON],яка померла [INFO],яка право власності на Державні акти не оформила,тому вона не може оформити спадщину,і змушена звернутись до суду. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, у судовому засіданні встановлено, що тітка позивачки-[PERSON] померла [INFO]. Ще при житті вона склала заповіт,яким після своєї смерті заповіла позивачці все своє. Однак державні акти були виготовлені на рідну сестру позивачки-[PERSON],яка померла [INFO] Рішенням Радомишльського районного суду від 22.08.2013 року,був встановлений факт, що [PERSON]є рідною сестрою [PERSON], яка померла [INFO]. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивачка шляхом подачі заяви до нотаріуса в установлений законом шестимісячний строк,та шляхом доглядом за земельними ділянками. Як роз»яснив Пленум Веховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «... у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги». Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що вона з 06 серпня 2008 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO].. Але спільне життя з відповідачем не склалося і в даний час вони проживають окремо. Діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання сина та доньки і матеріальної допомоги добровільно не надає, тому позивачка змушена звернутись до суду з зазначеним позовом, який просить задовольнити. В судове засідання позивачка не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно ст.. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні даного судового засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.. В судовому засіданні встановлено, що сторони на даний час перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.08.2008 року, але на даний час проживають окремо. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей та копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу. В суді також встановлено, що діти знаходяться на утриманні матері, яка бажає офіційно отримувати аліменти на їх утримання. Спільне подружнє життя між сторонами не склалося, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, позивачка не може самостійно утримувати сина та доньку. Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому відповідач, як батько, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своїх доньки та сина до досягнення ними повноліття, в звязку з чим позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх. Вирішуючи питання присудження судових витрат та їх розподілу, суд встановив, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір". Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, згідно із ч. 2 ст. 88 ЦПК України. Тому суд вважає за необхідне стягнути витрати на судовий збір з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що вона з 26 квітня 2003 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, але на даний час проживають окремо. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO]. Діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання доньок і матеріальної допомоги добровільно не надає, тому позивачка змушена звернутись до суду з зазначеним позовом, який просить задовольнити. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала через канцелярію суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, які просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить судова розписка, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно ст.. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні даного судового засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.04.2003 року, але на даний час проживають окремо. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей та копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу. В суді також встановлено, що доньки знаходяться на утриманні матері, яка бажає офіційно отримувати аліменти на їх утримання. Спільне подружнє життя між сторонами не склалося, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, позивачка не може самостійно утримувати дітей. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому відповідач, як батько, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своїх дочок до досягнення ними повноліття, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх. Вирішуючи питання присудження судових витрат та їх розподілу, суд встановив, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір". Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, згідно із ч. 2 ст. 88 ЦПК України. Тому суд вважає за необхідне стягнути витрати на судовий збір з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 17 серпня 1996 року по 12 червня 1998 року. Від даного шлюбу мають вже повнолітню доньку [PERSON] [INFO]. На даний час донька навчається в Житомирському музичному училищі ім.. [PERSON], вищому навчальному закладі 1 рівня акредитації на 4 курсі, відділення «Спів» денної форми навчання за державним замовленням з 01 вересня 2012 року по 27 червня 2016 року. Оскільки донька навчається, не працює і не має самостійного заробітку, то потребує матеріальної допомоги. Позивачці одній важко утримувати дочку [PERSON]. Відповідач на даний час матеріально не допомагає, хоча працює і має таку можливість. А тому позивачка змушена звернутись до суду з зазначеним позовом, який просить задовольнити. В судове засідання позивачка не зявилася, надала через канцелярію суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав через канцелярію суду заяву, в якій погодився сплачувати аліменти в запропонованому позивачкою розмірі, просив справу слухати у його відсутність. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні даного судового засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.. В судовому засіданні встановлено, що відповідач являється рідним батьком доньки позивачки. Шлюб між сторонами розірваний, донька проживає разом з позивачкою. Після закінчення школи, донька навчається в Житомирському музичному училищі ім.. [PERSON], вищому навчальному закладі 1 рівня акредитації на 4 курсі, відділення «Спів» денної форми навчання за державним замовленням з 01 вересня 2012 року по 27 червня 2016 року. Поскільки донька продовжує навчатись, не працює і не має самостійного заробітку, то потребує матеріальної допомоги. Згідно ст.199 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. А тому відповідач, як батько, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї доньки до досягнення нею двадцяти трьох років, в звязку з чим позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів в звязку з продовженням навчання. Вирішуючи питання присудження судових витрат та їх розподілу, суд встановив, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір". Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, згідно із ч. 2 ст. 88 ЦПК України. Тому суд вважає за необхідне стягнути витрати на судовий збір з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 2012 року, від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] - [INFO]. Але спільне життя з відповідачем не склалося і в даний час вони проживають окремо. Син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання дитини і матеріальної допомоги добровільно не надає. Позивачка знаходиться в декретній відпустці і також потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. А тому позивачка змушена звернутись до суду з зазначеним позовом, який просить задовольнити і стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, а також на її особисте утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку. В судове засідання позивач не з'явилася, надала через канцелярію суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність, підтримує позовні вимоги, які просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно ст.. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні даного судового засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, але перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 2012 року, від якого мають малолітнього сина [PERSON] - [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини та копією свідоцтва про одруження. В суді також встановлено, що дитина знаходиться на утриманні матері, яка бажає офіційно отримувати аліменти на утримання сина. Спільне подружнє життя між сторонами не склалося, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, позивачка не може самостійно утримувати сина. В даний час позивачка не працює, здійснює догляд за дитиною, який проживає разом з нею, про що не заперечують сторони. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ним повноліття, тому відповідач, як батько, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина до досягнення ним повноліття, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до п. 2 ст. 84 СК України "дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, до досягнення дитиною трьох років". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 03 лютого 2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO].. Але спільне життя з відповідачем не склалося і на даний час вони проживають окремо. Донька проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання дитини і матеріальної допомоги добровільно не надає, тому позивачка змушена звернутись до суду з зазначеним позовом, який просить задовольнити. В судове засідання позивачка не зявилася, надала через канцелярію суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав через канцелярію суду заяву, в якій погодився сплачувати аліменти в запропонованому позивачкою розмірі, просив справу слухати у його відсутність. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні даного судового засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, з 03.02.2011 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини та копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу. В суді також встановлено, що дитина знаходиться на утриманні матері, яка бажає офіційно отримувати аліменти на утримання доньки. Спільне подружнє життя між сторонами не склалося, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, позивачка не може самостійно утримувати дитини. Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому відповідач, як батько, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї доньки до досягнення нею повноліття, в звязку з чим позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів на утримання дитини. Вирішуючи питання присудження судових витрат та їх розподілу, суд встановив, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір". Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, згідно із ч. 2 ст. 88 ЦПК України. Тому суд вважає за необхідне стягнути витрати на судовий збір з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 04 грудня 2002 року, від даного шлюбу мають п'ятеро дітей: сина [PERSON] - [INFO], дочку [PERSON] - [INFO], сина [PERSON] - [INFO], дочку [PERSON] - [INFO], дочку [PERSON] - [INFO]. Але спільне життя з відповідачем не склалося і в даний час вони проживають окремо. Діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання дітей і матеріальної допомоги добровільно не надає. Позивачка знаходиться в декретній відпустці по догляду за меншою дочкою [PERSON] і також потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. А тому вона змушена звернутись до суду з зазначеним позовом, який просить задовольнити і стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку, а також на її особисте утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала через канцелярію суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність, підтримує позовні вимоги, які просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав через канцелярію суду заяву, в якій визнав позовні вимоги, викладені в заяві, погодився сплачувати аліменти в запропонованому позивачкою розмірі, просив справу слухати у його відсутність. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні даного судового засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, але перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 грудня 2002 року, від якого мають п'ятеро дітей: сина [PERSON] - [INFO], дочку [PERSON] - [INFO], сина [PERSON] - [INFO], дочку [PERSON] - [INFO], дочку [PERSON] - [INFO]., що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей та копією свідоцтва про одруження. В суді також встановлено, що діти знаходяться на утриманні матері, яка бажає офіційно отримувати аліменти на їх утримання. Спільне подружнє життя між сторонами не склалося, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, позивачка не може самостійно утримувати дітей. В даний час позивачка не працює, здійснює догляд за меншою дочкою [PERSON], неповнолітні діти проживають разом з нею, про що не заперечують сторони. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому відповідач, як батько, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів на утримання дітей. Відповідно до п. 2 ст. 84 СК України "дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, до досягнення дитиною трьох років". На підставі викладеного,

Outcome: approved