Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . На даний час позивач досягла повноліття та навчається на ІІІ курсі відділення «Геодезія та землеустрій» у Верхівському сільськогосподарському коледжі Вінницького національного аграрного університету на денній формі навчання на державній основі. Термін навчання з 01.09.2016р. по 30.06.2020р. Зазначила, що перебуває лише на утриманні матері, яка несе витрати на оплату її проживання у гуртожитку, проїзду до місця навчання та харчування, а тому потребує матеріальної допомоги з боку батька. Відповідач працездатний, має постійне місце роботи в ТОВ «Вінницька птахофабрика» та має стабільний високий заробіток (дохід), а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на її утримання. У зв`язку з чим просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до 30 червня 2020р. та судові витрати. Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 12.08.2019р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено перше судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 30.08.2016р. Тростянецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 7). Відповідно до довідки №102 від 03.10.2019р. [PERSON] , дійсно навчається у Верхівському сільськогосподарському коледжі Вінницького НАУ на ІУ курсі відділення «Геодезія та землеустрій» на денній формі навчання на державній основі. Термін навчання у навчальному закладі з 01.09.2016р. по 30.06.2020р. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. [PERSON] потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, так як її мати не в змозі в повному обсязі самостійно забезпечити дочку на період її навчання. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Потреба повнолітньої дитини у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням полягає у необхідності її харчування в учбовому закладі, придбання необхідної літератури, канцелярських предметів, оплаті за гуртожиток, навчання тощо. Звертаючись до суду із позовом, [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь, у зв`язку з навчанням у Верхівському сільськогосподарському коледжі Вінницького національного аграрного університету, аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до 30 червня 2020р. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Досліджуючи матеріальний стан відповідача, судом було встановлено, що [PERSON] офіційно працевлаштований, працює на посаді підсобного працівника в ТОВ «Вінницька птахофабрика» філія «Переробний комплекс». Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, просили розглядати справу за їх відсутності, відповідач скористався наданим йому правом визнати позов, відповідно до ч. 2 ст. 49 ЦПК, і суду не надано документів про стан здоров`я платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних осіб на утримані, суд не досліджує зазначені обставини справи. Суд вважає, що визнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем. Дослідивши та врахувавши усі доводи позивача та інші обставини, на які посилалася позивач в позовній заяві, визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення аліментів задовольнити повністю, а саме стягувати з [PERSON] , [INFO] на користь повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , на її утримання, аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), на період її навчання щомісячно, починаючи з дати звернення до суду, оскільки остання самостійного доходу не має, у зв`язку з чим і потребує таку допомогу. На думку суду, такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення утримання повнолітньої дочки на період її навчання, а саме до 30.06.2020р. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Також, у позовній заяві позивачка просила стягнути з [PERSON] на її користь понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 600 грн. За ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивачем до позовної заяви на підтвердження сплати нею гонорару адвокату у розмірі 600 грн. за надання професійної правничої допомоги долучено договір про надання правової допомоги від 19.07.2019р., попередній розрахунок витрат від 19.07.2019р., квитанцію № 77 від 26.07.2019р., акт виконаних робіт від 26.07.2019р. та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №187. Оскільки відповідач повністю визнав позовні вимоги, то з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 600 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на викладене необхідно стягнути з [PERSON] на користь Держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved