Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

Представник ПАТ «СГ «ТАС» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, яким просив стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування в розмірі 40323,83 грн. та сплачений судовий збір в сумі 2102,00 грн. В обґрунтування позову, заначив, що 21.03.2017 року об 23 год. 10 хв., по вул. Пушкінська, 20 в м. Києві сталося дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ», р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «БМВ», р/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який належить [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.04.2017 року встановлено, що ДТП сталась з вини відповідача. Автомобіль водія [PERSON] на момент ДТП був застрахований у ПрАТ «Європейський страховий альянс» відповідно до договору добровільного страхування № 41053 від 20.09.2016 року. Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із заявою про настання страхової події. На основі заяви про настання страхового випадку, було складено страховий акт № 638/17/50/ТР25/00/2 від 05.04.2017 року з розрахунком страхового відшкодування у розмірі 40323,83 грн. та сплачено потерпілому, з врахуванням франшизи 1000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням про сплату. На підставі викладеного представник позивача звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів. Ухвалою суду від 23.06.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 21.03.2017 року об 23 год. 10 хв., по вул. Пушкінська, 20 в м. Києві сталося дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ», р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «БМВ», р/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який належить [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.04.2017 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено штраф (а.с. 6-7). 20.09.2016 року між ПрАТ «Європейський страховий альянс» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування № 41053 транспортного засобу «БМВ», р/н [NUMBER] (а.с. 9). Крім того, на момент ДТП між ПрАТ «Страхова група «ТАС» та [PERSON] був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 13.07.2016 року № АЕ/8673592 за яким позивач застрахував майнові інтереси, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу автомобіля «ВАЗ», р/н [NUMBER] з лімітом цивільно-правової відповідальності за шкоду завдану майну у розмірі 100000,00 грн. (а.с. 8). Згідно рахунку-фактури № РФ-15465 від 27.03.2017 року, звіту № 41/17 від 27.03.2017 року складеного СПД [PERSON] , страхового акту № 638/17/50/ТР25/00/2 з розрахунком суми страхового відшкодування [PERSON] було сплачено страхове відшкодування в розмірі 41323 грн. 83 коп., що підтверджується платіжними дорученнями № 20774 від 07.04.2017 р., № 02863 від 11.04.2017 р., № 02835 від 10.04.2017 р., № 6143 від 21.04.2017 р. (а.с. 34-37). На підставі заяви ПрАТ «Європейський страховий альянс» № 638/17 від 14.07.2017 року складеного страхового акту № 20491В/01/2017 від 27.09.2017 року ПрАТ «ТАС» відповідно до умов полісу № АЕ/8673592 в межах ліміту здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 40323 грн. 83 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 39549 від 11.10.2017 року (а.с. 41). Відповідно до статті 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 979 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 988 Цивільного кодексу України страховик зобов`язаний, зокрема, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Аналогічний обов`язок страховика встановлений також статтею 20 Закону України «Про страхування». Статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до вимог частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Таким чином, за змістом вказаних норм у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини. Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту а) пункту 38.1.1. частини 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Обставини, що стали підставою для звернення з позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу за страховим випадком, що стався 21.03.2017 року з його вини, знайшли своє підтвердження матеріалами справи, відтак, сплачене позивачем на користь ПрАТ «Європейський страховий альянс» страхове відшкодування, підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved