Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 09.11.2003 року померла його мати [PERSON],що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО №765531, виданим 10.11.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського районного управління юстиції м.Маріуполя Донецької області, актовий запис №1520. 27.12.2004 року, помер його батько [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО №827804, виданим 28.12.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського районного управління юстиції м.Маріуполя Донецької області, актовий запис №1689. Батьки проживали в [INFO]. Вказана квартира належала батькам на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 25.02.1994 року. Його батько після смерті матері до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався, оскільки на момент її смерті постійно проживав з нею та вважався таким, що фактично прийняв спадщину. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді внесків, які зберігались у філії Маріупольського відділення Ощадбанку, Машинобудівельному відділенні Маріупольської філії ПриватБанку та квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач та його сестра [PERSON]. Після смерті батька він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 12.12.2008 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] на внески, які зберігались у філії Маріупольського відділення Ощадбанку, Машинобудівельному відділенні Маріупольської філії ПриватБанку. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], померлого 27.12.2004 року, на квартиру [ADDRESS], йому було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки з представленого позивачем правовстановлюючого документу на спірну квартиру свідоцтва про право власності на житло №17193, виданого держпідприємством «Житловик» в м.Маріуполі 25.02.1994 року вбачається, що відсутні відповідної довідки про державну реєстрацію. За витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно відомості про наявність реєстрації права власності відсутні. На підставі викладеного, позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом. Просив визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 27.12.2004 року. Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги визнає, на спадкове майно не претендує, не заперечує проти винесення рішення. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із свідоцтвом про народження серії І-ЗЖ №337001, виданим 09 червня 1960 року Відділом РАЦС Вірменії вбачається, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], актовий запис №175. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 25.02.1994 року [PERSON] та [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про смерть, виданого 10.11.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського районного управління юстиції м.Маріуполя Донецької області, мати позивача [PERSON] померла 09.11.2003 року, актовий запис №1520. Згідно свідоцтва про смерть, виданого 28.12.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського районного управління юстиції м.Маріуполя Донецької області, батько позивача [PERSON] помер 27.12.2004 року, актовий запис №1689. Так, відповідно до письмових матеріалів справи вбачається, що до складу спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], померлого 27.12.2004 року, увійшли внески, які зберігались у філії Маріупольського відділення Ощадбанку, Машинобудівельному відділенні Маріупольської філії ПриватБанку, а також квартира [ADDRESS]. Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 12.12.2008 року Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою позивач [PERSON] отримав спадкове майно у вигляді внесків, які зберігаються у філії Маріупольського відділення Ощадбанку, Машинобудівельному відділенні Маріупольської філії ПриватБанку після смерті батька [PERSON], померлого 27.12.2004 року. Згідно із повідомленням Третьої маріупольської державної нотаріальної контори від 28 квітня 2016 року №967/01-16 в справах нотаріальної контори мається спадкова справа №576/2005 до майна померлого 27.12.2004 року [PERSON]. Спадкоємцем є син померлого - [PERSON], інший спадкоємець [PERSON], донька померлого, відмовилась від прийняття спадщини на користь сина спадкодавця [PERSON]. Відповідно до постанови державного нотаріуса Третьої маріупольської державної нотаріальної контори від 23.04.2015 року №660/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], у зв'язку із відсутністю відповідної довідки про державну реєстрацію свідоцтва про право на власності на житло №17193 виданим державним підприємством «Житловик» в м.Маріуполі. Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ від 26.10.2011 року №1141, не передбачено реєстрацію правовстановлюючих документів померлої особи. За відсутності у спадкоємця необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину вирішення зазначеного питання можливо у судовому порядку. Згідно ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі змісту ч. 1 ст. 1222 ЦК України слідує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008р. № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача та визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 27.12.2004 року.

Outcome: approved