Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

У вересні 2007 року позивач ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування шкоди,завданої через безоблікове користування електричною енергією за складеними актами про порушення правил користування електроенергією для населення : - № 175094 від 12 квітня 2005 року на суму 5712,25 грн., - № 176301 від 12 вересня 2005 року на суму 750,15 грн, - № 176641 від 29 жовтня 2005 року на суму 245,23 грн, - № 071953 від 12 квітня 2006 року на суму 1017,24 грн., - № 068886 від 28 липня 2006 року на суму 971,02 грн.,а всього за актами 8641,89 грн. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25 вересня 2013 року позов ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» задоволено частково : стягнуто з [PERSON] на користь позивача 3 781 грн. 80 коп. відшкодування збитків і витрат на сплату судового збору 37 грн. 82 коп.; в іншій частині позову і в позові до [PERSON] - відмовлено. В апеляційній скарзі ПАТ « ДТЕК Донецькобленерго» просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог , з тих підстав,що судом було порушено вимоги матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що суд першої інстанції не звернув уваги на те,що відповідач [PERSON] на час складання актів був власником квартири. Без врахування п.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії,не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією суд першої інстанції змінив наведений розрахунок на свій розсуд. У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» ,що діє за довіреністю Чмірьова Л.С. підтримала доводи апеляційної скарги. Відповідач [PERSON] просив апеляційну скаргу відхилити,надав заперечення на апеляційну скаргу (а.с.138-140). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з*явилася ,належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи (а.с.123,135). Відповідно ч.2.ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи , не перешкоджає розглядові справи. Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача та відповідача [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим,ухваленим на основі повно і всебічно з*ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно із роз*ясненням Пленуму Верховного Суду України ,що міститься в п.2. постанови « Про судове рішення у цивільній справі « № 14 від 18 грудня 2009 року , рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права,що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст.8 ЦПК України , а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права ). Обгрунтованим вважається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з*ясованих обставин, на які сторони посилаються ,як на підставу своїх вимог та заперечень,підтверджених доказами,які були досліджені у судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість,або обставин,що не підлягають доказуванню,а також,якщо рішення містить вичерпні висновки суду,що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам,які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Судом встановлено наступне. Відповідачі Тихонови є споживачами електричної енергії, постачання якої у квартиру [ADDRESS] здійснює ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго». При перевірці дотримання вимог Закону України „Про електроенергетику", Правил користування електроенергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 з відповідними змінами і доповненнями , у відповідачів було виявлено порушення вимог діючого законодавства України, про що були складені відповідні акти № 175094 від 12 квітня 2005 року , № 176301 від 12 вересня 2005 року , № 176641 від 29 жовтня 2005 року , № 071953 від 12 квітня 2006 року , № 068886 від 28 липня 2006 року , згідно до яких виявлено: «безоблікове споживання електричною енергією без дозвілу енергопостачальника , відсутність приладу обліку «. Згідно з Правилами користування електроенергією для населення, та згідно з Методикою обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачами вищезазначених правил, позивачем були зроблені розрахунки за безоблікове користування електричною енергією, згідно з якими усього сума збитків склала 8641 грн. 89 коп. Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того,що факти порушення правил користування електричною енергією у квартирі відповідачів виявлені та зафіксовані у встановленому законодавством порядку.Вирішуючи питання щодо осіб на яких має бути покладена відповідальність за спричиненні енергопостачальнику збитки через порушення правил користування електричною енергією,суд виходив з того,що відповідач [PERSON],хоча і є власником квартири [ADDRESS] ,але не мешкав у вказаній квартирі .З 01 жовтня 2002 року зареєстрований та проживає у [ADDRESS] ,ніякого відношення до виявлених порушень він не має,а тому відповідальність із відшкодування збитків покладено на [PERSON],яка проживала в квартирі як член сім*ї власника,була споживачем електричної енергії,підтвердила своїм підписом у складених актах про виявлені порушення правил користування електричною енергією .Крім того,суд першої інстанції не погодився із розрахунком розміру збитків за актами та стягнув на відшкодування збитків 3781 грн.80коп. Погодитися з таким висновком не можливо виходячи з наступного . Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.714 ЦК України ,ст.ст.24-27 Закону України « Про електроенергетику» ,Правилами користування електричною енергією для населення і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії ,не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією ,затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопада 1999 року № 1416 . За положеннями ст.26 Закону України « Про електроенергетику « споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником . Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України. Підстави та порядок складання акта про порушення споживачем правил користування електричною енергією,у тому числі актів ,що засвідчують факти її розкрадання ,врегульовано, зокрема п.53 зазначених вище правил . Відповідно до п.53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією,у тому числі фактів розкрадання електричної енергії,складається акт ,який підписується представником енергопостачальника та споживачем . Один примірник акта вручається споживачу ,другий залишається в енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову . Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Як вбачається з матеріалів справи при перевірці дотримання вимог Закону України «Закону України „Про електроенергетику", Правил користування електроенергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 з відповідними змінами і доповненнями , у відповідачів було виявлено порушення вимог діючого законодавства України, про що складені відповідні акти № 175094 від 12 квітня 2005 року , № 176301 від 12 вересня 2005 року , № 176641 від 29 жовтня 2005 року , № 071953 від 12 квітня 2006 року , № 068886 від 28 липня 2006 року , згідно до яких виявлено: «безоблікове споживання електричною енергією без дозвілу енергопостачальника , відсутність приладу обліку « (а.с. 5,7,9,11,13 ) . Споживач [PERSON] підписала вказані акти без зауважень, другий екземпляр акта вручений їй під підпис,про що зазначено у самих актах про порушення (а.с.5,7,9,11,13), повідомлення про дату засідання комісії містяться у вказаних актах . Складені акти є фіксацією порушення,яке було виявлено під час проведення постачальником енергії перевірки дотримання Правил та є дійсними . Посилання відповідача [PERSON] на довідку про немешкання у квартирі не може свідчити про звільнення від обов*язку дотримання загальних правил користування житлом. За загальними положеннями Правил користування електричною енергією для населення затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року з наступними змінами та доповненнями об*єктом споживача -є житловий будинок ,гараж, майстерня або інша електрифікована споруда , яка належить споживачу на правах власності або користування. Тобто,споживачем електричної енергії у розумінні зазначених Правил є власник, або користувач житлового будинку (квартири) ,тощо. Згідно до ст.ст.57,60 ЦПК України ,кожна особа повинна довести у суді ті обставини на які вона посилається , як на підставу своїх вимог та заперечень . Доказами є будь-які фактичні дані , на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ,що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін ,та інших обставин , які мають значення для вирішення справи . Згідно до ст.59 ЦПК України ,обставини , які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування , не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування . Згідно рішення судової палати в цивільних справах Верховного Суду України від 04 червня 2008 року підключення електроенергії за заявою наймача (власника квартири) і відкриття особового рахунку слід вважати фактичним укладенням договору на умовах,передбачених Законом України « Про електроенергетику « та Правилами користування електричною енергією для населення,затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 23 березня 1998 року ,реєстровий №845. [PERSON],як дружина (шлюб розірвано з [PERSON] 22.11.2002 року а.с.49), була зареєстрована за вказаною адресою з 26 травня 1998 року, знята з реєстрації 04 серпня 2011 року (а.с.63) . Згідно з особовим рахунком [NUMBER] споживачем електричної енергії за вказаною адресою та на момент складання актів про порушення правил користування електричною енергією був [PERSON],а тому як власник квартири має не лише суб*єктивні права,але й несе відповідальність. Не приймаючи до уваги зазначене,суд в порушення вимог ст.ст.212-214 ЦПК України не дав правової оцінки відповідно до положень закону,не навів правових норм,які б звільняли відповідача від відповідальності ,не звернув уваги на наявність у [PERSON] обов*язків власника відповідно до положень ст.319 ЦК України ,тому прийшов до помилкового висновку щодо відмови у задоволенні позову про відшкодування збитків за безоблікове користування електричною енергією. Складені позивачем акти про порушення Правил користування електричною енергією для населення : - № 175094 від 12 квітня 2005 року на суму 5712,25 грн.,- № 176301 від 12 вересня 2005 року на суму 750,15 грн, - № 176641 від 29 жовтня 2005 року на суму 245,23 грн, - № 071953 від 12 квітня 2006 року на суму 1017,24 грн., - № 068886 від 28 липня 2006 року на суму 971,02 грн. є фіксацією порушення ,яке виявлено під час проведення постачальником енергії перевірки дотримання Правил,і згідно зі ст.57 ЦПК України є належними, відповідними доказами про порушення споживачами Правил та надає для стягнення збитків,заподіяних безобліковим використанням електричної енергії. Відповідно ст.26 Закону України « Про електроенергетику « та п.42 Правил користування електричною енергією для населення споживач електричної енергії повинен дотримуватись вимог нормативно технічних документів та договору про споживання електроенергії. Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову,суд першої інстанції не погоджується з розрахунком за актами 12 квітня 2005 року № 175094, 12 квітня 2006 року № 071953. Проте суд першої інстанції помилково проводить розрахунок без урахування того, що розмір збитків , завданих енергопостачальнику,розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення,який укладається відповідно до п.53 правил. Крім того, п.п.1,2 Методики обчислення розміру відшкодування збитків,завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення від 22 листопада 1999 року № 1416 ,розробленої Національною комісією регулювання електроенергетики України відповідно до Правил користування електричною енергією для населення ,затверджених постановою Кабінету Мінінстрів України від 26.07.1999 року № 1357 ,і визначає обчислення розміру збитків,завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем правил. Методика застосовується у випадку виявлення порушень,зазначених п.48 правил у частині безоблікового споживання електричної енергії без дозволу енергопостачальника,самовільного підключення до мереж енергопостачальника;пошкодження приладу обліку,зриву пломби та дій споживача,які призводять до заниження показів приладу обліку. Відповідно п.5 Методики розрахунок завданих енергопостачальнику збитків здійснюється : за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії ;за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показів приладу обліку чи його технічної перевірки до дня усунення порушення (зокрема у разі виявлення представником енергопостачальника прихованої електропроводки,пристрою,що занижує покази приладу обліку ,кількість днів обчислюється з дня останньої технічної перевірки і до дня усунення порушення,але не більше терміну позовної давності); за тарифами (цінами) для населення,що діяли у період ,за який нараховується розмір збитків. Суд невірно провів розрахунок розміру збитків за актом від 12 квітня 2005 року за кількістю днів в межах 6 місячного строку ,тобто з 12 жовтня 2004 року до 12 квітня 2005 року та був перерахований з 26 жовтня 2003 року згідно копії особистого рахунку ,в якому зазначено, що прилад обліку відсутній, що не є доказом контрольної та технічної перевірки. Розрахунок збитків розраховано згідно Методики по п. 5 формули 1 (за три роки) та актом № 175094 від 12 квітня 2005 року становить 5712 грн.25 коп. Щодо акту № 071953 від 12 квітня 2006 року суму збитків судом першої інстанції перераховано за 6 місяців, що є не вірним, згідно п. 5 Методики від 22 листопада 1999 року кількість днів вираховується з дня останньої технічної перевірки до дня усунення порушення, але не більше строку позовної давності, тобто з 29 жовтня 2005 року з моменту попереднього акту (№ 176641). Тобто ,висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам справи та наявним в справі доказам . Апеляційний суд вважає ,що перевірку дотримання відповідачами Правил користування електричною енергією для населення було проведено повноваженими особами з дотриманням встановленої законодавством процедури ,за результатами перевірки встановлено факт безоблікового використання відповідачами електричної енергії ,про що складені акти ,які відповідають вимогам п.53 Правил. Вартість необлікованої електричної енергії розрахована відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією,затвердженої постановою НКРЕ України від 22 листопада 1999 року № 1416 , яка підлягає стягненню з відповідачів у повному обсязі. Враховуючи зазначене , рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача суми збитків за порушення Правил користування електричною енергією для населення по актам : № 175094 від 12 квітня 2005 року на суму 5712,25 грн., № 176301 від 12 вересня 2005 року на суму 750,15 грн, № 176641 від 29 жовтня 2005 року на суму 245,23 грн, № 071953 від 12 квітня 2006 року на суму 1017,24 грн., № 068886 від 28 липня 2006 року на суму 971,02 грн.,а всього у розмірі 8641 грн. 89 коп. Таким чином судом першої інстанції при ухваленні рішення було порушено вимоги матеріального та процесуального права, тому рішення суду на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача понесені витрати по сплаті суми судового збору у розмірі 86 грн.41 коп.,витрати по сплаті на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. (а.с. 1,2 ).

Outcome: approved