Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що є дружиною померлого чоловіка [PERSON] після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок, що знаходиться за адресою вул.Молодіжна, 36, с.Затишне Криничанського району Дніпропетровської області. Після смерті чоловіка вона прийняла спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем. Позивачка звернулася до Криничанської державної нотаріальної контори, з метою прийняття спадщини, але їй було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно. Тому просить визнати за нею право власності на вищезазначене майно в порядку спадкування за законом. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] згідно заяв просять слухати справу без їх участі, позовні вимоги визнають. Третя особа - Криничанська державна нотаріальна контора згідно заяви просить розглянути справу за її відсутності. Вивчивши, перевіривши матеріали та оцінивши докази по справі суд встановив, що позивачка є спадкоємицею, після померлого [PERSON], 10 березня 2013 року, свідоцтво про смерть серії І-КИ №510363, видане виконавчим комітетом Затишнянської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, актовий запис №05, після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул.Молодіжна, 36, с.Затишне Криничанського району Дніпропетровської області, на підставі договору купівлі-продажу від 02 жовтня 1992 року, виданого орендним дослідним господарством «Руно», зареєстрованого в реєстрову книгу за №65 Затишнянської сільської ради. Згідно заяви, посвідченої державним нотаріусом Криничанської державної нотаріальної контори № 1126 від 27 жовтня 2017 року інших спадкоємців за законом не має. \~Ст. 227 ЦК України 1963 року\~не пов'язувала з такою реєстрацією момент виникнення права власності на будинок і ставила дійсність договору купівлі-продажу житлового будинку в залежність від його реєстрації. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася і підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене\~наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5\~і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК України\~2004 року та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".\~ Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.ст. 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, при цьому у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно\~ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі\~ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 17\~Загальної декларації\~прав людин, прийнятої і\~проголошеної резолюцією\~217\~A\~Генеральної Асамблеї\~ООН від\~10\~грудня 1948\~року,\~зазначено, що кожна людина має право володіти майном. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно\~ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. \~Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: approved