Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Мілетич О.О. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500 гривень щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5000 гривень щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму до досягнення ними повноліття, та на користь [PERSON] , як того з подружжя з ким проживає дитина з інвалідністю, в розмірі 2500 гривень, посилаючись на недосягнення домовленості щодо участі відповідача в утриманні дітей. Ухвалою суду від 25 червня 2021 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача подала заяву, в якій просить справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживають діти. 07 червня 2010 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Іванівською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області. У шлюбі у сторін [INFO] народилася дочка - [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Іванівською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області; [INFO] народилася дочка - [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Іванівською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області. Згідно з актом обстеження від 20 січня 2021 року, виданим начальником ЖЕД-406 м. Київ та договором оренди житлового приміщення від 31 липня 2014 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживають в [ADDRESS] . [PERSON] , 2010 року народження, станом на 27.01.2021 року навчалася в 4-В класі середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №126 м. Києва, що підтверджується довідкою № 14, виданою 27.01.2021 року директором школи №126 м. Києва. Крім того, згідно довідки Центру культури та мистецтв Дніпровського району м. Києва від 01 лютого 2021 року, [PERSON] займається в Зразковому колективі «Театр естради та моди «Модний театр». Відповідно до виписки від 28.01.2021 року із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] , 2012 року народження, є інвалідом дитинства, підгрупа А. [PERSON] навчається в 1-В класі спеціальної школи-інтернату №26, знаходиться на неповному державному утриманні, що стверджується довідкою, виданою 02 лютого 2021 року директором школи - інтернату №26 м. Києва. [PERSON] працює в ТзОВ «Стиль Д», займає посаду - Заступник керуючого магазином, дохід за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року склав 62330,18 грн, що підтверджується довідкою №120 від 15.01.2021 року. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою ст. 181 СК України передбачено, що за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Так, прожитковий мінімум встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2021 рік» для дітей вікoм від 6 до 18 рокiв на час розгляду справи становить 2510 гривень. Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дітей, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вони б мали тоді, коли утримувалися обома батьками. Відповідно до ч. 1 ст. 80, ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з п. 21 Положення про лікарсько-консультативну комісію, затвердженого постановою КМУ №917 від 21 листопада 2013 року зі змінами, підставою для встановлення дитині категорії "дитина з інвалідністю підгрупи А" є виключно висока міра втрати здоров`я та надзвичайна (повна) залежність від постійного стороннього догляду, допомоги або диспансерного нагляду та фактична нездатність до самообслуговування. Судом не встановлено, що відповідач за своїм станом здоров`я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов`язків з утримання неповнолітніх дітей, оскільки є працездатною особою і спроможний платити кошти на утримання дітей та того з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю. Враховуючи визнання позову відповідачем, а також те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, стан їх здоров`я, розмір витрат на утримання дітей, потреби у їх розвитку та навчанні в такому віці, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача аліменти на дітей [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500 гривень щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5000 гривень щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття, щомісячно, починаючи з 23 лютого2021 року, що відповідатиме інтересам дітей і не порушуватиме права кожної із сторін. Крім того, на користь [PERSON] , як на того з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, слід стягувати аліменти в розмірі 2500 гривень, щомісячно, починаючи з 23 лютого 2021 року. Крім того, в силу положень ст. 142 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 454,00 гривні судового збору.

Outcome: approved