Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач ПАТ «[PERSON] Аваль» звернувся з позовом\~\~до [PERSON], [PERSON] та просить суд у рахунок погашення заборгованості у розмірі 70 562 доларів США 46 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку складає - 1 860 420 гривень 05 копійок за Кредитним договором № 014/0075/74/62167 від 04.08.2006 року звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на: трьохкімнатну квартиру, житловою площею 38,4 кв. м., загальною площею 73,6 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить Іпотекодавцям на підставі Договору купівлі - продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 06.03.2002 року за реєстровим № 1732, зареєстрованого в Одеському міському БТ1 та реєстрації обєктів нерухомості 26.03.2002 року, зареєстрованого в книзі під № 18, - шляхом продажу її на прилюдних торгах за початковою ціною, що буде визначена в експертному звіті субєкта оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Обґрунтовує свої вимоги тим, що 04 серпня 2006 року між АППБ «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON], було укладено кредитний договір № 014/0075/74/62167, відповідно до якого, він отримав кредит у розмірі 70 000 доларів США. Строк дії договору встановлено до 04.08.2026 року, з наданням графіку погашення боргу по кредиту та сплати відсотків в розмірі 12 % на рік за користування ним. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань [PERSON], банк уклав з відповідачами [PERSON], [PERSON] Іпотечний договір № б/н від 04.08.2006 року, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу\~\~[PERSON], реєстровий №2626. Предметом іпотечного договору є\~\~трьохкімнатну квартиру, житловою площею 38,4 кв. м., загальною площею 73,6 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить Іпотекодавцям на підставі Договору купівлі - продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 06.03.2002 року за реєстровим № 1732, зареєстрованого в Одеському міському БТ1 та реєстрації обєктів нерухомості 26.03.2002 року, зареєстрованого в книзі під № 18. Сторони за умовами Іпотечного договору дійшли згоди, що вартість предмета іпотеки становить у сумі 442 127 гривень. З часу отримання кредиту боржник, належним чином не виконував грошове зобов'язання в наслідок чого виникла заборгованість у розмірі 70 562 доларів США 46 центів. \~\~Таким чином, позивач посилаючись на умови договору просить задовольнити позов. В судове засіданні представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність (а.с.88). Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином за місцем реєстрації, про причини неявки суду не повідомили. Судові повістки про виклик відповідачів повернулися до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання. Відповідно до абз.2 ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що вони були повідомлені належним чином (а.с.83,85). У звязку з викладеним, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів, які були повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224-226 ЦПК України.\~\~ Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, про те, що 04 серпня 2006 року між АППБ «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON], було укладено кредитний договір № 014/0075/74/62167, відповідно до якого, він отримав кредит у розмірі 70 000 доларів США. Строк дії договору встановлено до 04.08.2026 року, з наданням графіку погашення боргу по кредиту та сплати відсотків в розмірі 12 % на рік за користування ним (а.с.10-19); 24 квітня 2009 року між ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON], було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору № 014/0075/74/62167 від 04.08.2006 року (а.с.20-27); В забезпечення виконання кредитних зобов'язань [PERSON], банк уклав з відповідачами [PERSON], [PERSON] Іпотечний договір № б/н від 04.08.2006 року, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу\~\~[PERSON], реєстровий №2626. Предметом іпотечного договору є\~\~трьохкімнатну квартиру, житловою площею 38,4 кв. м., загальною площею 73,6 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить Іпотекодавцям на підставі Договору купівлі - продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 06.03.2002 року за реєстровим № 1732, зареєстрованого в Одеському міському БТ1 та реєстрації обєктів нерухомості 26.03.2002 року, зареєстрованого в книзі під № 18. Сторони за умовами Іпотечного договору дійшли згоди, що вартість предмета іпотеки становить у сумі 442 127 гривень (а.с.32-38); Позивач ПАТ «[PERSON] Аваль» свої зобов'язання виконав - відповідно до умов кредитного договору надав [PERSON] кредитні кошти в сумі 70 000 доларів США, що підтверджується валютним меморіальним ордером №3 від 04.08.2006 року (а.с.40); Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 27.12.2016 року, заборгованість за кредитним договором № 014/0075/74/62167 від 04.08.2006 року складає у розмірі 1\~860 420 гривень 05 копійок в еквіваленті грошового зобовязання 70 562 доларів США 46 центів, яка складається з: суми заборгованості за кредитом 59 729 доларів 02 центів, що еквівалентно 1\~574 790 гривень 14 копійки; заборгованість за відсотками - 10 833 доларів США 44 центів, що еквівалентно 285 629 гривень 91 копійок (а.с.42-47). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 629, ч. 1 ст. 610 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За правилами ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки, передбачені умовами іпотечного договору (п. 4.), що укладений між АППБ «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON], [PERSON], а також ст. ст. 12, 33 Закону України «Про іпотеку». 7 червня 2014 року набув чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з пунктом 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Поняття «мораторій» у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов'язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України). Таким чином, установлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника). Крім того, згідно з пунктом 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Оскільки вказаний Закон не зупиняє дію решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов'язань, то й не може бути мотивом для відмови в позові, а є правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію його положень, на період чинності цього Закону. Рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" не підлягає виконанню. Аналогічна правова позиція висловлена судовими палатами у цивільних та господарських справах Верховного Суду України, при розгляді справ N 6-345цс15 та справи № 6-58цс15. Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно із ч.3 статті 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до іпотечного договору від 04.08.2006 року визначено, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із перерахованих у пункті договору способів, у тому числі шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку».\~\~ Відповідно до ч.1 статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Виходячи з положень ч.2 ст.16 ЦК України, ч.3 ст. 33, ст. 36, ч.1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором. Аналогічна правова позиція висловлена судовими палатами у цивільних та господарських справах Верховного Суду України, при розгляді справи N 6-124цс13. При таких обставинах, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідачів, в рівних частинах з кожного, судові витрати понесені позивачем за оплату судового збору в розмірі 27 906 гривень 30 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved