Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення коштів з відповідача на її утримання, як колишньої дружини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 1990 р. по 2002р. Від спільного подружнього життя мають двоє повнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], який є інвалідом дитинства І групи. В шлюбі з відповідачем вони прожили понад 12 років. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з нею, а відповідач сплачував аліменти на їх утримання та на її утримання у зв'язку з доглядом за дитиною-інвалідом до досягнення ним повноліття, на даний час стягнення аліментів завершено. З 16 жовтня 2007 року вона вийшла на пенсію за віком, як мати інваліда з дитинства, та одержує пенсію у розмірі 1085 грн. 45 коп. На даний час вона потребує допомоги так як хворіє, стоїть на обліку у лікарів, що потребує додаткових витрат на її лікування та на лікування сина інваліда. Позивачка у судовому засіданні в повному об'ємі підтримала позовні вимоги та пояснила, що перебувала у зареєстровано шлюбі з відповідачем понад 12 років. Відповідач створив іншу сім'ю та проживає окремо, а вона проживала з дітьми, на даний час проживає з сином інвалідом з дитинства та доглядає за ним так як він потребує сторонньої допомоги. З 2007 р. отримує пенсію як мати інваліда з дитинства, яка на даний час складає 1085 грн. 45 коп. Цих коштів їй не вистачає, оскільки, вона сплачує комунальні послуги, лікується, витрачає кошти на лікування, харчування, засоби гігієни, а також витрачає кошти на лікування сина інваліда, якого доводиться періодично оперувати. Вказувала на те, що відповідач отримує пенсію в розмірі 2739 грн. 34 коп., а також працює отримує заробітну плату в розмірі від 14 до 23 тис. грн. та має можливість сплачувати їй аліменти, однак добровільно надавати їй матеріальну допомогу відмовляється, просила суд стягнути з нього на свою користь аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку щомісяця, а також судові витрати. Адвокат позивачки повністю підтримав викладене у позовній заяві, посилався на ч.3 ст.76 СК України та зазначав, що відповідач повинен утримувати колишню дружину так як така вимога базується на законі. Просив суд задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та суду пояснив, що з позивачкою перебував у шлюбі, який розірвав в 2002 р. Від шлюбу з позивачкою мають двоє дітей, які на даний час є повнолітніми, син є інвалідом дитинства. При цьому пояснив, що він сплачував аліменти на утримання дітей та на утримання позивачки у зв'язку з доглядом за дитиною-інвалідом до досягнення сина [PERSON] повноліття. 21.01.2013 р. рішенням суду з нього стягнено аліменти на користь сина [PERSON], [INFO] в зв'язку з його непрацездатністю. Посилався на те, що він постійно надає матеріальну допомогу своїм повнолітнім дітям. Після розлучення з позивачкою він створив іншу сім'ю, у якій також народилося двоє дітей, які є неповнолітніми та знаходяться на його утримані. Він має 80- річну матір, яка також потребує матеріальної допомоги. Окрім того, він є учасником бойових дій хворіє та також витрачає кошти на своє лікування. Має сім'ю, яка складається з чотирьох чоловік, яку він утримує. Пояснив, що він неодноразово позивачці пропонував роботу за фахом, але вона прикривається сином та відмовляється працювати. Представник відповідача [PERSON] заперечувала проти позову та надала суду письмові пояснення (а.с .42, 89, 97) та письмові пояснення в вигляді таблиць від 01.07.2014 р., в яких зазначені витрати відповідача. Пояснила, що відповідач проживає в сім'ї має двоє неповнолітніх дітей та його дружина [PERSON] несе витрати по погашенню боргу за будинок у якому проживає сім'я відповідача. Відповідач має матір похилого віку, якій також надає матеріальну допомогу. Крім того, відповідач [PERSON] постійно надає матеріальну допомогу повнолітнім дітям позивачки. Посилалася на те, що після розлучення відповідач залишив нерухомість позивачці, сплачував аліменти позивачці та дітям. В даний час сплачує аліменти на повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який є інвалідом дитинства. Зазначала, що позивачка має можливість працювати та нарікала на те, що син інвалід не потребує допомоги матері. Посилалася на те, що позивачка відмовляється від роботи, яку пропонує їй відповідач, та не враховує стан його здоров'я. Також, вважає, що сукупний дохід сім'ї, яка складається із 2 чоловік є достатнім так як він перевищує мінімальний дохід 5610 грн. Окрім того, посилалася на заяву нотаріально завірену в якій позивачка зазначила, що вона немає матеріальних претензій до відповідача, яка нею була складена до розірвання шлюбу. Судом розглядалася дана справа близько 4 місяців, у зв'язку з зловживанням процесуальними правами представника відповідача, яка не надавала довідки про дохід відповідача та його дружини, заявляла надумані відводи чим перешкоджала розгляду справи у встановлені законом строки, що підтверджується матеріалами справи ( а.с.99, 108, 123-124). Із матеріалів справи вбачається, що 27 листопада 2002 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. (а.с.10). Сторони від подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.11), та сина [PERSON], [INFO] (а.с.12) Відповідно до копії посвідчення [PERSON], [INFO] є інвалідом з дитинства (а.с.13) та отримує державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства 1423 грн.50 коп. (а.с.17). Згідно заключення ВКК №523 від 25.12.2013 р. [PERSON], [INFO] є інвалідом з дитинства та потребує щорічного стаціонарного лікування. (а.с.71). Згідно довідки №2665 від 16.12.2013 року виданої Управлінням ПФУ позивачка [PERSON] знаходиться на обліку в УПФУ в м.Южноукраїнську і отримує пенсію за віком матерям інвалідів з дитинства з 16.10.2007 року у розмірі 1085,45 грн.(а.с.55) Згідно заключення ВКК №86 від 03.03.2014 року та виписки із медичної картки амбулаторного хворого [PERSON] потребує постійного прийому медичних препаратів (а.с.56-57) На підтвердження витрат позивачка надала чеки (а.с.58-61). Із матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] 24.12.2002 року уклав шлюб з [PERSON] (а.с.83) В судовому засіданні встановлено що сім'я відповідача складається із чотирьох чоловік: з нього, його дружини та двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. (а.с.67-68). Згідно довідки НАЕК «Енергоатом» відповідач [PERSON] має заробітну плату, що склала 20 0574,07 грн за 2013р. (а.с.103). Згідно довідки УПФУ в м.Южноукраїнську [PERSON] перебуває на обліку та отримує пенсію за вислуги років в у розмірі 2739, 34 грн.(а.с.55) . Згідно довідки НАЕК «Енергоатом» дружина відповідача [PERSON] має заробітну плату що склала 92 547 грн. за 2013р ( а.с102). На підтвердження витрат на лікування представником відповідача надано довідки (а.с.73-75) Згідно заключення ВКК №210 від 28.03.2014 року донька відповідача [PERSON], [INFO], перебуває на "Д" обліку (а.с.76). Суд, вислухавши позивачку та її адвоката, відповідача та його представника, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволенню з наступних підстав. Статтею 75 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом 1, 2 чи 3 групи. Крім того, ч.1 ст. 75 Сімейного кодексу України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Частина 3 ст. 76 Сімейного кодексу України зазначає, що якщо на момент розірвання шлюбу жінці, чоловікові до досягнення встановленого законом пенсійного віку залишилося не більш як п'ять років, вона, він матимуть право на утримання після досягнення цього пенсійного віку, за умови, що у шлюбі вони спільно проживали не менш як десять років. У відповідності до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON], суд виходить з того, що позивачка є непрацездатною особою, яка досягла пенсійного віку, потребує постійного лікування та ураховуює отриманий нею розмір пенсії, що потребує отримання матеріальної допомоги від відповідача, який має можливість її надавати, а також, що позивачка з відповідачем прожили у шлюбі більше 10 років та на момент розірвання шлюбу до досягнення встановленого законом пенсійного віку залишилося менше п'яти років. Також суд враховує матеріальний стан відповідача, його здоров'я, наявність у нього неповнолітніх дітей, матері похилого віку, виплату аліментів на сина, що є непрацездатним. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави витрати пов'язані зі сплатою судового збору. Так при задоволенні позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved