Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Публічне Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі банк) звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 49047,85 грн. В обґрунтування вимог вказує, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 12.02.2013 року, відповідач отримав кредит у розмірі 22309,91 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Взяті на себе зобов'язання позичальник належним чином не виконує, у зв'язку з чим представник позивача просить суд позов задовольнити, стягнути із боржника заборгованість по кредиту. У судове засідання представник банку не з'явився. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримує та не заперечує щодо заочного вирішення справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення на позов не подавав. На підставі вимог ст.ст. 223,280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 12.02.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено генеральну угоду про реструктуризації заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт. Відповідно до умов п.2 генеральної угоди банк надав відповідачу кредит в сумі 22309,91 грн. на строк до 29.02.2016 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язувався здійснювати щомісячний платіж з ''1'' по ''25'' числа кожного місяця у розмірі 809,4 грн. Відповідно до умов п.2.2 Генеральної угоди, позичальник за порушення строків погашення заборгованості зобов'язується сплатити банку штраф у розмірі 4375,27 грн. Встановлено, що банк виконав свої зобов'язання згідно з умовами договором та видав [PERSON] кредит в сумі 22309,91 гривень. Відповідач [PERSON] належним чином не виконував своїх зобов'язань згідно генеральної угоди та умов і правил надання банківських послуг, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 19.10.2017 рік складає 49047,85 грн., з яких: 15577,00 грн. - заборгованість по кредиту, 8943,94 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 20151,64 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штраф відповідно до п.2.2. Генеральної угоди в розмірі 4375,27 грн. Факт наявності заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості за договором №б/н від 12.02.2013 року станом на 19.10.2017 р. В судове засідання відповідач не з'явився, відзив не подав, будь-які докази на спростування доводів суду не представив. Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. В силу вимог ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Встановлено, що відповідач у встановлений строк належним чином не виконував взятих на себе зобов'язань згідно умов генеральної угоди, у зв'язку з чим утворилась заборгованість на загальну суму 49047,85 грн., з яких: 15577,00 грн. - заборгованість по кредиту, 8943,94 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 20151,64 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штраф в розмірі 4375,27 грн. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] в користь банку заборгованості по генеральній угоді від 12.02.2013 р. на загальну суму 49047,85 грн. Згідно з вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач в судове засідання не з'явився та не представив суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесенні ним та документально підтвердженні судові витрати по справі, зокрема, 1600,00 грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved