Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

Представник позивача - адвокат Саєнко Олександра Миколайовича, який діє в інтересах [PERSON] на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АН №1021526 від 06.08.2021 року, звернувся до суду з позовом до відповідачів: -відповідача-1 [PERSON] , -відповідача-2 Приватного підприємства «Техноком Н», -відповідача-3 Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», в особі Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, -відповідача-4 Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі», -відповідача-5 Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», в особі структурного підрозділу Виробничої одиниці обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Торецьктепломережа», -відповідача-6 Автотранспортного комунального підприємства «Комунальник» Торецької міської ради про встановлення порядку користування квартирою шляхом виділення в користування позивачу та її малолітньому синові [PERSON] , [INFO] , кімнати площею 14,8 кв.м; відповідачу-1 виділити в користування кімнату площею 10,0 кв.м; прихожу, ванну, кухню та туалет залишити в загальному користуванні; зобов`язати відповідачів-2,3,4,5,6 здійснити розподіл особових рахунків, відповідно до встановленого порядку користування квартирою. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , яка складається з 2 (двох) кімнат, загальною площею 41,3 кв.м., у тому числі: перша кімната 14,8 кв.м, друга кімната 10, 0 кв.м; кухня 5,4 кв.м; прихожа 6,9 кв.м, туалет 1,4 кв.м; ванна 2,8 кв.м. Квартира станом на час вирішення спору не приватизована, отримана відповідачем-1 на підставі ордеру №417 від 30 червня 2000 року, що був виданий за рішенням виконкому Дзержинської міської ради №217 від 14.06.2000 року. З 11.07.2000 року в зазначеній вище квартирі були зареєстровані [PERSON] . [INFO] (наймач) та [PERSON] , [INFO] (дружина наймача). Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 17.10.2013 року у справі №225/3942/13-ц розірвано шлюб між [PERSON] (позивачем) та [PERSON] (відповідач-1). Рішення набрало законної сили 28.10.2013 року. Проте, подружжя разом з малолітньою спільною дитиною - [PERSON] , [INFO] , продовжувало спільне мешкання в квартирі за адресою: [ADDRESS] через відсутність фінансової можливості винайняти чи придбати окреме житло. Так, згідно довідки КП "Торецьккомсервіс" Торецької міської ради №б/н від 15.07.2020 року, за адресою [ADDRESS] зареєстровані та проживають позивач - [PERSON] , 1976 року народження, [PERSON] , 2009 року народження (син) та [PERSON] , 1979 року народження (родинні стосунки відсутні, колишній чоловік). Останнім часом відносини між позивачем та відповідачем-1 ( [PERSON] ) істотно погіршились. Позивач неодноразово переїжджала з дитиною до орендованої квартири, однак, за відсутністю коштів для винаймання чи придбання окремого житла, змушена була повернутися до місця реєстрації. Відповідач-1 перешкоджає позивачеві з малолітнім сином вільно користуватися квартирою, у якій вони зареєстровані, не бажає сплачувати комунальні послуги, у зв`язку з чим усі борги покладаються на позивача. Конфлікти між сторонами щодо порядку користування квартирою, сплати рахунків за комунальні послуги тощо стало приводом для звернення позивача до суду для визначення порядку користування квартирою та розподілу особистих рахунків за комунальні послуги. Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 14.12.2020 року, відкрите загальне провадження у справі та призначене підготовче судове засідання. У зв`язку з неявкою сторін, ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 06.01.2021 року підготовче судове засідання відкладалось. Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 10.03.2021 року закрито загальне провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.Розгляд справи відкладався у зв`язку з неявкою відповідачів та через зайнятість судді в іншому судовому процесі. Відповідач-1 ( [PERSON] ) в жодне судове засідання не з`явився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом направлення поштових відправлень на адресу офіційної реєстрації, а саме: [ADDRESS] , а також, шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади України з посиланням на веб-адресу судового рішення в Єдиному реєстрі судових рішень. Відповідач-2 Приватне підприємство «Техноком Н» в судові засідання не з`явився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.72). Відзив на позов не поданий.Разом з цим, в матеріалах справи наявна відповідь відповідача-2 №205 від 15.09.2020 року на заяву позивача, з якої вбачається можливість розподілу особистого рахунку за адресою: [ADDRESS] в судовому порядку (а.с. 14). Представник відповідача-3 (Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», в особі Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства) в судові засіданні не з`явився, надав суду письмову заяву від 05.01.2021 року №7 про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 28). Представник відповідача-4 (Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі») в судовому засіданні 07.05.2021 року заперечував проти задоволення позову в частині вимог до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі», надав письмовий відзив від 20.01.2021 року, в якому просив відмовити в задоволенні позову у згаданій частині, у зв`язку з відсутністю технічної можливості поділу особистих рахунків для оплати електричної енергії за однією адресою (а.с. 40). Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, 07.05.2021 року представник позивача звернувся до суду з письмовою заявою про відмову від частини позовних вимог, а саме, в частині зобов`язання АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» укласти договір про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії та відкрити особовий рахунок на ім`я [PERSON] у відповідності зі встановленим порядком користування квартирою, про що повідомив відповідачів. Наслідки відповідних процесуальних дій представникові позивача відомі, обмеження представника позивача у повноваженнях на вчинення даної дії відсутні. Окрім того, в зазначеній заяві представник позивача просить покласти судовий збір на позивача. Відмова представника позивача від позову у згаданій вище частині прийнята судом, як така, що має законні підстави, а дії представника не суперечить інтересам особи, яку він представляє. Представник відповідача-5 (Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», в особі структурного підрозділу Виробничої одиниці обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Торецьктепломережа»), в судові засідання не з`явився, надав суду письмову заяву від 05.01.2021 року №б/н про розгляд справи за його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує (а.с. 30). Відповідач-6 Автотранспортне комунальне підприємство «Комунальник» Торецької міської ради в судове засіданні не з`явився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 44,70). Відзив на позов не поданий. Водночас, в матеріалах справи наявна відповідь відповідача-6 від 15.09.2020 року №441 на заяву позивача, з якої вбачається відмова останнього здійснити зміни за особовим рахунком [NUMBER] (здійснити розподіл рахунків) за адресою: [ADDRESS] в добровільному порядку через відсутність документального підтвердження наявності для цього правових підстав (а.с.18). Дослідивши наявні у справі матеріали, надавши правову оцінку представленим сторонами доказам, судом встановлено наступне: квартира за адресою: [ADDRESS] не приватизована та знаходиться в комунальній власності. Так, за інформацією, наданою Військово-цивільною адміністрацією м.Торецьк Донецької області від 25.08.2020 року за вих.№2436/02-1.15, в квартирі за адресою: [ADDRESS] не приватизована, отримана наймачем - [PERSON] (відповідач-1) на підставі ордера №417 від 30 червня 2000 року, що виданий згідно рішення виконкому Дзержинської міської ради №217 від 14.06.2000 року. Починаючи з 11.07.2000 року, у згаданій вище квартирі зареєстровані [PERSON] , [INFO] (наймач, відповідач-1) та [PERSON] , [INFO] (дружина наймача, позивачка) (а.с.8). Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 17.10.2013 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 10.09.1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №272, був розірваний (а.с.12). Згідно довідки про склад сім`ї КП «Торецькомсервіс» Торецької міської ради від 15.07.2020 року №б/н, позивач [PERSON] , [INFO] , відповідач-1 [PERSON] , 1950 року народження (родинні відносини відсутні, колишній чоловік), та їх малолітній син [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). За даними технічного паспорта, виданого КП «Бюро технічної інвентаризації м. Торецька» Торецької міської ради на квартиру [ADDRESS] , квартира складається з 2 (двох) кімнат, загальна площа 41,3 кв.м, у тому числі: перша житлова кімната - 14.8 кв.м; друга житлова кімната - 10,0 кв.м; кухня 5,4 кв.м; прихожа 6, 9 кв.м; туалет -1,4 кв.м; ванна - 2, 8 кв.м (а.с.10-11). Оскільки між сторонами виникли конфлікти щодо порядку користування спірною квартирою, розрахунків за комунальні послуги, позивач звернулась до комунальних служб для поділу особових рахунків між сторонами в добровільному порядку. Проте, як вбачається з представлених суду доказів, здійснити наведене в позасудовому порядку не вдалося. Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову, суд виходив з наступного: відповідно за ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Правовий статус житлових приміщень, що перебувають у державній власності, регулюється житловим законодавством та умовами договорів на підставі яких дане майно передано у користування. Відповідно до ст.64 Житлового Кодексу Української РСР, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Згідно ч.ч.1,2 ст. 104 Житлового Кодексу Української РСР, член сім`ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст.63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім`ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору, спір може бути вирішено в судовому порядку. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.85 року, в силу ст.104 ЖК УРСР, суд вправі задовольнити вимоги члена сім`ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. Суд звертає увагу сторін на те, що первинне значення у врегулюванні відносин між користувачами квартири має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. За ст. 179 ЖК Української РСР, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Так, п.п.10,41,42 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартири в разі, якщо між ними відсутня згода щодо оплати.Спори між власниками у квартирах, в яких проживає два і більше власників, про розподіл витрат на оплату комунальних та інших послуг розв`язуються судом. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать послуги з централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізованого опалення, вивезення побутових відходів та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. При цьому, вирішити питання про поділ особових рахунків, як це передбачено положеннями вищевказаних нормативно-правових актів, суд може лише у випадку визначення конкретної житлової площі, якою користується кожна із осіб й претендує на оформлення особового рахунку на своє ім`я та визначення площі приміщень, що перебувають у спільному користуванні. Таким чином, з урахуванням викладеного вище, враховуючи кількісний склад осіб, що проживають у спірному житловому приміщенні, наявність малолітньої дитини, що проживає разом з позивачем, зважаючи на кількість кімнат в квартирі за технічним паспортом (дві ізольовані кімнати), відсутність можливості вирішити спір в позасудовому порядку, суд вбачає наявність правових підстав для встановлення порядку користування двокімнатною квартироюза адресою: [ADDRESS] загальною площею 41,3 кв.м, у тому числі: перша кімната 14.8 кв.м, друга кімната 10,0 кв.м; кухня 5,4 кв.м; прихожа 6,9 кв.м, туалет 1,4 кв.м; ванна 2,8 кв.м, шляхом виділення в користування позивачу [PERSON] та її малолітньому синові [PERSON] , [INFO] , кімнати площею 14,8 кв.м; відповідачу-1 [PERSON] виділити в користування кімнату площею 10,0 кв.м; прихожу, ванну, кухню та туалет залишити в загальному користуванні. З огляду на те, що в судовому порядку вирішено питання виділення в індивідуальне користування позивачу та відповідачу-1 конкретної житлової площі, яка б підлягала оплаті за самостійним особовим рахунком, та визначено площу приміщень, що залишаються у спільному користуванні, суд приходить до висновку про наявність правових підстав й для задоволення позовних вимог в частині розподілу особового рахунку відповідно до встановленого порядку користування квартирою. Враховуючи, що представником позивача уточнено позовні вимоги в частині розподілу судових витрат за заявою від 07.05.2021 року вх.№5565/21, а саме, шляхом покладення витрат на оплату судового збору на позивача, вимоги п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України до спірних правовідносин не застосовуються.

Outcome: approved