Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за період з січня по травень 2019 року в сумі 23770,73грн., мотивуючи тим, що з 23.03.2015р. по 27.05.2019р. він перебував у трудових відносинах з відповідачем, 27.05.2019р. був звільнений з роботи з згодою сторін. З січня по травень 2019р. йому нарахована заробітна плата в сумі 23770,73; вказана сума відповідачем не виплачувалась, і в день звільнення остаточний розрахунок з ним не проведено. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач подав заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши подані учасниками справи докази, суд встановив такі обставини і дійшов таких висновків: З копії трудової книжки встановлено, що з 23.03.2015р. позивач працював в КП "Архітектурно-планувальне бюро" на посаді інженера-геодезіста. Згідно запису трудової книжки від 27.05.2019р. позивач звільнений з роботи за згодою сторін на підставі наказу № 10 від 27.05.2019р. З наданої позивачем Довідки про заборгованість заробітній платі станом на 30.0/.2019р., яка відповідачем не оспорювалась, встановлено, що існує заборгованість по виплаті заробітної плати позивачу, а саме за січень 2019 року - 4599,40 грн., за лютий 2019 року -4683,98 грн., за березень 2019 року - 4730,09 грн., за квітень 2019 року - 5304,85 грн., за травень 2019 року - 4452,41 грн., всього 23770,73грн., довідка видана за підписом керівника і головного бухгалтера. Таким чином, заборгованість із заробітної плати складає 23770,73 грн. Відповідно до ч.1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку по виплаті зарплати та проведення розрахунку зі звільненим працівником нема. Відповідач не заперечує факту наявності заборгованості із заробітної плати і її розміру і не заперечує затримки розрахунку при звільненні. Таким чином, є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача всієї наявної заборгованості по заробітній платі у розмірі 23770,73 грн. Позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved