Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», яке є правонаступником ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України», звернулось до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 14 квітня 2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 50208С7, згідно умов якого відповідач отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у розмірі 49 504 доларів США, зі сплатою 12,5 % відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 11 квітня 2014 року. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором, видавши вказані кошти відповідачу. Всупереч приписам Кредитного договору, та вимогам діючого законодавства Відповідач свої зобов'язання по поверненню Кредиту в установлений Кредитним договором строк не виконав, заборгованість за Кредитом в установлені Графіком погашення строки не погашав. Крім того, відповідач не виконував та не виконує зобов'язання по сплаті процентів за користування кредитом, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість Відповідача за Кредитним договором. З метою стягнення з Відповідача простроченої заборгованості за Кредитним договором прокуратура Бабушкінського району м. Дніпропетровська в інтересах позивача 31.08.2011 р. звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою за вих. № 050/14-6883 про стягнення заборгованості за Кредитним договором з відповідача на користь позивача. 05.03.2013 року рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області на користь АТ «Укрексімбанк» стягнуто заборгованість по кредитному договору станом на 16.08.2011 р. по сплаті тіла кредиту у розмірі 39 664,73 долари США, по сплаті процентів за період з 01.10.2008 р по 31.07.2011 року - у розмірі 3 151,83 доларів США, по сплаті пені по сплаті тіла кредиту за період з 16.08.2010 р. по 16.08.2011 р.- у розмірі 49822,74 грн., по сплаті пені по сплаті відсотків за період з 16.08.2010 р. по 16.08.2011 р. у розмірі 3025,61 грн. На даний час вищезазначена прострочена заборгованість Відповідачем за Кредитним договором, стягнута згідно вищезазначеного судового рішення, не погашена, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 21.10.2013 р. та складає 39 664,73 долари США. 22.10.2013 року відповідачу в черговий раз направлено лист № 050/29-348 від 22.10.2013 р. з вимогою про сплату нової заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом за період з 01.08.2011 року по 21.10.2013 р. та нарахованої пені за невиконання зобов'язань зі сплати кредиту та процентів за рік. Враховуючи те, що вищезазначене судове рішення про стягнення заборгованості за Кредитним договором Відповідачем так і не було виконано, Позивачем продовжувалось нарахування процентів за користування кредитом в розрахунку із суми фактичної заборгованості за Кредитом на кожну дату нарахування. Оскільки відповідач свої зобов'язання зі сплати процентів за користування Кредитом за період з 01.08.2011 року по поточну дату не виконує і по цей час, це призвело до утворення нової простроченої заборгованості відповідача по сплаті процентів за користування Кредитом за період з 01.08.2011 р. по 21.10.2013 р., яка станом на 21.10.2013 р. становить 8 392,81 доларів США. У зв'язку з невиконанням відповідачем свого зобов'язання по погашенню заборгованості за кредитом та сплати процентів за його користування, відповідачу відповідно до пункту 2.4.2 Кредитного договору нараховано пеню у розмірі : - пеня за прострочену заборгованість за процентами за період з 21.10.2012 р. по 21.10.2013 р.- 10 347,45 грн. - пеня за прострочену заборгованість за основним боргом (кредитом) за період з 21.10.2012 р. по 21.10.2013 р. - 46 552,07 грн. Таким чином, станом на 21.10.2013 р. загальна сума простроченої заборгованості за Кредитним договором № 50208С7 від 14.04.2008 р., що виникла в період з 01.08.2011 р. по 21.10.2013р. становить 8392,81 доларів США ( що в перерахунку на національну валюту за курсом НБУ 7,993 грн. за 1 долар США становить 67 083,73 грн.) та 56 899,52 грн. пені, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати в розмірі 1 239,83 грн. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до вказаної заяви, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до вимог чинного законодавства, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розряду справи до суду не надходило. Статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» з 08.05.2009 року є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» та діє на підставі нової редакції Статуту, відповідно до якого змінилося як повне, так і скорочене найменування Відкритого акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», а саме Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» та АТ «Укрексімбанк» та дана юридична особа є правонаступником по всіх правах і зобов'язаннях Відкритого акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», у зв'язку із зміною його найменування, що не тягне за собою припинення діяльності юридичної особи у зв'язку з її реорганізацією /а.с. 10-14/ 14 квітня 2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 50208С7, згідно умов якого Відповідач отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у розмірі 49 504 долара США на придбання автомобіля марки BMW Х5, зі сплатою 12,5 % відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 11 квітня 2014 року включно /а.с.15-20/. Згідно розрахунку заборгованості станом на 16.08.2011 року внаслідок невиконання відповідачем зобов'язання по сплаті процентів за користування кредитом виникла заборгованість з урахуванням пені в розмірі 394 139,15 грн./а.с.23/. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2013 року на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» стягнуто заборгованість по кредитному договору станом на 16.08.2011 р. по сплаті тіла кредиту у розмірі 39 664,73 долари США, по сплаті процентів за період з 01.10.2008 р по 31.07.2011 року - у розмірі 3 151,83 доларів США, по сплаті пені по сплаті тіла кредиту за період з 16.08.2010 р. по 16.08.2011 р.- у розмірі 49822,74 грн., по сплаті пені по сплаті відсотків за період з 16.08.2010 р. по 16.08.2011 р. у розмірі 3025,61 грн./а.с.21-22/. Позивачем в порядку досудового врегулювання спору направлено відповідачу письмову вимогу №050/29-348 від 22.10.2013 року /а.с. 26/. Відповідно розрахунку позивача станом на 21.10.2013 року, перевіреного судом, у зв'язку з невиконанням відповідачем свого зобов'язання по погашенню заборгованості за кредитом та сплати процентів за його користування, виникла нова прострочена заборгованість відповідача по сплаті процентів за користування Кредитом за період з 01.08.2011 р. по 21.10.2013 р., яка станом на 21.10.2013 р. становить 8 392,81 доларів США, а також відповідачу відповідно до пункту 2.4.2 Кредитного договору нараховано пеню у розмірі : - пеня за прострочену заборгованість за процентами за період з 21.10.2012 р. по 21.10.2013 р.- 10 347,45 грн. - пеня за прострочену заборгованість за основним боргом (кредитом) за період з 21.10.2012 р. по 21.10.2013 р.- 46 552,07 грн. /а.с.6/. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. За ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути кредитору отримані грошові кошти в строк і в порядку, що встановлений договором. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу п. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Зважаючи на те, що між сторонами по справі укладено кредитний договір, приймаючи до уваги, що банком виконані всі умови договору, грошові кошти надано в користування відповідачу, однак, позичальник свої зобов'язання за кредитним договором не виконав та на момент розгляду справи в суді від виконання прийнятих на себе зобов'язань ухиляється, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором на підставі наданих суду доказів. Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: « 1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…». Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.2 ст.1054 ЦК України і ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення суми кредиту. Згiдно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на якi вона посилається як на пiдставу своїх вимог i заперечень. Частиною 3 вказаної статтi передбачено, що доказуванню пiдлягають обставини, якi мають значення для ухвалення рiшення у справi i щодо яких у сторін та iнших осiб, якi беруть участь у справi, виникає спiр. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню. Вiдповiдно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. У разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК, про що роз'яснено в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що рішення суду від 05 березня 2013 року не виконано відповідачем, тому зобов'язання за кредитним договором не припинені, майнові права позивача порушені, при цьому відповідачем не заперечено пред'явлених до нього вимог, з посиланням на допустимі та прийнятні докази, суд вважає, що позовні вимоги є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору, сплачені останнім при пред'явленні позову до суду. На підстав вищевикладеного,

Outcome: approved