Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

У березні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Реєстраційна служба Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, про визнання права власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що [INFO] року померла його дружина [PERSON], про що 27 червня 2011 року видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER], а/з № 70 від [INFO] року. Після її смерті відкрилася спадщина. За життя спадкодавець [PERSON] склала заповіт на ім»я [PERSON] і [PERSON]. Він є спадкоємцем на обов»язкову частку в спадщині, оскільки на день смерті спадкодавця досяг пенсійного віку і є інвалідом 2 групи. До складу спадкового майна входить ? частка жилого будинку під номером [ADDRESS] Києво-Святошинського району Київської області. Спадкове майно, а саме жилий будинок, набуто спадкодавцем [PERSON] і ним під час перебування у зареєстрованому 19 березня 1960 року шлюбі. Згідно довідки, виданої Тарасівською сільською радою 19 листопада 2014 року № 1405 він, [PERSON], проживає і зареєстрований в с. Тарасівка, Києво-Святошинського району, Київської області за адресою: [ADDRESS] З метою оформлення своїх спадкових прав спадкоємці у встановленому законом порядку звернулись до нотаріальної контори із відповідними заявами про прийняття спадщини. 19 липня 2014 року Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. А отже, він на даний час не має можливості оформити свої спадкові права щодо майна померлої [PERSON], у зв»язку з чим змушений звернутись з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] зазначав, що до складу спадкового майна входить ? частина жилого будинку і земельної ділянки, а ? частина належить йому на праві власності в спільному майні подружжя. Згідно вимог ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов»язкова частка). Таким чином, загальна частка, що належить йому, становить ? частину у спільному майні подружжя, та 1/24-обов»язкова частка, а загалом-7/24 часток жилого будинку вартістю 98 327 грн. 88 коп.. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив визнати за ним право власності на 7/24 частин жилого будинку під № [ADDRESS], загальною площею 137,9 кв.м, жилою площею 84,7 кв.м. після померлої [INFO] року [PERSON]. Ухвалою суду від 03 червня 2015 року судом залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Тарасівську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області. В подальшому представник позивача [PERSON] 22 липня 2015 року подав суду відповідне клопотання, в якому уточнив позовні вимоги, зазначивши, що голова сільської ради Сизон В.Г. повідомив, що інформації про зміну нумерації будинку № 15 на № 15 та 15-А не існує. На даний час в матеріалах справи існують такі докази, а саме витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно [PERSON], де чітко вказується, що вона є власником ? частину будинку № 15, технічний паспорт на жилий будинок № 15, де також вказується на ? частину, а також перелічуються всі господарчі споруди. Таким чином, на даний час у відповідності до вимог закону він, [PERSON], має право на ? частину від будинку за [ADDRESS], або ? частину від спільного майна подружжя, решта ? частину від будинку № 15 у відповідності до заповіту померлої [PERSON], або ? частина від спільного майна подружжя належить синам [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи викладене, представник позивача [PERSON] просив визнати право власності на спадкове майно за [PERSON], а саме на ? частину від будинку [ADDRESS], а також ? частину від спільного майна подружжя, придбаного під час шлюбу із [PERSON]. Ухвалою суду від 22 липня 2015 року судом залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] і представник позивача позов підтримали і просили задовольнити. У судовому засіданні відповідачі [PERSON] і [PERSON] позов не визнали і заперечували проти його задоволення. У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином, до суду подана заява, в якій третя особа позов підтримала і просила розглянути справу у відсутності представника Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. У судовому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] позов не підтримала. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з"ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області [INFO] року серії [NUMBER]. 24 грудня 2011 року [PERSON] і [PERSON] звернулись із заявою до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті своєї матері в порядку спадкування за заповітом. 24 грудня 2011 року [PERSON] звернувся із заявою до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори, в якій повідомив, що від прийняття спадщини за законом та виділення обов»язкової частки у спадщині відмовляється. 10 квітня 2012 року [PERSON] звернувся із заявою до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори, в якій відкликав вищезазначену заяву від 24 грудня 2011 року. Того ж дня, 10 квітня 2012 року [PERSON] подав заяву до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, що залишилась після смерті своєї дружини. Постановою державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори [PERSON] від 19 липня 2014 року відмовлено [PERSON] у видачі йому свідоцтв про право власності на спадкове майно у зв»язку з тим, що [PERSON] не надав правовстановлюючих документів на спадкове майно, та не надав документів, що підтверджують факт його родинних стосунків з [PERSON], яка померла [INFO] року. Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 684/2011 року Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори до майна померлої [INFO] року [PERSON]. З наявних матеріалів справи вбачається, що з 19 березня 1960 року [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області 16 вересня 2014 року. За життя 20 грудня 2006 року [PERSON] склала заповіт, за яким на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], в рівних частинах. Згідно довідки виконавчого комітету Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 10 червня 2015 року № 784 [PERSON] дійсно проживає із 1957 року та зареєстрований [ADDRESS] з 15 серпня 1966 року по даний час. Відповідно до довідки виконавчого комітету Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 19 листопада 2014 року № 1404 [PERSON] проживала та була зареєстрована в с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області за адресою: [ADDRESS] до дня смерті [INFO] року А.З. № 70 від 27 червня 2014 року, разом з нею проживали згідно по господарської книги чоловік [PERSON], [INFO]. Відповідно до наданої довідки виконавчого комітету Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 22 липня 2015 року сільська рада повідомила, що рішень та довідок про зміну нумерації будинку [ADDRESS] в сільській раді не існує. Згідно наявних у справі матеріалів інвентаризаційної справи на об»єкт нерухомості за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, [ADDRESS], наданого суду Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» 07 вересня 2015 року № 468, вбачається, що згідно виписки з рішення виконавчого комітету Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 28 січня 1993 року № 3 вирішено встановити належність і право власності на ? частину житлового будинку [PERSON] в [ADDRESS] на підставі затверджених списків; Київському міжміському бюро технічної інвентаризації в установленому порядку провести реєстрацію житлового будинку і оформити свідоцтво про право власності на ? частину житлового будинку [PERSON], як власника ? частини житлового будинку в [ADDRESS]. 28 грудня 2007 року виконкомом Тарасівської сільської ради [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, згідно якого [PERSON] належить на праві приватної спільної часткової власності ? частина домоволодіння за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, [ADDRESS] Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] і [PERSON] належить на праві приватної спільної часткової власності домоволодіння за адресою: [ADDRESS] ? частині кожній, загальною площею 137,9 кв.м., житловою площею 84,7 кв.м.. Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» на ім»я [PERSON] і [PERSON] 11 квітня 2012 року був виготовлений Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] в с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області. Рішенням виконавчого комітету Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 25 грудня 2014 року № 116/17 вирішено надати адресу ? частині будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS], що належить [PERSON] згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2007 року, зобов»язати жительку [ADDRESS] [PERSON] привести всю правову та інвентаризаційну документацію у відповідність до даного рішення згідно чинного законодавства. Відповідно до вимог ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За правилами ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до вимог ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У відповідності до вимог ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатні вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов»язкова частка). Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 Цивільного кодексу України. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтвердив, що відповідно до поданого клопотання від 22 липня 2015 року, в якому були уточнені позовні вимоги, у відповідності до вимог закону позивач [PERSON] має право на ? частину від будинку за [ADDRESS], або ? частину від спільного майна подружжя, решта ж ? частину від будинку № 15 у відповідності до заповіту померлої [PERSON], або ? частина від спільного майна подружжя належить синам [PERSON] та [PERSON]. У зв»язку з цим він просив визнати право власності на ? частину зазначеного жилого будинку, набутого ним з [PERSON] за час їхнього спільного проживання і перебування у зареєстрованому шлюбі. На обов»язкову частку у спадщині після смерті своєї дружини [PERSON] позивач [PERSON] і його представник в ході судового розгляду справи не заявляли. За таких обставин відповідно до норм ст. 70 СК України позивач [PERSON] має право на ? частину зазначеного майна, набутого ним з [PERSON] за час їх спільного проживання і перебування у зареєстрованому шлюбі. На іншу ж ? частину спільного майна, що припадає на його дружину, відкрилась спадщина, яку відповідно до вимог ст. 1235 ЦК України успадковують в рівних частках сини [PERSON]- [PERSON] і [PERSON] в рівних частинах кожний в порядку спадкування за заповітом після смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Таким чином, оскільки згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно [PERSON] належала на праві приватної спільної часткової власності ? частина домоволодіння за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, [ADDRESS], то позивач [PERSON] має право на ? частину жилого будинку [ADDRESS] в с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області загальною площею 137,9 кв.м., жилою площею 84,7 кв.м.. Доводи відповідачів в судовому засіданні, що вказана ? частина спірного жилого будинку належала на праві особистої приватної власності лише [PERSON], і не є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] і [PERSON], суд вважає необгрунтованими, оскільки не підтверджені ніякими доказами. За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позивачем [PERSON] відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України доведено заявлені позовні вимоги та надано в обгрунтування своїх доводів належні докази, а тому позов підлягає задоволенню і за [PERSON] слід визнати право власності на ? частину жилого будинку [ADDRESS] в с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області загальною площею 137,9 кв.м., жилою площею 84,7 кв.м.. Судові витати по справі підлягають стягненню з відповідачів [PERSON], [PERSON] відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України в розмірі 368 грн. 73 коп. судового збору з кожного на користь держави.

Outcome: approved