Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Стислий виклад позовних вимог. 14 січня 2021 року Акціонерне товариство «Приватбанк» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом, у якому прохає суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 12.10.2018 року у розмірі 10411, 84 грн., яка утворилась станом на 11.11.2020 року та складається з: 8328, 22 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 2083, 62 грн. - заборгованості за відсотками. Позов обґрунтовано тим, що відповідач 12.10.2018 року отримав від Акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк", кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Власним підписом останній засвідчив свою згоду на те, що підписана ним Анкета - заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає кредитний договір. Незважаючи на виконання позивачем умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання по кредитному договору перед позивачем не виконав, внаслідок чого у позичальника перед позикодавцем виник борг, сума якого заявлена до стягнення. Рух справи в суді. Позовна заява подано до суду 14 січня 2021 року. 15 січня 2021 року до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Волинській області скеровано запит про місце реєстрації відповідача. 01.03.2021 року отримано повідомлення про реєстрацію відповідача [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 01.03.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 23.03.2021 року. Одночасно, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. Позиція учасників судового розгляду. Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано. Представник позивача в судове засідання не з`явився, письмово клопотав про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в силу вимог ст. 128 ЦПК України, був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «Приватбанк» відповідача [PERSON] від 12.10.2018 року, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які становлять укладений між сторонами Договір про надання банківських послуг, доводиться той факт, що між сторонами у справі було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку за умови сплати відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту. Розрахунком суми заборгованості по кредитному договору № б/н від 12.10.2018 року доводиться та обставина, що сума заборгованість по кредитному договору станом на 11.11.2020 року становить 10411,84 грн. з яких: 8328,22 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 2083,62 грн. - заборгованості за відсотками. Позичальник належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором. Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин відповідачем не подано. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як вбачається із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Із змісту ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи вищевикладене, відповідач істотно порушив умови кредитного договору, ст.ст. 526, 527, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позовні вимоги щодо стягнення вказаної заборгованості є правомірними і підлягають до задоволення. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позов підлягає до задоволення, тому судові витрати, понесені позивачем зі сплатою судового збору в сумі 2270 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача. Разом з тим, враховуючи, що позивачем при подачі до суду позовної заяви (05.01.2021 року здано на відділення поштового зв`язку) сплачено судовий збір не в повному обсязі 2102 грн, замість 2270 грн., тому різницю слід достягнути із позивача по справі в дохід держави.

Outcome: approved