Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

У жовтні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] який зареєстрований 02.10.2010 року відділом РАЦС Одеського міського управління юстиції, на підставі актового запису №1510. Позовна заява обгрунтована ти, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрати почуття кохання, різних характерів та поглядів на сімейне життя, внаслідок чого між ними припинилися шлюбні стосунки та вони перестали вести спільне господарство. Дітей від шлюбу не має. Посилаючись на дані обставини позивач просила шлюб з відповідачем розірвати, так як їх спільне проживання в шлюбі не можливе і вона не бажає підтримувати подружні відносини. Після розірвання шлюбу відновити їй прізвище на дошлюбне " [PERSON] ". 07.10.2019 року ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області провадження по справі відкрито та призначено до підготовчого судового засідання. 07.11.2019 року ухвалою суду підготовче судове засідання закрито та призначена справа до розгляду у відкритому судовому засіданні. Позивач в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином. Подала заяву про розгляд справи у її відсутність, у разі неявки до суду належно сповіщеного відповідача без поважної причини не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. (а.с.24). Відповідач також в судове засідання не прибував, будучи належним чином повідомленим про день та час слухання справи, жодної заяви на адресу суду не надав (а.с.17; 23). Згідно ст.128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою (ч.2). Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач по справі повідомлений належним чином про час та місце розгляду даної справи. Будь-яких заяв, заперечень, відзиву щодо спростування доводів, викладених в позовній заяві, до суду наданих ним не було. Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендацією R (84) 5 Комітету міністрів державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України (а.с.32). Розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, врахувавши заяву позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов`язані з розірванням шлюбу. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 02 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, на підставі актового запису № 1510, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 02.10.2010 року.(а.с.4). Від шлюбу у сторін дітей не має. Позивач миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки на даний момент ведення між ними спільного господарства припинено та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має. Враховуючи, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права подружжя та права. Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] до [PERSON] - існує формально, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вирішуючи питання про розірвання шлюбу суд вважає за необхідне з`ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивач в позовній заяві виявила бажання про зміну їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу « [PERSON] » на дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с.2). Відповідно до ст. 113 СК України, позивачу змінити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається з « [PERSON] » на дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати в сумі 768,40 грн. покладаються на позивача.

Outcome: approved