Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з указаним позовом, обгрунтовуючи його тим, що з 21 травня 2010 року перебувала з відповідачем у шлюбі, який було розірвано рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 16 квітня 2015 року. Від шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Спорів стосовно місця проживання дитини не було. Весь час з моменту розірвання шлюбу відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись із сином та приймати участь у його вихованні. На сьогоднішній день дитині вже сім років, він не пам'ятає батька та немає до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачив. Також ніколи про нього не питав та не цікавився. З 26 липня 2014 року позивачка разом із сином та ще однією її малолітньою дитиною від попереднього шлюбу проживає з батьками у приватному будинку. Дітям забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між нею, дітьми і батьками склалися доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дітей, їх повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. На засіданні виконавчого комітету Руськополянської сільської ради 25 січня 2018 року розглянуто питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача відносно сина [PERSON], де члени виконавчого комітету дійшли висновку, у зв'язку з самоусуненням відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків відносно сина, рекомендувати позивачці звернутися до суду щодо позбавлення батьківських прав її колишнього чоловіка, який є відповідачем по справі. На комісії з питань захисту прав дитини Черкаської районної державної адміністрації 06 березня 2018 року розглянута заява позивачки щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав її колишнього чоловіка відносно малолітнього сина [PERSON] та встановлено, що батько дитини не приділяє своєму синові належної уваги, не приймає участі у його вихованні, не піклується про його фізичний, духовний і моральний розвиток, не надає коштів на утримання і оздоровлення, не турбується про всебічний розвиток дитини, тобто свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а тому визначено за доцільне позбавити його батьківських прав відносно дитини. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місця перебування її та дитини, а вона у свою чергу ніколи не створювала перешкод у спілкуванні дитини з ним та участі батька у вихованні. Після розірвання шлюбу відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з сином та приймати участь у його вихованні, тому вона просить позбавити його батьківських прав відносно їхнього сина [PERSON]. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надходив, а тому суд за згодою позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та проти їх задоволення не заперечив. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09 листопада 2010 року. Заочним рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 16 квітня 2015 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано, з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до характеристики сина [PERSON], учня Руськополянської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2, останній проживає з позивачкою, за період навчання відповідач не цікавився його успішністю та вихованням сина. Цим займається позивачка, яка постійно відвідує батьківські збори. Як вбачається з характеристики позивачки, виданої за місцем її роботи - Черкаською загальноосвітньою санаторною школою-інтернатом І-ІІ ступенів Черкаської обласної ради, остання працює на посаді медичної сестри з масажу з 2013 року. За час роботи проявила себе, як вдумлива, цілеспрямована, освідчена та ерудована людина, вимоглива до себе та інших, яка любить дітей та завжди знаходить з ними контакт. Розлучена, виховує двох дітей. Згідно з довідкою-характеристикою № 276/02-17 від 03 березня 2018 року виконавчого комітету Степанківської сільської ради, Черкаського району, Черкаської області відповідач зареєстрований [ADDRESS], однак за даною адресою не проживає. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання позивачки по [ADDRESS] від 12 грудня 2017 року, складеного у складі депутата сільської ради Хряпака А.М., заступника сільського голови [PERSON], секретаря виконкому [PERSON], юрисконсульта [PERSON], встановлено, що позивачка проживає і зареєстрована у будинку зі своїми батьками і двома малолітніми дітьми. Будинок житловою площею 52 кв.м, газифікований, є зручності, ванна кімната, кухня, окрема кімната для дітей. Кімната для синів обладнана всім необхідним для навчання та відпочинку дітей. Санітарні норми задовільні, в будинку чисто, є все необхідне для проживання мешканців. Як вбачається з інформації опікунської ради Руськополянської сільської ради від 23 січня 2018 року відповідач мешкає в с. Степанки, Черкаського району, Черкаської області. Допомоги сім'ї не надає, аліменти, призначені судом, не сплачує, участі у вихованні сина не бере, зустрітися з дитиною не намагається, власного житла не має, у зв'язку з чим опікунська рада вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача. На засідання ради відповідач двічі запрошувався в телефонному режимі та поштовим повідомленням, але не з'явився. Згідно з витягом з рішення від 25 січня 2018 року № 8 виконавчого комітету Руськополянської сільської ради, Черкаського району, Черкаської області про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача стосовно малолітнього сина [PERSON], було вирішено рекомендувати позивачці клопотати перед судом про позбавлення батьківських прав колишнього чоловіка, який є відповідачем по справі. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування від 06 березня 2018 року відповідно до свідчень сусідів заявниці [PERSON], [PERSON], [PERSON], малолітній [PERSON], [INFO], проживає у домоволодінні свого діда [PERSON] за адресою: [ADDRESS] разом з бабусею [PERSON], матір'ю та старшим братом майже три роки. За час проживання дитини, батько участі у вихованні дитини не приймав, не спілкувався, матеріально не допомагав. Відповідач був запрошений в телефонному режимі працівником служби у справах дітей на засідання комісії з питань захисту прав дитини, але відмовився, пояснюючи, що перебуває на роботі в місті Києві та не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON]. Відповідач не приділяє своєму сину належної уваги, не приймає участі у його вихованні, не піклується про його фізичний, духовний та моральний розвиток, не надає коштів на утримання та оздоровлення, не турбується про всебічний розвиток дитини, тобто свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, передбачених статтею 150 Сімейного кодексу України. З огляду на вищезазначене орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав відповідача відносно дитини [PERSON]. Відповідно до ч. 1- 5 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; повинні поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164, ч. 2 ст. 166 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Постановою Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовних розвиток дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови свідомого нехтування батьками своїми обов'язками. Враховуючи вищевикладене, суд розцінює зазначені факти як ухилення від виховання дитини відповідачем, свідоме нехтування ним своїми обов'язками, а тому вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати у виді судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved