Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що 22 червня 2017 року помер [PERSON]. 21.02.2014 року ним був складений заповіт, яким він заповів все належне йому на день смерті майно [PERSON] та який було посвідчено сільським головою Боровицької сільської ради [PERSON] Однак вона вважає, що цей заповіт повинен бути визнаний нікчемним, оскільки його складено та посвідчено неуповноваженою на це особою, так як немає рішення органу місцевого самоврядування про надання їй права посвідчувати заповіти. У зв`язку з цим спадкоємицею спадщини після смерті [PERSON] є вона, оскільки з 2008 року до дня його смерті проживала з ним однією сім`єю, вони вели спільне господарство, були поєднані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, спільні кошти використовували для вирішення потреб сім`ї. Спадщину вона\~прийняла відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час смерті постійно проживала разом із [PERSON] Однак вона не може оформити спадщину в нотаріальній конторі через відсутність оригіналів державних актів на право власності на земельні ділянки, факт втрати яких підтверджується повідомленням в газеті «Чигиринські вісті». \~ \~ \~ \~А тому\~просить визнати\~нікчемним вище\~вказаний заповіт,\~складений 21.02.2014\~ року\~[PERSON]\~та посвідчений\~сільським головою\~Боровицької сільської\~ради [PERSON], встановити факт, що вона проживала з померлим [PERSON] однією сім`єю більше пяти років та визнати за нею право власності на вище зазначені земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що [PERSON] був чоловіком її племінниці. Вони переїхали\~до неї\~і з\~1990\~року проживали\~разом,\~а після\~смерті племінниці\~продовжували проживати\~із [PERSON] однією сім`єю близько 10 років. При складанні заповіту на ім`я відповідача вона не була присутня. Представник позивачки [PERSON] також підтримав позовні вимоги, додавши, що 22 червня 2017 року помер [PERSON]. За життя він склав заповіт, яким заповів відповідачеві земельні ділянки. Вказаний заповіт є нікчемним, оскільки посвідчений не уповноваженою на це особою, адже жодного рішення про надання голові сільської ради ропап посвідчувати заповіт не було і [PERSON] діяла поза межами своїх повноважень. А тому спадкоємицею майна померлого за законом є позивачка, яка проживала із [PERSON] однією сім`єю більше 5 років, при цьому вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом обробляли город. У зв`язку з цим у неї виникло право на успадкування вказаних земельних ділянок. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав та пояснив суду, що [PERSON] за життя підтвердив своє волевиявлення в заповіті, заповівши належне йому майно [PERSON], але позивачка вирішила змінити свої погляди і успадкувати все майно померлого. Сільська рада на його запит відповіла однобоко, не вказавши, чи мала сільський голова [PERSON] посвідчувати заповіт на підставі інших нормативних актів. Крім того вони звернулися до правоохоронних органів із заявою про наявність в цих діях [PERSON] ознак злочину. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, також в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причину своєї неявки. Представник відповідача - Боровицької сільської ради в судове засідання теж не з`явився, надіславши до суду листа про розгляд справи у його відсутності та вказавши про визнання позову. Свідок [PERSON] пояснив суду, що позивачка приходиться їй двоюрідною сестрою і вона може підтвердити, що сестра спочатку проживала разом з племінницею і її чоловіком [PERSON] і була їм як мати. Коли померла племінниця, то позивачка і [PERSON]\~продовжували проживати однією сім`єю близько 10 років, мали спільний бюджет, вели спільне господарство. Свідок [PERSON] пояснила суду, що позивачка після смерті племінниці проживала із [PERSON] в одній сім`ї, вона доглядала його, лікувала і поховала. Вислухавши позивачку та її представника, представника відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи (свідоцтво про смерть № 299644), 22 червня 2017 року помер [PERSON]. За життя він склав заповіт, посвідчений 21.02.2014 року сільським головою Боровицької сільської ради [PERSON], згідно до якого все належне йому на день смерті на праві власності майно заповів відповідачу [PERSON] Як передбачено ст. 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Також ст. 37 Закону України "Про нотаріат" визначено, що в населених пунктах, де немає нотаріусів, уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють такі нотаріальні дії, як, зокрема, посвідчення заповітів (крім секретних). У відповідності до п.1.2 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 3306/5 від 11.11.2011 року, нотаріальні дії вчиняють посадові особи, на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій. Однак, як встановлено в судовому засіданні та підтверджується інформацією Боровицької сільської ради № 02-28/118 від 23.04.2018 року, рішення, яким колишній сільський голова [PERSON] уповноважена посвідчувати заповіти, виконавчим комітетом сільської ради не приймалося. Згідно до\~Порядку вчинення\~нотаріальних дій\~посадовими особами\~органів місцевого\~самоврядування, передбачено вчинення нотаріальних дій посадовими особами, на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій, тобто сільський голова вправі була посвідчувати заповіт при наявності рішення Боровицької сільської ради про уповноваження її вчиняти таку нотаріальну дію. Відсутність вище вказаного рішення підтверджується і даними та архівного відділу Чигиринської райдержадміністрації від 22.01.2018 року №12/04-04. Відповідно до ч.1 ст.1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Також правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо судової практики розгляду цивільних справ про спадкування від 16.05.2013 року є те, що посвідчення заповіту не уповноваженою особою, тобто посадовою, службовою особою, яка відповідно до норм статей 1251-1252 ЦК не уповноважена посвідчувати заповіти, має мати наслідком нікчемність заповіту (ч.1 ст. 1257 ЦК України). Виходячи з цього, суд вважає, що заповіт від 21.02.2014 року, складений [PERSON], померлим 22 червня 2017 року, та посвідчений сільським головою Боровицької сільської ради [PERSON], є нікчемним. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із частиною першою статті 1257 ЦК є нікчемним, а тому на підставі статті 215 ЦК визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається. А п. 16 вище вказаної постанови визначено, що заповіт є правочином і на нього поширюються загальні положення про правочини. Згідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України, нікчемний правочин є недійсний через невідповідність вимогам законодавства. Такий правочин недійсний з моменту його вчинення незалежно від того чи визнав його таким суд. Виходячи з цього, суд вважає, що під час посвідчення вище вказаного заповіту було допущено порушення вимог ч. 1 ст. 1257 ЦК України, у зв`язку з чим зазначений заповіт слід визнати нікчемним. Щодо встановлення факту проживання позивачки однією сім`єю зі спадкодавцем, то як слідує з довідки № 331 від 23.04.2018 року, виданої Боровицькою сільською радою Чигиринського району, [PERSON] фактично з травня 2008 року і по день своєї смерті 22.06.2017 року проживав з [PERSON] однією сімєю за адресою: с Боровиця, вул. Б.\~Хмельницького,\~14 Чигиринського району Черкаської області, при цьому вони були поєднані спільним побутом та вели спільне господарство, а згідно до довідки № 329 від 23.04.2018 року, виданої Боровицькою сільською радою Чигиринського району, [PERSON] провела поховання [PERSON] З довідки № 330 від 23.04.2018 року, виданої Боровицькою сільською\~радою Чигиринського\~району,\~також вбачається,\~що позивачка\~та померлий\~22.06.2017\~року [PERSON]\~до дня\~смерті останнього були зареєстровані та постійно проживали разом за адресою: с Боровиця, вул. вул.\~Б.\~Хмельницького,\~14 Чигиринського району Черкаської області. Крім того факт проживання позивачки з померлим [PERSON] однією сім`єю більше 5 років підтверджено в судовому засіданні і показами свідків [PERSON] та [PERSON] Отже,\~оцінюючи докази\~в їх\~сукупності,\~суд вважає\~можливим встановити\~факт проживання\~заявниці зі\~спадкодавцем однією\~сім`єю\~з травня\~2008\~року до\~дня його\~смерті \~22.06.2017\~року,\~тобто більше\~пяти років\~до часу\~відкриття спадщини,\~що надасть\~їй можливість\~узаконити свої\~спадкові права\~відповідно до ст. 1264 ЦК України. Судом також встановлено і підтверджується даними Чигиринської державної нотаріальної контори № 469/01-16\~від 13.06.2018\~року,\~що інші\~спадкоємці,\~окрім [PERSON] та [PERSON], із заявами про прийняття спадщини чи із заявами про відмову від прийняття спадщини після померлого 22.06.2017 року [PERSON] не зверталися, тобто позивачка прийняла спадщину у встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячний строк. Відповідно до листа відділу у Чигиринському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області № К-6/0-0.340-6/142-18 від 13.03.2018 року за [PERSON] зареєстровано державні акти\~на право\~власності на\~земельні ділянки\~серії ЯЕ\~№ 374595, серії ЯЕ\~№ 374596, серії 1-ЧР\~№ 009057, серії ЯЛ № 374710 та серії ЯЛ № 374711. Разом з\~тим в\~судовому засіданні\~встановлено і\~підтверджується оголошенням\~в газеті\~«Чигиринські вісті»\~від 03.03.2018\~року,\~що вище\~вказані державні\~акти на\~право власності\~на земельні\~ділянки серії\~ЯЕ №\~374595, серії ЯЕ\~№ 374596, серії 1-ЧР\~№ 009057, серії ЯЛ № 374710 та серії ЯЛ № 374711 втрачено. У зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що вбачається з постанови про нотаріальну відмову від 17.04.2018 року. Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, також вважає можливим визнати за позивачкою право власності на земельні ділянки, що належали померлому [PERSON] Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України у звязку із задоволенням позовних вимог позивачки суд вважає за необхідне покласти на відповідачів. На підставі викладеного та,

Outcome: approved