Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

У вересні 2018 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] Позов обґрунтовано тим, що 15.08.2015 р. між нею та відповідачем укладено шлюб, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції у Запорізькій області області, актовий запис № 90. Від шлюбу народилась дитина - донька [PERSON], [INFO] Останнім часом сімейне життя погіршилось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час проживають окремо більше шести місяців, спільне господарство не ведуть. Просила суд розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]», судові витрати покласти на відповідача. 16.10.2018 р. ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження та відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 15.11.2018 р. справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач не з'явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно у належній формі, про що свідчать повернуті на адресу суду поштові відправлення з відміткою «за зазначеною адресою не проживає». Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 15.08.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції у Запорізькій області області між сторонами по справі зареєстровано шлюб, актовий запис № 90, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу народилась дитина - донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.01.2016 р. (а.с. 6). Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ст. 113 СК України о соба, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при тих відносинах, що склалися між сторонами збереження родини неможливо. При поданні позову позивачем був сплачений судовий збір, тому з відповідача згідно ст. 141 ЦПК України належить стягнути на користь позивачки суму судового збору, що складає 704,8 грн.

Outcome: approved