Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути із [PERSON] на користь позивача суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 99490,00 грн. та судовий збір. Вимоги мотивує тим, що 05.12.2016 р. між [PERSON] та ПАТ «НАСК «Оранта» укладений Договір №УБ 1192770 добровільного страхування транспортного засобу, предметом якого є страхування транспортного засобу «Infinity», д.н.з. [NUMBER]. 06.06.2017року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Infinity», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Renault Sandero», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Відповідно до Постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 06.07.2017 року дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм автомобіля «Renault Sandero», державний реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] Правил дорожнього руху. 07.06.2017року до ПрАТ «НАСК «Оранта» із заявою звернувся страхувальник з приводу виплати страхового відшкодування у зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов договору №УБ 1192770. 14.06.2017р. ПрАТ «НАСК «Оранта» складені страховий акт №СТО-178-5551/1 та розрахунок суми страхового відшкодування, виходячи із ремонтної калькуляції №5551 від 13.06.2017року. 16.06.2017р. ПрАТ «НАСК «Оранта» на підставі вищезазначених документів здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 99490,00 грн. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Renault Sandero», державний реєстраційний номер [NUMBER] на момент скоєння вищезгаданої дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. У зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідача сплачену суму страхового відшкодування в порядку регресу. Представник позивача Чайковська Л.Б. в судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує, також просить розглянути справу без участі представника позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. З урахуванням вищевикладеного Дніпровським районним судом м. Києва 11 січня 2018 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно до довідки № 3017160555692536 про дорожньо-транспортну пригоду, учасниками ДТП, яка відбулась 06.06.2017 року, є автомобіль марки «Infinity», державний номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON]., та автомобіль марки «Renault», державний номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON], водієм якого був [PERSON] (а.с. 7). Згідно постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 06.07.2017 року у вищевказаній події дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с. 8). Відповідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 06.07.2017 року встановлено, що [PERSON] 06.06.2017 року о 19 год. 50 хв. в м. Києві по вул. Московська, 44/1, керуючи автомобілем «Рено», д.р.н. [NUMBER], перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, не увімкнув покажчик повороту та різко змінив напрямок руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Інфініті», д.н.з. [NUMBER], що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.1 ПДР України, тобто вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль «Infinity», державний реєстраційний номер [NUMBER] був застрахований в ПАТ «НАСК «Оранта» відповідно до Договору добровільного страхування транспортного засобу 100-52 №УБ 1192770 від 05.12.2016 року, термін дії якого до 06.12.2017 р. (а.с. 5). Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого відноситься шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ч. 1 ст. 979 ЦК України). 07.06.2017 р. [PERSON] звернулась до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 10). На підставі протоколу (акту) огляду транспортного засобу від 06.06.2017 року (а.с. 11, 12), ремонтної калькуляції від 13.06.2017 року (а.с. 13-15), розрахунку страхового відшкодування від 14.06.2017 р. (а.с. 19), страхового акту № СТО-17-5551/1 від 14.06.2017 року складеного ПАТ «НАСК «Оранта» (а.с. 18) платіжним дорученням № 31393 від 16.06.2017 року ПАТ «НАСК «Оранта» перераховано грошові кошти у розмірі 99490,00 грн., як страхове відшкодування на виконання укладеного з [PERSON] договору страхування, про що також свідчить відомість переказів позивача для передавання в банк від 16.06.2017 року (а.с. 16, 17). Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. На підставі ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Як убачається з довідки № 3017160555692536 про дорожньо-транспортну пригоду, транспортний засіб, яким керував [PERSON] на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди забезпечений не був (а.с. 7). ПАТ «НАСК «Оранта» звернулось до [PERSON] із регресною вимогою від 28.08.2017 р. (а.с. 20), проте, вимога залишилась без задоволення. У спростування зазначеного відповідачем будь яких доказів суду не надано. Отже, беручи до уваги вищевикладене, позов знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягає задоволенню, у зв'язку з чим із відповідача на користь позивача необхідно стягнути кошти в сумі 99 490,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в дохід держави в сумі 1600 грн. (а.с.4)

Outcome: approved