Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Представник позивачки [PERSON], яка діє на підставі наказу Коломийського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 19.03.2018 року № 97/04-04, звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05.05.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Косівського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, за актовим записом № 41. Позивачка в підготовче засідання не зявилася, до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, примирення не бажає. Із позовних вимог вбачається, що шлюб було зареєстровано 05.05.2015 року. Від спільного проживання народилася донька: [PERSON], [INFO]. Однак, на даний час відповідач з позивачкою не проживає, спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Сімя втратила почуття взаємної любові і підтримки. Спільне господарство не ведеться, відповідач проживає окремо ще з 2015 року, а тому подальше перебування у шлюбі вона вважає обтяжливим для себе та бажає його розірвати. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підставними і такими, що підлягають до задоволення за наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 05.05.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Косівського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 41, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НМ № 146273 виданим 05.05.2015 року (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.7), в сторін народилася донька: [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки про склад сімї виданої Старокутською сільською радою Косівського району Івано-Франківської області від 15.03.2018 року № 620 (а.с.8), малолітня донька [PERSON], [INFO], проживає разом із матірю [PERSON] Зазначені в позовній заяві обставини свідчать про те, що надії на збереження сімї немає ніякої, шлюб між ними носить формальний характер. Підстав для примирення чи збереження сімї суд не вбачає. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачкою заявлено клопотання про залишення прізвища "Петруняк". З урахуванням того, що позов подано одним із подружжя, а саме [PERSON], продовжувати подальше спільне подружнє життя позивачка з відповідачем не бажає, а тому суд вважає, що в інтересах сторін, позов слід задоволити. Малолітню дитину [PERSON], [INFO], слід залишити на виховання і проживання із матірю [PERSON] Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Окрім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивачки слід стягнути сплачений судовий збір. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 56, 104, 110, 112, 113, 161 СК України та

Outcome: approved