Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до умов укладеного договору №DNН4КР93520225 від 29.01.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3187,59 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Прийняті на себе обов'язки щодо повернення кредиту та сплати відсотків у строки встановлені договором [PERSON] не виконує, що є підставою для стягнення заборгованості, яка становить 27017,86 грн., в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, подала клопотання в якому просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.01.2006 року між публічним акціонерним товариством КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладений кредитний договір №DNН4КР93520225, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 3187,59 грн. на строк до 27.10.2006 року, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач в свою чергу зобов'язався здійснити погашення кредиту в порядку, сумах і строки, передбачені договором. На час звернення до суду відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 25.03.2014 року з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість станом на 16.01.2014 року в сумі 41426,98 грн. Відповідач, станом на 28.11.2016 року має заборгованість в сумі 27017,86 грн., яка складається з: заборгованості за відсотками в розмірі 11832,99 грн., заборгованості за пенею в сумі 13422,11 грн., а також штрафів: фіксована частина в розмірі 500 грн. та процентна складова в розмірі 1262,76 грн., що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. Крім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 1600 грн.

Outcome: approved