Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідачів, такими, що втратили право користування житловим приміщення, а саме будинком № 68 по вул. Миру (колишня вул. Кірова) в с. Промінь Мелітопольського району Запорізької області. Вказує, що позивачці на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 05.04.1989 належить вказаний будинок. Місце проживання відповідачів зареєстровано за вказаною адресою, однак відповідачі не проживають за даною адресою понад 10 років, а фактично мешкають за іншою адресою, яка позивачці невідома. Позивачка неодноразово при особистих зустрічах просила в усній формі відповідачів знятися з реєстрації за вказаною адресою. Однак відповідачі не бажають робити це без пояснення будь-яких мотивованих причин. Реєстрація проживання відповідачів у квартирі позивача перешкоджає їй реалізації свого права власності, а саме позивачка самостійно несе витрати по утриманню житлового будинку. Таким чином позивачка, як власниця зазначеного будинку, позбавлена права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном, у звязку з чим, вимушена звернутися з вказаним позовом до суду. Сторони у судове засідання не зявилися. Від позивача надійшла до суду заява про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні заявлених позовних вимог, у випадку неявки відповідачів не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявився про час, місце і дату судового засідання були повідомлені належним чином. З урахуванням викладеного, суд визнає неявку відповідачів неповажною та вважає можливим розглянути справу за їх відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням клопотань позивачки про слухання справи за її відсутності та в зв'язку з неявкою відповідачів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Позивачці на праві приватної власності належить будинок № 68 по вул. Миру (колишня вул. Кірова) в с. Промінь Мелітопольського району Запорізької області, що підтверджується копіями свідоцтва про право власності на житловий будинок від 05.04.1989 та реєстраційного напису на документи про право власності від 05.04.1989. /а.с. 16, - зворотна строінка/. Судом встановлено, що відповідно до повідомлень Промінівської сільської ради Мелітопольського району Запорізькій області від 26.04.2018 відповідачі - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [INFO]. /а.с.20,21,22/. Однак, відповідачі за вказаною вище адресою не мешкають, про що свідчить копія довідки голови Промінівської сільської ради Мелітопольського району Запорізькій області від 26.02.2018 № 173. /а.с. 8/. В силу того, що місце проживання відповідачів зареєстроване за вказаною адресою у будинку, що належить позивачці, але не проживають там тривалий час понад 10 років, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном. Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст.64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Оскільки відповідачі мешкали за однією адресою разом з позивачкою як члени її сім'ї, суд приходить до висновку про застосування при вирішенні спору норм ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Так, відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника квартири, в тому числі і колишні, користуються жилим приміщенням нарівні з власником. Відповідно до ст.ст. 9, 156, 157 ЖК України сам факт припинення сімейних відносин з власником (власниками) квартири не позбавляє колишніх членів його (їх) сім'ї права користуватися займаним приміщенням і не є підставою для їх виселення з цього жилого приміщення. Отже, виходячи з зазначених положень закону, член сім"ї власника зберігає право користування займаним приміщенням саме на тих умовах, на яких він поселився в житлове приміщення і користується ним нарівні з власником, а втрачає член сім"ї власника право користування цим будинком лише з підстав, передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України. Оскільки, як було встановлено судом, зазначений житловий будинок належить [PERSON], відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], які проживали у вказаному житловому будинку як члені сімї позивача, на теперішній час не мешкають у будинку № 68 по вул. Миру (колишня вул. Кірова) в с. Промінь Мелітопольського району Запорізької області без поважних причин, понад 10 років, інше не встановлено домовленістю між ними, тому на підставі статті 405 ЦК України, відповідачі можуть бути визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що на теперішній час за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Промінь, вул. Миру, буд. 68, залишаються зареєстрованими [PERSON], [PERSON], [PERSON], що перешкоджає власнику житлового будинку [PERSON] користуватися та розпоряджатися своїм майном, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved