Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що житловий будинок по вул.В.Івасюка, 128 в с.Годині Мостиського району Львівської області належав до суспільної групи «колгоспний двір», головою якого була [PERSON], а членом такого [PERSON] Отже, зазначений будинок належав їм на праві спільної сумісної власності, тобто по 1/2 ідеальній частині кожному. Стверджує, що 06.04.2010 року [PERSON] помер. За свого життя своїм майном такий не розпорядився. Спадщину (1/2 частину спірного будинковолодіння) після смерті такого у відповідності до ст.1268 ЦК України прийняла дружина спадкодавця, тобто [PERSON] Покликається і на те, що 14.06.2013 року померла [PERSON] Остання за свого життя своїм майном розпорядилась і заповіла таке їй, позивачці [PERSON], склавши в користь неї заповіт. Вказує, що у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], де на частину спадкового майна отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Однак в переліку спадкового майна на зазначено спірного будинковолодіння, оскільки на таке за життя спадкодавцем [PERSON] не було належним чином виготовлено правовстановлюючих документів. З огляду на наведене просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на спірний житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], котра померла 14.06.2013 року. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить суд справу слухати у її відсутності. Представник відповідача Мостиської міської ради Львівської області в судове засідання не зявився, проте подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності та проти позову не заперечує. Третя особа приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, проте надіслав копію спадкової справи за №531/2013, заведеної після смерті [PERSON], котра померла 14.06.2013 року. Просив розгляд вказаної справи проводити у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами по вул.В.Івасюка, 128 в с.Годині Мостиського району Львівської області відносився до суспільної групи "колгоспний двір", а членами зазначеного двору, які станом на 15.04.1991року не втратили та зберегли право на частку в майні такого, як вважає суд, були: [PERSON], голова двору та її чоловік [PERSON], - батьки позивачки у справі [PERSON] Виходячи з вимог ст.ст.120, 123 ЦК України в редакції 1963 року, які діяли станом на 15.04.1991 року і регулювали власність колгоспного двору, подружжя [PERSON] та [PERSON] мали в рівних частках право власності на майно колгоспного двору, тобто кожен на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами по вул.В.Івасюка, 128 в с.Годині Мостиського району Львівської області. 06.04.2010 року помер [PERSON], який за життя заповіту не склав, тобто своїм майном не розпорядився. Як вбачається із матеріалів справи, спадкоємцем майна померлого [PERSON] є дружина останнього [PERSON], яка у відповідності до ст.1268 ЦК України прийняла спадщину (1/2 частину спірного будинковолодіння) після смерті чоловіка, оскільки проживала з таким на час смерті. 14.06.2013 року відкрилася спадщина внаслідок смерті [PERSON], до складу якої входить право власності вищезазначене будинковолодіння, що належало померлій. Спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном розпорядилася на користь своєї дочки [PERSON], позивачки у справі, склавши 17.11.2010р. в її користь заповіт. Спадкоємців до обовязкової частки у спадщині, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] немає. Позивачка [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті спадкодавця [PERSON], оскільки у визначений законом строк звернулася в нотаріальну контору із заявою про її прийняття. Так, із матеріалів спадкової справи за №531/2013, що заведена Мостиською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], вбачається, що позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та на частину спадкового майна (земельні ділянки) отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Таким чином, суд приходить до висновку, що спадщину, що відкрилася внаслідок смерті спадкодавця [PERSON], у встановленому законом порядку прийняла саме спадкоємець за заповітом - позивачка по справі [PERSON] Позивачка [PERSON] не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити своїх спадкових прав, зокрема не може оформити право власності на зазначене вище будинковолодіння, оскільки на таке відсутні правовстановлюючі документи. Вказані обставини підтверджуються: копіями свідоцтв про смерть [PERSON], [PERSON]; копією заповіту, складеного 17.11.2010р. спадкодавцем [PERSON] в користь позивачки [PERSON]; копією спадкової справи за №531/2013, заведеної після смерті [PERSON]; копією паспорта та свідоцтва про народження позивачки [PERSON], висновком про вартість майна; довідками з Мостиської міської ради Львівської області. Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Як відомо із ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст.1223 ЦК України право на спадщину мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч.1 та 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищенаведене та те, що спадкодавець [PERSON] була фактичним власником спірного спадкового майна (будинковолодіння по вул.В.Івасюка, 128 в с.Годині Мостиського району), хоча і не оформила належним чином права власності на таке, є всі підстави для визнання за позивачкою [PERSON] права власності на зазначене будинковолодіння, оскільки вона є спадкоємцем за заповітом спадщини, яка відкрилася внаслідок її (спадкодавця [PERSON]І.) смерті і у встановленому законом порядку прийняла таку. Сплачений позивачкою [PERSON] судовий збір у розмірі 640 грн., залишити за останньою.

Outcome: approved