Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітнього [PERSON], [INFO] , вказуючи, що вона доводиться бабусею дитині, а відповідач - батьком. Починаючи з моменту смерті її доньки, а саме - з [INFO], її онук [PERSON] проживає разом з нею. За весь цей час відповідач не виявляв будь-якої турботи про дитину, не цікавився його справами та не приймав будь-якої участі у його фізичному, духовному та моральному розвитку. Всі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Тому, позивачка просить позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітнього [PERSON] та призначити її опікуном над малолітнім онуком.. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Прокурор у судовому засіданні не заперечує проти задоволення позову. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Олександрівської районної державної адміністрації Гарькавенко Ю.В. не заперечує щодо задоволення позову. Суд, опитавши сторони, дослідивши матеріали справи та висновок прокурора, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], в графі «батько» зазначено - [PERSON] (а.с. 25). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Олександрівської райдержадміністрації від 22 липня 2014 року № 01/17-244 [PERSON] зареєстрований у [ADDRESS], але, фактично проживає за межами Олександрівського району Донецької області. За час проживання на території Мирнодолинської сільської ради [PERSON] авторитету серед громади не мав, характеризується незадовільно. Після смерті дружини [PERSON] з [INFO] не займається вихованням, утриманням та фізичним розвитком дитини. Хоча, після смерті своєї дружини, оформив пенсію по втраті годувальника, та розпоряджається нею на свій розсуд, ніякої допомоги сину не надавав (а.с. 54-55). Орган опіки та піклування у своєму висновку вважає, що в інтересах дитини позов необхідно задовольнити і позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], оскільки він ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків. Згідно ст. 12 ЗУ „Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 р. №3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно із ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути аліменти, починаючи з дня подачі заяви, на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Тому,

Outcome: approved