Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач та представник позивача звернулися в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. На підставу своїх вимог спирається на те, що 22 вересня 2003 року в с. Добра Маньківського району Черкаської області померла [PERSON], яка проживала та була зареєстрована в цьому ж селі Добра Маньківського району Черкаської області. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть 1-СР №212001 від 24 вересня 2003 року видане 24 вересня 2003 року виконавчим комітетом Добрянської сільської ради. З [PERSON] вони спільно проживали однією сімєю з 1983 року, вели спільне господарство, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки. Останні роки вони фактично доглядали [PERSON], забезпечували її ліками, всім необхідним для життя та після її смерті здійснили поховання. Після смерті [PERSON] залишилось спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 2,9815 га. розташованої в межах Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, що належить спадкодавцеві на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР 11-7-1576 виданого 29 березня 2001 року. Відповідно довідки Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області № 581 разом з [PERSON] з 1983 року до дня відкриття спадщини постійно проживав та вели спільне господарство [PERSON], тобто позивач, та згідно довідки тієї ж сільської ради № 664 після смерті [PERSON] спадкоємців першої черги не має, заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався і після її смерті у володіння та користування спадковим майном вступив [PERSON], тобто позивач. У серпні 2015 року позивач звернувся до Маньківської Державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,9815 га., що знаходиться за адресою: межі Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, після смерті [PERSON]. Постановою державного нотаріуса від 21.08.2015 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючого документа на земельну ділянку. Відповідно ст. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Про існування інших спадкоємців йому не відомо. Факт проживання однією сімєю більше пяти років встановлений рішенням Маньківського районного суду № 701/1020/15-ц / провадження №2-о/701/34/15 від 23 вересня 2015 року. Відділом Держземагенства у Маньківському районі Черкаської області від 09.09.2015 № 31-28-07-2197/2-15 надана довідка про те, що відповідно записів в реєстраційній книзі було зареєстровано та видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку [PERSON] № 370 від 20.03.2001 року серії ЧР № 11-7-1576 по Добрянській сільській раді площею 2,9815 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Станом на 01.01.2015 року вартість земельної частки паю по Добрянській сільській раді Маньківського району Черкаської області становить 113031 грн. Оригінал правовстановлюючого документа втрачений, про що було дано оголошення в районній газеті «Маньківські новини». Через втрату правовстановлюючого документа позивач не має можливості оформити право власності на майно, крім звернення з позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Представник Добрянської сільської ради, в судове засідання не зявився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що 22.09.2003 в с. Добра Маньківського району Черкаської області померла [PERSON], яка проживала та була зареєстрована в цьому ж селі Добра Маньківського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-СР №212001 від 24.09.2003 видане 24 вересня 2003 року виконавчим комітетом Добрянської сільської ради (а.с.12). Після смерті [PERSON] залишилось спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 2,9815 га., розташованої в межах Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, що належить спадкодавцеві на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР 11-7-1576 виданого 29 березня 2001 року (а.с.11). Відповідно до довідки Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області № 581 разом з [PERSON] з 1983 року до дня відкриття спадщини постійно проживав та вели спільне господарство [PERSON]О.(а.с.7), тобто позивач, та згідно довідки тієї ж сільської ради № 664 (а.с.8) після смерті [PERSON] спадкоємців першої черги не має, заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався і після її смерті у володіння та користування спадковим майном вступив [PERSON]. Встановлено, що позивач у серпні 2015 року звернувся до Маньківської Державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,9815 га., що знаходиться за адресою: межі Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, після смерті [PERSON] і постановою державного нотаріуса від 21.08.2015 року (а.с.10) позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючого документа на земельну ділянку. Факт проживання однією сімєю більше пяти років позивача та спадкодавця встановлений рішенням Маньківського районного суду № 701/1020/15-ц /провадження №2-о/701/34/15 від 23 вересня 2015 року (а.с.15). Відділом Держземагенства у Маньківському районі Черкаської області від 09.09.2015 № 31-28-07-2197/2-15 надана довідка про те, що відповідно записів в реєстраційній книзі було зареєстровано та видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку [PERSON] № 370 від 20.03.2001 року серії ЧР № 11-7-1576 по Добрянській сільській раді площею 2,9815 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.6).Судом встановлено, що оригінал правовстановлюючого документа втрачений, про що було дано відповідне оголошення. Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Ст. 322 ЦК України зобов'язує власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно ст. 1217 нього ж кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на моменті відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, а за ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Стаття 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від є її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім"єю не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини .Відповідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Ст.1225 ЦК України визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, тому позов позивача підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved