Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру стягуваних аліментів на неповнолітню дитину. Позов мотивує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому у них 16 вересня 2004 року народився син [PERSON]. Згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області №2-627/11 від 23.03.2011 року відповідача зобовязано сплачувати аліменти на їхнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі по 488,50 грн. щомісячно. Вказує, що у звязку із збільшенням розміру аліментів на законодавчому рівні, сплачувана відповідачем сума аліментів недостатня для повноцінного забезпечення дитини, а тому змушена звернутися до суду з позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів. Просить суд постановити рішення, яким збільшити розмір аліментів з відповідача до 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просить його задоволити. Додатково пояснила, що їхній спільний з відповідачем син хворіє, знаходиться на «Д» обліку в ортопеда, періодично проходить процедури у Відділенні відновного лікування Дрогобицької міської лікарні №1. Сплачуваний відповідачем розмір аліментів в розмірі 488,50 грн. на дитину 13 річного віку є недостатнім для його всебічного розвитку. Крім того, зазначає, що на даний час у неї погіршилось матеріальне становище, оскільки ніде не працює, бо перебуває у декретній відпустці по догляду за неповнолітньою дитиною від другого шлюбу. Не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач повторно в судове засідання не зявився, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про час та місце судового засідання, однак конверт повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Крім того, згідно акту від 16 листопада 2017 року, складеного старшим судовим розпорядником Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області щодо вручення повістки відповідачу [PERSON], така не була вручена, оскільки дверей квартири №12 на пл. Ринок, 21 в м. Дрогобичі Львівської області ніхто не відчинив. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] сплачує позивачу аліменти на сина [PERSON], [INFO], в розмірі по 488,50 грн. щомісячно. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд приймає до уваги доводи позивача, що з моменту винесення судового рішення змінилось законодавство в частині стягнення аліментів, неодноразово підвищувався розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відтак погіршилося матеріальне становище дитини. Крім того, судом враховуються і ті обставини, що неповнолітній син сторін - [PERSON] хворіє, згідно довідки лікаря [PERSON] знаходиться на «Д» обліку в ортопеда. Згідно талону скерування на консультацію, обстеження, процедуру, трансфузію від 01.11.2017 року скерований на проведення певних процедур, які, згідно процедурної книжки [PERSON], [INFO] проводяться у відділенні Відновного лікування Дрогобицької міської лікарні №1. При зміні розміру аліментів суд враховує положення ст. 141 СК України, згідно яких мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, зокрема, утримання дітей, як матірю, так і батьком. За таких обставин, суд вважає за можливе змінити розмір аліментів на дитину сторін до 1300,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку На думку суду вказаний розмір аліментів забезпечить дитині належний та достатній рівень матеріального утримання, який відповідає встановленому законодавством розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. При наявності у позивача доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, позивач не позбавлена можливості заявити вимогу про збільшення розміру аліментів. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 640,00 грн. Разом з тим, суд вважає, що попередній виконавчий лист по справі слід відкликати.

Outcome: approved