Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом про визнання права власності після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Померлий чоловік позивачки мав у власності квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Протягом 2009 - 2010 років померлий чоловік позивачки здійснив реконструкцію зазначеної квартири під автомагазин, в зв`язку із чим дана квартира була переведена у нежитлове приміщення і померлий чоловік позивачки отримав всі технічні документи на нежитлове приміщення та акт готовності об`єкта до експлуатації. Але? за незалежних від позивачки причин, її померлий чоловік не зареєстрував право власності на зазначене нежитлове приміщення у відповідному КП БТІ. На момент смерті чоловіка позивачка проживала разом із ним, фактично вступила у володіння зазначеним нежитловим приміщенням, протягом 6 місяців не заявила про відмову від прийняття спадщини, звернулась до нотаріальної контори, після чого була заведена відповідна спадкова справа, інших спадкоємців на майно померлого чоловіка немає, але при зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, позивачка отримала відмову щодо спадкування зазначеного майна , тому що померлий чоловік позивачки не зареєстрував за собою право власності на це нежитлове приміщення у встановленому порядку. За таких обставин позивачка у поданому позові, просить суд визнати за нею право власності на нежитлове приміщення, а саме магазин промислових товарів, розташоване за адресою: [ADDRESS] загальною площею 34,3 кв.м ( утому числі торгівельною площею 30,2 кв.м) в порядку спадкування за законом, тому що іншим шляхом позивачка не може оформити право на спадщину . Позивачка та її представник надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, у поданих заявах підтримали заявлені вимоги, просили їх задовольнити.. Представник відповідача - Гірська міська рада - були сповіщені про день і час розгляду справи, також надали заяву про розгляд справи без участі представника, не заперечували щодо заявлених вимог. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Предметом даного позову являться вирішення питання про право на спадкування за законом дружини після смерті чоловіка, що регулюється Цивільним Кодексрм України (2003р.) іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права, а також Вищим спеціалізованим судом України (ВССУ) з розгляду цивільних і кримінальних справ створені узагальнення судової практики, які необхідно застосовувати пр розгляді справ про спадкування. Відповідно до ст..1216,1218 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст..1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1261 Цивільного Кодексу України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З матеріалів на а.с.18-21 вбачається, що гр. [PERSON] дійсно є дружиною [PERSON] , який помер [INFO] . Так, враховуючи вищезазначені вимоги законодавства, позивачка має право на спадщину після смерті свого чоловіка за законом у першу чергу. При цьому позивака після смерті чоловіка фактично прийняла спадщину, тому що після смерті чоловіка володіє всіма документами щодо спадкового майна, утримує його. Копією свідоцтва про смерть на а.с.18 підтверджується, що чоловік позивачки [PERSON] дійсно помер [INFO] , а позивачка, його дружина є єдиним спадкоємцем спадщини померлого по закону і це підтверджено відомостями, наданими приватним нотаріусом Мирошниченко Н.І. про те, що після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 90/2015, ніякі інші особи із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса у визначений законом строк - не зверталися. При цьому із матеріалів справи на а.с.4-10 вбачається, що померлий [PERSON] мав у власності квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] ., яку він на підставі дозволу, за рішенням виконавчого комітету Гірської міської ради від 27.02.2009 року № 36 (а.с.9), дозволу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Луганській обл.. (а.с.10) реконструював під автомагазин та на підставі виконавчого комітету Гірської міської ради від 13.07.2010 року № 60 (а.с.9) зазначена квартира була переведена у нежитлове приміщення.. На підставі Акту готовності об`єкта до експлуатації від 14.10.2010 року, який був погоджений рішенням виконавчого комітету Гірської міської ради від 28.09.2010 року № 94 (а.с.9) - померлий [PERSON] отримав сертифікат відповідності закінченого будівництвом об`єкта . а саме: нежитлового приміщення - магазину промислових товарів за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 34,3 кв.м, торгівельною площею 30,2 кв.м. (а.с.12-16). Даний сертифікат виданий інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Луганській обл. (а.с.17). Отримання зазначеного сертифікату давало право померлому [PERSON] зареєструвати за собою право власності на нове будівництво (новостворене майно),що передбачено ст.331 ЦК України, згідно якої право власності на новостворене майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Тобто, померлий [PERSON] отримав всі документи, які підтверджують, що [PERSON] набув право власності на нежитлового приміщення - магазин промислових товарів за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 34,3 кв.м, торгівельною площею 30,2 кв.м. При цьому, померлий [PERSON] за незалежних від нього причин не отримав відповідний документ на підтвердження права власності на зазначене майно, а саме свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення - магазин промислових товарів за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 34,3 кв.м, торгівельною площею 30,2 кв.м., що стало перешкодою для спадкування цього майна позивачкою. Розглядаючи можливість задоволення позовних вимог позивачки, суд, окрім визначених законом підстав про право на спадкування за законом , суд враховує, що відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013року № 24/753/0/4-13 - п.3.3 - у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з відсутністю реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем - можливо визнання права власності на відповідне нерухоме майно за спадкоємцями за умови наявності відповідних документів про прийняття в експлуатацію новозбудованого об`єкта нерухомості , при цьому в зазначеному листі ВССУ висловоено думку про те, що вризнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту , що має застосовуватися , якщо інсують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. А так, враховуючи, що в межах даного позову, доведено, що є всі відповідні документи, які підтверджують прийняття в експлуатацію новозбудованого об`єкта нерухомості, що належав померлому [PERSON] , але в зв"язку з його смертю відсутня реєстрація цього об"єкта нерухомості за ним, що перешкодою для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку - суд вважає, що нежитлове приміщення - магазин промислових товарів за адресою: [ADDRESS] , (загальною площею 34,3 кв.м, торгівельною площею 30,2 кв.м) - входить до складу спадщини після його смерті і може бути успадковане його дружиною, що є підставою для визнання за позивачкою права власності на зазначене майно в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка, в зв`язку із чим поданий позов підлягає задоволенню. До цього ж, суд зазначає, що згідно Постанови Верховної Ради України № 1693-УІІ від 07.10.2014 року «Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Луганської області …» - м.Гірське віднесено до Попаснянського району, тому адресу спадкового майна правильно вважати такою: [ADDRESS] . На підставі викладеного, ст. 331,1216,1218, 1220-1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved