Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 25.02.2014 року між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт відповідно до якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 18896,63 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця Відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 16.03.2015 р. має заборгованість в розмірі 23230,02 грн., з яких: 15921,07 грн. - заборгованість за кредитом, 2280,27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3184,20 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також - 1844,48 грн. - залишок за несплаченим штрафом, передбаченим п.2.2. Генеральної угоди. Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, однак до суду не з"явився повторно, причин неявки не повідомив та не подав заяви про розгляд справи у його відсутність. Крім того, його виклик в судове засідання на 07.07.2015 року здійснювався через розміщення оголошення в газеті «Вісті Рівненщини» № 22 від 05 червня 2015 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю просив суд їх задовольнити, крім того не заперечив проти проведення заочного розгляду справи і ухвалення в справі заочного рішення. За таких обставин, в зв"язку із неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем суду не надано. Заслухавши представника позивача, дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд важає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено що 25.02.2014 року між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт по кредитному договору від 09.12.2008 року відповідно до якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 18896,63 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.2.1 договору, погашення здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця Відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 946,59 грн. для погашення заборгованості за Кредитом. Пунктом 2.2 Угоди, сторони визначили, що при порушенні позичальником строків платежів, розпочинаючи з 32-го дня порушення, заборгованість по кредиту вважається простроченою, та позичальник сплачує банку штраф у розмірі 1844,48 грн. «Умови та правила надання банківських послуг», додані до матеріалів справи є документами до яких позичальник приєднується висловлюючи свою згоду з ними при оформленні заяви. Таким чином даний договір є договором приєднання в розумінні ч. 1\~ст. 634 ЦК України, позичальник може запропонувати лише розмір ліміту та обрати один з продуктів банку, але приєднується до умов в цілому. Відповідно до п. 2.1 банк надав кредит у розмірі 18696,63 грн., на строк 24 місяці, розмір відсоткової ставки 1,5% на місяць та щомісячний платіж у розмірі 945,69 грн., З розрахунку заборгованості судом встановлено, що, позичальник має заборгованість, станом на 16.03.2015 р. в розмірі 23230,02 грн., з яких: 15921,07 грн. - заборгованість за кредитом, 2280,27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3184,20 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також - 1844,48 грн. - залишок за несплаченим штрафом, передбаченим п.2.2. Генеральної угоди. Згідно ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно зі\~статтею 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до положень\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно\~ст. 527 ЦК України, Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно положень\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтями\~1049,\~1054 Цивільного кодексу України\~передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 250,75 грн.

Outcome: approved