Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

У квітні 2018 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.04.2018 року до досягнення дитиною повноліття.\~\~ В обґрунтування позову зазначила, що у березні 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого народилася донька, [PERSON], [INFO]. 11 вересня 2017 року рішенням Ленінського районного суду м. Харкова шлюб між нею та відповідачем був розірваний. На теперішній час донька проживає разом з нею та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач повністю ухилився від виховання та матеріального утримання дитини, у звязку з чим вона вимушена була звернутися до суду. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, у разі не явки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. .Доповнила також, що відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає та не приймає участі у її вихованні.. Відповідач в\~судове засідання\~не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. \~Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивачка та відповідач перебувають у шлюбі з березня 2013 р., від якого народилася донька, [PERSON], [INFO]. 11 вересня 2017 р. рішенням Ленінського райсуду м. Харкова шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії I-ВЛ № 315412 виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 26.04.2013 року (а.с. 5). Після розірвання шлюбу відповідач належної матеріальної допомоги не надає, не бере участі у вихованні дочки. Неповнолітня [PERSON] проживає разом з позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] і знаходиться на її повному забезпеченні. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином зобовязання по забезпеченню дитини мають обидва батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається\~зі ст.\~182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: 1)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З пояснень позивача було встановлено,\~що відповідач проживає окремо, жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у житті дитини, її вихованні та розвитку ніякої участі не бере, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Виходячи з викладеного, суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у розмірі ? ч. його заробітку / доходів/ кожного місяця на утримання дитини. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивачі при поданні позову про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. Суд вважає, що з відповідача в порядку ст.141 ЦПК України, та Закону України Про судовий збір, підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved