Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги в розмірі 4895,01 грн та судові витрати по справі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 31.10.2009 року укладено договір про надання послуг мобільного зв`язку. ПрАТ «ВФ Україна» здійснило фактичні дії щодо виконання договору в повному обсязі, відповідач не оплатив згідно рахунку послуги зв`язку, а відтак позивач просить стягнути заборгованість. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа передана в провадження судді Дзержинського районного суду м.Харкова Цвірюка Д.В. 05.03.2021 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без його участі, в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти винесення заочного рішення. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч.8 ст.128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч.3 ст.131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Дзержинського районного суду м.Харкова від 27.05.2021 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.10.2009 року між сторонами укладено договір №4829966/1.11351997 про надання послуг мобільного телефонного зв`язку. Відповідачу було присвоєно особовий рахунок № [NUMBER] . При цьому одна із сторін договору - ПрАТ «ВФ Україна», здійснила фактичні дії, щодо виконання Договору в повному обсязі. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 33 Закону України "Про телекомунікації" споживачі телекомунікаційних послуг зобов`язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Позивачем на адресу [PERSON] було надіслано рахунок №1634136532 від 31.07.2015 року за послуги, що були надані за період з 01.07.2015 по 31.07.2015 року, який відповідач частково сплатив в сумі 1425,95 грн та рахунок № [NUMBER] від 31.08.2015 року, за послуги, що були надані за період з 01.09.2015 по 30.09.2015 року. Відповідач повністю не сплатив отримані ним послуги та заборгованість складає 4895,01 грн відповідно до доданого розрахунку. Відповідно до ч.2 ст.509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договорів. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Статтею 903 цього Кодексу визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 902 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Статтею 36 Закону встановлено відповідальність споживачів телекомунікаційних послуг. Позивачем надано весь необхідний обсяг доказів про наявність договірних відносин, за якими відповідач зобов`язався в повному обсязі оплатити надані послуги, проте отримані послуги не оплатив. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними та підлягають задоволенню. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved