overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач просить стягнути на свою користь з відповідачів солідарно борг по оплаті послуг за теплопостачання в розмірі 9941,88 грн., посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], разом з ним проживає його дружина [PERSON] Останні добровільно вказані послуги не оплачують, користуючись ними. Також просить стягнути з відповідачів на свою користь 243 грн. 60 коп. судового збору, сплаченого при подачі позову до суду. В судовому засіданні представник позивача Алієва С.Н. позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідачі в судове засідання на повторний виклик не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, тому справа підлягає заочному розглядові на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до довідки Переяслав-Хмельницької ЖЕК № 93 від 16.01.2014 року відповідач [PERSON] є власником квартири, а його дружина [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS], а отже і платниками за послуги по гарячому водовідведенню та теплопостачанню і зобов'язані сплачувати щомісячно кошти по тарифам, затвердженим рішеннями виконкому Переяслав-Хмельницької міської ради. КП КОР "Переяслав-Хмельницьктепломережа" щомісяця надсилає на ім`я відповідачів квитанції із розрахунком суми, сплаченої в попередньому місяці та суми, яку необхідно сплатити. На ім`я відповідачів для фіксації коштів, що надходять за послуги теплопостачання, відкрито особовий рахунок № [NUMBER]. Таким чином, між позивачем та відповідачами склалися договірні відносини. З вересня 2010 року по грудень 2013 року включно відповідачі вказані послуги, які надає КПТМ, оплачують частково, в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 9941,88 грн. Відповідачі правом на пільги за послуги теплопостачання не користуються. Зазначені обставини підтверджуються довідкою з ЖЕК Переяслав-Хмельницької міської ради від 16. 01.2014 р. за № 93, довідкою про заборгованість за послуги теплопостачання, довідкою про тарифи за послуги теплопостачання. Відповідачі на даний період не сплатили борг за послуги теплопостачання. Отже, стягненню з відповідачів солідарно підлягає борг в сумі 9 941 грн. 88 коп. та сплачений позивачем судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 67, 68 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК України суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованість за кредитним договором № 63856-CRED від 04 травня 2007 року в сумі 56 599,58 грн., та судові витрати і зазначає, що 04.05.2007 року з відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якого відповідач одержав від позивача кредит в сумі 35 000,00 грн. з кінцевим терміном повернення 27.04.2009 року. Станом на 17.12.2014 року сума заборгованості становить 56 599,58 грн., яка складається з: 12 497,09 грн. - заборгованість за кредитом; 44 102,49 грн. - проценти за користування кредитом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про дату та час проведення судового засідання сповіщені належним чином. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, на підставі даних та доказів, які містяться у матеріалах справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. 04.05.2007 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 63856-CRED, згідно з яким відповідач одержала кредит на суму 35 000,00 грн. з кінцевим терміном повернення 27.04.2009 року, що підтверджується копією кредитного договору /а.с. 9-10/. Крім того, між позивачем ЗАТ КБ «Приват банк» та [PERSON] був укладений договір поруки від 04 травня 2007 року згідно п.п. 2,4 якого він відповідає солідарним боржником у разі не виконання обов'язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і [PERSON], включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків /а.с. 12/. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 17.12.2014 року сума заборгованості становить 56 599,58 грн. /а.с. 5/. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами Цивільного Кодексу. Оскільки, судом встановлено, що відповідачі не належним чином виконували умови кредитного договору 63856-CRED від 04 травня 2007 року, то на користь позивача підлягає стягненню солідарно з відповідачів сума заборгованості в розмірі 56 599,58 коп., яка складається з заборгованості по кредиту - 12497,09 грн., заборгованості за відсотками - 44 102,49 грн. Також слід стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати останнього, понесені ним та документально підтверджені квитанціями в матеріалах справи (а.с.1). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

позивач просить стягувати з відповідача, як батька їхніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], 26.11.2013 року, аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину щомісячно і до досягнення ними повноліття. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, їх життям не цікавиться, а тому просить стягувати з відповідача кошти в примусовому порядку. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю, не заперечив щодо їх задоволення. Вивчивши письмові матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 21 лютого 2009 року Гранітненською селищною радою Малинського району Житомирської області, від якого мають двох дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], 26.11.2013 року, Відповідач, будучи працездатним, маючи постійне місце роботи електрослюсаря чергового в ТОВ "Юнігран" та отримуючи заробітну плату, ухиляється від виконання обовязку по утриманню дітей, які проживають разом з матірю та повністю знаходяться на її утриманні, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та врахувавши всі обставини справи суд приходить висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дітей у частці від свого доходу, а саме в розмірі 1/3 частини всіх видів своїх доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.07.2015 року та до досягнення ними повноліття. Визнання позову відповідачем в порядку вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України не суперечить правам та інтересам третіх осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

позивач просить стягувати з відповідача, як батька їхніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/2 частини усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину щомісячно і до досягнення старшою дитиною повноліття, після чого стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини його доходів на утримання меншої дочки, [PERSON] до досягнення нею повноліття. [PERSON] разом з позивачем не проживає, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, їх життям не цікавиться, а тому просить стягувати з відповідача кошти в примусовому порядку. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю, не заперечив щодо їх задоволення. Вивчивши письмові матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 21 листопада 2009 року виконавчим комітетом Чоповицької селищної ради Малинського району Житомирської області, від якого мають двох дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідач, будучи працездатним, маючи постійне місце роботи в ТОВ "Укрпалетсистем" на посаді оператора та отримуючи заробітну плату, ухиляється від виконання обов'язку по утриманню дітей, які проживають разом з матір'ю та повністю знаходяться на її утриманні, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище, оскільки діти часто хворіють, а дочка [PERSON] знаходиться на обліку лікаря онкогематолога в обласній дитячій лікарні. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та врахувавши всі обставини справи суд приходить висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дітей у частці від свого доходу, а саме в розмірі 1/2 частини всіх видів своїх доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.02.2016 року та до досягнення ними повноліття. Визнання позову відповідачем в порядку вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України не суперечить правам та інтересам третіх осіб. Вимога в частині стягнення аліментів на меншу дочку в майбутньому, після досягнення старшою дитиною повноліття в розмірі 1/4 частини доходів відповідача є зайвою, оскільки законодавчо врегульована, а саме, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадає на дитину, яка досягла повноліття (ст. 183 СК України).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

позивач просить стягувати з відповідача, як батька їхньої дитини, [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину щомісячно і до досягнення нею повноліття. [PERSON] разом з позивачем не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, її життям не цікавиться, а тому просить стягувати з відповідача кошти в примусовому порядку. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю, не заперечив щодо їх задоволення. Вивчивши письмові матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони відповідно до рішення Малинського раойнного суду Житомирської області від 30.01.2012 року розірвали шлюб, від якого мають дочку, [PERSON], [INFO]. Відповідач, будучи працездатним, маючи постійне місце роботи старшим зміни в ТОВ "СБ Планета" та отримуючи заробітну плату, ухиляється від виконання обов'язку по утриманню дитини, яка проживає разом з матір'ю та повністю знаходиться на її утриманні, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та врахувавши всі обставини справи суд приходить висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини у частці від свого доходу, а саме в розмірі 1/4 частини всіх видів своїх доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.09.2014 року та до досягнення нею повноліття. Визнання позову відповідачем в порядку вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України не суперечить правам та інтересам третіх осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

позивач просить стягувати з відповідача, як батька їхньої дитини, [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину щомісячно і до досягнення нею повноліття. [PERSON] разом з позивачем не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, її життям не цікавиться, а тому просить стягувати з відповідача кошти в примусовому порядку. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю, не заперечив щодо їх задоволення. Вивчивши письмові матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 27 жовтня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Малинського району Житомирської області, від якого мають дочку, [PERSON], [INFO]. Відповідач, будучи працездатним, маючи постійне місце роботи пресувальника-вулканізаторника в ПрАТ "Детвілер Ущільнюючі Технології Україна" та отримуючи заробітну плату, ухиляється від виконання обовязку по утриманню дитини, яка проживає разом з матірю та повністю знаходиться на її утриманні, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та врахувавши всі обставини справи суд приходить висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини у частці від свого доходу, а саме в розмірі 1/4 частини всіх видів своїх доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18 червня 2015 року та до досягнення нею повноліття. Визнання позову відповідачем в порядку вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України не суперечить правам та інтересам третіх осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

позивач просить стягувати з відповідача, як батька їхньої дитини, [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину щомісячно і до досягнення ним повноліття. [PERSON] разом з позивачем не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, її життям не цікавиться, а тому просить стягувати з відповідача кошти в примусовому порядку. В судове засідання позивач не з'явився, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю, не заперечив щодо їх задоволення. Вивчивши письмові матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони після розірвання шлюбу проживали однією сім'єю без укладення шлюбу з 2001 року і мають дочку, [PERSON], [INFO]. Відповідач, будучи працездатним, маючи постійне місце роботи в ПАТ "Пинязевицьке кар'єроуправління" та отримуючи заробітну плату, ухиляється від виконання обов'язку по утриманню дитини, яка проживає разом з матір'ю та повністю знаходиться на її утриманні, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та врахувавши всі обставини справи суд приходить висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини у частці від свого доходу, а саме в розмірі 1/4 частини всіх видів своїх доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 липня 2014 року та до досягнення нею повноліття. Визнання позову відповідачем в порядку вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України не суперечить правам та інтересам третіх осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

позивач просить стягувати з відповідача, як батька їхньої дитини, [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину щомісячно і до досягнення ним повноліття та аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. [PERSON] разом з позивачем не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, її життям не цікавиться, а тому просить стягувати з відповідача кошти в примусовому порядку. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги змінила, подала заяву в якій просила позов в частині стягнення аліментів на своє утримання залишити без розгляду. Відповідач до суду з'явився, змінені позовні вимоги визнав, не заперечив щодо їх задоволення. Вивчивши письмові матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 січня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Малинського районного управління юстиції Житомирської області, від якого мають сина, [PERSON], [INFO]. Відповідач, будучи працездатним, та маючи постійне місце роботи на посаді тваринника в ПП "Ланна-Агро" ухиляється від виконання обов'язку по утриманню дитини, яка проживає разом з матір'ю та повністю знаходиться на її утриманні, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище, оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років і ніде не працює. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та врахувавши всі обставини справи, пояснення сторін, суд приходить висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини у частці від свого доходу, а саме в розмірі 1/4 частини всіх видів своїх доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.06.2014 року та до досягнення ним повноліття. Визнання позову відповідачем в порядку вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України не суперечить правам та інтересам третіх осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

позивач просить стягувати з відповідача, як батька їхньої дитини, [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно, до досягнення ним повноліття. [PERSON] разом з позивачем не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, його життям не цікавиться, а тому просить стягувати з відповідача кошти в примусовому порядку. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги змінила, зменшивши розмір аліментів до 350 гривень щомісячно. Відповідач до суду з'явився, зменшені позовні вимоги визнав, не заперечив щодо їх задоволення. Вивчивши письмові матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 24 червня 2011 року виконкомом Чоповицької селищної ради Малинського району Житомирської області і мають сина, [PERSON], [INFO]. Відповідач, проживаючи окремо та будучи працездатним, ухиляється від виконання обов'язку по утриманню дитини, яка проживає разом з матір'ю та повністю знаходиться на її утриманні, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище, оскільки вона ніде не працює. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, підставою для визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, згідно ч.1 ст. 184 СК України є нерегулярний, мінливий дохід, одержання доходу в натурі. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 05.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та врахувавши всі обставини справи, суд приходить висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини у частці від свого доходу, а саме в твердій грошовій сумі в розмірі 350 гривень щомісячно, починаючи з 23.12.2013 року та до досягнення ним повноліття.

Outcome: approved