Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Позивачка [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання батьківства, стягнення аліментів на неповнолітню дитину. 02.11.2016 року відповідач [PERSON] подав зустрічний позов до [PERSON] про стягнення аліментів, який ухвалою Нетішинського міського суду від 02.11.2016 року об'єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка-відповідачка [PERSON] в позовній заяві посилається на те, що 17.08.2004 року вона познайомилась з відповідачем - позивачем [PERSON], з яким стала проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу, перебуваючи у фактичних шлюбних стосунках вони вели спільне господарство та мали спільний сімейний бюджет. В квітні 2005 року позивачка - відповідачка разом з 2 своїми дітьми від інших шлюбів зареєструвалася в належній [PERSON] на праві власності квартирі [ADDRESS], на підставі договору найму житлового приміщення від 15.04.2005 року. [INFO] року у них народилася дочка [PERSON], яку відповідач - позивач визнавав своєю дитиною. [PERSON] є біологічним батьком народженої нею дочки [PERSON], однак відмовився подати до органів реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію свого батьківства, тому запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень був проведений в порядку, передбаченому ч.1 ст.135 СК України за заявою матері. 03 червня 2015 року через непорозуміння та сварки [PERSON] вигнав позивачку - відповідачку разом з дітьми з квартири, в якій вони разом проживали, поміняв замок на вхідних дверях. На даний час вона вимушена знімати житло, так як іншого не має. Будь - якого утримання на виховання дочки [PERSON], яка хворіє на вроджену ваду серця та є дитиною - інвалідом, відповідач не надає. На підставі наведеного позивачка просить встановити факт, що вона та [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 17.08.2004 року по 03.06.2015 року; визнати [PERSON] батьком дитини [PERSON], [INFO], яка народилася в м.Нетішин Хмельницької області; стягувати щомісячно з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття; допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Представник позивачки-відповідачки позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Зазначив, що в провадженні Нетішинського міського суду знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради про розірвання договору найму та виселення з квартири без надання іншого житла, стягнення заборгованості по оплаті за житло. У вказаній справі [PERSON] просить виселити з належної йому квартири малолітню дочку [PERSON], на утримання якої в даній справі просить стягнути аліменти. Крім того пояснив, що з народження дитина проживала разом з батьками [PERSON] та [PERSON] З 03.06.2015 року після того, як [PERSON] вигнав позивачку - відповідачку з квартири разом з її дітьми, [PERSON] проживала з матір'ю за адресою: [ADDRESS], а віднедавна - в [ADDRESS], де остання знімає кімнату. [PERSON] надає можливість відповідачу - позивачу спілкуватися з дитиною, тому [PERSON] проживає то в батька, то в матері, але переважну більшість часу вона живе з матір'ю. Позивачка - відповідачка працює, отримує допомогу у зв'язку з інвалідністю дочки, але цього не вистачає на утримання дитини, оскільки та через хворобу потребує постійних витрат на лікування. Батько частково утримує дитину, а 80% витрат на її утримання несе [PERSON] Представник зазначив, що зустрічний позов безпідставний, поданий з метою захисту від первісних вимог, тому підстави для його задоволення відсутні. Згідно зустрічного позову відповідача-позивача та пояснень його представника в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] дійсно в період з 17.08.2004 року по 03.06.2015 року перебували у фактичних шлюбних стосунках, проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. [INFO] року у них народилася дочка [PERSON], яку відповідач-позивач визнає своєю рідною дитиною. Шлюб сторони не реєстрували, оскільки [PERSON] отримувала допомогу як одинока мати на свої двох, на той час неповнолітніх, дітей [PERSON] та [PERSON] і їх спільну дочку [PERSON], тому не хотіла втрачати гроші. В подальшому [PERSON] хотіла записати [PERSON] батьком їх спільної дитини, але за умови, що вони офіційно зареєструють шлюб, але на той час відповідач - позивач одружуватися не хотів. З червня 2015 року [PERSON] та [PERSON] проживають окремо. В серпні 2015 року позивачка - відповідачка залишила дочку [PERSON] та сина від попереднього шлюбу [PERSON] з відповідачем - позивачем і поїхала з міста в невідомому напрямку. З народження і до цього часу дочка [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON], який займається її навчанням, вихованням, оздоровленням та повністю матеріально утримує. [PERSON] разом зі своєю матір'ю - бабусею дитини несе витрати на її лікування. З червня 2015 року позивачка - відповідачка практично не цікавиться життям та здоров'ям дитини, не надає кошти на її утримання, хоча зобов'язана це робити. Після повернення в м.Нетішин в червні 2016 року [PERSON] лише декілька раз бачилася з дочкою і вона інколи ходить до ночувати до матері, але робить це вкрай рідко, бо всі її речі для проживання та навчання знаходять в квартирі батька за місцем її постійного проживання. Відповідач - позивач працює, однак одноосібно не має можливості належним чином утримувати дитину, тому потребує допомоги матері - [PERSON], яка також працює, отримує заробіток та соціальну допомогу на дочку як інваліда з дитинства, які витрачає на власні потереби, має на утриманні лише неповнолітнього сина [PERSON] і зобов'язана утримувати до повноліття власну дитину. На підставі наведеного, представник відповідача - позивача просить відмовити [PERSON] в задоволенні її позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання дочки [PERSON], зустрічний позов задоволити та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 гривень щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з часу подачі заяви до суду і до повноліття дитини, допустити негайне виконання рішення. Крім того зазначила, що [PERSON] визнає, що він та [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 17.08.2004 року по 03.06.2015 року, а також те, що він є рідним батьком [PERSON]. Також представник пояснила, що дійсно в провадженні суду знаходиться справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору найму та виселення з квартири без надання іншого житла, стягнення заборгованості за житло, в якій [PERSON] просить виселити з квартири малолітню [PERSON], однак рішення у цій справі не прийнято. Якщо відповідач - позивач [PERSON] рішенням суд буде офіційно визнаний батьком [PERSON], то вимоги про її виселення він залишить без розгляду. Відповідач - позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій зазначив, що визнає себе батьком дитини [PERSON], [INFO]. Заслухавши пояснення представників сторін, показання свідка, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Заслухавши представників сторін, показання свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що первісний позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] слід задоволити частково, виходячи з наступних міркувань Так, в судовому засіданні свідок [PERSON] - мати відповідача - позивача [PERSON] показала, що її син та [PERSON] підтримували фактичні шлюбні стосунки, разом проживали та виховували спільну дочку [PERSON] і її дітей від інших шлюбів. Син визнає себе батьком народженої [PERSON] дочки [PERSON], [INFO]. Онука з народження і до цього часу проживає зі своїм батьком [PERSON], який займається її вихованням та утримує фінансово. [PERSON] має вроджену ваду серця, постійно хворіє та потребує лікування. З червня 2015 року її син та [PERSON] перестали проживати разом, остання залишила дітей та поїхала з міста у невідомому напрямку, а повернулася лише нещодавно. З червня 2015 року [PERSON] не цікавилася дитиною, лише інколи телефонувала, жодної матеріальної допомоги на її утримання та лікування не надавала. Після повернення [PERSON] в місто ситуація практично не змінилася. Вона купила дитині лише декілька іграшок, плаття, будь - якої іншої матеріальної допомоги не надає, в тому числі і на лікування. [PERSON] рідко спілкується з матір'ю - приблизно раз в місяць, після її повернення лише 1 раз залишалася ночувати в неї, продовжує і надалі постійно жити разом з батьком в його квартирі, де знаходяться всі її речі. Свідок пояснила, що оскільки її син постійно працює, тому вона допомагає йому у вихованні та утриманні дочки [PERSON], остання приблизно 1-2 рази в місяць ночує у її квартирі. Всі фінансові витрати на утримання та лікування дочки несе [PERSON] Судом встановлено, що сторони не перебувають у шлюбі між собою. Після знайомства, з 17 серпня 2004 роки по 03 червня 2015 року вони проживали разом однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та мали спільний сімейний бюджет, що відповідач - позивач [PERSON] визнає та не оспорює. [INFO] року [PERSON] народила дочку [PERSON]. Як вбачається з свідоцтва про народження, батьком [PERSON], [INFO] записаний [PERSON]. Запис про батька дитини в свідоцтві про народження був проведений в порядку, передбаченому ст.135 Сімейного кодексу України, тобто за вказівкою матері, що не заперечується сторонами. В судовому засіданні встановлено та не оспорюється сторонами, що [PERSON] є біологічним батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ч.1 ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, визнання відповідачем [PERSON] факту проживання однією сім'єю з [PERSON], а також свого батьківства щодо народженої нею [INFO] року дочки [PERSON], суд приходить до висновку, що досліджені судом докази засвідчують походження малолітньої [PERSON] від [PERSON]. Крім того, той факт, що [PERSON] та [PERSON] проживали як чоловік і дружина без укладення шлюбу, в судовому засіданні визнала представник відповідача - позивача [PERSON] та підтвердила свідок [PERSON], яка вказала, що вони спільно проживали, вели спільний побут, разом виховували спільну дитину [PERSON]. Відповідно до ст.180, ч.1 ст.182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.ч.2, 3 ст.181, ч.1 ст.184 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Нетішинської міської ради № 9523 від 18.10.2016 року, в квартирі [ADDRESS] дійсно проживає [PERSON], де також зареєстровані за договором найму: [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Відповідно до довідки лікаря [PERSON] від 26.07.2016 року, в період з 18.07 по 25.07.2016 року дитина [PERSON], [INFO] перебувала на лікуванні в інфекційному відділенні. За весь час спостереження дитину навідували лише бабуся та батько, які й виконували всі рекомендації. Як вбачається з корінця до медичного висновку від 12.05.2015 року, [PERSON], [INFO] має вроджену ваду серця та є дитиною - інвалідом. Згідно довідки Нетішинської ЗОШ І - ІІІ ступенів № 1 від 28.10.2016 року, [PERSON] навчається в 6-А класі школи. Її мати [PERSON] за період навчання жодного разу не була присутня на батьківських зборах, успіхами у навчанні та іншими питаннями перебування дитини в школі не цікавилася. Усе, що стосується забезпечення дитини навчальним приладдям, одягом, харчуванням, виконують батько [PERSON] та бабуся [PERSON] Відповідно до наданих відповідачем-позивачем [PERSON] товарних чеків від 25.08.2015 року, 12.10.2015 року, 29.12.2015 року, він поніс витрати на придбання дитячого одягу та канцелярських товарів на загальну суму 4429 гривень. Відповідно до листа служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради № 12/02-03-783/15 від 11.11.2015 року, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 10.11.2015 року було розглянуто звернення [PERSON] від 02.10.2015 року про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Рішенням комісії [PERSON] надано термін до 3 місяців для виправлення ситуації в родині щодо виховання та утримання малолітньої дочки [PERSON] На підставі наведеного, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, судом встановлено, що малолітня [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON], знаходиться на його утриманні, він потребує матеріальної допомоги на утримання дочки, а мати [PERSON] добровільно таку допомогу не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює, отримує заробіток. Суд не приймає до уваги доводи представника позивачки - відповідачки [PERSON] про те, що дочка [PERSON] проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні, тому вона потребує матеріальної допомоги на її утримання від батька дитини, оскільки вони повністю спростовуються дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами та показаннями свідка [PERSON] Будь - яких належних та допустимих доказів того, що дочка проживає з нею і вона несе витрати на її утримання позивачка - відповідачка суду не надала. На підставі наведеного, враховуючи те, що обоє батьків зобов'язані утримувати свою дитину до повноліття, а також обставини передбачені ст.182 СК України, відсутність даних про конкретний розмір заробітку [PERSON], наявність на її утриманні неповнолітнього сина [PERSON], суд приходить до висновку, що права дитини підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] до її повноліття в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень, що підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Правила розподілу судових витрат, встановлені ст.88 ЦПК України, застосовуються навіть у тому випадку, коли сума судового збору визначена за мінімальною ставкою. Враховуючи вищевикладене, задоволення судом двох вимог немайнового характеру, з відповідача-позивача [PERSON] слід стягнути на користь позивачки-відповідачки [PERSON] понесені нею витрати на оплату судового збору в розмірі 1102 гривні 40 копійок (551,2 грн.+551,2 грн.). В силу пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду заяви про стягнення аліментів судовий збір справляється за мінімальною ставкою в розмірі 551 гривня 20 копійок. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, враховуючи те, що зустрічні позовні вимоги [PERSON] задоволено на 40%, тому з позивачки - відповідачки [PERSON] в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 220 гривень 48 копійок (551,2 грн.х40):100).

Outcome: approved