Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивачка просить постановити рішення, яким стягувати щомісячно з [PERSON], [INFO] на її, [PERSON], [INFO] користь, аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500.00 грн. на кожну дитину , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Свої вимоги мотивує тим, що від спільного проживання в шлюбі з відповідачем у них народилось троє дітей : [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] На даний час діти проживають разом з нею. Вона самостійно, власними силами, намагаєся матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітніх дітей, а також виконувати всі інші обов'язки, покладені на неї законом та які необхідні для належного утримання дітей. Всупереч таким вимогам закону відповідач ухиляється від виконання свого обов'язку - це зокрема виявилося у відсутності будь-якого матеріального (грошового) утримання їх дітей, а також у тому, що чоловік жодним чином не приймає участі у вихованні дітей та не виконує жоден із тих обов'язків, які покладені на нього законом як на батька. Аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає. Наскільки їй відомо, відповідач офіційно не працює, хоча є здоровою особою працездатного віку. На момент звернення до суду з цим позовом, між ними не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов'язку утримувати неповнолітніх дітей. У зв'язку з цим вона вважає, що з відповідача слід щомісячно стягувати аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 1500.00 гривень на кожну дитину. Позивачка [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги зменшили, просила постановити рішення, яким стягувати щомісячно з [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER] на її, [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER] користь, аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 1050.00 грн. на кожну дитину , починаючи стягнення з моменту пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання на виклик не з'явився, хоч про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.51). Представник відповідача [PERSON] (доручення а.с.37) позовні вимоги з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог визнав в повному об'ємі, не заперечив проти їх задоволення. Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції , передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Ст.183 СК України визначено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі. Від спільного проживання у них народилося троє дітей: [INFO] - син [PERSON] (копія свідоцтва про народження [NUMBER] від [INFO] а.с.9); [INFO] - донька [PERSON] (копія свідоцтва про народження [NUMBER] від 25.02.2005 року а.с.14); [INFO] - син [PERSON] (копія свідоцтва про народження [NUMBER] від 07.06.2007 року а.с.16). Рішенням Долинського районного суду від 18.05.2018р., справа №343/710/18 (а.с.29-30) шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 19 травня 2001 року Малотур'янською сільської радою Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4 - розірвано. Неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], залишено проживати з мамою, відповідачкою по справі [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі погіршилися стосунки, вони проживають окремо, неповнолітні діти, [PERSON]., [INFO] та [PERSON]., [INFO] перебувають на утриманні позивачки, з якою проживають. Як встановлено в судовому засідання та не заперечується сторонами -відповідач на даний час офіційно не працює та не має стабільного доходу. Оскільки відповідач офіційно не працевлаштований та немає постійного доходу та регулярного заробітку, то суд, враховуючи обставини визначені ст.182 СК України і роз'яснення, що містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище позивачки [PERSON], матеріальне становище відповідача [PERSON], те, що він тимчасово не працює, не має стабільного доходу, те що у нього на утриманні є непрацездатні батьки, яких він зобов'язаний утримувати у відповідності до вимог Закону, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 1050 гривень, на кожну дитину щомісячно. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved