Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

У березні 2019 р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на те, що вона є спадкоємцем, який прийняв спадщину, попереднього власника будинку - [PERSON] , проте у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності на цей будинок, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Романівська сільська рада Бердичівського району Житомирської області позов визнала, про що свідчить її заява від 21.05.2019 р. № 176 (а. с. 27). Судом [INFO] , що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 19.07.2014 р. (а. с. 17). Дружиною [PERSON] була [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом подружжя від 06.02.1970 р. (а. с. 18). Тобто, зважаючи на статті 1216 - 1218, 1222, 1223, 1258 та 1261 Цивільного кодексу України, [PERSON] була спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом. [PERSON] прийняла спадщину [PERSON] у порядку частині третьої 1268 Цивільного кодексу України як така, що постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (проживання підтверджується довідкою від 15.11.2018 р. № 919 Романівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, а. с. 21). Інші спадкоємці, які прийняли спадщину [PERSON] , відсутні, що, окрім довідки від 15.11.2018 р. № 919 Романівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, випливає з Інформаційної довідки від 03.06.2019 р. зі Спадкового реєстру (спадкові справи та ви дані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), з якої вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а. с. 30), що, крім того, вказує на те, що [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] не оформила. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Таким чином до [PERSON] перейшли права та обов`язки (спадщина) [PERSON] , у тому числі - права власності останнього. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17.03.2017 р. (а. с. 9). Відповідно до заповіту від 14.03.2017 р. [PERSON] все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, та все те, що ще буде належати їй на час смерті, а також належні їй майнові прав та обов`язки на час смерті , заповіла [PERSON] (а. с. 16). Тобто, зважаючи на зміст статей 1216 - 1218, 1222 та 1223 Цивільного кодексу України, [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом. Як випливає з постанови від 28.11.2018 р. № 2955/02-31 державного нотаріуса Бердичвіської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняла (а. с. 8). Таким чином, до [PERSON] , зважаючи на наведений вище зміст статті 1216 Цивільного кодексу України, перейшли права та обов`язки (спадщина) [PERSON] , у тому числі - права власності останньої. Між тим, [PERSON] постановою від 28.11.2018 р. № 2955/02-31 державного нотаріуса Бердичвіської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку відсутністю документа, який би посвідчував право власності [PERSON] на цей будинок, який належав [PERSON] (а. с. 8). Як свідчить технічний паспорт на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , виготовлений станом на 04.04.1995 р., цей будинок було побудовано у 1956 р. (а. с. 12 - 15). З довідки від 06.03.2019 р. № 361, виданої Комунальним підприємством "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації", вбачається, що станом на 31.12.2012 р. житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , по праву приватної власності не оформлений, правоустановчі документи не зареєстровані (а. с. 11). Разом з тим, з довідки від 15.11.2018 р. № 917, виданої Романівською сільською радою Бердичівського району Житомирської області випливає, що за записами погосподарської книги на день смерті [PERSON] був головою двору за адресою: [ADDRESS] (а. с. 19). Наведене у попередніх трьох абзацах свідчить про те, що [PERSON] до дня своєї смерті був власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , проте правовстановлюючого документа на нього не оформив (права власності не зареєстрував), після його смерті будинок успадкувала його дружина - [PERSON] , яка також спадщину не оформила (документа, який би підтверджував право власності на будинок не отримала). Однак, як вказувалось вище, у зв`язку з відсутністю документа, який би підтверджував право власності [PERSON] на цей будинок, [PERSON] , будучи єдиним спадкоємцем [PERSON] , який прийняв спадщину (до якого перейшли права та обов`язки [PERSON] щодо, зокрема, будинку), не може отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину, що, в свою чергу, перешкоджає оформленню права власності на будинок. Згідно з частиною першою статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що [PERSON] як спадкоємець першої черги за заповітом, який прийняв спадщину, набула право власності на майно - житловий будинок адресою: [ADDRESS] . Зважаючи на наведене, Суд вважає, що наявні законні підстави для задоволення позову [PERSON] . Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з зазначеного та приймаючи до уваги, що визнання Романівською сільською радою Бердичівського району Житомирської області позову [PERSON] не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов.

Outcome: approved