Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

У грудні 2020 року Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київської області звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] , [PERSON] в якому просило стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, в розмірі - 952,00 грн., яку необхідно сплатити на користь Гребінківської селищної (сільської) ради Васильківського району Київської області та судові витрати по справі. Посилаючись на те, що 09.04.2018 року о 14 год. 30 хв. на р. Протока в смт. Гребінки, Васильківського району, Київської області, поблизу вул. Чехова, буд. 70, [PERSON] спільно з [PERSON] здійснювали незаконний вилов риби з металевого саморобного човна, власником якого є [PERSON] , забороненим сіткоснасним знаряддям лову - сіткою з жилки, у кількості 1 (одна) штука (L 65 м, Н 1,5 м, Q 30мм), при цьому виловили рибу: карась сріблястий 35 шт., плітка 4 шт., окунь 1 шт., загальною вагою 3 кг, в період весняно-літньої нерестової заборони, чим солідарно нанесено збитки рибному господарству на суму 952 грн. 00 коп.; постановою по справі про адміністративне правопорушення №362/2106/18 від 15.05.2018 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення №362/2105/18 від 15.05.2018 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2021 року прийнято до провадження цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 30-31). Представник позивача до суду не з`явився, надіслав до суду клопотання, в якому просив позов задовольнити та розглянути справу без його участі, проти заочного рішення не заперечує (а.с.49). [PERSON] , [PERSON] , які належним чином повідомлялися про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження за зареєстрованим місцем проживання та у порядку ч. 11 статті 128 ЦПК України (а.с.47-48) в судове засідання не з`явилися, заяв, клопотань не подавали. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлені належним чином. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 362/2106/18 від 15.05.2018 року та протоколу про адміністративне правопорушення № 362/2105/18 від 15.05.2018 року, 09.04.2018 року о 14 год. 30 хв. на р. Протока в смт. Гребінки, Васильківського району, Київської області, поблизу вул.. Чехова, буд. 70, [PERSON] спільно з [PERSON] здійснювали незаконний вилов риби з металевого саморобного човна, власником якого є [PERSON] , забороненим сіткоснасним знаряддям лову - сіткою з жилки, у кількості 1 (одна) штука (L 65 м, Н 1,5 м, Q 30мм), при цьому виловили рибу: карась сріблястий 35 шт., плітка 4 шт., окунь 1 шт., загальною вагою 3 кг, в період весняно-літньої нерестової заборони, чим солідарно нанесено збитки рибному господарству на суму 952 грн. 00 коп. (а.с.13, 18). Своїми діями [PERSON] та [PERSON] порушили п. 3.14. п. 4.13.3. Правил любительського і спортивного рибальства та ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ», відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 85 КУпАП. Постановою Васильківського міськрайонного суду в Київській області по справі про адміністративне правопорушення № 362/2105/18 від 15.05.2018 року [PERSON] та постановою Васильківського міськрайонного суду в Київській області по справі про адміністративне правопорушення № 362/2106/18 від 15.05.2018 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП та накладено на кожного з них адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с. 13, 18). Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] та [PERSON] встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони уповноважені подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Згідно зі ст. 59 Закону України «Про тваринний світ», центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства у встановленому законом порядку має право пред`являти позови про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствами, установами, організаціями та громадянами внаслідок порушення законодавства про охорону, використання і відтворення об`єктів тваринного світу. Пунктом 6.2 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.99 N 19, визначено, що шкода, заподіяна громадянами України, іноземцями та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 року № 1209 "Про затвердження такс обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів" здійснено розрахунок збитків, завданих [PERSON] спільно з [PERSON] , згідно якого розмір збитків рибному господарству України на суму 952, 00 грн. (а.с.11, 16). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про тваринний світ», об`єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об`єктами права власності Українського народу. Об`єкти тваринного світу в Україні знаходяться під охороною держави незалежно від права власності на них. Згідно із ст. 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону, зокрема, зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно з ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Частиною 1 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» визначено, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Відповідно до частин 1-2 ст. 324 ЦК України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України. Таким чином, судом встановлено, що діями [PERSON] та [PERSON] порушено законодавство про охорону навколишнього природного середовища, а тому суд приходить до висновку, що позивачем доведені позовні вимоги, при цьому стороною відповідачів не надано суду доказів на спростування розрахунку, наданого позивачем. З огляду на викладене, вбачається, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають до задоволення, а саме стягненню солідарно з [PERSON] та [PERSON] матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, в розмірі - 952 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved