Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Представник ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що відповідно до укладеного договору № б/н від 27.03.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 1400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ПАТ КБ ПРИВАТБАНК свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.01.2017 року має заборгованість - 26623,35 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, а також судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, просить зменшити розмір заборгованості. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 27.03.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 1400.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, станом на 31.01.2017 року утворилася заборгованість за кредитом 24879,38 грн., з яких: 1364,61 грн. заборгованість за кредитом; 29114,77 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 3400 грн. - заборгованість за пенею та комісією. До цього часу вказане зобов'язання не виконано. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення 500 грн. штрафу (фіксована складова) та 1243,97 грн. штрафу (процентна складова), відповідно до п. 8. 6 Умов та правил надання банківських послуг, відповідно до яких при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш як на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Однак кредитний договір між сторонами укладено шляхом підписання заяви позичальника, у якій указано, що вона разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам і тарифами складає між сторонами кредитно-заставний договір. Натомість зазначені Умови не містять підпису відповідача, належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобовязання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобовязання з повернення кредиту, а відтак підстав для стягнення штрафу не вбачається. Аналогічні висновки містяться у правовому висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 22.03.2017 р. у справі № 6-2320цс16, які мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права згідно із вимогами ст.360-7 ЦПК України. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд присуджує судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому до стягнення з відповідачки на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 1495,33 грн. (26623,35:24879,38=1,070; 1600:1,070=1495,33 грн.).

Outcome: approved