Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить : визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою № 69 будинку № 13 по вул. Тесленка у м. Кривому Розі. В обґрунтування позову вказала, що [PERSON] є власницею однокімнатної квартири № 69, що розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Тесленка, буд. 13. Зазначена квартира належить позивачеві згідно договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] від 27.12.2003 року. Також право власності на вище зазначену квартиру підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. У зазначеній вище квартирі, зокрема, зареєстровано місце проживання громадянки [PERSON], що підтверджується довідкою про зареєстрованих. Відповідач, маючи зареєстроване місце проживання у квартирі, яка належить позивачеві, фактично в ній не проживає з 18 серпня 2015 року, що підтверджується актом. Реєстрацію місця проживання відповідача у вказаній квартирі позивач здійснила за проханням відповідача, так як вони є знайомими людьми та відповідачу необхідна була будь-яка прописка для оформлення певних документів соціального характеру. У зв'язку з тим, що відповідач у вказаній квартирі не проживає, але при цьому в ній зареєстрована, нарахування комунальних платежів здійснюється згідно кількості зареєстрованих осіб, і при цьому позивач зобов'язана сплачувати комунальні послуги нараховані в тому числі і на відповідача, що значно впливає на її матеріальний стан. Позивач не бажає, щоб місце проживання відповідача було зареєстроване у належній їй квартирі, яка не належить відповідачу, так само як і не бажає, щоб відповідач там мав право проживати. Дана квартира належить позивачеві на праві приватної власності і позивач прагне здійснювати це право на власний розсуд, самостійно визначаючи коло осіб, які будуть там проживати та матимуть зареєстроване місце проживання. Самостійно відповідач не бажає знятись з реєстрації у належній позивачеві квартирі. У відповідності до ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, кожний має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. ст. 316, 317, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У даному випадку реєстрація відповідача у квартирі, яка належить позивачеві є суттєвою перешкодою у здійсненні позивачем права користування і розпорядження своїм майном, оскільки вона вимушена сплачувати нараховані на відповідача комунальні та інші платежі, а позивач не має такої фінансової можливості, у зв'язку з чим вирішила звернутись до суду з даною позовною заявою. Як зазначається у ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживанням особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав повністю, підтвердивши зміст позовної заяви. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавала, від якої не надійшло заяв про розгляд справи за її відсутності, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи. У судовому засіданні безпосередньо дослідженні наступні письмові докази: паспорта (а.с.5-6, 7), договір дарування (а.с.8), витяг (а.с.9), довідка (а.с.10), акт (а.с.11). Суд оцінюючи, відповідно до ст. 212 ЦПК України всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини. У судовому засіданні встановлено, що позивачці [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрована відповідачка [PERSON], яка у вказаній квартирі не проживає понад один рік. Вказані обставини підтверджуються поясненнями представника позивача, паспортом (а.с. 7), договором дарування (а.с.8), витягом (а.с.9), довідкою (а.с.10), актом (а.с.11). Відносини між сторонами регулюються нормами ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] відсутня в спірній квартирі понад один рік без поважних причин, що є підставою для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Тесленка, 13/69. Вислухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд на підставі ст. 10 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved