overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 10.12.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем - [PERSON] і проживали спільно до листопада 2013 року. Від спільного проживання в них народилась донька - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею та перебуває на її утриманні, зазначає, що відповідач ухиляється від утримання доньки, матеріальної допомоги добровільно не надає, в зв'язку з чим була вимушена звернутися до суду з даним позовом, просить стягувати з нього на її користь на утримання доньки аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно. Позивачка в судове засідання з'явилася, позовні вимоги зменшила та просить стягувати з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно. Відповідач в судове засідання з'явився, зменшені позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно діючого Сімейного Кодексу України (ст.ст. 80, 180, 181 СК України) -"аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі; батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі". В судовому засіданні встановлено, що 10.12.2011 року [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.12.2011 року. Від даного шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження від 13.11.2012 року серії [NUMBER]. Дочка проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Юрковецької сільської ради Чемеровецького району №29 від 23.01.2014 року. Відповідач ухиляється від утримання малолітньої доньки, матеріальної допомоги добровільно не надає, що дає суду підстави стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття доньки. Відповідно до ст. 88 ЦК України, суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 15.02.2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, та спільно проживала з ним до липня 2014 року, від даного шлюбу у них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом із нею перебувають на її утриманні та вихованні, відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає, в зв'язку з чим була вимушена звернутися до суду з даним позовом та просить стягувати з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) до їх повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак від неї надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла письмова заява, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує у їх задоволені. Ч. 2 ст. 158 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно діючого Сімейного Кодексу України (ст.ст. 80, 180, 181 СК України) -"аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі; батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі". В судовому засіданні встановлено, що 15.02.2006 року Кутковецькою сільською радою Чемеровецького району Хмельницької області, актовий запис № 3, між сторонами зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом із нею та перебувають на її утриманні, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серія [NUMBER] від 21.11.1997 року серія [NUMBER] від 03.05.2006 року та довідкою, виданою Вільховецькою сільською радою від 20.11.2014 року за № 02-22/550. Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає, що дає суду підстави стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей- [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення [PERSON] повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦК України суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) на утримання неповнолітніх дітей - дочки [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO]. Позов мотивований тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 1999 року, від якого народилися діти. Зараз сторони разом не проживають. Відповідач участі в утриманні і вихованні дітей не приймає. Позивачка про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. До суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач до суду не з`явився, телефонограмою повідомив, що позовні вимоги визнає повністю. У даний час на території Криму відсутній. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов наступного. Судом беззаперечно встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач є батьком дітей - сина [PERSON], [INFO] /а.с. 12/, та дочки - [PERSON], [INFO] /а.с. 13/. Позивачка стверджує, що з відповідачем разом не проживають, що не оспорюється [PERSON]. Діти живуть разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні, згідно з довідкою з місця проживання /а.с. 9/ та актом /а. с. 10/. У відповідності зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Задовольняючи позов, суд враховує, що відповідач позов визнав, на утриманні інших дітей не має. Днем, з якого суд допускає стягнення аліментів необхідно вважати день звернення до суду з даним позовом - тобто з 13.01.2014 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про усунення перешкоди в користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на праві власності вона є власником квартири [ADDRESS]. В квартирі протягом 10 років був зареєстрований відповідач по справі. З червня 2008 року до теперішнього часу відповідач у вказаній квартирі не проживає, особистих речей не зберігає. На прохання знятися з реєстрації в вказаній квартирі відповідач не реагує, комунальні послуги не сплачує, що становить позивача в скрутне матеріальне становище. Ця обставина порушує її права, як власника розпоряджуватися своїм майном. Просить усунути перешкоду в користуванні її власністю та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, повідомлень про причини неявки від відповідача не надійшло, згідно ст. 224 ЦПК України, суд на підставі наявних у справі доказів, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Згідно ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.ст.316, 317 ЦК України, право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Кожен громадянин в України має право володіти, користуватися і розпоряджатися майном особисто... Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, якщо вони не поєднані з позбавленням права володіння майном. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що на підставі витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі позивачу належить квартира [ADDRESS]. Як вбачається з акту КП «СЕЗ» від 19.10.2015 року, відповідач зареєстрований в [INFO]. Як вбачається з акту КП «СЕЗ» про не проживання від 19.10.2015р. відповідач за вказаною адресою не проживає з червня 2015 року. Таким чином, позовні вимоги позивачки про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. Відповідно до ст.7 Закону України від 11.12.2003 року №1382-ІV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача та просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. При цьому посилається на те, що вона є власницею 577/1000 частин квартири загального заселення під [ADDRESS]. Відповідач, колишній власник квартири, після вчинення купівлі-продажу та виконання його умов - отримання грошей та звільнення приміщення (виселення), всупереч раніше даної обіцянки, з реєстраційного обліку за вказаною адресою не знявся та досі залишається зареєстрованим в її квартирі. Факт реєстрації відповідача в її квартирі призводить до того, що вона вимушена сплачувати зайві комунальні платежі; цей факт накладатиме додаткові обмеження на неї у випадку, якщо в неї виникне потреба щодо розпорядження або користування майном; а також може викликати незручності, пов'язані з реєстрацією відповідача у випадку наявності у останнього боргових або інших зобов'язань тощо. Так як відповідач здійснив відчуження свого майна, то разом з правом власності він втратив право користування цією квартирою. В зв'язку з викладеним вона була вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про те, що позов підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином. Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивачки, розглянути позов за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу № 585 від 23.04.1996 р., що укладений між [PERSON] та [PERSON] на Товарній біржі „Центральна Одеська біржа нерухомості", [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS]. Право власності позивачки зареєстровано в КП „ОМБТІ та РОН" 16.05.1996 р. під номером № 461 стор. 65 кн.125 пр. Як вбачається з довідки витягу з домової книги від 29.09.2014 р. в квартирі [ADDRESS] значаться зареєстрованими п'ять осіб в тому числі попередній власник - [PERSON]. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов"язаного з необхідністю обгрунтування доводів сторін, представників, на що може бути витрачений значний проміжок часу та у зв"язку із розглядом інших справ у призначений час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення, відклавши складання повного рішення на 5 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідоча про розірвання шлюбу, зазначивши, що з травня 1990р. перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому в Козубівській сільській раді, актовий запис №6. Вказує, що від шлюбу дітей не мають, причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя. За час перебування у шлюбі між ними виникали сварки з різних причин. Шлюбні відносини фактично припиненні. В судове засідання позивачка з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з"явився двічі, заяву про розгляд справи без його участі не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 26.05.1990р. зареєстрованому Козубівською сільською радою Доманівського району. Позивачка мотивує позовні вимоги тим, що фактично сім"я розпалася, відповідач зловживає алкогольними напоями, що призводимть до частих сварок і скандалів. Намірів на поновлення сімейних стосунків позивачка не має. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому суд вважає доцільним позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Губицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, в якому просила визнати за нею право власності на земельні ділянки площею 2, 24 га з кадастровим номером 7424482500:07:001:0432 та площею 1,11 га з кадастровим номером 7424482500:09:004:00636, які знаходяться на території Губицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, в порядку спадкування за законом після [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка є спадкоємицею за законом першої черги та прийняла спадщину після смерті [INFO] її матері, [PERSON] , адже, починаючи з листопада 2015 року, постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] , у тому числі, входять вищезазначені земельні ділянки, які належали спадкодавцю згідно із державним актом серії ЯЕ №788228. На даний час, позивачка не може отримати свідоцтва про право на спадщину на зазначені земельні ділянки, адже хоча спадкодавець фактично проживала на день смерті із позивачкою за однією адресою, однак її місце проживання було зареєстровано за іншою адресою. За таких обставин позивачка позбавлена можливості в позасудовому порядку реалізувати своє право на спадщину, отримавши відповідні свідоцтва про право на спадщину. Позивачка у підготовче засідання не з`явилися. Представник позивачки - адвокат Дасюк С.В. у підготовчому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, надавши до суду заяву, у якій просив справу розглядати у його відсутність, та зазначив, що позовні вимоги визнає. Вислухавши пояснення представника позивачки - адвоката Дасюк С.В., дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України та п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема в порядку спадкування. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Гучинської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку площею 4,1000 га, кадастровий номер 7424482600:08:001:0230, та земельну ділянку площею 0,3200 га, кадастровий номер 7424482600:06:001:0265, які розташовані на території Гучинської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області та цільове призначення яких для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлого [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка є спадкоємицею першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON] та прийняла спадщину. Проте державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ЧН №004505 від 13.08.2001, що підтверджує право власності спадкодавця [PERSON] на вищезазначені земельні ділянки, зіпсований, адже містить закреслення в прізвищі його власника, а саме з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Чинним законодавством не передбачено можливості отримання дубліката державного акту на право власності на земельну ділянку взамін зіпсованого. За таких обставин позивачка не може в позасудовому порядку реалізувати своє право на спадкове майно. У підготовче засідання позивачка та її представник не з`явилися, надавши до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, надавши до суду відзив на позов, у якому просив справу розглядати у його відсутність, та зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, правові наслідки визнання позову зрозумілі та задовольняють. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України та п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема в порядку спадкування.

Outcome: approved