Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

у жовтні 2014 року [PERSON] звернулася у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 31 січня 2014 року між сторонами у справі було укладено договір позики в усній формі, відповідно до умов якого [PERSON] отримав у позику від [PERSON] грошові кошти в розмірі, еквівалентному 4 000 доларів США, строком повернення до 28 лютого 2014 року, що підтверджується розпискою, складеною відповідачем власноручно. Незважаючи, що строк повернення позики давно настав та попри неодноразові звернення позивача до відповідача з приводу повернення коштів, [PERSON] гроші не повертає та усіляко уникає спілкування з позивачем. Позивач зазначає, що 28 лютого 2014 року у відповідача виник обов"язок повернути грошові кошти в розмірі, еквівалентному 4 000 доларів США. Станом на 28 жовтня 2014 року курс долара США, встановлений НБУ, становить 1295.0440 грн. за 100 доларів США. За таких підстав, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 31 січня 2014 року в сумі 52 832,12 грн., з яких 51 801,76 грн. заборгованість та 1 030,36 грн. три проценти річних за 242 дні прострочення виконання грошового зобов"язання. 14 грудня 2014 року представник позивача подала доповнення до позовної заяви, в якій зазначає про те, що 10 червня 2014 року між сторонами у справі також був укладений договір позики, за умовами якого [PERSON] отримав у позику від [PERSON] грошові кошти в розмірі, еквівалентному 1 000 доларів США, строком повернення до 01 липня 2014 року, що підтверджується розпискою, складеною відповідачем власноруч. Також зазначає, що станом на 17 грудня 2014 року курс долара США, встановлений НБУ, становить 1577,3905 грн. за 100 доларів США. Отже, сума боргу відповідача за договором позики від 31 січня 2014 року становить 63 095,62 грн., а за договором позики від 10 червня 2014 року - 15 773,39 грн. За договором позики від 31 січня 2014 року відповідач повинен сплатити на користь позивача 3% річних за 292 дні користування коштами, що становить 1 514,29 грн., а за договором позики від 10 червня 2014 р. - за 170 днів користування коштами 220,40 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача складає 80 603,70 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність представника підприємства. Зазначила, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 31 січня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, за умовами якого [PERSON] отримав у позику від [PERSON] грошові кошти в розмірі, еквівалентному 4 000 доларів США, стоком повернення до 28 лютого 2014 року, що підтверджується розпискою, складеною відповідачем власноруч. (а.с. 5). 10 червня 214 року між [PERSON] та [PERSON] також був укладений договір позики, за умовами якого [PERSON] отримав у позику від [PERSON] грошові кошти в розмірі, еквівалентному 1 000 доларів США, строком повернення до 01 липня 2014 року що підтверджується розпискою, складеною відповідачем власноруч. (а.с. 17) Станом на день подачі позову до суду відповідач борг не повернув. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. [PERSON] просить суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 63 095,62 грн., та 15 773,39 грн., зважаючи на те, що 28 лютого 2014 року у відповідача виник обов'язок повернути позивачу грошові кошти в розмірі, еквівалентному 4 000 доларів США, та станом на 17 грудня 2014 року курс долара США, встановлений НБУ, становить 15 773,39 грн. за 100 доларів США. Тобто стягненню з відповідачів підлягає вказана грошова сума. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних. За таких обставин, підлягає задоволенню і вимога позивача про стягнення з відповідача 3 % річних за період прострочення повернення боргу. Термін прострочення за договором позики від 31 січня 2014 року складає 292 дні, тому стягненню підлягає 1 514,29 грн. на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України. термін прострочення за договором позики від 10 червня 2014 року складає 170 днів, тому стягненню підлягає 220 40 грн. З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 806 гривні 04 копійки.

Outcome: approved