Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з 26 червня 2010 року вона знаходиться з відповідачем в шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 53, в період якого у них народилася донька - [PERSON], [INFO], яка після фактичного припинення сімейно-шлюбних відносин з відповідачем проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Після припинення сімейно-шлюбних відносин відповідач не приймає участі в утриманні дитини, а домовленості щодо сплати аліментів на утримання доньки між ними не досягнуто. Вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини його прибутків, оскільки відповідач працевлаштований та отримує заробітну плату в середньому у сумі 3 400 гривень, а тому має можливість сплачувати аліменти в зазначеному розмірі. Позивач, яка повідомлена про час та місце розгляду справи ( а.с.15), у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву (а.с.18), за якою прохала розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, прохала їх задовольнити. Відповідач, який повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.16,17), у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву (а.с.19), за якою прохав розглядати справу у його відсутність, позов визнав та не заперечував проти задоволення позовних вимог позивачки в повному обсязі, зазначивши, що працює та отримує за місцем роботи в середньому щомісячно 3218 гривень. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу по наявних у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей при цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Положеннями ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а ст.184 цього Кодексу передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, при цьому визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації у встановленому законом порядку. Судом встановлено, що сторони з 26 червня 2010 року знаходяться в шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №53 (а.с.7), в період якого у них народилася спільна неповнолітня донька - [PERSON], [INFO] (а.с.8), яка після припинення сімейно-шлюбних відносин з відповідачем згідно довідки Військової сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.10). Після фактичного припинення сімейно - шлюбних відносин відповідач, який згідно його заяви працевлаштований інспектором прикордонної служби другої категорії третього відділення інспекторів відділу прикордонної служби "Дніпропетровськ-аеропорт" та отримує середню заробітну плату в розмірі 3 218 гривень щомісячно (а.с.19), позивачці добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, а домовленості щодо розміру та порядку сплати такої допомоги між ними не досягнуто, у зв'язку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня пред'явлення позову до досягнення неповнолітньою дитиною повноліття, оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує визнання позову відповідачем (а.с.19), матеріальне становище платника аліментів та дитини, стан здоров'я як відповідача, так і дитини, її віку та потреб та вважає необхідним у відповідністю за ст.183 СК України стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини його прибутків щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров'я як відносно дитини, так і відносно відповідача, а також витрат позивачки на утримання дитини та її лікування сторонами суду не надано, а інших утриманців відповідач не має. Крім цього, у зв'язку із задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved