Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даною заявою мотивуючи тим, що після смерті батька [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, яка знаходиться на території Джуринецької сільської ради Немирівського району Вінницької області площею 1,62 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Дане спадкове майно належало матері покійного [PERSON] [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] не переоформив документально спадкове майно, так як вважав, що прийняв спадщину, так і позивачка, вважала, що прийняла спадщину, оскільки проживала разом із батьком, тому вона змушена звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить встановити факт прийняття спадщини за законом [PERSON] , після смерті його матері та визнати за [PERSON] право власності за законом на земельну ділянку. Представник Джуринецької сільської ради в судове засідання не з`явився, надали суду заяву, в якій просять справу розглянути у відсутність представника сільської ради, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Треті особи на стороні позивача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі та позовні вимоги задоволити повністю. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, вислухавши в судовому засіданні пояснення представника позивачки [PERSON] , об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. За нормами частини першої\~статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 02.08.1980 року [PERSON] народилась [INFO] , її батьком є [PERSON] (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про одруження Серії [NUMBER] [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.10). Із свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.16). Після його смерті залишилось спадкове майно, що належало його матері [PERSON] (а.с.17). Відповідно до свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] [PERSON] [INFO] померла (а.с.18). Згідно державного акту на право приватної власності на землю Серія ВН-160219 від 20 грудня 1999 року виданого [PERSON] , яка мешкає в с. Джуринці Немирівського району на підставі рішення 13 сесії 23 скликання Джуринецької сільської ради 1 грудня 1999 року їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 1.62 га розташована на території Джуринецької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.19-20). Крім позивачки, спадкоємцями за законом на майно померлої [PERSON] є також треті особи на стороні позивача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.21), які [PERSON] та [PERSON] доводяться онуками та дітьми відповідно. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на спадкове майно не претендують. Відповідно до довідки Джуринецької сільської ради № 475 від 23.10.2019 року [PERSON] на день смерті свого батька [PERSON] була зареєстрована та проживала за однією адресою із ним по [ADDRESS] . Відповідно до положень ст.\~ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.\~29, ч. 2 ст.\~1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1\~ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно). Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. Згідно з п. п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Відповідно до п.23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Також, передбачено, що відповідно до ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до\~ст. 212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою реалізації спадкоємцем [PERSON] права на отримання спадщини. Згідно із\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємцем за законом. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка фактично прийняла спадщину, так як на момент смерті проживала із батьком. Згідно\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Outcome: approved