Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 24 листопада 1990 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбне життя у сторін по справі не склалося, проживають окремо причинного цього стало те, що вони втратили відчуття поваги та кохання. Донька проживає разом з матірю та знаходиться на її повному утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча є здоровою людиною працездатного віку. Тому позивач просить стягнути з [PERSON], на її користь аліменти на утримання дитини, [PERSON], у розмірі 1/4частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання даної заяви і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягає Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, заслухавши сторони по справі, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 листопада 1990 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Оріхівському відділ ЗАЦС м. Оріхів, Запорізької області, актовий запис №177, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 11-ЖС №482697 від 18 грудня 1990 року (а.с.3). Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС №057766 від 13 березня 2001 року /а.с.4/. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. Відповідно до ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України, тобто 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувач може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що сторони по справі разом не проживають, донька проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою голови квартального комітету від 22.06.2017 року /а.с.6/. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працює та має дохід, що підтверджується довідкою про доходи КЗ «ЦПМСД» від 14 грудня 2016 року /а.с.23/. У судовому засіданні відповідач доказів того, що має на утриманні інших дітей, непрацездатну дружини, батьків, не надав. Отже, суд вважає, що стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяють стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу на утримання дитини, тому позовні вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі. Згідно ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн. в дохід держави.

Outcome: approved