Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Позивач ТОВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу розмірі 26860 гривень 95 копійок. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 22 липня 2016року між ТОВ «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» та [PERSON] було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/4566235 від 22 липня 2016 року за умовами якого застраховано цивільно-правову відповідальність водія при експлуатації транспортного засобу «KIA Cerato» д.н.з. [NUMBER] . Ліміт відповідальності за даним полісом страхування - 100000 гривень та франшиза - 510 гривень. Строк дії договору з 26 липня 2016 року до 25 липня 2017 року. Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 лютого 2017 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки 15 січня 2017 року о 19 годині 30 хвилин в м. Сміла по вул. Трипільська [PERSON] , керуючи транспортним засобом «KIA Cerato» д.н.з. [NUMBER] з причепом ПФ Фермер д.н.з [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, перед виїздом не забезпечив технічно справний стан причепа, на якому під час руху відпало ліве колесо, в зв`язку з чим колесо покотилося та зіткнулося з автомобілем «Renault Trafic» д.н.з. [NUMBER] , чим заподіяв останньому матеріальної шкоди. Оскільки автомобіль «KIA Cerato» д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] на момент ДТП був забезпеченим у позивача транспортним засобом за полісом страхування №АК/4566235 від 22 липня 2016 року, відтак позивач прийняв на себе майнову відповідальність за протиправні дії відповідача та здійснив виплату страхового відшкодування за механічні пошкодження транспортного засобу автомобіля «Renault Trafic» д.н.з. [NUMBER] у розмірі 26860 гривень 95 копійок. Позивач просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 26860 гривень 95 копійок та судові витрати по справі. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 жовтня 2020 до участі в розгляді справи залучено правонаступника Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група». Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06 квітня 2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду відзив в якому зазначив, що позивачем не надано суду жодного доказу про те, що ним не забезпечено технічно справний стан причепа ПФ фермер д.н.з [NUMBER] , саме перед виїздом на момент ДТП. Окрім того звернув увагу суду на ту обставину, що в жодному документі, а саме в протоколах огляду транспортних засобів, які були задіяні в ДТП і безпосередньо причепа, не зазначено, що причіп на момент ДТП був в технічно несправному стані. Після ДТП 15 січня 2017 року причіп був оглянутий судовим експертом автотехніком Почтаренко О.Г, згідно повідомлення якого від 12 лютого 2020 року технічних несправностей причепа не виявлено і його стан придатний для експлуатації. Як зазначив відповідач причиною ДТП стало аварійне дорожнє покриття вул. Трипільської в м. Сміла, де проводилися ремонтні роботи, які завершилися лише 11 листопада 2019 року. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Розгляд справи здійснюється на підставі ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 лютого 2017 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів громадян, що складає 340 гривень (а.с. 19). Із заяви про виплату страхового відшкодування від 17 січня 2017 рок вбачається, що [PERSON] звернувся до ТДВ «СТДВ «Глобус» про настання ДТП, яке в сталося 15 січня 2017 року о 19 годині 30 хвилин по вул. Трипільска в м. Сміла та виплату страхового відшкодування (а.с. 8-9). Як вбачається із ремонтної калькуляції №ЦВ-ЦВ-1433 від 03 березня 2017 року вартість ремонту автомобіля становить 27370 гривень 95 копійок (а.с. 31-33). Із страхового акту №ЦВ-ЦВ-00000000001951 від 06 березня 2017 року вбачається, що розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті [PERSON] становить 26890 гривень 95 копійок (а.с. 35). Згідно платіжного доручення №14893 від 07 березня 2017 року Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 26860 гривень 95 копійок (а.с. 37). Крім того, встановлено, що 13 вересня 2019 року на адресу відповідача було направлено претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу (а.с. 38). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», № 1961-IV від 01 липня 2004 року обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. В пункті 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту 38.1 статті 38 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 1 ч.1 ст.1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності з ч.1 ст.1191 ЦК України та п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Суд не приймає посилання відповідача про те, що причіп ПФ 01 реєстраційний номер [NUMBER] був придатний до експлуатації, яке спростовується наданим суду протоколом огляду транспортного засобу від 17 січня 2017 року судовим експертом автотоварознавцем Почтаренко О.Г. в якому в розділі характер пошкоджень зазначено, на автопричепі пошкодження відсутні, а ліве колесо причепа прикручене новими болтами. Таким чином, враховуючи, що ДТП була скоєна з вини відповідача, позивачем здійснено виплату страхового відшкодування потерпілому, відтак до позивача перейшло право вимоги до відповідача в межах фактичних витрат. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума завданої шкоди в порядку регресу в розмірі 26860 гривень 95 копійок. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір, а також витрати на оплату судової експертизи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 1921 гривню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved