Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Представник [PERSON], за довіреністю [PERSON] звернулася до суду із заявою у якій прохала суд встановити факт визнання батьківства [PERSON], померлим [INFO] року в селі Хрещатик, Роменського району Сумської області, відносно [PERSON], [INFO], урожениці с. Ведмеже, Роменського району Сумської області. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] року помер батько заявниці [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить і земельна ділянка, площею 4,458 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Дібрівської сільської ради Роменського району Сумської області. У визначений строк заявниця [PERSON] вступила в управління та володіння спадковим майном батька, але нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, бо батьки на момент народження заявниці не перебували в зареєстрованому шлюбі і відомості про батька у свідоцтві про її народження були записані зі слів матері [PERSON], а саме зазначено лише ім'я батька - «[PERSON]». У судовому засіданні представник заявниці [PERSON] вимоги заяви підтримала і прохала їх задовольнити. Заінтересована особа приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, з приводу заяви покладається на розсуд суду. Судом встановлено, що [INFO] року в с. Хрещатик Роменського району помер [PERSON] (а.с.11). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить і земельна ділянка, площею 4,458 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Дібрівської сільської ради Роменського району Сумської області, яка була передана у приватну власність [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ №018184, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №627 Дібрівською сільською радою Роменського району Сумської області 19 березня 2002 року (а.с.14). У встановлені законодавством строки дочка померлого - [PERSON] прийняла спадщину, так як на протязі шести місяців з дня смерті [PERSON] вступила в управління та володіння спадковим майном батька, про що свідчить довідка-характеристика №628, видана Дібрівською сільською радою Роменського району Сумської області 26.11.2014 р. (а.с.13). Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, бо відомості про батька заявниці у свідоцтві про її народження були записані зі слів матері [PERSON], а саме зазначено лише ім'я батька - «[PERSON]» (а.с. 15). Згідно з вимогами ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю України. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Згідно п.7 Указу Президії Верховної ради Української РСР від 29.12.1969 р. "Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім'ю Української РСР", тобто нормативно-правового акту, який вперше врегулював правові відносини, що є предметом даного спору, у разі смерті особи, на утриманні якої перебувала дитина, яка народилась до 01 жовтня 1968 року від осіб, що не перебувають між собою у шлюбі, і яка визнавала себе батьком дитини, факт визнання нею батьківства може бути встановлений у судовому порядку. Як встановлено судом, заявниця [PERSON] народилася [INFO] року в с. Ведмеже, Талалаївського району Сумської області, про що свідчить Свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Ведмежівським сільЗАГС Талалаївського району Сумської області 19 липня 1956 року Оскільки її батьки на момент народження не перебували в зареєстрованому шлюбі, то відомості про батька були записані зі слів матері [PERSON], а саме вказано лише ім'я батька - «[PERSON]» (а.с.12). 13 грудня 1976 року батьки заявниці [PERSON] - [PERSON] та [PERSON], уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим Дібрівським сільським ЗАГС Роменського району Сумської області 13.12.1976 року. Після реєстрації шлюбу матері заявниці присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.12) Померлий [PERSON] визнавав [PERSON] своєю дочкою, так як постійно, до дня смерті проживав разом з нею, про що свідчить довідка-характеристика, №628 видана Дібрівською сільською радою Роменського району Сумської області 26.11.2014 року (а.с. 13). Вказаний факт підтвердили і допитані судом свідки [PERSON], [PERSON], які пояснили, що дійсно померлий [INFO] року [PERSON] був батьком [PERSON], хоча у свідоцтві про народження і не зазначений в якості батька. Померлий [PERSON], за життя, визнавав [PERSON] своєю донькою і вона називала його батьком. За таких обставин, вимоги заяви слід задовольнити.

Outcome: approved