Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за позивачем в порядку спадкування за законом право власності на земельні ділянки після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Оскільки у державних актах на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 111419 від 25.06.2005 року за кадастровим номером 68236850000:05:001:0046, державному акті серії ЯБ № 111420 від 25.06.2005 року за кадастровим номером 68236850000:05:001:0047, державному акті серії ЯБ № 111411 від 25.06.2005 року за кадастровим номером 68236850000:05:001:0196 та державному акті серії ЯБ № 111422 від 25.06.2005 року за кадастровим номером 68236850000:05:001:0197 містяться виправлення у відомостях про власника земельної ділянки, а саме її ім`я виправлено з неправильного « [PERSON] » на правильно « [PERSON] » і завірено печаткою, проте документ зіпсований, не відповідає вимогам Інструкції «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі", затвердженої Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах» від 04.05.1999 року № 43, і при зверненні до відділу у Полонському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області йому повідомлено, що внесення будь-яких змін та виправлень у нові форми державних актів не допускається, з цих підстав він не може скористатись своїм правом як власника земельної ділянки, щодо володіння розпорядження своїм майном, тому просить суд визнати за ним право власності на земельні ділянки розташованої на території Новолабунської сільської ради Полонського району Хмельницької області. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив задоволити позовні вимоги. Представники відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення вимог позову не заперечував. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в письмовому запереченні проти вимог позову не заперечували. Ухвалою суду від 16 серпня 2019 року судом винесено ухвалу, якою позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 05 лютого 2019 року судом винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Із державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 111419 від 25.06.2005 року за кадастровим номером 68236850000:05:001:0046, державному акті серії ЯБ № 111420 від 25.06.2005 року за кадастровим номером 68236850000:05:001:0047, державному акті серії ЯБ № 111411 від 25.06.2005 року за кадастровим номером 68236850000:05:001:0196 та державному акті серії ЯБ № 111422 від 25.06.2005 року за кадастровим номером 68236850000:05:001:0197 виданого на підставі розпорядження Полонської райдержадміністрації № 79/200-р від 18 березня 2005 року, вбачається наявність виправлень шляхом закреслення імені власника « [PERSON] » і зверху написано « [PERSON] » та засвідчено гербовою печаткою і надписом «Виправленому вірити». Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, що передбачено ст. 126 ЗК України. Позивач являється єдиним спадкоємцем за законом на майно померлої, прийняв спадщину шляхом подання заяви в нотаріальну контору, але не може оформити спадщину на вказані земельні ділянки, через невідповідність у правовстановлюючих документів. Вказане підтверджено паспортом позивача, свідоцтвом про смерть матері позивача [PERSON] серії [NUMBER] віл 21.12.2012 року (а.с.8). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив, що на час видання вказаних державних актів допускались вказані помилки, які виправлялись вручну і ставилась печатка. Свідок [PERSON] підтвердив, що позивач являється єдиним спадкоємцем після смерті спадкодавця [PERSON] , інших спадкоємців не має, проте він відмовив у вчиненні нотаріальних дій, оскільки вказані виправлення в державних актах суперечать Інструкції «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі". Згідно зі ст.ст.1216, 1217, 1218, 1225, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті; право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення; спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців є звернення спадкоємців до суду з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки іншого способу захисту прав позивача не існує.

Outcome: approved