Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа: КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного та шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що [PERSON] є матір`ю неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Відомості про батька малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в свідоцтво про народження внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. На підставі того, що відповідачка, розуміючи винність своєї поведінки, злісно ухиляється від виконання обов`язків з виховання, утримання та розвитку дітей, не проявляє турботу про їх здоров`я, духовний та моральний розвиток, матеріально дітей не утримує, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей. Представник позивача Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради Піддубна І.С. в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідачка до судового засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції з повісткой про виклик до суду, а також шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Представник Комунального закладу «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради до судового засідання не з`явилась, просила розглянути справу за її відсутністю, не заперечувала проти задоволення позовних вимог та винесення заочного рішення. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупрольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народилась [INFO] ; свідоцтва серії [NUMBER] , виданого Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився [INFO] та свідоцтва серії [NUMBER] , виданого Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Донецькій області [PERSON] народився [INFO] , матір`ю яких зазначена [PERSON] , відомості про батька всіх дітей записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, що зазначено у витягах з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини1 ст. 135 СК України №00016193826 від 13.01.2016 року, №00019522182 від 06.02.2018 року та №00017490740 від 28.12.2016 року. В актах від 23.12.2019 року, складених працівниками Центрального відділення поліції ГУНП в Донецькій області, зафіксовані такі факти: виявлено трьох малолітніх дітей, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS] . В квартирі були антисанітарні умови, діти брудні та голодні, а мати дітей, [PERSON] , знаходилась з явними ознаками алкогольного сп`яніння, поводила себе неадекватно, своїми діями загрожувала життю та здоров`ю дітей. Діти були передані до МЛ№4, відносно [PERSON] було складено протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП. В матеріалах справи містяться відомості про те, що [PERSON] , знаходячись на реабілітації в благодійній організації «Благодійний фонд «Нова Хвиля» з 28.12.2019 року, написала заяву з проханням повернути їй дітей на період перебування в реабілітаційному центрі. Колектив благодійної організації «Благодійний фонд «Нова Хвиля» заявив клопотання, в якому просив посприяти у збереженні біологічної сім`ї та зобов`язалися надати [PERSON] та її дітям місце проживання в центрі, психологічну, медичну, матеріальну допомогу та соціальний супровід. Згідно висновку управління «Служба у ділах дітей» Маріупольської міської ради №25.2/1075 від 11.01.2020 року та актами про факт передачі дітей, неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було передано до матері [PERSON] , за умови тимчасового перебування дітей разом із матір`ю у благодійній організації «Благодійний фонд «Нова Хвиля» до виходу родини із складних життєвих обставин. Відповідно до листа Новокодацької районної у місті Дніпрі ради управління-служби у справах дітей №16/04-44 від 20.02.2020 [PERSON] поїхала до м.Маріуполь 12.02.2020 та залишила малолітніх дітей на сторонніх осіб. В телефонній розмові повідомила, що повертатись до дітей наміру не має. На підтвердження даних обставин додано акти органів внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я. 19.02.2020 року діти були передані до КНП «Міська дитяча лікарня №6» Дніпровської міської ради, що підтверджується актом від 11.03.2020 року. За час перебування дітей у відділенні ніхто з родичів ними не цікавився. [PERSON] 30.04.2020 року надавала письмові пояснення начальнику управління» служби у справах дітей, в яких повідомила, що 12.02.2020 року вона поїхала до м.Маріуполь для зустрічі з адвокатом на один день , про що попередила керівництво благодійної організації «Благодійний фонд «Нова Хвиля». У м.Маріуполь після зустрічі з адвокатом зайшла в гості до подруги, де вживала спиртні напої. Після цього вона нічого не пам`ятає, прийшла до тями в психіатричній лікарні. Відповідно до актів про факт передачі дитини, листа КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області» №316 від 11.03.2020 року, неповнолітні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі направлення управління «Служба по ділам дітей» Маріупольської міської ради №25.2-14457-25.1 від 10.03.2020 року з 11.03.2020 року перебувають у КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області». Листом, направленим КНП ММР «Маріупольська міська лікарня №4 ім. І.К.Мацука» №629-01-13 від 28.07.2020 року, підтверджується, що [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні з 06.07.2020 року по 16.07.2020 року. В листі КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області» №1672 від 04.12.2020 року зазначено, що мати дітей, [PERSON] , за час перебування дітей в даному закладі приходила один раз 30.04.2020 року, але побачення не відбулось (на підставі постанови КМУ від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короно вірусом SARS-CoV-2» побачення з вихованцями закладу заборонені). Відповідно до витягу з протоколу №5 від 12.02.2021 року засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради, було вирішено вважати доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.76- 78, 81 ЦПК України. У даному випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки (один з батьків) повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України, держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. Згідно зі статтею 9 Конвенції ООН Про права дитини, держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду буде встановлено, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Згідно зі ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Оскільки, відповідачка не відвідує та не спілкується із дітьми, не піклується про їх фізичний і розумовий розвиток, не проявляє до них батьківської турботи, що свідчить про те, що вона свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , так як протягом тривалого часу мала реальну можливість виконувати їх, але відповідних дій не вчиняла, тому з метою захисту прав та інтересів дітей [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , суд дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно своїх малолітніх дітей. При зміні свого ставлення по відношенню до малолітніх синів, відповідачка не позбавлена можливості поновити свої батьківські права. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (ч. 2 ст. 166 СК України). Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов`язку, відповідно до ч.3 ст.181 цього Кодексу, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. За таких обставин, враховуючи, що утримання малолітніх дітей є не правом, а обов`язком батьків, і позбавлення батьківських прав не звільняє їх від виконання цього обов`язку, суд вважає можливим стягнути з відповідачки аліменти на утримання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, на користь опікуна (піклувальника) або державної установи, куди будуть влаштовані малолітні. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа: КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного та шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області», підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, тому з відповідачки [PERSON] на користь держави підлягають стягненню витрати з оплати судового збору у сумі 908,00 гривень.

Outcome: approved