Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

У зв'язку з тим, що вона з червня 2009 року перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син [PERSON], [INFO], рішенням Рівненського районного суду від 06 листопада 2013 року шлюб між ними було розірвано, за їх усною домовленістю дитина залишилася проживати з нею, але на даний час відповідач наполягає на проживанні сина разом з ним, хоча сам він вживає наркотичні засоби, ніде не працює, не має постійного доходу для матеріального забезпечення дитини та створення належних умов проживання, умисно ухиляється від сплати аліментів, а сама вона працевлаштована, має стабільний дохід і може в повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання, нормального розвитку та виховання дитини, чого відповідач не в змозі забезпечити, позивачка звернулася з позовом до суду і просить визначити місце проживання дитини разом з нею та встановити дні відвідування відповідачем дитини. В ході розгляду справи позивачка [PERSON] подала до суду заяву про зменшення позовних вимог, просить визначити місце проживання дитини разом з нею, а від позовної вимоги про встановлення днів відвідування відповідачем дитини відмовляється. Позивачка [PERSON] в суді позов підтримала з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, пояснила, що рішенням суду про розірвання шлюбу не було визначено місце проживання дитини, оскільки з відповідачем була усна домовленість, що син залишиться разом з нею, але на даний час відповідач бажає щоб син проживав з ним. Він неодноразово забирав дитину без її відома з дитячого садка і вона не знала, де вони перебувають, тому змушена була звертатися в міліцію. Зі слів колишнього свекра їй відомо, що коли відповідач забирає сина додому, то не приділяє дитині ніякої уваги. Після таких побачень із батьком, син стає знервованим. Ще раніше вона побачила, що колишній чоловік нюхав порошок білого кольору. Після медичного огляду в нього було виявлено наркотики і він лікувався від наркотичної залежності. Він ніде не працює і постійно виносить гроші з хати для придбання наркотиків. Зважаючи на це, просить позов задоволити і визначити місце проживання дитини з нею. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином. Причину неявки не повідомив і від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи. З'явившись в одне із судових засідань, він перебував у стані алкогольного і наркотичного сп'яніння, що підтверджується висновком № 1935 від 11.12.2014 року, тому ніяких пояснень і заперечень суду не надав. За таких обставин суд визнав неявку відповідача до суду неповажною. В зв'язку з цим, суд вважає можливим слухати справу у відсутності відповідача. Тобто, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення. Представник органу опіки і піклування Рівненської РДА [PERSON] в одному із судових засідань позов підтримала, зазначила, що з позовною вимогою про встановлення часу побачень з дитиною повинен звертатися до суду той із батьків, хто проживає окремо, тому в даному випадку доцільно визначити лише місце проживання дитини з матір'ю. Про ситуацію, яка склалась в сім'ї їм відомо, а тому просить позов задоволити частково. Представник органу опіки і піклування Рівненської РДА [PERSON] в суді позов і пояснення попереднього представника підтримала, просить позов задоволити з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог. Свідок [PERSON] суду дала покази, що життя її доньки з чоловіком не склалося, виникали постійні скандали. Коли в них народився син, то вона його доглядала три місяці, так як сваха говорила, що їм дитина не потрібна. Зять постійно вимагав гроші, говорив, що як йому не дадуть грошей, то його вб'ють. Після цього вона і подумала, що він наркоман, спитала його про це, на що він відповів, що з ними пов'язаний. Зараз дитина живе з донькою. Відповідач постійно говорить, що йому не дозволяємо бачитися з дитиною, погрожує, веде себе неадекватно, тому вона постійно переживає за доньку і внука. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] з червня 2009 року до листопада 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого в них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Рівненського районного суду від 06 листопада 2013 року шлюб між ними було розірвано і за їх усною домовленістю дитина залишилася проживати з матір'ю, а в рішенні суду місце проживання дитини визначене не було. Згідно рішення Рівненського районного суду від 05 березня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 40% всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, однак як вбачається із довідки-розрахунку державного виконавця відділу ДВС Рівненського районного управління юстиції [PERSON], відповідач аліменти не сплачує і станом на 01 листопада 2014 року за ним рахується заборгованість на суму 19189,53 грн. В зв'язку з цим позивачка [PERSON] отримує соціальну допомогу на дитину, про що свідчить довідка Управління соціального захисту населення Рівненської РДА № 1290/05-09/14 від 27 жовтня 2014 року. Крім того, позивачка працює на посаді укладальника в ТОВ "Веселий Колобок". Відповідач [PERSON] на диспансерному обліку у лікаря-нарколога не перебуває, але вживає наркотичні речовини , про що свідчать результат аналізу № 159 від 16 квітня 2013 року та виписка з протоколу медичного освідчення від 11 грудня 2014 року. Із рішення виконавчого комітету Новоукраїнської сільської ради Рівненського району № 9 від 27 лютого 2015 року вбачається, що є недоцільним позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно його сина [PERSON], а місце проживання дитини доцільно визначити з матір'ю [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до вимог ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Виходячи з вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що позивачка [PERSON] має можливість створити всі необхідні умови для проживання, нормального розвитку і виховання дитини, а подальше проживання малолітньої дитини з матір'ю буде виключно в інтересах дитини, оскільки відповідач [PERSON] не бере належної участі у вихованні дитини, тривалий час ніде не працює, ухиляється від сплати аліментів, зловживає наркотичними речовинами, і своєю аморальною поведінкою може зашкодити гармонійному розвитку дитини. В зв'язку з цим, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим і доведеним належними доказами, а тому підлягає до задоволення (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) і необхідно визначити місце проживання дитини з матір'ю. В зв'язку з задоволенням позову, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судові витрати, а саме судовий збір, який був сплачений позивачкою при подачі позову до суду.

Outcome: approved