Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивач - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Форум [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовні вимоги мотивує тим, що 05 червня 2007 року між Акціонерним - комерційним банком «Форум» (правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум») та [PERSON] був укладений кредитний договір №0082/07/26-Z, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 223 312 доларів США на споживчі цілі зі сплатою 13 % річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення по 02 червня 2017 року. 08 серпня 2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір №0199/07/26-Z, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 58 000 доларів США на споживчі цілі зі сплатою 13 % річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення по 07 серпня 2017 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитними договорами №0082/07/26-Z від 05 червня 2007 року та №0199/07/26-Z від 08 серпня 2007 року, між Акціонерним - комерційним банком «Форум» (правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум») та [PERSON] укладено іпотечний договір, який посвідчений 05 червня 2007 року приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №2866, відповідно до якого Іпотекодавець по справі передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок під літерою «А», загальною площею 357 кв.м., житловою площею 79,60 кв.м., №1-4 споруди, №1-II-мощення та земельну ділянку, площею 0,0625 га., які знаходяться за адресою : Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Дулішковича, 21 та які належать на праві приватної власності [PERSON]. У зв'язку з невиконанням взятих на себе зобов'язань позичальником, позивач звернувся з позовною заявою до Мукачівського міськрайонного суду про стягнення заборгованості за кредитними договорами №0082/07/26-Z від 05 червня 2007 року та №0199/07/26-Z від 08 серпня 2007 року. Так, рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 15 жовтня 2009 року та 10 січня 2011 року, стягнуто з [PERSON] та [PERSON]- Є.Г. на користь Банку, суму заборгованості за кредитними договорами. В ході виконання рішень суду, під час перевірки майнового стану боржників, було встановлено що предмет іпотеки житловий будинок, який знаходиться за адресою м. Мукачево, вул. Дулішковича, 21, належить на праві власності [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] 12 вересня 2011 року за реєстровим №4715. Отже на момент виконання рішень Мукачівського міськрайонного суду від 15 жовтня 2009 року та 10 січня 2011 року, [PERSON], як іпотекодержатель, позбавлений можливості реалізувати своє позачергове право на задоволення своїх вимог за кредитними договорами №0082/07/26-Z від 05 червня -2- 2007 року та №0199/07/26-Z від 08 серпня 2007 року, у звязку з тим, що право власності на предмет іпотеки, після укладення іпотечних договорів було набуто іншими особами, відмінними від тих, які зазначені в іпотечних договорах. Тому на підставі вищенаведеного, позивач звертається до суду, та просить суд у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0082/07/26-Z від 05 червня 2007 року [PERSON]-Є.Г. в розмірі 1 643 020, 06 грн. та [PERSON] за кредитним договором № 0199/07/26-Z від 08 серпня 2007 року у розмірі - 594 916, 09 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок під літерою «А», загальною площею 357 кв.м., житловою площею 79,60 кв.м., №1-4 споруди, №1-II-мощення та земельну ділянку, площею 0,0625 га., які знаходяться за адресою : Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Дулішковича, 21. Позивач - представник ПАТ «Банк Форум» [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задоволити. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи судовою повісткою в порядку статті 74 Цивільно - процесуального кодексу України, причину неявки суд не повідомив. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином про час і місце розгляду справи, причину неявки суд не повідомили. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] - [PERSON] у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 60 Цивільно - процесуального кодексу України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частини 1 статті 11 Цивільно - процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частин 3-4 статті 10 Цивільно - процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Належними доказами встановлено, що 05 червня 2007 року між Акціонерним - комерційним банком «Форум» (правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум») та [PERSON] був укладений кредитний договір №0082/07/26-Z, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 223 312 доларів США на споживчі цілі зі сплатою 13 % річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення по 02 червня 2017 року (а.с.9-10). Так, 08 серпня 2007 року між Акціонерним - комерційним банком «Форум» (правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум») та [PERSON] був укладений кредитний договір №0199/07/26-Z, відповідно до якого позичальник отримала кредит у розмірі 58 000 доларів США на споживчі цілі зі сплатою 13 % річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення по 07 серпня 2017 року (а.с.7-8). В забезпечення виконання зобовязань за кредитними договорами №0082/07/26-Z від 05 червня 2007 року та №0199/07/26-Z від 08 серпня 2007 року, між Акціонерним - комерційним банком «Форум» (правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум») та [PERSON] укладено іпотечний договір, який посвідчений 05 червня 2007 року приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №2866, відповідно до якого Іпотекодавець по справі передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок під літерою «А», загальною площею 357 кв.м., житловою площею 79,60 кв.м., №1-4 споруди, №1-II-мощення та земельну ділянку, площею 0,0625 га., які знаходяться за адресою: Закарпатська область, м.Мукачево, вул.Дулішковича, 21 та які належать на праві приватної власності [PERSON] (а.с.12-17). Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 вересня 2009 року, зміненні позовні вимоги Акціонерно-комерційного банку «Форум» до [PERSON] - [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №0082/07/26-Z від 05 червня 2007 року - задоволено повністю, та вирішено : Достроково розірвати дію кредитного договору №0082/07/26-Z від 05 червня 2007 року, укладеного між Акціонерно-комерційним банком «Форум» та -3- [PERSON]. Стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерно-комерційного банку «Форум» в особі Ужгородської філії заборгованість за кредитним договором №0082/07/26-Z від 05 червня 2007 року в розмірі 208 013,82 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 1 591305 (один мільйон пятсот девяносто одна тисяча триста пять) гривень 72 копійки. Стягнуто [PERSON] на користь Акціонерно-комерційного банку «Форум» в особі Ужгородської філії штрафні санкції за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату нарахованих відсотків (штраф та пеню) в розмірі 49 764,34 гривень (а.с.19-21). Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 січня 2011 року, позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №0199/07/26-Z від 08 серпня 2007 року задоволено частково та вирішено - стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь ЗАТ «Банк Форум» заборгованість по тілу кредиту та нарахованими відсотками в сумі 490 370,17 гривень. Стягнуто з [PERSON] на користь ЗАТ «Банк Форум» штрафні санкції за несвоєчасне повернення кредиту та сплату нарахованих відсотків за кредитним договором в розмірі 104 545,92 гривень (а.с.18). Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 20 березня 2013 року, будинок №21, який розташований по вулиці Дулішковича в місті Мукачево належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.24). Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до статті 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина 1 стаття 626 Цивільно кодексу України). Визначення поняття зобовязання міститься у частині 1 статті 509 Цивільного кодексу України. Відповідно до цієї норми зобовязання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. У відповідності до статті 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно частини 1 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У відповідності до частини 1 статті 33 та статті 39 Закону України "Про іпотеку" передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Положеннями статті 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Вказані положення, відповідно до частини 2 статті 35 цього Закону, не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку -4- Статтею 589 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Частиною 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку» та пункту 5.4 Договору іпотеки передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя (застереженням в іпотечному договорі). Таким чином, цивільним законодавством України та умовами договору обумовлено, що вибір у даному випадку одного із кількох можливих способів захисту цивільного права залежить від волевиявлення іпотекодержателя. Згідно статті 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації; одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Відповідно до статті 34 Закону України «Про іпотеку», після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Продукція, плоди і доходи, отримані в результаті управління предметом іпотеки, спрямовуються на задоволення забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, якщо інше не встановлено договором або рішенням суду. Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункту 42 Постанови № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обовязковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Вирішуючи спір, суд також враховує правову позицію Верховного Суду України, яка відображена в Постанові від 27 травня 2015 року (справа № 6-61цс15) про те, що виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону «Про іпотеку», судові палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України дійшли правового висновку, що у розумінні норми статті 39 Закону «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону. Так відповідно до статті 38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна субєктом -5- оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. З урахуванням наведенного, а також те, що рішення Мукачівського міськрайонного суду від 10 січня 2011 року та від 18 вересня 2009 року - невиконані, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають до задоволення. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved