Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулась до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], заборгованість за укладеним кредитним договором № б/н від 08 січня 2014 року у сумі 14023,34 грн. та судові витрати по справі у сумі 1600,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08 січня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір б/н. Оскільки відповідач зобов'язання за даним договором належним чином не виконує, то на даний час має прострочену заборгованість у сумі 14023,34 грн., яка складається з: 426,80 грн. заборгованості за кредитом; 9552,57 грн. заборгованості по відсоткам за користуванням кредитом; 2900 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 643,97 грн. штрафу (процентна складова). У зв'язку з чим представник позивача просив позов задовольнити. Представник позивача у судове засідання не зявився, але подав до суду клопотання, в якому просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а розгляд справи проводити без його участі. Не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.38). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, у відповідності до ч.6 ст. 128 ЦПК України є належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи, про що свідчить, наявне в матеріалах справи поштове відправлення (а.с.46). Розгляд справи проведено у відповідності до вимог статті 280 ЦПК України у зв'язку з неявкою належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України справу розглянуто за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 08 січня 2014 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено договір, за яким Банк (позивач) надав відповідачу кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 34,80 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] надав свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом відповідача [PERSON] у анкеті-заяві (а.с.4). Станом на 31 серпня 2017 року відповідач [PERSON] належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконав, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 14023,34 грн., яка складається з: 426,80 грн. заборгованості за кредитом; 9552,57 грн. заборгованості по відсоткам за користуванням кредитом; пеня та комісія 2900,00 грн., а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 643,97 грн. штрафу (процентна складова). Ця заборгованість і на даний час відповідачем не погашена. Вказана обставина підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем (а.с.3). Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтями 610-611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ст. 83 ЦПК України). Відповідач належним чином зобов'язання не виконав, заборгованість за кредитним договором у повному обсязі не погасив. Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 14023,34 грн. підтверджуються наявними в справі доказами та підлягають задоволенню. Крім того, з відповідача [PERSON] на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1600,00 грн. (а.с.36).

Outcome: approved