Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

У квітні 2019 року позивач - [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати відповідача - [PERSON] , таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що відповідно до Витягу із рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради Про закріплення житлової площі за неповнолітніми дітьми до досягнення повноліття № 1179 від 21.12.2001 року за ним та відповідачем була закріплена квартира [ADDRESS] . Відповідач, хоча і був зареєстрований за вищезазначеною квартирою, але з 2001 року і по теперішній час в ній не проживає, не сплачує комунальні послуги, не підтримує квартиру у належному стані, майно та особисті речі відповідача в квартирі відсутні, перешкод для проживання у квартирі для відповідача позивач не створює, він за власним бажанням та з власної волі не проживає за місцем своєї реєстрації. Посилаючись на викладене, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. 23.04.2019 року ухвалою судді відкрите провадження по справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Одночасно, в ухвалі роз`яснено відповідачу, що він має право подати до суду заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позов і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження. Відповідачу [PERSON] була направлена ухвала про відкриття провадження, у встановлений в ухвалі строк, відзиву та клопотань до суду не надав, в судове засідання не з`явився, хоча судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення, доказів про поважність причин неявки суду не надав. Позивач в судове засідання не з`явився, його представник [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник третьої особи: в своїй заяві, просив суд провести судове засідання у йоговідсутність. Враховуючи те, що від відповідача заперечення та заява про розгляд справи у її відсутність не надходила, то суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані письмові докази, прийшов до наступного. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до Витягу із рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради Про закріплення житлової площі за неповнолітніми дітьми до досягнення повноліття № 1179 від 21.12.2001 року за неповнолітніми [PERSON] та [PERSON] була закріплена квартира [ADDRESS] (а.с10). Згідно довідки про склад сім`ї, виданої КП ДЄЗ "Пілот" № 337 від 09.03.2019 року (а.с.13), в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (позивач), [PERSON] (відповідач) та дочка позивача [PERSON] Відповідач [PERSON] за місцем своєї реєстрації не проживає з 2001 року, що підтверджується актами (а.с.11-12). Відповідно до ч.1 ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частиною 3 зазначеної статті передбачені випадки збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як надані позивачем докази у своїй сукупності вказують на те, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов`язок сплати судового збору на користь позивача.

Outcome: approved