Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові посилається на те, що 20.12.2007 року [PERSON] уклала кредитний договір № CVCWAW40070081, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 20399,36 доларів США на строк до 19.12.2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Вказують, що у випадку порушень зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує позивачу відсотки за користуванням кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Зазначають, що позивач свої зобовязання за договором виконав повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Вказують, що відповідач свої зобов'язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. У зв'язку з цим, станом на 19.08.2015 року відповідач [PERSON] має заборгованість в сумі 38967,36 доларів США, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 10494,54 доларів США; заборгованість по процентам за користуванням кредитом 2731,30 доларів США; заборгованості по комісії 1289,04 доларів США; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 24452,48 доларів США. Також вказують на те, що від цієї суми слід відняти суму у розмірі 14923,80 доларів США, яка була стягнута рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 02.02.2012 року. У зв'язку із викладеним, просять суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредиту в сумі 25257,06 доларів США, що складає 557675,90 грн. Представник позивача в судовому засіданні подала заяву про зменшення позовних вимог, в якій вказала, що за загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання, не може перевищувати один рік, згідно п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України. Зазначила, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 10625,12 доларів США, що за курсом 22,08 відповідно до службового розпорядження НБУ від 19.08.2015 року складає 234602,65 грн., яка складається з наступного: 165,97 дол. США заборгованість за кредитом ; 1250,73 дол. США заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 754,56 дол. США заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 7937,12 дол.США пеня за один рік за несвоєчасність виконання зобовязання за договором; 11,32 дол. США штраф (фіксована частина); 505,42 дол. США штраф (процентна складова). Просить, суд, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 10625,12 доларів США. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали та подали до суду письмові заперечення в яких вказали, що розрахунки позивача є неправильними та безпідставними. Зазначають, що пунктом 7.1 кредитного договору сторонами було визначено термін дії договору (строк виконання зобов'язання) з 20.12.2007 року по 19.12.2014 року, а банк звернувся з позовом до [PERSON] 04.10.2015 року. Вказують, що пунктом 7.4 договору було визначено, що при порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 грн. Отже позичальник повинен сплачувати пеню за кожний день, оскільки строк позовної давності по стягненню пені встановлено в один рік, а позивач звернувся в суд 04.10.2015 року, то стягненню підлягає пеня за один рік, строк позовної давності за якою ще не сплив, тобто за період з 04.10.2014 року по 19.12.2014 року. Також вказують, що не можуть братись до уваги суми штрафів, які зазначені позивачем, оскільки такі штрафи вже були сплачені. Зазначають, що банк безпідставно збільшив «тіло» кредиту, заявляючи, що сплачував за відповідача щорічно за рахунок кредиту страхові платежі. Тому сума по «тілу» кредиту розрахована та нарахована банком також неправильно та безпідставно збільшена. На основі зазначеного, просять, суд, застосувати строки позовної давності до пені, у випадку задоволення позову, в іншому відмовити в задоволенні позовних вимог позивача за безпідставністю. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № CVCWAW40070081 від 20.12.2007 року Кундiй Наталiя Сильвестрiвна отримала кредит у розмірі 20399,36 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом на строк з 20.12.2007 року до 19.12.2014 року. Згідно зі ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту Банк має право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Судом встановлено, що загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на 19.08.2015 року становить - 38967,36 доларів США, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 10494,54 доларів США; заборгованість по процентам за користуванням кредитом 2731,30 доларів США; заборгованості по комісії 1289,04 доларів США; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 24452,48 доларів США. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 14923,80 доларів США, яка була задоволена раніше рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 02.02.2012 року з відповідача на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить - 25257,06 дол.США. Проте за загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не може перевищувати один рік (п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України). Крім того, ч.3 ст.551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, ч.3 ст.551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Тому суд вважає, що пеня підлягає стягненню лише в межах одного року до дня пред'явлення позову. Як вбачається з додаткового розрахунку заборгованості за період з 19.08.2014 р. по 19.08.2015 р., наданого представником ПАТ КБ "ПриватБанк", внаслідок несвоєчасного виконання зобов'язання, у відповідача [PERSON] заборгованість по пені за період з 19.08.2014 р. по 19.08.2015 р. становить 7937,12 дол.США. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 10625,12 дол.США, що за курсом 22,08 відповідно до службового розпорядження НБУ від 19.08.2015 р. складає 234602,65 грн., яка складається з наступного: 165,97 дол.США - заборгованість за кредитом; 1250,73 дол.США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 754,56 дол.США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 7937,12 дол.США - пеня за один рік за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором; 11,32 дол.США - штраф (фіксована частина); 505,42 дол.США - штраф (процентна складова). Згідно ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Таким чином, оцінивши всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню.

Outcome: approved