Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" (далі-Банк) звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 17654,43грн. Мотивуючи свої вимоги позивач вказав, що 26.04.2014 р. між Банком та відповідачем укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб шляхом акцептування клієнтом публічної пропозиції Банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідно до умов вказаного договору позивач зобов'язався відповідачеві відкрити картковий рахунок у валюті гривня та випустити міжнародну платіжну картку строком дії 2 роки з моменту її випуску, відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, відкривши відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку, встановивши ліміт відновлювальної кредитної лінії (сума кредиту) 5000 грн. В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 12.12.2016 р. має заборгованість по тілу кредиту - 11685,39 грн., прострочення по тілу - 4730,12 грн., відсотки за кредитом - 114,00 грн.; розмір неустойки становить 1124,92 грн., всього 17654,43грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав клопотання, в якому просив розглядати справу у його відсутність та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про місце, день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 26.04.2014р. між Банком та відповідачем укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, відповідно до якого на підставі Анкети-Заяви Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум», наданої відповідачем, Банк відкрив рахунок № [NUMBER] у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку DMC Gold строком дії 2 роки з моменту її випуску. За бажанням відповідача, що виражене останнім в Анкеті-Заяві про акцепт Публічної пропозиції, Банк надав відповідачу кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії. Ліміт відновлювальної кредитної лінії становить 75000,00грн. Сума кредиту, що є доступною відповідачу на момент видачі картки та підписання цього Додатку, складає 5000 грн. Процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії складає 36 % річних на торгові операції та на операції зняття коштів. Відповідач належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконав, що потягло настання у позивача права вимоги щодо сплати заборгованості. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на 12.12.2016 року сума заборгованості за вищезазначеним договором складає по тілу кредиту - 11685,39 грн., прострочення по тілу - 4730,12 грн., відсотки за кредитом - 114,00 грн.; розмір неустойки становить 1124,92 грн., всього 17654,43грн. Доказів, які б спростовували наведені вище письмові докази у справі, у тому числі, і щодо розміру заборгованості за кредитним договором, суду не надано. Відповідно до ст.. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. ст. 527, 530 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню, у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.. 610 ЦК України). Відповідно до ст. 624 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі вище викладеного, враховуючи, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідач на користь позивача витрат по сплаті судового збору в розмірі 1378грн.

Outcome: approved