Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом в обґрунтування якого вказує наступне. За час перебування у шлюбі з відповідачем у них [INFO] народився син [PERSON] Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини, яка проживає з нею не надає. [PERSON] офіційно не працевлаштований, інших дітей, та непрацездатних батьків не має. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь для утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 грн. щомісяця, з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в ході судового засідання подала заяву, про зміну позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частки від всіх видів доходу щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON] оскільки відповідач офіційно працевлаштований та має регулярний заробіток. (а.с.21) Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає в розмірі ? частки від всіх видів доходу щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON] (а.с.20). Суд, вислухавши пояснення позивачки, проаналізувавши письмові докази в справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. Спір між сторонами виник з сімейних правовідносин. Статтею 60 зазначеного Кодексу передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами, які беруть участь у справі. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, у ч.2 ст.51 Основного Закону зазначається, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. В ході розгляду справи судом встановлено і не оспорюється сторонами, що батьками неповнолітнього [PERSON] [INFO] є сторони по справі (а.с.3). Укладений між сторонами шлюб розірвано 16 березня 2015 року (а.с.4). Дитина проживає разом з позивачкою, та знаходяться на її утриманні. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3ст.51 Конституції України). Згідно із ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що шлюб укладений між сторонами розірвано, відповідач проживає окремо та припинив надання матеріальної допомоги для утримання дитини. З витребуваної судом довідки, вбачається що відповідач офіційно працевлаштований в підрозділі Івано-Франківська дистанція колії Регіональна філія «Львівська залізниця» (а.с.17-18). Загальна сума доходу за період з 01 жовтня 2015 року по 01квітня 2016 року становить 20898,24 грн., що підтверджується довідкою про доходи від 25 квітня 2016 року (а.с.18). Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Судом встановлено, що відповідач має постійне місце праці, є здоровим та не має інших осіб, яких зобов'язаний утримувати. Згідно ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд, з додержанням вимог ст.182 СК України, враховує стан здоров'я, загальний матеріальний стан дитини та відповідача. Враховуючи вищевикладене, матеріальне становище сторін, наявність у відповідача постійного місця роботи, та виходячи з рівності обов'язку батьків утримувати дітей, суд приходить до висновкцу, що з [PERSON]на користь позивачки потрібно стягнути аліменти у розмірі 1/4 від його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON][INFO], починаючи з 12 квітня 2016 року (часу подання позовної заяви) і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO]. Судові витрати у відповідності до ст.88 ЦПК України покласти на відповідача. На підставі наведеного, Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.), ст.48,51 Конституції України, ст.180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved