Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] , [INFO] , звернулась до суду із заявою про надання права на шлюб з [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви вказує, що вони з [PERSON] тривалий час зустрічаються і у квітні 2019 року вирішили одружитися, однак у прийнятті заяви та реєстрації шлюбу Дніпровський відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області відмовив, оскільки заявниця не досягла шлюбного віку. У зв`язку з цим вона звернулася до суду із заявою про надання права на шлюб з [PERSON] . В судовому засіданні [PERSON] підтримала свою заяву та просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] також просив задовольнити заяву та надати [PERSON] право укласти з ним шлюб, пояснив, що бажає створити сім`ю з [PERSON] , готовий взяти на себе відповідальність за майбутню родину, його родичі їх у цьому підтримують. Мати заявниці [PERSON] пояснила, що вона та батько [PERSON] проти надання права на шлюб дочці не заперечують, вважають, що укладення шлюбу в повній мірі відповідає її інтересам. Представник Дніпровський відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не з`явився. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши в сукупності надані докази, дійшов висновку про обґрунтованість заяви і необхідність її задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються зокрема, справи про надання права на шлюб. Згідно зі ст. 22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] . З квітня 2019 року вона і [PERSON] , [INFO] , вирішили одружитися, однак на даний час [PERSON] вік заявниці становить 17 років, тобто вона не досягла шлюбного віку, передбаченого ст.22 СК України. Вирішуючи заяву [PERSON] про надання права на шлюб, суд враховує спільне бажання заявника та [PERSON] , з яким має бути укладений шлюб, створити сім`ю, у зв`язку з чим вважає, що таке право буде відповідати інтересам неповнолітньої [PERSON] . У судовому засіданні встановлено, що батьки заявниці не заперечують проти укладення шлюбу між [PERSON] і [PERSON] . Відповідно до роз`яснень п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб повинна розглядатися судом в окремому провадженні. При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявника, та перешкод для укладення шлюбу, встановлених ст.26 СК України, судом не встановлено. На підставі вищевикладеного, оскільки заявниця досягла віку, з якого виникає право на звернення до суду із заявою про надання права на шлюб та враховуючи, що батьки заявниці заявлені вимоги підтримали, [PERSON] дійсно має намір укласти шлюб з [PERSON] для створення повноцінної сім`ї і її рішення щодо цього є добровільним, ними досягнуто взаємної згоди щодо вступу у шлюб, суд доходить висновку, що надання права на шлюб [PERSON] відповідає її правам та законним інтересам.

Outcome: approved