Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Представник позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням мотивуючи вимоги тим, що позивачам на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS]. Так, [PERSON] та [PERSON] володіють часткою 68/100 в рівних долях, що підтверджується договором дарування 68/100 частин житлового будинку від 12.09.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Левицьким Р.В. 12.09.2008 року. Позивач [PERSON] володіє часткою 32/100, що підтверджується заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09.04.2012 року. Всього позивачі володіють 100/100 частинами будинку [ADDRESS]. 06.12.2008 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом Серія [NUMBER]. Відповідач отримав тимчасову посвідку на постійне проживання в Україні та зареєстрував своє місце проживання за місцем проживання дружини [PERSON]. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17.04.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 26.05.2017 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом Серія [NUMBER] від якого мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Відповідно до довідки Форми №3 від 21.01.2015 року виданої КД ,, Дніпровського району м. Києва ЖРЕ організація" в будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; [PERSON] З 21.05.2018 року по теперішній час в будинку був зареєстрований [PERSON], що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи. Відповідач [PERSON] в будинку [ADDRESS], не проживає з весни 2014 року, що підтверджується Актами від 08.12.2017 року, 03.04.2018,07.06.2018 року, 20.07.2018 року складеними мешканцями будинків 59 та 55-А та затвердженими майстром дільниці № 2 [PERSON] та начальником ЖЕД-406 Проценко О.Г. Представник позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] повідомлений судом належним чином за останньою відомою суду адресою його реєстрації, про час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з'явився і не повідомив суд про причини неявки. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS]. Так, [PERSON] та [PERSON] володіють часткою 68/100 в рівних долях, що підтверджується договором дарування 68/100 частин житлового будинку від 12.09.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Левицьким Р.В. 12.09.2008 року. Позивач [PERSON] володіє часткою 32/100, що підтверджується заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09.04.2012 року. 06.12.2008 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом Серія [NUMBER]. Відповідно до довідки Форми №3 від 21.01.2015 року виданої КД ,, Дніпровського району м. Києва ЖРЕ організація" в будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; [PERSON] Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17.04.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 26.05.2017 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом Серія [NUMBER] від якого мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. З 21.05.2018 року по теперішній час в будинку був зареєстрований [PERSON], що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи. Відповідач [PERSON] в будинку [ADDRESS], не проживає з весни 2014 року, що підтверджується Актами від 08.12.2017 року, 03.04.2018,07.06.2018 року, 20.07.2018 року складеними мешканцями будинків 59 та 55-А та затвердженими майстром дільниці № 2 [PERSON] та начальником ЖЕД-406 Проценко О.Г. Необхідність визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, позивачі обґрунтовують сплатою додаткових витрат на житлово-комунальні послуги та порушенням її права вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути обмежений у його здійсненні. За приписами ст. 405 ЦК України член сім'ї власника втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік , якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється відповідними органами реєстрації на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку , що позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають до задоволення, наявні підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловою площею, а саме будинок [ADDRESS]. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved