Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] в якій просить встановити факт її постійного проживання у м. Львові на час відкриття спадщини, разом із [PERSON] , яка померла [INFO] та визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , право на земельну частку (пай), розміром 1,82 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) від 16.04.1997 Серія ЛВ №017260, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №660 від 15.10.1996 та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Молодинчецькій сільській раді, реєстраційний № 661. Обґрунтування позовних вимог. В обґрунтування позовної заяви позивачка покликається на те, що [INFO] у місті Львів померла її матір [PERSON] . Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. На випадок своєї смерті спадкодавець [PERSON] особистого розпорядження у вигляді заповіту, не складала. До складу спадкового майна, окрім іншого, входить право на земельну частку (пай), розміром 1,82 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташованій на території Молодинчецької сільської ради Жидачівського району Львівської області. Дане майно належало [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 017260, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №660 від 15.10.1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською РДА по Молодинчецькій сільській раді за №661. Проте, нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 21.10.2019, у зв`язку із пропуском піврічного терміну для подання заяви про прийняття спадщини. Окрім того, у позивачки відсутній правовстановлюючий документ на право на земельну ділянку, яке належало матері і є спадковим майном. Вважаючи, що її спадкові права порушено, позивачка звернулась із даним позовом до суду. Процесуальні рішення, постановлені по справі. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 22.10.2020 року цивільну справу прийнято до розгляду та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 19.02.2021. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 19.02.2021 замінено неналежного відповідача територіальну громаду села Новосільці в особі Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області, на належного відповідача - [PERSON] , а підготовче судове засідання відкладено на 25.05.2021. Розгляд справи по суті відбувся 25.05.2021 за участю позивачки, відповідачки та представника позивачки. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. В судовому засіданні 25.05.2021 позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити, покликаючись на підстави викладені у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та проти задоволення позовних вимог не заперечила. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] , будучи допитана в якості свідка пояснила, що вона є дочкою спадкодавця та зазначила, що [PERSON] доводилася рідною матір`ю [PERSON] та що позивачка постійно проживала разом із [PERSON] на час відкриття спадщини у м. Львів. Також вказала, що [PERSON] працювала у колгоспі і могла отримати право на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частинами 1 та 4 статті 206 ЦПК встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач-визнати позовна будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки та свідка, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.10.1951 матір`ю [PERSON] є [PERSON] (російською) /а.с.9/. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 03.03.1973, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 607. Після реєстрації шлюбу позивачці присвоєно прізвище « [PERSON] ». /а. с.10/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.04.2007, виданого Молодинчецькою сільською радою Жидачівського району Львівської області, у віці 89 років померла [PERSON] /а. с.16/. Згідно довідки Ходорівської міської ради №469 від 22.10.2019 , [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] до дня своєї смерті, що наступила [INFO] . /а. с.17/. Відповідно до інформації Відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 31.10.2019, згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Молодинчецькій сільській раді зареєстрований сертифікат серії ЛВ №017260 від 16.04.1997 року на гр. [PERSON] . Реєстраційний номер 661 . Площа земельної ділянки - 1,82 умовних кадастрових гектари. Підстава для видачі сертифікату: розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 15.10.1996 №660. Державні акти на право приватної власності на землю взамін вищевказаного сертифікату не видавалися. /а. с.21/. Згідно акту ЛКП "Північне-411" від 07.11.2019 року №471, [PERSON] [INFO] , проживала без реєстрації за адресою [ADDRESS] до дня смерті, що наступила [INFO] . /а. с.23/. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 30.08.1956 батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (російською). /а.с.12/ Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON] 09.08.2011 уклала шлюб із [PERSON] , актовий запис №1364 та набула прізвище « [PERSON] »./а.с.14/ Згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 10.01.2006, уклали шлюб, актовий запис № 01 та набули прізвище « [PERSON] ». /а.с.15/ Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) відомості щодо відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відсутні. /а.с.18-19/. Згідно відмови приватного нотаріуса Жидачівського районного нотаріального округу Подвадцятника І.М., [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] без факту прийняття спадщини , оскільки пропущено термін для прийняття спадщини./а.с.20/ При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1ст. 13ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України(статті1218,1231 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1220ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями2,3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивачки за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачкою та оцінені судом. Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові у справі № 484/747/17 від 10 січня 2019 року. З гідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. ст. 1268,1269,1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] , підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, поясненнями позивачки та свідка, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають. Також, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачка є єдиною спадкоємицею першої черги за законом, яка прийняла спадщину після смерті спадкодавці своєчасно та належним чином (у встановленому законом порядку). Наявності складеного спадкодавцем заповіту судом встановлено не було. Встановлення факту спільного проживання разом із спадкодавцем позивачці необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, так як відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавець [PERSON] за життя набула або володіла спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивачка оформити право на спадкове майно не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав пропуску терміну для прийняття спадщини; відповідачка проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved