Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Позивач орган опіки та піклування Шосткинської міської ради, звернувшись до суду з вказаним позовом, вимоги обґрунтував тим, що відповідач по справі [PERSON] не виконує батьківських обов`язків відносно свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Мати дитини померла [INFO] року. [PERSON] зареєстрований та проживає окремо від сина [PERSON] , схильний до вживання алкоголю, участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги не надає, стосунків з сином не підтримує. [PERSON] проживає разом зі своїм молодшим братиком у бабусі [PERSON] і в подальшому також бажає залишитися проживати з нею та просить позбавити батька батьківських прав. Зважаючи, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, позивач просить позбавити його батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] та стягнути з відповідача по справі аліменти на утримання сина [PERSON] У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, враховуючи, що відповідач не з`являється на виклики суду, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, а тому суд вважав за можливе слухати справу у його відсутності, постановивши заочне рішення за згодою позивача. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про народження, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 212 від 26 липня 2005 року (а.с. 11). Мати дитини [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.12). Неповнолітня дитина [PERSON] проживає у своєї бабусі [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки про склад сім`ї [PERSON] №652 від 25 червня 2018 року ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» (а.с. 9). З акту обстеження умов проживання дитини вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживають разом зі своєю бабусею [PERSON] у трьохкімнатній квартирі, загальна площа проживання якої складає 64, 2 кв.м. Санітарно-гігієнічні умови проживання відповідають нормі. В квартирі чисто, охайно, є всі необхідні меблі та електроприлади для проживання, для виховання та розвитку дітей створені умови. Стосунки та традиції сім`ї добрі (а.с. 8). Батько дитини [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки про склад сімї [PERSON] від 05 липня 2018 року ТОВ «Броусс-ЖЕК» (а.с. 10). З копії відповіді Шосткинського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 05 липня 2018 року на запит Служби у справах дітей вбачається, що з 31 січня 2013 року по 30 липня 2013 року під соціальним супроводом перебувала родина [PERSON] , з приводу вчинення батьком насильства в сім`ї. Батьків було залучено до реабілітаційної програми щодо попередження насильства в сім`ї, проведено бесіди з профілактики алкоголізму, необхідності відповідального ставлення до батьківських обов`язків, створення належних умов для життя та гармонійного розвитку дітей. На неодноразові пропозиції пройти курс лікування від алкогольної залежності, батько категорично відмовлявся. Були проведені бесіди щодо працевлаштування батька, але до центру зайнятості останній не звернувся, самостійним пошуком роботи не займався. Дружина, як могла, намагалася зберегти сім`ю, але не витримала і покинула чоловіка, займалася самостійно утриманням дітей (а.с. 14). Як вбачається з інформації Шосткинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №5 на виконання запиту ССД, адміністрація школи повідомляє, що з січня 2013 року по січень 2014 року сімя Хантіль стояла на обліку в школі та ССД як деструктивна. Причина - з боку батька [PERSON] щодо сина [PERSON] було застосовано фізичне насилля, в результаті якого він був травмований. На той час батьки були розлучені, але проживали разом. З 2016 року мати [PERSON] перебувала в Києві на заробітках, до цього часу працювала в Шосткинській дитячій лікарні медсестрою. Дитина знаходилась у бабусі. Батько жодним чином не допомагав синові, не приймав участі в його навчанні та вихованні. Протягом дев`яти навчальних років батько жодного разу не відвідав школу, не поцікавився навчанням сина. [PERSON] ніколи не говорив про батька, ігнорував всі розмови на цю тему. Зі слів бабусі, якщо [PERSON] і приходив до них, то в нетверезому стані і зі скандалами, а не заради будь-якої допомоги (а.с. 13). З висновку Шосткинської міської ради виконавчого комітет від 06 липня 2018 року за №01-37/275 вбачається, що [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, з сином [PERSON] не спілкується, не цікавиться долею дитини, матеріально його не утримує. Зважаючи на вказане, вирішено звернутися до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав та стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] (а.с. 4). В судовому засіданні допитана в якості свідка психолог ШЗШ №5 [PERSON] пояснила, що вперше вона як психолог спілкувалась з [PERSON] коли він був ще у третьому класі на прохання класного керівника, яка характеризувала хлопчика як замкнуту дитину, що не йде на контакт, навіть з однолітками. В ході проведеної бесіди, [PERSON] розповів, що у нього вдома відбуваються сварки, батько б`є його матір. Хлопчик боявся батька. Через тиждень після розмови [PERSON] забіг в кабінет психолога, сховався під стіл і просив не відчиняти двері та був дуже наляканим. Свідок зазначила, що в своїй практиці не зустрічала такого страху дитини до батька і тому закрила двері кабінету. Батько дитини стукав у двері кабінету психолога і просив відчинити двері. На прохання дитини свідок чекала доки батько не піде і не відчинила двері. В ході подальших проведених бесід [PERSON] розказував, що батько застосовував до нього покарання, в ході яких міг сильно його штовхати. Щодо насильницьких дій батька хлопчик не хотів розповідати і психолог не наполягала, щоб не травмувати дитину. В період навчання [PERSON] у третьому класі батько побив його вдома і зламав йому руку. Хлопчика поставили на облік як дитину, стосовно якої вчинили насильство. При проведених з хлопчиком бесідах він розповів, що він неправильно зварив суп і батько за це зламав йому руку. З того часу [PERSON] почав жити у бабусі. Через два-три місяці з хлопчиком була проведена бесіда, в ході якої хлопчик розповів, що у бабусі йому добре, мати прийняла сторону батька і він не хоче спілкуватись з батьками. За час проживання у бабусі [PERSON] змінився, він став веселою дитиною, почав спілкуватись з однолітками і психолог припинила проводити з ним бесіди. Зараз хлопчик навчається у десятому класі, він привітний, веселий, у нього все добре. Нещодавно свідок приймала участь у обстеженні житла [PERSON] , він живе у бабусі з меншим братом, йому все подобається. Умови життя скромні, але діти щасливі з бабусею і допомагають їй. Зі слів бабусі свідок [PERSON] знає, що батько не допомагає і не приймає участі у вихованні дітей. [PERSON] зі своєї сторони не хоче з батьком ні жити, ні спілкуватись, розмов на цю тему намагається уникати. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач по справі [PERSON] був чоловіком її доньки. З зятем свідок не спілкувалась, оскільки останній не виявляв бажання. Стосунки у сім`ї доньки були складні. Свідок зазначила, що [PERSON] бив членів сімї в стані алкогольного сп`яніння. Онук [PERSON] був заляканий побоями батька. [PERSON] переживала, але в сім`ю доньки не втручалась, [PERSON] просила при проявах агресії батька бігти до неї додому. Так, в третьому класі, [PERSON] взимку при вісімнадцяти градусах морозу роздягнутий втік до неї від побоїв батька. На ранок зять прийшов і забрав [PERSON] , а наступного дня онук прийшов до неї з кров`ю на голові і тримав свою руку, яка теж була в крові. Свідок відвела онука в лікарню, де з`ясувалось, що у нього була зламана рука зі зміщенням. З лікарні [PERSON] вже додому не повернувся, залишився жити у неї. Через пів року мати [PERSON] перейшла жити до свідка з меншим сином і з того часу більше до чоловіка не поверталась. За весь час проживання дітей у свідка, [PERSON] не спілкувався з синами і не виявляв такого бажання. [PERSON] за час проживання його дітей у [PERSON] приходив декілька раз до квартири свідка в нетверезому стані, допомоги не пропонував. До свідка відповідач особисто приходив тільки один раз, через тиждень після похорон матері хлопчиків, він був п`яний і цікавився коли похорони, будь-яким чином [PERSON] не надавав допомоги [PERSON] у вихованні та утриманні своїх дітей. Після смерті доньки, зважаючи на ставлення батька до синів, [PERSON] оформила опіку на меншого онука [PERSON] та підтримує даний позов Служби у справах дітей в інтересах онука [PERSON] . За наданими свідком [PERSON] показами представник Служби у справах дітей пояснила суду, що за фактом побиття батьком [PERSON] у 2013 року було порушено кримінальне провадження щодо [PERSON] та постановлено судом обвинувальний вирок, покарання було призначено з встановленням випробувального терміну. Статтею 150 СК України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Даних про фізичну неспроможність батька (хвороба тощо) займатися вихованням дитини матеріали справи не містять. Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Дослідженими в судовому засіданні доказами достовірно підтверджується, що відповідач не цікавиться своєю дитиною, не спілкується з нею, не надає матеріальну допомогу. Вказане, на думку суду, свідчить про байдуже ставлення відповідача до сина [PERSON] та ухилення від виконання своїх обов`язків по його вихованню. Зважаючи на зазначене, суд вважає, що відповідача слід позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , що в повній мірі буде відповідати інтересам дитини. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу можливість поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки та ставлення до дитини. За приписами ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 Сімейного Кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких підстав, суд вирішує стягнути з відповідача на користь установи чи опікуна, під опікою якого буде перебувати дитина аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до повноліття, починаючи стягнення з 09 липня 2018 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved