Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 30.06.2003 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у виконкомі Очеретинської с/ради Олександрівського району Донецької області, актовий запис № 01. Від шлюбу [INFO] народилась донька [PERSON] . Вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Сторони однією сім`єю не проживають з грудня 2018 року, шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільним побутом не пов`язані. Вважала, що збереження сім`ї неможливе, а тому просила шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з`явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON] . Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 30.06.2002 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Очеретинської с/ради Олександрівського району Донецької області, актовий запис № 01, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 30.06.2002 року. [INFO] від шлюбу народилась донька - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПУ України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з урахуванням думки відповідача, який не заперечував проти розірвання шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. При зверненні до суду з даним позовом [PERSON] сплатила судовий збір в сумі 768,40 грн.. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та згідно ч.3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем позов було визнано до початку розгляду справи по суті, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку про повернення позивачу 50 відсотків сплаченого нею при поданні позову судового збору в сумі 384,20 грн.

Outcome: approved