Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

Позивач фізична особа-підприємець [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, в обґрунтування якого вказав, що 20.10.2011року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» та відповідачем було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної картки № 34741/03, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 5500 грн. У звязку з невиконанням відповідачем умов договору станом на 09.02.2016 року за ним виникла заборгованість, яка склала 5666,82 грн. Так як майнові інтереси АТ «Ощадбанка», повязані з матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення або неповного повернення позичальниками кредитів та/або несплатою або частковою несплатою процентів по кредитах на умовах, встановлених договорами, були застраховані у Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» (далі ПрАТ «УПСК») згідно договору страхування кредитів № 055/14 від 01.08.2014, ПрАТ «УПСК», визнавши факт непогашення відповідачем грошового зобовязання страховим випадком, 25.02.2016року здійснило виплату страхового відшкодування Банку в розмірі 5666,82 грн. З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача було направлено письмову вимогу про сплату заборгованості, однак в добровільному порядку заборгованість за кредитом відповідачем погашена не була. 05.02.2019 між позивачем та ПрАТ «УПСК» було укладено договір № 05/02/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого позивач отримав право відшкодування збитків в порядку регресу, завданих первісному кредитору по договорам страхування, у тому числі право вимоги за договором № 34741/03. Так як відповідачем в добровільному порядку збитки не відшкодовані, позивач просить суд стягнути з нього на його користь у порядку регресу 5666,82 грн., судовий збір, сплаченим ним при подачі позову у сумі 768,40 грн, та витрати на правничу допомогу у сумі 1000 грн. \~ \~ \~ \~Позивач, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Присутній в судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі, підтвердивши суду надання йому кредиту. Визнав, що ПрАТ «УПСК» направляло на його адресу письмову вимогу щодо необхідності погашення заборгованості, виниклої за договором, однак через недостатній матеріальний стан заходів до погашення заборгованості він не вжив. Вислухавши позицію відповідача та дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 20.10.2011 року між АТ «Ощадбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетно-кредитною платіжною системою № 34741/03, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 5500 грн під 23% річних із щомісячною сплатою (а.с.13-15). Майнові інтереси АТ «Ощадбанк», що повязані з матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення або неповного повернення позичальниками кредитів та/або несплатою або частковою несплатою процентів по кредитах на умовах, встановлених договорами були застраховані у ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» згідно договору добровільного страхування кредитів № 055/14 від 01 серпня 2014 року. Згідно п. 2.2. Договору, страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі, а страховик приймає на себе зобовязання у разі настання страхового випадку, передбаченого умовами цього договору, виплатити страхувальнику страхове відшкодування на умовах цього договору. Відповідно до п. 4.3. Договору, страховим випадком за цим договором є факт завдання збитків страхувальнику внаслідок невиконання або часткового невиконання позичальником своїх зобовязань з поверненню суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені в конкретному кредитному договорі, внаслідок неплатоспроможності позичальника. Під неплатоспроможністю позичальника відповідно до п. 4.4. Договору сторони розуміють невиконання позичальником умов кредитного договору зі своєчасної сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом понад 10 календарних днів з будь-яких причин, за винятком тих, що передбачені розділом 6 цього договору. Як встановлено судом, відповідачем були порушені умови кредитного договору, за ним виникла заборгованість за договором понад 10 календарних днів, внаслідок чого відбувся страховий випадок. Станом на 09.02.2016 року його заборгованість перед банком становила 5666,82 грн, що підтверджується випискою по картковому рахунку, відкритому на імя відповідача (а.с.16-17). Сумнівів щодо правильності розрахунку заборгованості у суду немає, відповідачем він не заперечується, позовні вимоги ним визнаються повністю. У звязку з настанням страхового випадку АТ «Ощадбанк» звернулось до ПАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування. ПАТ «УПСК», виконуючи свої зобовязання по вищевказаному договору страхування, визнав факт неповного погашення позичальником грошового зобовязання (страховий випадок) згідно умов Договору та 25.02.2016 року здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 5666,82 грн., що підтверджується страховим актом №055/14/059/16 від 25.02.2016 року та випискою по рахунку ПрАТ УПСК за 25.02.2016 року (а.с.20,21). З метою досудового врегулювання спору ПрАТ "УПСК" 22.03.2016 направив відповідачу вимогу про відшкодування збитків, проте до цього часу відповідачем не було проведено ніяких дій щодо вирішення питання у досудовому порядку та відшкодування завданих збитків (а.с.22). 05.02.2019 між ПрАТ «УПСК» та ФОП [PERSON] укладено договір № 05/02/2019 про відступлення права вимоги, згідно з яким страхова компанія передала позивачеві свої права вимоги відшкодування у\~порядку регресу\~збитків,\~завданих первісному\~кредиторові за\~договором страхування, в тому числі щодо відповідача [PERSON] із сумою боргу 5666,82 грн. (а.с.4-6,7). Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України \~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст.13 Цивільного процесуального Кодексу визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.612 ЦК боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором. Невиконання грошового зобовязання за відсутністю коштів у боржника в силу\~ ст.625 ЦК України \~не звільняє його від відповідальності. Відповідно до ст.ст.612,625,1054 ЦК України боржник на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням інших платежів, розмір яких встановлено договором. Як встановлено судом, фінансовий інтерес банку на підставі договору страхування було задоволено ПрАТ «УПСК», яке 25.02.2016 сплатило банкові страхове відшкодування за кредитним договором, укладеним з відповідачем [PERSON] Відповідно до\~ ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За положеннями ч.1ст.1191\~ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. В контексті норм, закріплених ст.993 ЦК України \~та\~ ст.27 Закону України «Про страхування», до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Так як ПрАТ «УПСК», виконуючи свої зобовязання за договором, сплатило Банкові страхове відшкодування в розмірі 5666,82 грн., не отримавши її в подальшому від відповідача, і передало право вимоги на цю суму ФОП [PERSON], це обумовило у останнього виникнення права вимоги від відповідача [PERSON] суми страхового відшкодування, тобто до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, як до особи, відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, на суму 5666,82 грн. Заміна кредитора у зобовязанні відповідно до ст.ст. 516, 517 ЦК України здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обовязку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Отже, позовні вимоги про стягнення суми заборгованості за кредитним договором з відповідача підлягають задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання про судові витрати в порядку ст.141 ЦПК України та витрати на професійну правничу допомогу відповідно до положень ст.137 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 768,40 грн. та витрати, повязані з підготовкою позовної заяви та збиранням доказів, підтверджені актом виконаних робіт, в розмірі 1000 грн. На підставі\~ст.ст.512,\~514,\~993,\~1166,\~1191\~ЦК України,\~ст.27\~Закону України\~«Про страхування»,\~

Outcome: approved