Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що з 29.10.1994 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі, 01.11.2001 року у них народилася донька [PERSON], яка в теперішній час знаходиться на її утриманні, а відповідач близько трьох років проживає окремо та не надає матеріальної допомоги. Просила стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримала, пояснивши, що вже третій рік вони з відповідачем проживають окремо. Він працює слюсарем в ПРАТ «Райз-Максимко», але не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча постійно обіцяє це. Інших неповнолітніх дітей чи осіб, що перебувають на його утриманні, він не має. Про розгляд даної справи в суді він повідомлений, оскільки отримав судову повістку і напередодні обіцяв приїхати до суду. Просила задовольнити її позов. Відповідач в судове засідання не явився повторно, клопотання про відкладення розгляду справи не надав. За згодою позивачки, суд, відповідно до ст.224 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Зокрема судом встановлено, що сторони з 29.10.1994 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] [INFO], батьком якої є відповідач, що вбачається із свідоцтва про одруження сторін та свідоцтва про народження дитини (а.с.2-5). Відповідач проживає окремо і не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, що підтверджується поясненнями позивачки, довідки Хустянської сільської ради, (а.с.12). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 цього Кодексу. При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд повинен врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач працездатний, має задовільний стан здоровя, інших утриманців не має. Також судом враховується і стан здоров'я та матеріальне становище дитини та позивачки, яка працює. В силу положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. За таких обставинах, суд вважає встановленим, що відповідач, відповідно до Закону, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином,

Outcome: approved