Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за [PERSON], [INFO], право власності на земельну ділянку загальною площею 6,43 га., кадастровий номер 6523255100:17:004:0031, яка розташована на території [PERSON] селищної ради, що посвідчується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ХС № 027784 від 09.12.2002 року в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 02.06.2014 року. Мотивуючи свої вимоги представник позивача вказує, що 02 червня 2014 року померла спадкодавець [PERSON], яка є бабусею позивача [PERSON]. В березні 2017 року позивач дізнався про наявність заповіту, відповідно до якого бабуся заповіла йому належну їй, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ХС № 027784 від 09.12.2002 року, земельну ділянку площею 6,43 га. Являючись спадкоємцем за заповітом, позивач не може належним чином оформити свої спадкові права, оскільки державним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв»язку з пропуском строку для подання заяви на прийняття спадщини. Ухвалою суду від 11 червня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 26.09.2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повномму обсязі. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не з»явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її часті. Крім того, в заяві зазначила, що після смерті [PERSON], заведено спадкову справу. Відповідно до відомостей спадкової справи, спадщину прийняв [PERSON], [INFO], як спадкоємець за заповітом. 27 жовтня 2018 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину на заповітом на житловий будинок, що розташований в смт. Каланчак вул. Преображенська, 14. Інших свідоцтв про право на спадщину не видавалось. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. У відповідності до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом ст.1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено, що 02 червня 2014 року померла спадкодавець [PERSON], що підтверджується копіє свідоцтва про смерть виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] районного управління юстиції, актовий запис № 64. Згідно заповіту від 05 квітня 2013 року, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори, за реєстровим номером 412, спадкодавець [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] земельну ділянку площею 6,43 га, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] селищної ради Херсонської області. Являючись, спадкоємцем за заповітом, позивач вчасно не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки не знав про наявність заповіту. Відповідно до пункту «г» ч.1\~ст.81 ЗК України\~громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав на земельні ділянки здійснюється, в тому числі шляхом визнання права, як передбачено п.1 ч.3\~ст.152 ЗК України. Згідно ч. 1\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до\~ст.125 Земельного Кодексу України\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. В пунктах 10, 11\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування"\~зазначено, що відповідно до\~статті 1225 ЦК України\~право власності\~на земельну\~ділянку переходить\~до спадкоємців\~за загальними\~правилами спадкування\~(зі\~збереженням її\~цільового призначення)\~при підтвердженні\~цього права\~спадкодавця державним\~актом на\~право власності\~на землю\~або іншим\~правовстановлюючим документом. Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавцю [PERSON] належала земельна ділянка на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ХС № 027784 від 09.12.2002 року. Оскільки спадкодавцю належала спірна земельна ділянка, на яку видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, то право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved