Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Позивач ПАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 25.06.2015 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/0676806/1009/15, згідно з яким позивач прийняв на себе обов'язок відшкодувати збитки, яких може зазнати страхувальник в результаті пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу «Форд Мондео», д.н.з. [NUMBER]. 15.03.2016 року о 09.00 год. по пр-ту Броварському, 105 в м.Києві сталась ДТП. Відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «Опель», д.н.з. [NUMBER], внаслідок порушення ПДР України скоїв зіткнення із застрахованим автомобілем, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Деснянського районного суду м.Києва від 08.04.2016 року відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Як зазначає позивач, свої договірні зобов'язання за вищевказаним договором страхування було ним виконано та сплачено суму страхового відшкодування за проведення відновлювального ремонту застрахованого автомобіля в розмірі 26 741,88 грн. згідно платіжного доручення № 0017953 від 22.04.2016 року. Позивач вказує і на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача станом на дату ДТП була застрахована у ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» за полісом № АЕ/7454998 з лімітом відповідальності за шкоду в розмірі 50 000,00 грн. 01.06.2016 року позивач звернувся до ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» з претензією на суму сплаченого страхового відшкодування. За наслідками розгляду зазначеної претензії 27.07.2016 року ПрАТ «АКС «ІНГО Україна» здійснило часткову виплату страхового відшкодування в розмірі 15 473,56 грн. З урахуванням наведеного, позивач вважає, що відповідач зобов'язаний сплатити різницю між фактичним розміром шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням, що становить 11 268,32 грн. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що на претензію від 03.07.2017 року відповідачем відповіді не надано, позивач просить задовольнити його вимоги та стягнути з відповідача суму відшкодування в розмірі 11 268,32 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 15.08.2017 року, після надходження інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду. 21.02.2018 року до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] про зменшення позовних вимог, в якій, посилаючись на часткове добровільне погашення відповідачем частини боргу, представник позивача просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 7240,12 грн., а також судові витрати. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, зменшені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд про їх задоволення. Суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність представника позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, шляхом поштового направлення відповідних судових повісток із рекомендованим повідомленням, однак, конверти з судовими повістками про виклик повернулись до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», про що свідчать матеріали справи. Згідно з вимогами ч.ч.6, 7 ст.128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно вимог ч.ч.1,3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відзивів на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходило. Враховуючи те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який був повідомлений про розгляд справи, на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та, враховуючи положення ст.ст. 280-281 ЦПК України постановити заочне рішення у справі, про що в свою чергу не заперечувала сторона позивача. Вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.06.2015 року між позивачем ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/0676806/1009/15, згідно з яким позивач прийняв на себе обов'язок відшкодувати збитки, яких може зазнати страхувальник в результаті пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу «Форд Мондео», д.н.з. [NUMBER] (а.с.4-8). 15.03.2017 року о 09.00 год., відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «Опель», д.н.з. [NUMBER], здійснюючи рух заднім ходом, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості та дистанції і допустив зіткнення з автомобілем «Форд», д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON], під керуванням водія [PERSON], що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів (а.с.12). Вина відповідача [PERSON] в даному ДТП підтверджується постановою Деснянського районного суду м. Києва від 08.04.2016 року , згідно якої відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с.12). В результаті ДТП автомобіль «Форд», д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON], було пошкоджено. На підставі заяви [PERSON] від 14.02.2015, Страхового акту № [NUMBER] від 21.03.2016 року, рахунку ФОП [PERSON] від 12.04.2016 року ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» перерахувала страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 26 741,88 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0017953 від 22.04.2016 року (а.с.9, 13, 18, 19). Судом також встановлено, що ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» звернулося до страхової компанії відповідача ПрАТ «СК «ІНГО Україна», яка відповідно до ліміту Полісу №АЕ/7454998 відшкодувала позивачу шкоду у сумі 15 473,56 грн. Таким чином, невідшкодованим залишився розмір виплаченого страховою компанією страхового відшкодування в сумі 11 268,32 грн. Відповідно до заяви представника позивача, відповідачем добровільно відшкодовано частину збитків, розмір несплаченого страхового відшкодування становить 7240,12 грн. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Статтею 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Враховуючи викладені обставини, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача [PERSON] у порядку регресу 7240,12 грн., що є різницею між фактичним розміром страхового відшкодування, виплаченого позивачем в сумі та сумою коштів, сплачених страхувальником відповідача на користь позивача, з урахуванням добровільного часткового відшкодування шкоди відповідачем. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved