Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № ML-702/065/2006 від 08.06.2006 р. заборгованість у сумі 34\~581,93 долари США. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 08.06.2006 р. між [PERSON] та акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» було укладено кредитний договір № ML-702/065/2006. У відповідності до пп. 1.1. кредитного договору, банк зобовязався надати [PERSON] кредит у розмірі 63 000,00 доларів США на купівлю нерухомого майна, а позичальник зобовязався повернути банку суму отриманого кредиту, та оплатити відповідну плату за користування кредитними коштами у строки, передбачені кредитним договором. Банк виконав зобов'язання, передбачені кредитним договором і надав позичальнику кредитні кошти згідно кредитної заявки. Зобов'язання за кредитним договором щодо своєчасного та повного погашення передбачених договорами платежів не виконуються, у зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість. Станом на 30.06.2015р. заборгованість за кредитним договором становила 34\~581,93 долари США. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечував, у разі неявки відповідача, проти прийняття заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилася, була повідомлена про слухання справи належним чином, клопотання про розгляд справи за її відсутністю до суду не надходило, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.06.2006 р. між [PERSON] та акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» було укладено кредитний договір № ML-702/065/2006. У відповідності до пп. 1.1. кредитного договору, банк зобовязався надати [PERSON] кредит у розмірі 63 000,00 доларів США на купівлю нерухомого майна, а позичальник зобовязався повернути банку суму отриманого кредиту, та оплатити відповідну плату за користування кредитними коштами у строки, передбачені кредитним договором. Банк виконав зобов'язання, передбачені кредитним договором і надав позичальнику кредитні кошти згідно кредитної заявки від 08.06.2006р. Зобов'язання за кредитним договором щодо своєчасного та повного погашення передбачених договорами платежів не виконуються. Станом на 30.06.2015р. заборгованість за кредитним договором становить 34\~581,93 доларів США та складається з: 30\~450 Доларів США - заборгованість по сплаті кредиту; 4\~131,93 Доларів США - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом за період з 22.03.2014 р. по 29.06.2015 р. Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі», визначено, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю"). Стаття 509 Цивільного кодексу України вказує, що зобов'язання є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають відповідно до підстав, зазначених у статті 11 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплату процентів\~\~ належних йому відповідно до\~\~ ст.1048 цього кодексу. Статтею 525 ЦК України встановлена неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов'язань. У відповідності зі ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив якщо він не приступив до виконання зобов'язання, або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.88 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 3 654,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст.ст.: 526, 527, 530, 533, 536, 624, 625, 629, 1046-1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved