Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що 25 травня 2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем, в якому народилась дитина: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось і на даний час вони спільно не проживають. Вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вона самостійно займається її вихованням та матеріальним забезпеченням. Однак, їй важко самій забезпечувати сина усім необхідним, у зв`язку із зростанням цін зросли витрати на його утримання. Зазначає, що відповідач є працездатним, матеріально забезпечений, інших утриманців немає, отримує дохід від сезонних заробітків за кордоном. В зв`язку з виниклими обставинами, просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити в її відсутності, та зменшила позовні вимоги і просить стягувати з відповідача на утримання сина аліменти у розмірі по 2 000 грн. щомісячно. Відповідач в судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги з урахуванням їх зменшення визнав. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, суд дійшов наступних висновків. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони 25 травня 2015 року зареєстрували шлюб (а.с. 3), в якому народився син: [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю, окремо від батька (а.с. 4). В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів", від 15 травня 2006 року, зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що неповнолітня дитина сторін проживає окремо від батька, відповідача по справі і перебуває на утриманні матері. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги, що відповідач є молодою працездатною особою (іншого суду не подано), та погодився на сплату аліментів у розмірі 2 000 грн., тому зважаючи, що даний розмір є більшим від мінімального гарантованого розміру аліментів, визначеного законодавством для дитини відповідного віку, вважає доцільним задовольнити позовні вимоги в даній сумі, що буде об`єктивним і справедливим. На підставі ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved