Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач просить суд визнати за ним право власності, на будинковолодіння в [ADDRESS], на земельну ділянку загальною площею 1,5924 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 1,0609 га та площею 0,5315 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Яструбичівської сільської ради Радехівського району Львівської області в порядку спадкування, після смерті його баби [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач до суду не з'явився, хоча про день час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Представник позивача до суду не з'явився, хоча про день час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак подав на адресу суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати за його відсутності, на задоволенні позову настоює. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак надав суду письмову заяву в якій просить розгляд справи здійснювати без його участі. Відносно задоволення позову не заперечує. За викладених умов, відповідно до ст. 169, ч.4 ст.174,ч.2 ст.197 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін та без фіксування судового засідання технічним засобом на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши обставини матеріалів справи та перевіривши їх належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов є підставним та підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 08.08.1997 року Яструбичівською сільською радою Радехіського району Львівської області вбачається, що [INFO] у віці 91 рік померла баба позивача [PERSON], з приводу чого в книзі реєстрації смертей здійснено актовий запис за №15. Обставини, що позивач є внуком померлої вбачаються із свідоцтва про народження позивача та свідоцтва про народження батька позивача [PERSON]. Після смерті спадкодавця, залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка загальною площею 1,5924 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 1,0609 га та площею 0,5315 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Яструбичівської сільської ради Радехівського району Львівської області, і які належали спадкодавцю згідно державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] виданого 11.06.2001 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №15376, та житловий будинок, який розташований по [ADDRESS]. Прийнявши спадщину, як спадкоємець за законом та маючи намір оформити свої права на спадкове майно, позивач звернувся до приватного нотаріуса Радехівського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріусом йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, та рекомендовано звернутися з позовом в суд. Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-ІV (у редакції Закону України від 11.02.2010 № 1878-VI із змінами, внесеними згідно із Законом України від 04.07.2012 № 5037-VI; далі - Закон) державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень з 01.01.2013 проводиться державним реєстратором прав на нерухоме майно органу державної реєстрації, а також нотаріусами як спеціальними суб'єктами, на яких покладаються функції державного реєстратора. Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 № 703. До передбачених ст.19 Закону підстав для державної реєстрації прав та їх обтяжень віднесено в тому числі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Рішення суду про визнання права власності на нерухоме майно, якщо таке рішення набрало чинності, є правовстановлюючим документом, на підставі якого має проводитися реєстрація права власності на нерухоме майно. Одержати документи на житловий будинок, як на об'єкт права приватної власності позивач не може через зміну порядку державної реєстрації нерухомого майна. Державний акт на право приватної власності на землю видавався виключно громадянам, власникам земельної ділянки, підписувався і реєструвався у відповідній раді за місцем знаходження земельної ділянки. У звязку з тим, що із набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр», яким відмінені державні акти, з 01.01.2013 року, видача дублікатів їх унеможливлюється. Таким чином позивач не має іншого способу захистити своє право на спадщину після смерті [PERSON], а тому змушений звертатися в суд. Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПКУ звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом. Згідно ст.1222 ЦКУ спадкоємцями за законом є фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно вимог ст.1223 ЦКУ у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦКУ. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що є всі правові підстави для задоволення позову та визнання за позивачем одноосібного права власності на будинковолодіння та земельні ділянки, в порядку спадкування після смерті його баби [PERSON]

Outcome: approved