Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

У вересні 2016 року заявник - [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м.Києва з заявою про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], який помер [INFO] та проживав на день смерті за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги Заявник обґрунтовує тим, що 22.03.1980р. між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. [INFO] у Київському районі м.Донецька чоловік заявниці - [PERSON], помер, в зв'язку з чим Київським відділом запису актів громадського стану м.Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки зареєстровано смерть, про що зроблено актовий запис №745. Причиною смерті послугувало злоякісне новоутворення антрального відділу шлунку 5 степені, що підтверджує лікарське свідоцтво про смерть №428. Оскільки м.Донецьк є тимчасово окупованою територією України, то на цій території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. З урахування зазначених причин отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». В судовому засіданні заявниця підтримала заяву та просила її задовольнити. Заінтересовані особи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 22 березня 1980 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], Пролетарським відділом РАЦС м.Донецька зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 22.03.1980р. зроблено запис за № 285, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.7). Після укладення шлюбу присвоєно прізвища: чоловіку - [PERSON], дружині - [PERSON]. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії ДНР № 034777, виданого Київським відділом записів актів цивільного стану м.Донецька Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки 16.07.2016р., [PERSON] помер [INFO] у віці 61 років, про що 16.07.2016р. зроблено запис акту про смерть № 745, місце смерті: Донецька Народна Республіка, Київський район, м.Донецьк (а.с.8). Згідно Медичного Свідоцтва про смерть № 428 від 11.07.2016р. [PERSON] помер дома - [ADDRESS], по причині злоякісного новоутворення антрального відділу шлунка IV ступеня (а.с.9). З Листа Шевченківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 12.09.2016р. № 6261/02/05.05-71 встановлено, що [PERSON] відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON], оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред'явлений документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.11). Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] у вересні-листопаді 2014 року проходив лікування в Головному військово-медичному клінічному центрі у відділенні абдомінальної хірургії м.Київ(а.с.22-29). Згідно довідки від 04.11.2014р. за №3010004313 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів антитерористичної операції [PERSON] був взятий на облік як переміщена особа за адресою: [ADDRESS]. В цій же довідці вказана адреса, з якої він був переміщений: [ADDRESS] (а.с.16). В судовому засіданні 21.09.2016р. було допитано в якості свідка [PERSON], який зазначив, що він є зятем заявниці і померлого, та повідомив, що у вересні 2014 року [PERSON] переїхав до м.Києва, де в нього виявили онкологічне захворювання. У Київському військовому госпітальні [PERSON] прооперували, потім знаходився на лікуванні в Онкоцентрі. В Києві [PERSON] почував себе погано, лікарі зазначили, що якщо він дуже хоче додому в м.Донецьк, то нехай їде. Після виписки з лікарні [PERSON] десь у квітні 2016 року поїхав в м.Донецьк, де і проживав до моменту смерті [INFO] Саме свідок виявив [PERSON] за адресою реєстрації та проживання: [ADDRESS], - мертвим. Свідок викликав міліцію, в подальшому в лікарні йому видали медичне свідоцтво про смерть. Питанням поховання [PERSON] займався саме свідок, зазначив, що була проведена похоронна церемонія та на кладовищі встановлено хрест з ідентифікуючими даними [PERSON] Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою (п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5). Відповідно до ст.ст. 2,3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" Статтею 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Для державної реєстрації актів цивільного стану подається паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця заявника та документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації. Внесення відомостей про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану шляхом складання актового запису цивільного стану в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях (ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»). Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно з п.п. 2.2.3. Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.07.2008р. № 1269/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.07.2008р. за № 691/15382, запис у Реєстрі про смерть містить: а) відомості щодо актового запису про смерть: номер актового запису у відповідній книзі державної реєстрації актів цивільного стану; дата складання актового запису; відомості про поновлення актового запису; найменування органу державної реєстрації актів цивільного стану, що здійснив державну реєстрацію акту цивільного стану; прізвище, власне ім'я, по батькові особи, що здійснила державну реєстрацію, її посада; відмітки; б) відомості про померлу особу: прізвище, власне ім'я, по батькові; стать; громадянство (зазначається словами, що є громадянином/громадянкою відповідної держави або особою без громадянства); дата смерті (число, місяць, рік); вік (зазначаються роки; у випадках, якщо це дитина віком до одного року, необхідно вказувати кількість місяців і днів); місце смерті (держава, область, район, місто/селище(село)); причина смерті; дата народження; місце народження (держава, область, район, місто/селище(село)); місце проживання (держава, область, район, місто/селище(село), вулиця, будинок, квартира); відомості про документи, що підтверджують факт смерті (назва документа, номер, ким виданий, дата видачі); в) відомості про заявника: прізвище, власне ім'я, по батькові; адреса (держава, область, район, місто/селище (село), вулиця, будинок, квартира); відомості про паспорт або паспортний документ заявника (назва документа, серія, номер, ким виданий, дата видачі); г) відомості про вилучені документи у зв'язку з державною реєстрацією смерті особи: найменування документа, серія, номер, дата видачі, ким виданий; орган, якому передаються документи. Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] в [ADDRESS], відтак суд дійшов висновку, що заявницею в судовому засіданні належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.58-59 ЦПК України, доведений факт смерті [PERSON], а тому заява підлягає задоволенню. Згідно з ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Враховуючи викладене на підставі ст.ст. 2,3,9,12,17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», п.п. 2.2.3. Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.07.2008р. № 1269/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.07.2008р. за № 691/15382, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», та

Outcome: approved