Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Прокурор Перечинського району Закарпатської області звернувся до суду з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що гр.[PERSON] визнано винним та засуджено за те, що він 14 червня 2014 року близько 17.00 год., перебуваючи поблизу мосту через річку Уж по вул. Шахово в с. Дубриничі Перечинського району, під час сварки зі своєю дружиною [PERSON], не передбачаючи настання смерті від своїх дій, завдав останній декілька ударів правою рукою по лівій стороні обличчя, від яких потерпіла впала на землю та втратила свідомість, чим спричинив їй тяжкі тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта призвели до закритої черепно-мозкової травми у вигляді субдуральної гематоми, що привела до здавлення головного мозку, субарахноїдального крововиливу, забою головного мозку, що в своїй сукупності призвели до розвитку набряку, набубнявіння та вклинення речовини головного мозку і які знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв'язку із настанням смерті потерпілої. Згідно вироку Перечинського районного суду від 16 вересня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 119 ч. 1 КК України і призначено йому покарання у виді 5 (п'ятьох) років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладений на нього обов'язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпіла [PERSON] знаходилася на лікуванні в Перечинській ЦРЛ. Згідно калькуляції видатків на лікування потерпілої [PERSON] від 16 лютого 2015 року сума видатків відділу охорони здоров'я Перечинської РДА на лікування становить 817 грн. 64 коп. Таким чином, з [PERSON] слід стягнути на користь відділу охорони та здоров'я Перечинсьткої районної державної адміністрації кошти на лікування потерпілої [PERSON] у сумі всього 817 грн. 64 коп. Прокурор у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечив проти їх задоволення. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що 16 вересня 2014 року Перечинським районним судом Закарпатської області було винесено вирок, згідно якого [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 119 ч. 1 КК України і призначено йому покарання у виді 5 (п'ятьох) років позбавлення волі. Разом з цим, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладений на нього обов'язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції. Також встановлено, що згідно даного вироку відповідача було визнано винним за те, що 14 червня 2014 року близько 17.00 год. [PERSON] перебуваючи поблизу мосту через річку Уж по вул. Шахово в с. Дубриничі Перечинського району, під час сварки зі своєю дружиною [PERSON], не передбачаючи настання смерті від своїх дій, завдав останній декілька ударів правою рукою по лівій стороні обличчя, від яких потерпіла впала на землю та втратила свідомість, чим спричинив їй тяжкі тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта призвели до закритої черепно-мозкової травми у вигляді субдуральної гематоми, що привела до здавлення головного мозку, субарахноїдального крововиливу, забою головного мозку, що в своїй сукупності призвели до розвитку набряку, набубнявіння та вклинення речовини головного мозку і які знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв'язку із настанням смерті потерпілої, за що кримінальна відповідальність передбачена ст. 119 ч. 1 КК України. Крім цього встановлено, що згідно розрахунку вартості лікування в терапевтичному відділенні (неврології) Перечинської ЦРЛ потерпілої [PERSON] з 14 червня по 16 червня 2014 року, видатки на лікування останньої становлять всього 817 грн. 64 коп. Згідно до ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, власності АР Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 16.07.1993 року № 545, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, відповідно до ст. 61 п. 1 ЦПК України, не підлягають доказуванню. Разом з цим, згідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь відділу охорони та здоров'я Перечинсьткої районної державної адміністрації витрат на лікування потерпілої [PERSON] від злочину в загальній сумі 817 грн. 64 коп. обґрунтовані, правомірні, і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного, ст. 1206 ЦК України, ст. ст. 20, 33, 36-1 Закону України "Про прокуратуру",

Outcome: approved