Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» звернулося до суду з позовом, в якому просить суд: припинити (зняти) обтяження зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна, а саме щодо об`єктів нерухомого майна, а саме: об`єкт незавершеного будівництва (процент готовності становить 72%) та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, заг. площею 0,11 га, які належать на правах приватної власності [PERSON] , що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , Іпотекодержателем, якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (код ЄДРПОУ 41264766), внесеного в Реєстр на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 60444604, виданої 29.10.2019., приватним виконавцем Лукеча О.О. Позивач зазначає, що зареєстрована іпотека від 17.01.2008 року, виникла раніше накладення арешту. Оскільки накладення арешту на майно має наслідком заборону відчуження арештованого майна, то таким порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Враховуючи приписи Закону України «Про іпотеку», в разі коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, вважають, що є підстави для звільнення з-під арешту іпотечного майна. Ухвалою Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області від 09.08.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області від 30.09.2021 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача подав заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, підтверджує обставини, викладені в позовній заяві, просить суд позов задовольнити та справу розглядати за його відсутності. [PERSON] та третя особа : [PERSON] в судове засідання потворно не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення. Третя особа - приватний виконавець Лукеча О.В. надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності за наявними матеріалами справи. Відзиву у визначений судом строк відповідач не надіслав. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи вищенаведене, суд у відповідності до ст. ст.211,223 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів. Крім того, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Крім цього, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, 17.01.2008 р. між Акціонерним комерційним банком «Форум» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» та [PERSON] був укладений кредитний договір №0015/08/Z6-CL. 21.07.2008 р., між Банком та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до Кредитного договору. Після чого, 17.01.2008 р. в забезпечення виконання зобов`язань по Кредитному договору №0015/08/Z6-CL від 17.01.2008 р., між Банком та фізичною особою [PERSON] укладено Іпотечний договір за реєстровим номером 249, предметом якого є: об`єкт незавершеного будівництва (процент готовності становить 72%) та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, заг. площею 0,11 га, які належать на правах приватної власності [PERSON] , що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . 26.03.2019 р. між ПАТ «БАНК ФОРУМ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕСТА» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №0002/19/5, відповідно до якого ПАТ «БАНК ФОРУМ» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕСТА», а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕСТА» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 0015/08/26-CL. Разом з тим, 26.03.2019 р. між ПАТ «БАНК ФОРУМ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕСТА» було укладено Договір про відступлення прав за Договором іпотеки (іпотечними договорами), відповідно до якого ПАТ «Банк Форум» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Веста», а ТОВ Фінансова компанія «Веста» набуло права вимоги заборгованості за іпотечними договорами, в тому числі за Іпотечним договором за реєстровим номером 249. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.07.2019 р. було замінено сторону у виконавчому провадженні №5257179 по боржнику [PERSON] , що відкрите на підставі виконавчого листа №712/21907/12, а саме: стягувача ПАТ «Банк Форум» на його правонаступника ТОВ "Фінансова компанія «Веста». Постановою Закарпатського апеляційного суду від 06.11.2019 ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 05.07.2019 скасовано, заяву ТОВ "Фінансова компанія «Веста» задоволено, замінено у виконавчому провадженні №5257179, відкритому на підставі виконавчого листа №712/21907/12, виданого Ужгородським міськрайонним судом, стягувача ПАТ «Банк Форум» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Веста». Верховний Суд постановою від 18.06.2020 р. касаційну скаргу [PERSON] залишив без задоволення, ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.07.2019 та постанову Закарпатського апеляційного суду від 06.11.2019р., залишив без змін. Відповідно ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.11.2020 р. замінено вибулого стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Веста» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» у справі №712/21907/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до іпотекодавця [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором №0015/08/26-CL. 29.10.2019 р. постановою приватного виконавцем Лукеча О.В в рамках виконавчого провадження №60444604 було накладено арешт на все нерухоме майно боржника [PERSON] , а саме: об`єкт незавершеного будівництва (процент готовності становить 72%) та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, заг. площею 0,11 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , яке належить на праві приватної власності [PERSON] . Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Відповідно до статті 3 Закону України «Про іпотеку» № 898-ІУ від 05.06.2003 (в редакції, що діяла на момент укладення Іпотечного договору) іпотека виникає, зокрема, на підставі договору. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Отже, в даному випадку іпотека, що діє на підставі Іпотечного договору, виникла з моменту його нотаріального посвідчення, тобто 17.01.2008 року. Крім того, відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі порушення боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Порядок зняття арешту визначений ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої арешт з майна боржника може бути знятий за рішенням суду. Згідно з ч.2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Зважаючи на ту обставину, що накладення арешту має своїм наслідком заборону відчуження арештованого майна, порушується право іпотекодержателя, позаяк зареєстрована іпотека виникла раніше накладення арешту. Також, накладення арешту має своїм наслідком заборону на відчуження арештованого майна, чим у даному випадку порушується право іпотекодержателя, у зв`язку із невиконанням боржником зобов`язання, одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Згідно зі статтею 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до статті 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 1 Закону України «Про заставу», в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. У статті 19 Закону України «Про заставу» передбачено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. За правилом частини першої статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону: у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Отже, зареєстрована іпотека виникла раніше накладених арештів. Тому, оскільки накладення арешту на майно має наслідком заборону відчуження арештованого майна, то ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Зі змісту наведених приписів Закону України «Про іпотеку» випливає, що в разі коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно. За таких обставин, враховуючи те, що накладення обтяження у вигляді арешту, порушує права «Фінансова компанія Інвестохіллс Веста», суд вважає, що заявлені позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення шляхом припинення обтяження арешту на об`єкт незавершеного будівництва (процент готовності становить 72%) та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, заг. площею 0,11 га, які належать на правах приватної власності [PERSON] , що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270,00 грн..

Outcome: approved