Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

Позивач Кілійська районна державна адміністрація Одеської області звернулась до Кілійського районного суду Одеської області 14.12.2017 року з позовною заявою до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Обґрунтовуючи позовну заяву позивач вказує, що [PERSON] є батьком малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які виховуються в прийомній сім'ї з 2013 року, в зв'язку з тим, що мати дітей [PERSON], рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 25.09.2013 року по справі № 502/371/13-ц позбавлена батьківських прав, а батько дітей вироком Кілійського районного суду Одеської області від 13.06.2012 року по справі № 1513/1181/12 був засуджений на 6 років позбавлення волі. Після звільнення з місць позбавлення волі [PERSON] було запрошено до служби у справах дітей Кілійської райдержадміністрації, де йому були роз'яснені вимоги чинного законодавства щодо прав та обов'язків батьків по утриманню і вихованню дітей та надано перелік документів, які необхідно надати до служби у справах дітей для можливості спілкуватися з дітьми, а в подальшому повернути їх в сім'ю батька для спільного проживання. Виходячи з протоколів бесід представників Василівської сільської ради з [PERSON], жодних заходів з боку батька дітей, щодо налагодження будь - якого контакту між ним і дітьми не вживалось. Життям та здоров'ям дітей батько не цікавиться, не підтримував їх матеріально. Заяви про бажання повернути свої малолітніх дітей додому до служби у справах дітей не надходило. Як зазначає позивач, [PERSON] проживає в будинку своєї теперішньої співмешканки [PERSON], в [ADDRESS] та постійного місця роботи не має, час від часу працює по найму на сезонних сільськогосподарських роботах. Також, як вказує позивач, ухилення батька від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей спричиняє суттєву шкоду правам дітей, а також складає загрозу їх фізичному та духовному розвитку. На підставі вищезазначеного позивач просить суд: - позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] - стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі 888, 50 гривень на кожну дитину, на особовий рахунок дітей з часу подання позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Представники позивача за довіреністю [PERSON], [PERSON], надали заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечували. Прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, повторно в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за його відсутності суду не надав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечувала. На підставі письмової заяви представників позивача, прокурора, третьої особи суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 223, 247, 280ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 17.12.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області встановлено, що [PERSON] народилась [INFO], батьками записані [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 253 від 17.12.2008 року, /а. с. 12/. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 01.04.2011 року виконавчим комітетом Василівської сільської ради Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] народився [INFO], батьками записані [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 05 від 01.04.2011 року, /а. с. 11/. Вироком Кілійського районного суду Одеської області від 13.06.2012 року по справі № 1513/1181/12 [PERSON], [INFO] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 3 /трьох/ років позбавлення волі; У відповідності до ст. 71 КК України до призначеного [PERSON] цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного вироком Кілійського районного суду Одеської області від 19.07.2011 року відповідно до якого [PERSON] засуджений по ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки, та до відбуття призначити [PERSON] остаточне покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі. Строк відбуття покарання [PERSON] рахувати з 10.03.2012 року, з дня фактичного затримання, /а. с. 19-22/. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 25.09.2013 року по справі № 502/371/13-ц позовну заяву Кілійської районної державної адміністрації Одеської області задоволено частково, позбавлено [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей: -[PERSON], [INFO]; -[PERSON], [INFO], передавши неповнолітніх органу опіки та піклування Кілійській районній державній адміністрації Одеської області, /а. с. 17-18/. Розпорядженням Кілійської районної державної адміністрації № 516 від 20.11.2013 року надано [PERSON], [INFO] статус дитини, позбавленої батьківського піклування, /а. с. 13/. Розпорядженням Кілійської районної державної адміністрації № 517 від 20.11.2013 року надано [PERSON], [INFO] статус дитини, позбавленої батьківського піклування, /а. с. 16/. Розпорядженням Кілійської районної державної адміністрації № 564 від 16.12.2013 року влаштовано, згідно з укладеним договором з 18.12.2013 року на виховання та спільне проживання у прийомну сім'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають за адресою: [ADDRESS] [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мають статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Персональну відповідальність за життя, здоров'я, фізичний та психічний розвиток [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], покладено на прийомних батьків [PERSON] та [PERSON], /а. с. 14-15/. Згідно рішення виконавчого комітету Василівської сільської ради Кілійського району Одеської області № 36 від 24.11.2017 року, вирішено порушити питання щодо позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно його дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], /а. с. 2/. Актом обстеження житлово - побутових умов сім'ї від 30.10.2017 року народження встановлено, що сім'я [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS]. На момент обстеження в будинку ніхто не проживає. Будинок в аварійному стані. Дах протікає, фасад у напівзруйнованому стані, у вікнах немає скла. Мати позбавлена батьківських прав. Батько [PERSON], 1987 року народження працює по найму. Батько протягом півроку не знайшов часу зустрітися із своїми дітьми, /а. с. 5/. Протоколом бесіди з [PERSON] від 30.10.2017 року проведеною сільським головою та секретарем Василівської сільської ради Кілійського району Одеської області, встановлено, що [PERSON] звільнився з місць позбавлення волі 19.05.2017 року і після того працював на сезонних сільськогосподарських роботах. На питання сільського голови, чому він до сих пір не відвідував своїх дітей, [PERSON] відповів, що був у службі у справах дітей Кілійської РДА. Там йому порекомендували спочатку зустрітися зі своїми дітьми, поспілкуватися, у зв'язку з тим, що діти його не пам'ятають. Але він цього не зробив, так як був відсутній паспорт. Головою сільської ради рекомендовано [PERSON] наступного дня, 31.10.2017 року, з'явитися з паспортом до служби у справах дітей, тому що через два місяці після звільнення батько повинен вирішити питання спілкування з дітьми. [PERSON] пообіцяв наступного дня почати спілкування зі своїми дітьми, /а. с. 8-9/. Відповідно до протоколу бесіди з [PERSON] від 02.11.2017 року, проведеним сільським головою та секретарем Василівської сільської ради Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] з моменту звільнення з місць позбавлення волі 19.05.2017 року, жодного разу не зустрівся із своїми дітьми, які знаходяться в прийомній сім'ї після позбавлення батьківських прав їх матері [PERSON] в 2013 році. На даний час [PERSON] не проживає в своєму будинку, який знаходиться в аварійному стані, а проживає в будинку своєї теперішньої співмешканки [PERSON], по [ADDRESS]. Постійного місця роботи не має, працює по найму на сезонних сільськогосподарських роботах, /а. с. 6-7/. Довідкою за вих. № 150 твід 16.04.2018 року наданою консультативно-діагностичним поліклінічним відділенням КБУ Кілійська центральна районна лікарня встановлено, що [PERSON], [INFO] перебуває на обліку в психіатричному кабінеті Кілійської ЦРЛ з діагнозом (далі викладено мовою оригіналу): "Умственная отсталость легкой степени", /а. с. 56/. Довідкою за вих. № 161 виданими 16.04.2018 року консультативно-діагностичним поліклінічним відділення КБУ Кілійська центральна районна лікарня встановлено, що [PERSON], [INFO] на обліку у лікаря нарколога не перебуває, /а. с. 55/. Згідно висновку Василівської сільської ради Кілійського району Одеської області року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] встановлено, що родина [PERSON] з дітьми до 2013 проживала за адресою: [ADDRESS], та перебувала на обліку в службі у справах дітей райдержадміністрації як неблагополучна. 06.02.2013 року виконавчим комітетом Василівської сільської ради прийнято рішення № 5 «Про позбавлення [PERSON] батьківських прав». Малолітні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] були передані до прийомної сім'ї. Батько дітей [PERSON] з 2012 року знаходився в місцях позбавлення волі, звільнився в травні 2017 року. З моменту звільнення з місць позбавленні волі [PERSON] ні разу не зустрічався зі своїми дітьми, життям та здоров'ям дітей, їх фінансовим становищем не цікавиться, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно своїх дітей. В ході бесід 30.10.2017 року та 02.11.2017 року з сільським головою та секретарем сільради [PERSON] сказав, що зустрінеться із своїми дітьми, але до сих пір цього не зробив. Ухилення батька від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей спричиняє суттєву шкоду правам дітей, а також складає загрозу їх фізичному та духовному розвитку. На підставі вищезазначеного, рішення виконкому Василівської сільської ради від 24.11.2017 року № 36 (протокол № 11) і те, що позбавлення батьківських прав проводиться в інтересах дітей, орган опіки та піклування вважають доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], /а. с. 3-4/. Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Окремого рішення суду на підтвердження цього факту не потрібно. Ухилення батьків від виховання своїх обов'язків має місця коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних цінностей та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно Конвенції «Про права дітей», ратифіковану Верховною Радою України 27.02.1991 року, у ст. 2 зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У ст. 9, зазначеної конвенції, Україна взяла на себе зобов'язання, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. Згідно ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя Обставини справи свідчать про те, що відповідач, який є батьком дітей, фактично самоусунувся від належного утримання та виховання дітей і не бажає змінити своє ставлення до їх виховання, не вжив жодних заходів щодо догляду за дітьми, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про свідоме нехтування [PERSON] своїми батьківськими обов'язками та відповідно про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні до його неповнолітніх дітей. Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня 2018 року - 1944 гривні. На підставі вищенаведеного, суд вважає за необхідне позовну заяву в частині стягнення аліментів задовольнити в повному обсязі, а саме стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі по 972 гривень на кожну дитину. Відповідно до ст. 3 ч. 2 п. 14 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви про захист прав малолітніх та неповнолітніх осіб. Тому за правилами ст. 141 ЦПК України при винесенні рішення з відповідача належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved