Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом в якому вказала, що від шлюбу з відповідачем, укладеного 11 серпня 2001 року, та зареєстрованого Володимирівською сільською радою Якимівського району Запорізької області (згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] . яке додається) мають неповнолітнього сина [PERSON] . [INFO] . З 2006 року позивач разом однією родиною з відповідачем не проживають. Спільного бюджету не мають, спільне господарство не ведуть. На теперішній час позивачем створено іншу родину. У провадженні Якимівського районного суду на теперішній час перебуває позовна заява про розірвання шлюбу з відповідачем. Спільний з відповідачем син з моменту припинення сімейних відносин проживає з позивачем. Дитина перебуває на повному утриманні та забезпеченні позивача. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги своїй дитині. За рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 26 березня 2007 року № 2-378\\2007 з відповідача постановлено стягувати аліменти в розмірі 217 грн. та не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, однак відповідач рішення суду не виконує. У провадженні Генічеського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, за місцем проживання відповідача перебуває на виконанні вищевказаний виконавчий лист про стягнення аліментів. Заборгованість відповідача по аліментам складає 40787грн. 42 коп.. В зв`язку з чим, просить суд змінити спосіб стягнення аліментів з боржника [PERSON] на її користь з твердої грошової суми на частку від заробітку. Стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1\\3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з 16 серпня 2019 до повноліття дитини [INFO] . В судове засідання позивач та її представник не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про місце, час проведення судового засідання, про причини не явки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що від сумісного проживання у шлюбі сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Володимирівської сільської ради Якмівського району Запорізької області від 16 травня 2002 року \\а.с.9\\ Згідно виконавчого листа, виданого Якимівським районним судом Запорізької області, на підставі рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 26 березня 2007 у справі № 2-378/2007, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 217 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. \\а.с.11\\ З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"є обов`язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення або покращення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З даного приводу Верховний суд України висловив свою правову позицію у постанові від 05.02.2014 р. по справі №6-143цс13 в якій вказав: з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). За таких обставин суд дійшов висновку, що є підстави для зміни розміру аліментів встановлених рішенням суду. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved