Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог вона послалася на наступне. Сторони знаходяться в шлюбі , який зареєстрований 08 липня 2005 року актовий запис про шлюб № 3 складений виконкомом Благоєвської сільської ради Іванівського району Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. Від шлюбних відносин із відповідачем є троє малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] , [PERSON], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу призвело те, що сімейні відносини між сторонами припинені рік тому через конфлікти та непорозуміння на грунті різних поглядів на життя, втрати почуттів взаєморозуміння один до одного, що робить неможливим подальше спільне проживання однією сім'єю . Позивачка позов підтримала на позовних вимогах наполягала. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином , що підтверджується повідомленням про отримання повістки, про причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст.224 ЦПК України . Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб . Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них . Виходячи з наведеного , враховуючи , що позивачка не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем , збереження даного шлюбу суперечить її інтересам, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, беручи до уваги, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім'ї неможливо тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню . Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово „сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово „союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб , не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо один від одного, , перестали вести спільне господарство , спільне життя не склалося. Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Суд прийшов до висновку, що сім'я розпалась остаточно і поновити шлюбні відносини між позивачем та відповідачкою неможливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин суд вважає, що відкладення розгляду справи з метою примирення сторін є недоцільним. На підставі ст. 104-105, 110 СК України,

Outcome: approved