Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 0,60 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства розташовану у с. Ксаверівка Васильківського району Київської області по вул. Пенза, що була у власності [PERSON], який помер 18 жовтня 2004 року, яку після його смерті успадкувала її матер [PERSON], яка померла 17 березня 2013 року. Вказуючи на те, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка, оформити право власності на яку в порядку спадкування позивачка не має можливості в зв'язку із тим, що при зверненні до нотаріальної контори за отриманням свідоцтв про право на спадщину нотаріус видав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивач 23 грудня 2015 року подала до суду заяву про можливість слухання справи за її відсутності, позов підтримує (а.с. 135). Представник Ксаверівської сільської ради Васильківського району Київської області 23 грудня 2015 року подав до суду заяву про можливість слухання справи за його відсутності, позов визнає (а.с. 136).\~\~ Треті особи 14 грудня 2015 року подали до суду заяви про можливість слухання справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували (а.с. 23-25).\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17 березня 2013 року в с. Ксаверівка померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ОК № 272708, виданим 18 березня 2013 року виконавчим комітетом Ксаверівської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 9 (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-ЯР № 113482 виданим 29 травня 1959 року Ксаверівським сільським РАЦС, актовий запис № 17 позивачка є дочкою [PERSON] (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-БК № 257774, виданим 20 січня 1979 року Ксаверівським сільським РАЦС, актовий запис № 3 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвища на "Кот" (а.с. 10). З огляду свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 17 серпня 2005 року державним нотаріусом Гребінківської державної нотаріальної контори Київської області, [PERSON], будучи спадкоємцем за заповітом після смерті 18 жовтня 2004 року [PERSON], успадкувала земельну ділянку площею 0,60 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства розташовану у с. Ксаверівка Васильківського району Київської області по вул. Пенза, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії КВ № 4086 виданого Ксаверівською сільською радою Васильківського району Київської області 31 липня 1996 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю № 4086 (а.с. 5-6). Як вбачається із спадкової справи № 120/2005 року до майна померлого 18 жовтня 2004 року [PERSON] та спадкової справи № 128/2013 року до майна померлої 17 березня 2013 року [PERSON], позивачка є єдиним спадкоємцем за законом до майна померлої, оскільки інші діти померлої подали заяви про відмову від належних їм часток у спадщини на користь позивачки (а.с. 26-134). 09 жовтня 2015 року постановою державного нотаріуса Гребінківської державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належне після смерті [PERSON] майно в звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку на імя спадкодавця (а.с. 8). Як роз'яснено п. 10\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від, 30 травня 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування»\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5\~ст. 1268 ЦК України). Оскільки судом достовірно встановлено та підтверджується зібраними по справі доказами те, що до смерті [PERSON] набула право на земельну ділянку площею 0,60 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства розташовану у с. Ксаверівка Васильківського району Київської області по вул. Пенза в порядку спадкування після смерті 18 жовтня 2004 року її батька [PERSON], який володів даною земельною ділянкою на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії КВ № 4086, виданого йому 31 липня 1996 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 4086, інших спадкоємців першої черги не має, що підтверджується спадковими справами, реалізувати своє право на оформлення спадщини позивачка не може, в зв'язку з відмовою нотаріальної контори видати свідоцтво про право власності на спадщину за законом, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання за позивачкою права власності на спадкове нерухоме майно. Позивач просила витрати на відповідача не покладати.

Outcome: approved