Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на земельні ділянки: площею 11,20 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, та площею 0,21 га, виділену для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку по [ADDRESS], а також на житловий будинок за цією ж адресою. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що [INFO] помер її батько [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на зазначені земельні ділянки та будинок, однак які вона не може оформити на себе в нотаріальному порядку, оскільки в правовстановлюючих документах на майно є незастережні виправлення та відсутні необхідні реквізити для його дійсності. Посилаючись на те, що вона прийняла спадщину, але через зазначені обставини не може належним чином її оформити, хоча самими правовстановлюючими документами в сукупності з довідками державних установ підтверджується належність майна померлому, тому просила визнати за нею право власності на майно в порядку спадкування за законом. В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, від представника позивачки надійшла заява з проханням розглядати справу без її участі та участі позивачки, а позов задовольнити. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. [INFO] помер громадянин [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина на рухоме та нерухоме майно, в тому числі: - на земельну ділянку, площею 11,20 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, яка належала йому згідно з Державним актом серії МК № 025506, виданим 13 березня 2003 року Жовтневою районною державною адміністрацією Миколаївської області; - на земельну ділянку, площею 0,21 га, виділену для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], яка належала йому згідно з Державним актом серії МК № 08146, виданим 18 листопада 1996 року Шевченківською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області; - житловий будинок з господарчими спорудами по [ADDRESS], який належав померлому на підставі свідоцтва про право власності від 10 травня 1989 року, виданого виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачка як дочка померлого [PERSON] є спадкоємицею першої черги після його смерті. Положення ч.ч. 1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Позивачка вчасно, в передбачений законом термін звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тому вона є такою, що прийняла спадщину після смерті свого батька. Між тим, від нотаріуса вона отримали роз'яснення про неможливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку, оскільки правовстановлюючі документи не були належним чином оформлені: в свідоцтві про право власності на житловий будинок від 10 травня 1998 року та в Державному акті на земельну ділянку, площею 11,20 га, є незастережні виправлення, а в Державному акті на іншу земельну ділянку відсутній підпис посадової особи державної установи, що його видала. Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів, оформлених належним чином. Нотаріус не може прийняти для оформлення документи, які мають помилки, підчистки або описки, закреслені слова чи інші незастережні виправлення. Дійсно, в Державному акті серії МК № 08146 про право власності на земельну ділянку на земельну ділянку, площею 0,21 га, відсутній підпис голови сільської ради, а в Державному акті серії МК № 025508 на іншу земельну ділянку одиниця виміру площі ділянки записана нечітко. Також, в свідоцтві про право власності на житловий будинок від 10 травня 1989 року в написанні по-батькові власника є виправлення, яке не завірене. В той же час, факт належності земельних ділянок померлому [PERSON], окрім самих Державних актів, також підтверджується витягами з нормативної грошової оцінки ділянок від 29 листопада та 18 грудня 2013 року, складеними відділом Держземагенства у Жовтневому районі Миколаївської області, а також довідкою цієї установи від 13 листопада 2013 року (а.с. 15, 18, 19). Належність [PERSON] будинку підтверджується як самим свідоцтвом про право власності, так і довідкою комунального підприємства "Миколаївське БТІ" від 19 квітня 2013 року, а також довідкою Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 9 квітня 2013 року (а.с. 14, 16,17). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що вказане майно належало [PERSON] і після його смерті воно входить до складу спадщини та повинно перейти у власність до спадкоємців, тобто до позивачки у справі, яка є його єдиною спадкоємицею першої черги. Інших спадкоємців цієї ж черги, що прийняли спадщину судом не встановлено. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, вона не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на нерухомість в порядку спадкування за законом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved