Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

Представник позивачів звернулася до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] ,\~ [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. В обгрунтування своїх вимог представник позивачів зазначила, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить по 1/4 частині житлового будинку [ADDRESS] . Земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га. по [ADDRESS] на підставі рішення виконавчого комітету Зарубинецької сільської Ради народних депутатів № 27 від 29.10.1993 було передано у приватну власність [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачка [PERSON] та відповідачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] , прийняли спадщину та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачі позбавлені можливості в позасудовому порядку визнати право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на якій розташований належний їм житловий будинок, оскільки вказана ділянка була передана у приватну власність [PERSON] , який помер. Враховуючи вищевикладене, позивачі просять визнати за ними право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га., розташовану по [ADDRESS] по 1/4 частині за кожним. У судове засідання позивачі та їх представник не з`явилися, направили на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують повністю. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, направили на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, зазначили, що позовні вимоги визнають повністю, проти задоволення позову не заперечують. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав: Дослідивши матеріали справи суд встановив, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить по 1/4 частині житлового будинку [ADDRESS] . Вказане підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло та копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 18,19,20,21,22). Земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га. по [ADDRESS] на підставі рішення виконавчого комітету Зарубинецької сільської Ради народних депутатів № 27 від 29.10.1993 було передано у приватну власність [PERSON] (а.с. 23,24,25). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 27). Позивачка [PERSON] та відповідачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] , прийняли спадщину та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 13,15,16,17,28). Пунктом 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. У відповідності з ч.1ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частиною першою ст. 377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Частиною 4 ст. 120 ЗК України визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до п. «е» ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. Враховуючи викладене та те, що позивачі набули права власності на житловий будинок, однак не мають можливості в позасудовому порядку визнати право власності на земельну ділянку, на якій він розташований, враховуючи визнання позову відповідачами, суд задовольняє позов. Враховуючи клопотання позивачів суд не стягує з відповідачів судові витрати на їх користь.

Outcome: approved