Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ПАТ СК «Країна» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № УА\\104496. 07.10.2015року в м. Києві, сталося ДТП за участю транспортних засобів « Опель», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та « Фольцваген» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 11.01.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та провадження закрито у зв'язку з закінченням строків, передбачених ст..38 КпАП України. 08.10.2015. до позивача звернувся [PERSON] із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Позивачем на підставі страхового акту № 36/37299/2.1.5.1 здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 11 465,00гривень. Відповідно до рахунку про оплату № 76 від 02.11.2015р. вартість ремонту автомобіля « Опель» д.н.з. [NUMBER] склала 15 105,00гривень. Під час дослідження страхового випадку, стало відомо, що цивільно- правової відповідальності відповідача, як водія автомобіля « Фольцваген» д.н.з. [NUMBER] була застрахована в ПАТ СК « Країна» за полісом АІ/3359237. За таких обставин, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 11 465,00грн. на відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вирішити питання про розподіл судових витрат. Від позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ СК «Країна» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № УА\\104496.(а.с. 10-11) Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 11.01.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та провадження закрито у зв'язку з закінченням строків, передбачених ст..38 КпАП України. Згідно з ч.5 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенняи суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участь у справі, в якій такі обставини були встановлені. Таким чином, особою, винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 07.10.2015 року за участю вищенаведених автомобілів, є водій [PERSON] Статтею 8 Закону України «Про страхування» визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У відповідності до положень ч.1 ст.990 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.25 Закону України "Про страхування" страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт складається страховиком у формі, яка ним встановлюється. Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 Цивільного кодексу України та п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Позивачем на підставі страхового акту № 36/37299/2.1.5.1 здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 11 465,00гривень. За таких обставин, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 11465,00грн. на відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вирішити питання про розподіл судових витрат. Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд доходить висновку про задоволення позову та вирішує стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті страхового відшкодування у сумі 11465,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1378,00 грн.

Outcome: approved