Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 02.03.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки відповідач [PERSON] в порушення умов договору щомісячне погашення кредиту та сплату відсотків не здійснював, тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість на загальну суму 13080,75 грн., з яких 4583,94 грн. заборгованість за тілом кредиту, 4583,94 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 6856,81 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 1640,00 грн. нарахована пеня, а також судові витрати по справі. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України відповідач відзив щодо позову не подав. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, 02.03.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до розрахунку, заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором, станом на 08.04.2021 року складає 13080,75 грн., з яких 4583,94 грн. заборгованість за тілом кредиту, 4583,94 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 6856,81 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 1640,00 грн. нарахована пеня. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на встановлених умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до ч. 1 ст. 12 та ч.ч. 3, 4 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Правильність проведення позивачем розрахунку заборгованості по кредиту відповідачем належними та допустимими доказами не спростована. На спростування розрахунку заборгованості, наданого АТ КБ "Приватбанк", відповідач відзиву відносно позову до суду не подала. Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримав згідно кредитного договору кредитний ліміт, однак вчасно його не повернув, тому позов АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості на загальну суму 11440,75 гривень є підставним і підлягає до задоволення. Судові витрати по справі відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved