Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, треті особи: Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради в особі Управління служби у справах дітей Маріупольської міської ради, Служба у справах дітей Болградської райдержадміністрації, посилаючись на те, що з 21 липня 2017 року по 17 жовтня 2018 року вони з відповідачем перебували у шлюбі, від якого [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Сімейні відносини між ними фактично припинилися восени 2017 року, одразу після народження доньки, через різні погляди на життя, сварки, непорозуміння, утримувати та приділяти увагу дитині, сім`ї, і з того часу проживають окремо, стосунків не підтримують. Спільне господарство не ведеться. Донька проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. З листопада 2017 року відповідач жодного разу не відвідав дитину, не поцікавився про її існування, жодної матеріальної чи моральної допомоги їй та дитині не надав. Тобто повністю самоусунувся від виховання дитини, до якого так і не приступив після її народження. Просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] на розгляд справи не з`явилася про день та час розгляду справи повідомлений належним чином в установленому законом порядку. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Просив позов задовольнити.Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином в установленому законом порядку. Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради в особі Управління служби у справах дітей Маріупольської міської ради до суду не з`явився, надав до суду про розгляд справи за його відсутності, при ухваленні рішення просив максимально врахувати інтереси неповнолітньої дитини. Представник третьої особи - Служба у справах дітей Болградської райдержадміністрації до суду не з`явився, надав до суду про розгляд справи за його відсутності, при ухваленні рішення просив максимально врахувати інтереси неповнолітньої дитини. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він є батьком позивачки [PERSON] відповідач [PERSON] є батьком його внучки, в 2017 році він поїхав на заробітки і з того часу жодного разу не відвідав доньку, матеріальної чи моральної допомоги дитині не надавав і не надає, вихованням доньки не займається. Свідок [PERSON] пояснила суду, що позивачка є племінницею її чоловіка, в 2017 році [PERSON] вийшла заміж за відповідача, потім він через деякий час поїхав на заробітки. З початку спілкувались по скайпу, а потім зовсім перестали спілкуватись. Доньку не відвідує, не цікавиться її життям, матеріальної допомоги не надає. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 21 липня 2017 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] 21 липня 2017 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 233. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Від сумісного проживання сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Лівобережним районним у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 752. Як вбачається з копії рішення Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 17 жовтня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. З довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої Лівобережним районним відділом надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 06 жовтня 2017 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 06 жовтня 2017 року. Характеристика за місцем мешкання, видана Лівобережним ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області свідчить про те, що за час проживання на території обслуговування ПС № 22 Лівобережного ВП [PERSON] зарекомендувала себе з позитивного боку, спиртні напої не вживає, публічний порядок не порушує, у вживанні наркотичних речовин помічена не була, зв`язки із особами схильними до скоєння злочинів та правопорушень не підтримує, на обліку в Лівобережному ВП не перебуває. З довідки про доходи, виданої ТОВ «Сервіс Маш» 06 травня 2019 року вбачається, що [PERSON] працює у ТОВ «Сервіс Маш» на посаді помічника капітана, загальна сума доходу за період з 26 березня 2019 року по 30 квітня 2019 року становить 5160 гривень. З довідки про доходи, виданої 15 травня 2019 року ФОП [PERSON] вбачається, що [PERSON] працює за сумісництвом в з 21 листопада 2018 року по теперішній час у ФОП [PERSON] на посаді продавець - касир, загальна сума доходу за період з листопада 2018 року по квітень 2019 року без урахування аліментів становить 8904,90 гривень. З довідок КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7» та КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м.Маріуполя» вбачається, що [PERSON] не зверталася за психіатричною допомогою до закладу, відомостей про надання їй психіатричної допомоги у інших закладах немає. На диспансерному обліку в диспансері не перебуває. З інформації наданої КНП «Центру первинної медико-санітарної допомоги № 5 м.Маріуполя» Маріупольської міської ради вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , дитячий колектив не відвідує. На прийом до лікаря з дитиною приходить або мати [PERSON] , або бабуся [PERSON] . Батько дитини [PERSON] з дитиною дитячу амбулаторію не відвідує. Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої КСН «Первомайський» 06 травня 2019 року вбачається, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані та мешкають [PERSON] разом з донькою [PERSON] , [INFO] . З акту обстеження умов проживання, складеного Службою у справах дітей по Лівобережному району управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради 23 липня 2019 року, вбачається, що в будинку [ADDRESS] для дитини створені всі належні умови для гармонічного розвитку, навчання та виховання. Згідно заяви, посвідченої приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області від 17 квітня 2019 року, [PERSON] надав згоду на позбавлення його батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] [INFO] . За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У даному випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки (один з батьків) повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України, держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. Згідно зі статтею 9 Конвенції ООН Про права дитини, держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду буде встановлено, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Згідно зі ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Аналіз досліджених судом доказів свідчить, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, діє всупереч інтересам та потребам своєї доньки [PERSON] . Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Виходячи з інтересів дитини, обставин, що були встановлені в судовому засіданні, приймаючи до уваги, що дитина не проживає з батьком і він не опікується її долею, з дитиною не спілкується, не цікавиться її життям, дитина не отримує від нього тепла та батьківської турботи, що свідчить про невиконання ним своїх батьківських обов`язків, суд вважає за можливе позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved