Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

Позивач Київський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення грошових коштів в сумі 11 827,40 грн. Вимоги позову обґрунтовує тим, що 19.05.2020 відповідач звернувся до Деснянської РФ КМЦЗ із заявою про надання йому статусу безробітного та, відповідно, наказом № НТ200520 від 20.05.2020 відповідачу надано статус, у зв`язку з чим його було ознайомлено з правами та обов"язками зареєстрованого безробітного та призначено допомогу по безробіттю з 20.05.2020 по 14.05.2021, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу. При здійсненні обміну даними про особу з Пенсійним фондом України, Деснянським РФ КМЗЦ виявлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «ЛЕРСЕН ЛТД», у зв`язку з чим позивачем 30.10.2020 складено акт № 2476 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат, згідно якого [PERSON] перебував в трудових відносинах з ТОВ «ЛАРСЕН ЛТД» з 15.07.2020 по 11.09.2020 та звільнений за згодою сторін. Таким чином, відповідно до вимог законодавства, з 15.07.2020 відповідач належав до зайнятого населення, але не повідомив про працевлаштування Деснянському РФ КМЗЦ у період перебування на обліку. Згідно наказу від 12.11.2020 за №НТ20112 прийнято рішення щодо повернення [PERSON] , нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення у розмірі 11 827,40 за період з 18.08.2020 по 29.10.2020. [PERSON] надіслано лист від 12.11.2020 з пропозицією повернення в добровільному порядку грошових коштів, однак останній не відреагував та не повернув кошти на день подання позову. Враховуючи вищевикладене позивач просить стягнути з [PERSON] кошти в сумі 11 827,40 грн. та сплачений судовий збір. 10.02.2021 ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Сторони, в передбачений ч. 7 ст. 279 ЦПК України строк, не звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Строк, визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України, для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому останній належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді, за зареєстрованим місцем проживання. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що сторона позивача не заперечувала щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, про що свідчить прохальна частини позову, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 19.05.2020 через скриньку кореспонденції подав до Деснянської РФ КМЦЗ заяву про отримання статусу безробітного. Відповідно до Наказу № НТ200520 від 20.05.2020 відповідачу надано статус безробітного, у зв`язку з чим його було ознайомлено з правами та обов"язками зареєстрованого безробітного та призначено допомогу по безробіттю з 20.05.2020 по 14.05.2021, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про зайнятість населення» (далі по тексту Закон) здійснено обмін даними про особу з Пенсійним фондом України, Деснянським РФ КМЗЦ виявлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «ЛЕРСЕН ЛТД», у зв`язку з чим позивачем 30.10.2020 складено акт № 2476 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону, згідно якого [PERSON] перебував в трудових віносинах з ТОВ «ЛАРСЕН ЛТД» з 15.07.2020 по 11.09.2020 та звільнений за згодою сторін згідно з п. 1 ст.36 КЗпП України. Таким чином, з 15.07.2020 відповідач належав до зайнятого населення, але не повідомив про працевлаштування Деснянському РФ КМЗЦ у період перебування на обліку. Деснянською РФ КМЗЦ від 12.11.2020 видано наказ за № НТ20112, відповідно до якого прийнято рішення щодо повернення [PERSON] нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення у розмірі 11 827,40 грн., яке складається з допомоги по безробіттю за період з 18.08.2020 по 29.10.2020. З метою врегулювання спору, Деснянським РФ КМЗЦ [PERSON] надіслано лист від 12.11.2020 № 262.5-7494/20 з пропозицією повернення в добровільному порядку грошових коштів, однак останній не відреагував та не повернув кошти на день подання позову. Відповідно до п. 18 ч.2 ст.22 ЗУ «Про зайнятість населення», Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації від 13 лютого 2009 року №60/62 та постановою правління Пенсійного Фонду України від 13 лютого 2009 року №7-1, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 року № 232/16248 центрами зайнятості проводяться розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення. Для проведення зазначених розслідувань центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою адміністрацією України та. Пенсійним фондом України, шляхом обміну інформацією про отримані особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні, доходи від провадження підприємницької діяльності, виконання робіт за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, під час роботи за кордоном, виконання робіт (надання послуг) за цивільно - правовими договорами, ведення особистого селянського господарства, отримання пенсії. Обмін інформацією здійснюється між Державним центром зайнятості, ДПА України та ПФУ, як центральними органами виконавчої влади. Даний обмін інформацією здійснюється з метою перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та визначення розміру матеріального забезпечення. Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводить розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників. Згідно з ч.1 ст. 4 ЗУ «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Як підтверджується наявними у справі доказами, відповідач порушив вимоги ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», перебуваючи у статусі безробітної особи, яка отримує соціальну допомогу на випадок безробіття, не повідомив позивача про факт забезпечення себе роботою самостійно, а саме перебував у трудових відносинах з ТОВ «ЛАРСЕН ЛТД» з 15.07.2020 року по 11.09.2020 року, що було підставою для припинення реєстрації відповідача як безробітного. Згідно ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.ст. 76-83, 174,191 ЦПК України та не подав до суду відзиву на вимоги позивача та доказів на їх спростування. Оскільки на момент отримання допомоги по безробіттю у період з 15.07.2020 до 11.09.2020 відповідач перебував в трудових відносинах, при цьому не повідомив позивача про дану обставину,суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 102 грн.

Outcome: approved