Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вони є батьками [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляться від виконання своїх батьківських обов'язків щодо утримання дитини, а домовленості щодо його участі в утриманні доньки між ними не досягнуто. Оскільки права та обов'язки батьків по утриманню неповнолітньої дитини є рівними за законом, а відповідач має мінливий та нерегулярний дохід, просила стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 530 гривень, що відповідатиме 1/2 частині встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, який з 01 липня 2014 року становить 1 059 гривень. Позивачка, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, надавши суду письмову заяву (а.с.18), за якою прохала розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала їх задовольнити, а в разі неявки відповідача не заперечувала проти розгляду справи в його відсутність в порядку заочного провадження. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.17), у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, як не надав і заперечень проти позову та доказів, які їх обґрунтовують. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за згодою позивачки в порядку заочного провадження по наявних у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] є матір'ю, а [PERSON] - батьком [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка згідно довідки Військової сільської ради від 07 липня 2014 року проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.7), а відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини позивачці не надає, хоча зобов'язаний це робити, при цьому будь-якої домовленості щодо утримання спільної дитини між сторонами не досягнуто. З урахуванням зазначеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в примусовому порядку відповідно до вимог ст.184 Сімейного кодексу України у твердій грошовій сумі, оскільки він не має постійного місця роботи та має мінливий, нерегулярний дохід, а участь в утриманні доньки без судового рішення не приймає. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує матеріальне становище платника аліментів, який в даний час за станом здоров'я є працездатним, але не має постійного місця роботи і прибутків від офіційної трудової діяльності, стан здоров'я як неповнолітньої дитини, так і платника аліментів та вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 530 гривень 00 копійок щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що за розміром відповідатиме участі відповідача у матеріальному забезпеченні дитини на рівні 1/2 частини встановленого Законом України "Про державний бюджет України на 2014 рік" прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров'я як відносно дитини, так і відносно платника аліментів, витрат позивачки на утримання доньки сторонами суду не надано, а наявності інших утриманців у відповідача судом не встановлено. Крім цього, в зв'язку з задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved