overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

У квітні 2014 року до суду Жовтневого району міста Харкова звернувся з позовом до [PERSON] та просив ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ними. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюб з відповідачем зареєстровано 25 листопада 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 2791. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, внаслідок отриманої влітку 2013 року травми, він став інвалідом 1 групи, дружина забрала дитину та залишила його, оскільки вважала, що подальше життя з ним неможливе. Шлюбно-сімейні стосунки з того часу припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Спір про майно відсутній. Як зазначив позивач, їх сім'я розпалась і поновленню не підлягає, в зв'язку з чим просить розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, відповідно до якої просить провести розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. У відповідності до ст. 224 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 25 листопада 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 2791, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 10). Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.3). Шлюбно-сімейні стосунки припинені з літа 2013 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, сім"я розпалась та поновлена бути не може. На даний час спір про майно відсутній. Сторони вважають, що сім"я розпалася та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Враховуючи те, що сторони спільного господарства не ведуть, не мають намір відновлювати сім'ю, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї не можливо, шлюб між ними має бути розірваний. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Як вбачається із виписку з акту огляду МСЕК від 11.10.2013 року [PERSON] є інвалідом 1 групи з 08.10.2013 року (а.с. 4), тому з відповідача підлягає стягненню на корить держави судовий збір у сумі 243,60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

У квітні 2014 року до суду Жовтневого району міста Харкова звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] та просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ними. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюб з відповідачем зареєстровано 02 липня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції, актовий запис № 177. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Протягом перших років подружнього життя у сім'ї було порозуміння та взаємна повага, однак потім у зв'язку із соціально обумовленими негараздами, неспроможністю чоловіка матеріально забезпечити сім'ю, стали виникати сварки, вони сталі чужі один одному, втратили почуття любові та поваги, внаслідок чого подальше спільне життя та збереження родини неможливо. Шлюбно-сімейні стосунки припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Спору про поділ спільного майна не має. Як зазначила позивач, їх сім'я розпалась і поновленню не підлягає, в зв'язку з чим просить розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивач не з'явилася, через канцелярію суду надійшла заява позивача, відповідно до якої просить провести розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Також надала суду розписку відповідача про отримання повістки про виклик до суду. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримала у повному обсязі, також просила долучити до справи заяву відповідача, відповідно до якої він проти позову не заперечує, просить розглядати справу у його відсутність у зв'язку із працевлаштуванням у Росії. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 02 липня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції, актовий запис № 177, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 10). Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.8). Шлюбно-сімейні стосунки припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, сім"я розпалась та поновлена бути не може. Спір про майно відсутній. Сторони вважають, що сім"я розпалася та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Враховуючи те, що сторони спільного господарства не ведуть, не мають намір відновлювати сім'ю, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї не можливо, шлюб між ними має бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

У квітні 2014 року до суду Жовтневого району міста Харкова звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] та просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ними. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюб з відповідачем зареєстровано 04 травня 2007 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 233. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони не змоги створити гарне подружжя, тому що мають різні погляди на життя, тому подальше спільне життя та збереження родини неможливе. Шлюбно-сімейні стосунки припинили, спільне господарство не ведуть. Дійшли взаємної згоди, що після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з нею. Спір про майно відсутній. З питань щодо утримання дитини спору не має, кошти будуть утримуватися за рішенням суду. Як зазначила позивач, їх сім'я розпалась і поновленню не підлягає, в зв'язку з чим просить розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивач з'явилася, однак надала суду заяву, відповідно до якої просить провести розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання з'явився, однак надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, проти позову не заперечує, просить задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 04 травня 2007 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 233, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Шлюбно-сімейні стосунки припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, сім"я розпалась та поновлена бути не може. Спір про майно відсутній. Сторони вважають, що сім"я розпалася та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Враховуючи те, що сторони спільного господарства не ведуть, не мають намір відновлювати сім'ю, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї не можливо, шлюб між ними має бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

У квітні 2014 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "РАДИКАЛ БАНК " про стягнення с [PERSON] боргу за кредитним договором. В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що між ними та відповідачем 13 травня 2013 року укладено кредитний договір № 6837/1-980, за яким остання отримала кредит у розмірі 30 000,00 грн. з остаточним терміном повернення кредиту 13 травня 2015 року. Позивач виконав свої зобов'язання. Відповідач зобов'язання по кредитному договору не виконала, тому сума заборгованості станом на 13 травня 2014 року становить 28 661,13 грн. , яку позивачі просять стягнути з відповідача, а також суму сплаченого судового збору 286,61 грн. Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує,не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з»явилась, направила до суду письмову заяву, в якій позов визнає в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 травня 2013 року між позивачем і відповідачем укладено кредитний договір № 6837/1-980 (а.с. 7-13), згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 30 000 гривень. В порушення умов кредитного договору відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання та не повернув кредит, відсотки за користування ним, пеню у передбачені договором строки , в зв'язку з чим станом на 02 квітня 2014 року у відповідача виникла заборгованість у сумі 28 661,13 гривень (а.с. 59-63). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Також зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Частина 2 ст. 1050 ЦК України говорить, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів відповідно до вимог закону. Оскільки умови кредитного договору виконані не були та відповідач не виконав договірні зобов'язання щодо належного та вчасного погашення кредиту, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» заборгованості в сумі 28 661 грн. 13 коп. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 286 грн. 61 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

У квітні 2014 року орган опіки та піклування Мукачівської райдержадміністрації звернувся в суд з позовом про позбавлення [PERSON], [PERSON] батьківських прав, вказуючи на те, що останні являються батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], але ніякої участі у їх вихованні та утриманні не приймають, матеріальної допомоги на їх утримання не надають, не проявляють батьківської турботи, не спілкується з ними, свідомо ухиляється від виконання своїх юридичних обов"язків по вихованню та утриманню дітей. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явилися, про причини неявки суд не повідомили. Прокурор Щерецька К.В. та представник Чинадіївський дошкільний навчальний заклад інтернатного типу Закарпатської області Райко П.П. в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог органу опіки та піклування Мукачівської райдержадміністрації та необхідності їх задоволення, виходячи із слідуючого. Свідоцтвами про народження серії [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] стверджується, що батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] являються [PERSON], [PERSON], відповідачі по справі. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 21 вересня 2010 ркоу від [PERSON], [PERSON] відібрано малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] без позбавлення батьківських прав. стр. 2 із 2 Орган опіки та піклування Мукачівської райдержадміністрації у своєму висновку №02-26/218 від 07.03.2014 року вважає за доцільне позбавити батьківських [PERSON] та [PERSON] по відношенню до неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. За інформацією Ракошинської сільської ради Мукчаівського району від 11.02.2014 року за результатами обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] поставлено питання про позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON] Рішенням виконавчого комітету Ракошинської сільської ради Мукчаівського району №1 від 31.01.2014 року визнано за доцільне позбавити [PERSON], [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], що перебувають на повному державному утриманні в Чинадіївському дитячому будинку та [PERSON], що знаходиться на в Обласному будинку дитини. У відповідності до ст. 164 Сімейного кодексу України батько або мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. З урахування наведеного, суд приходить до висновку, що органом опіки та піклування Мукачівської райдержадміністрації в судовому засіданні доведено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню та утриманню своїх дітей, а тому вимоги про позбавлення їх батьківських прав підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

У квітні 2014 року ПАТ КБ "Приват Банк" звернулося до суду з позовом до відповідача - [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 21316,59 грн. за кредитним договором № б/н від 12.12.2007 року та судових витрат. В обґрунтування позову вказує на те, що відповідач отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку з цим має заборгованість до стягнення в розмірі 21316,59 грн.. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що сплатила позивачу 5000 грн.. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 12.12.2007 року між позивачем та [PERSON] укладено договір, відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 5000,00 грн., шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту в обмін на зобов'язання по поверненню кредиту, сплати процентів в розмірі 3,5% на місяць на залишок заборгованості. Даний договір укладений за заявою відповідача, в якій вона висловила бажання оформити кредит на своє ім'я, а також вона ознайомилася з умовами та правилами надання батьківських послуг, тарифами ПриватБанка. Відповідно до наданого розрахунку, станом на 03.04.2014 року загальна заборгованість по кредитному договору за невиконання умов договору складає 21316,59 грн.(а.с.8-11). Згідно із статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. В договорі, укладеному між сторонами, зазначені всі істотні умови, які сторони досягли під час укладання кредитного договору. Згідно з ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов'язки виникають на підставі договору або правочину. Відповідно до частин 1,2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Боржник звільняється від відповідальності лише в тому випадку, коли доведе відсутність свої вини у порушенні зобов'язання. Відповідач таких доказів суду не надала. Крім того відповідач у судовому засіданні пояснила, що позивач повідомляв її про необхідність сплати коштів по умовах договору. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути вказану заборгованість. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача стягуються судові витрати в належному розмірі на користь позивача у сумі 243,60 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

У квітні 2014 року ПАТ КБ "Приват Банк" звернулося до суду з позовом до відповідача - [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 86083,30 грн. за кредитним договором № б/н від 19.02.2013 року та судових витрат. В обґрунтування позову вказує на те, що відповідач отримала кредит у розмірі 76910,77 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Узв'язку з цим має заборгованість до стягнення в розмірі 86083,30 грн.. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про причини неявки не повідомила. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 19.02.2013 року між позивачем та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої відповідач отримала кредит в сумі 76910,77 грн., шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту в обмін на зобов'язання по поверненню кредиту, сплати процентів в розмірі 1,5% на місяць на залишок заборгованості. Даний договір укладений за заявою відповідача, в якій вона висловила бажання оформити кредит на своє ім'я, а також вона ознайомилася з умовами та правилами надання батьківських послуг, тарифами ПриватБанка. Відповідно до наданого розрахунку, станом на 25.03.2014 року загальна заборгованість по кредитному договору за невиконання умов договору складає 86083,30 грн.(а.с.5). Згідно із статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. В договорі, укладеному між сторонами, зазначені всі істотні умови, які сторони досягли під час укладання кредитного договору. Згідно з ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов'язки виникають на підставі договору або правочину. Відповідно до частин 1,2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Боржник звільняється від відповідальності лише в тому випадку, коли доведе відсутність свої вини у порушенні зобов'язання. Відповідач таких доказів суду не надала. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути вказану заборгованість. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача стягуються судові витрати в належному розмірі на користь позивача у сумі 860,83 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

У квітні 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтувавши свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем у них народилася дитина - син [PERSON] [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку відповідач не надає. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини усіх її видів доходів, щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.23). Оскільки наслідки ст. 224 ЦПК України зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи у суді повідомлявся належним чином, що підтверджується телефонограмами (а.с.18,20), у відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з наданої копії свідоцтва про народження дитини, відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.4). На теперішній час дитина знаходиться на утриманні матері - позивача по справі, що підтверджується довідкою від 13.03.2014 року, наданою ПП "Навигатор" [PERSON] Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свої неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, у зв'язку з чим суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного, та

Outcome: approved