Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом посилається на те, що від зареєстрованого шлюбу із відповідачем [INFO] народилася донька [PERSON]. На протязі останніх місяців вона спільно із чоловіком не проживає, донька перебуває повністю на її утриманні, а відповідач ухиляється від виконання батьківського обов»язку у частині матеріального забезпечення дитини, хоча є працездатним та фізично здоровим, інших утриманців не має. В зв»язку з виниклими обставинами, просить суд стягувати із відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 грн. щомісячно, оскільки сама не взмозі матеріально забезпечити її потреби, оскільки на даний час не працює, займається вихованням дитини та веде домашнє господарство. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач проти задоволення позову не заперечив, однак вказав, що розмір аліментів, який просить позивачка, змоги сплачувати не має, оскільки має нерегулярний дохід. На даний час офіційно не працевлаштований, на його утриманні перебуває матір інвалід ІІ групи. Згідний сплачувати щомісячно на утримання дитини по 500 грн., крім того вказав, що добровільно буде купувати необхідний дитині одяг та все необхідне для нормального її розвитку. Позивачка погодилася на часткове зменшення заявленого розміру аліментів. Вивчивши та дослідивши подані докази, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому підлягаючими до задоволення, виходячи із наступного. Як встановлено судом сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 січня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого виконавчим комітетом П»ядицької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2. У шлюбі в них народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 30 червня 2015 року, де у графі «батьки» зазначено сторін по справі. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини ,що мають істотне значення . Задовольняючи позовні вимоги суд враховує тяжкість матеріального становища відповідача, відсутність постійного місця праці, те, що на утриманні знаходиться мати інвалід ІІ групи, а також бере до уваги, що позивачка погодилася на зменшення суми розміру аліментів, яку запропонував відповідач, тому вважає за можливе позовні вимоги задоволити частково. На підставі наведеного та ст. 3 ЦК України, ст. ст. 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved