Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 31.01.2008 третя особа 31.01.2008 отримала кредит у розмірі 71697,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15.48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.01.2015. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором банк і третя особа 31.01.2008 уклали договір застави рухомого майна, згідно з яким [PERSON] надала в заставу автомобіль марки MAPLE C51 SMA 7151, рік випуску: 2007, тип ТЗ: Легковий сєдан, №кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], який належить їй на праві власності. Постановою б/н від 25.01.2010 ВДВС Києво - Святошинського РУЮ накладено арешт на все майно, що належить [PERSON]. Постанова б/н від 13.02.2010 накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], а саме на автомобіль марки MAPLE C51 SMA 7151, рік випуску: 2007, тип ТЗ: Легковий сєдан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Оскільки право застави у позивача виникло 31.01.2008, а накладення арешту на майно було винесено 25.01.2010 та 13.02.2010, тобто пізніше ніж було укладено договір застави, а перебування під арештом автомобіля , який належить на праві власності [PERSON], перешкоджає позивачу виконати рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська віл 16.03.2012 р. та задовольнити свої вимоги за рахунок вищезгаданого предмету застави, просив звільнити заставне майно з-під арешту автомобіль марки MAPLE C51 SMA 7151, рік випуску: 2007, тип ТЗ: Легковий сєдан, №кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON], накладеного постановою б/н від 25.01.2010 року ВДВС Києво-Святошинського РУЮ. Звільнити заставне майно з-під арешту, а саме спірного автомобіля , накладеного постановою б/н від 13.02.2010 року ВДВС Києво-Святошинського РУЮ. Зобов»язти Відділ державної виконавчої служби Києво-Святошинського РУЮ ухвалити постанови про зняття арешту з автомобіля марки MAPLE C51 SMA 7151, рік випуску: 2007, тип ТЗ: Легковий сєдан, №кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, своїх заперечень проти позову не надав. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа в судове засідання не з»явилась, про день слухання справи повідомлялась. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № КЗV0АN04180146 від 31.01.2008 [PERSON] 31.01.2008 отримала кредит у розмірі 71697,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15, 48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.01.2015. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач і [PERSON] 31.01.2008 уклали договір застави рухомого майна, згідно з яким [PERSON] надала в заставу автомобіль марки MAPLE C51 SMA 7151, рік випуску: 2007, тип ТЗ: Легковий сєдан, №кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], який їй належить на праві власності. Постановою б/н від 13.02.2010 року ВДВС Києво - Святошинського РУЮ накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], а саме на автомобіль марки MAPLE C51 SMA 7151, рік випуску: 2007, тип ТЗ: Легковий сєдан, №кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Оскільки право застави у ПАТ КБ "ПриватБанк" виникло 31.01.2008 року, а накладення арешту на майно було винесено 25.01.2010 та 13.02.2010, тобто пізніше ніж було укладено договір застави, суд вважає, що є підстави для звільнення з-під арешту автомобіля, який належить на праві власності [PERSON]. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржнком (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, нустойки. відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із пред»явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Проте наявність накладеного арешту на предмет застави та заборона його відчуження порушує законне право заставодержателя на переважне, перед іншими кредиторами, праве задоволення своїх вимог за рахунок предемету застави. Відповідно до п.7 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом. Відповідно до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про знаяття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі) якому була надіслана для виконання постанова про накладенння арешту на майно боржника. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Згідно ст.. 88 ЦПК України, суд, судові витрати покладає на відповідача. Враховуючи наведене на підставі ст.ст. 572, 589 ЦК України, ЗУ «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved