Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначила, що з липня 2002 року по березень 2004 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який мешкає з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач не приймає участі у вихованні сина, не виконує своїх батьківських обов'язків. Ухилення батька дитини від виконання своїх обов'язків виражається у тому, що він не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, не цікавиться успіхами сина, його уподобаннями, не інтересується і не проявляє турботи про підготовку дитини до самостійного життя, зокрема: не забезпечує нормального необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною взагалі. Позивачка просить суд ухвалити рішення про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що з відповідачем вона розійшлися, коли дитині виповнилося 2 тижні. Відповідач не знає навіть, коли у сина день народження. Син не знає як виглядає його батько. У минулому році вони хотіли поїхати з дитиною у Туреччину, вона знайшла відповідача та вони разом з сином прийшли до нього просити його дати дозвіл на виїзд. Відповідач дозволу на виїзд дитини не дав, розмовляв з ними через ледь відчинені двері. Відповідача із сином нічого не пов'язує, одинадцять років відповідач з сином не бачиться, не приймає участі у вихованні сина. Шлюб з відповідачем вони розірвали у 2004 році. З моменту розірвання шлюбу відповідач з сином не спілкується, не цікавиться його життям та здоров'єм. Відповідач навіть не знає, де син мешкає та номер його телефону. Представник позивача - [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позові, та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON], повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, однак був присутній на попередньому судовому засіданні та надав пояснення щодо позовних вимог. Позовні вимоги відповідач не визнав та суду пояснив, що відповідачка приходить до нього завжди зі скандалами та просить гроші. Він сплачує позивачці аліменти відповідно до закону, більше ніяких грошей він позивачці давати не буде. З сином він не спілкується 11 років, оскільки позивачка мешкає з іншим чоловіком та просила, щоб у дитини був один батько, тому він не бажав втручатися у виховання сина. До органу опіки з заявою про встановлення часу побачень з дитиною він не звертався, оскільки не мав на це часу. Представник органу опіки та піклування Краматорської міської ради Чибор Н.Д. у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала та суду пояснила, що оскільки батько самоусунувся від виховання дитини, з дитиною не спілкується, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав. До органу опіки відповідач не звертався з заявою про встановлення часу побачень з дитиною. Прокурор Нєженець М.Є. проти задоволення позову не заперечував. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює вчителем ЗОШ №9 м.Краматорська та є класним керівником неповнолітнього [PERSON]. Батько дитини ніколи не відвідував батьківських зборів, не цікавився дитиною, до школи не приходив, ніколи вона з ним не спілкувалася та не бачила його в обличчя. Спілкується тільки з мамою дитини, яка дбає про його навчання. Давид ніколи про батька не розповідав, тільки про мати. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є подругою позивачки, їх діти навчаються в одному класі з першого класу. Батька дитини позивачки вона бачила лише один раз влітку минулого року, коли вони разом з позивачкою ходили до нього за місцем роботи, щоб просити у нього дозволу на виїзд дитини за кордон. Вона намагалася домовитися з відповідачем, оскільки у подруги це не вийшло. Відповідач у нецензурній формі сказав, що ніякої поїздки вони не побачать. До цього вона ніколи не бачила відповідача та знає, що він ніяким чином не приймає участі у вихованні дитини, сплачує тільки мінімальні аліменти. До школи він ніколи не приходить, на батьківських зборах вона його ніколи не бачила. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є двоюрідною сестрою позивачки. Батька [PERSON] вона бачила один раз на вулиці, коли [PERSON] був ще зовсім маленьким, у колясці. Позивачка показала їй здалека чоловіка та сказала, що це батько [PERSON]. Позивачка сама виховує сина, батько не приймає участі у його вихованні. Племінник батька ніяк не сприймає, оскільки ніколи з ним не спілкувався, не бачив від нього уваги та батьківської ласки. Позивачка отримує від відповідача аліменти приблизно у сумі 360 грн., більше ніякої допомоги не отримує. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є подругою позивачки та хрещеною матір'ю її сина, [PERSON]. Батько з сином не спілкується дуже давно, з того часу, коли вони розійшлися з позивачкою. Батько ніколи не вітав сина у день народження, не приходив до нього, не проявляє ніякої ініціативи у спілкуванні. Позивачка не перешкоджає батьку спілкуватися з сином, але батько сам не бажає спілкуватися з дитиною. Вони з позивачкою та дитиною декілька разів зустрічали відповідача на вулиці, він завжди проходить мимо, не звертаючи на них уваги. Опитаний у судовому засіданні в присутності педагога неповнолітній [PERSON] суду пояснив, що він навчається у 5 класі ЗОШ №9 м.Краматорська. Він мешкає разом з мамою і з прийомним татом. Його справжній батько з ними не мешкає. Він бачив свого справжнього батька тільки один раз, коли влітку вони з мамою ходили до з нього, щоб він дозволив йому поїхати у Туреччину, а він відмовив у цьому. Він спросив батька, чому він відмовляє, а батько сказав, що це не його справа. До цього він батька ніколи не бачив та не спілкувався з ним. Батько до нього додому та до школи ніколи не приходить, не знає його номеру телефону, ніколи не вітає його з днем народження, подарунків ніколи не передавав, не дзвонив. Він не вважає його своїм справжнім батьком. Вислухавши пояснення позивачки, свідків, думку дитини, представника третьої особи, думку прокурора, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 164 СК України передбачені підстави позбавлення батьківських прав, одна з яких є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з приписами пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 09.03.2004 року (а.с.6). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.8). Дитина мешкає разом з матір'ю - [PERSON] та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання (а.с.10). Згідно довідки, наданої навчальним закладом ЗОШ №9 м.Краматорська, відповідач [PERSON] не бере участь у вихованні сина, не відвідує батьківські збори та за період навчання дитини жодного разу не відвідував школу (а.с.23). Цей факт підтвердила у судовому засіданні свідок [PERSON], яка є класним керівником неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Згідно до висновку органу опіки та піклування, фактично з 2003 року [PERSON] не займається вихованням сина. Не спілкується, не відвідує його, не проявляє до нього батьківської турботи, не цікавиться розвитком, життям та здоров'ям дитини. Вихованням та утриманням дитини займається його мати [PERSON] Враховуючи інтереси малолітнього [PERSON], [INFO], орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] (а.с. 32). Суд бере до уваги показання свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які у судовому засіданні підтвердили, що відповідач тривалий час не спілкується з сином, не бере участі у його вихованні та не піклується про сина без поважних причин. Зазначені свідки також підтвердили, що позивачка не перешкоджає відповідачу спілкуватися з дитиною. Відповідач не заперечував у судовому засіданні, що він фактично самоусунувся від спілкування з сином та без поважних причин не брав участь у його вихованні. Відповідно до ст.171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Суд бере до уваги думку неповнолітнього [PERSON], який у судовому засіданні пояснив, що він не вважає відповідача своїм батьком, оскільки той ніколи не спілкувався з ним, не цікавився його життям та здоров'ям, та він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона, зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених законом, про що сторонам було роз'яснено в судовому засіданні. Суд вважає, що дії та поведінка самого [PERSON], який самоусунувся від виховання сина [PERSON], не піклувався про його виховання, про фізичний та духовний розвиток дитини, , її навчання та підготовку до самостійного життя, призвели до втрати між ним та сином родинного зв'язку. Вказана поведінка відповідача, який проявляє не притаманну батькам байдужість до дитини, свідчить про свідоме ухилення та нехтування батьківськими обов'язками. Вказана поведінка відповідача не може відповідати інтересам дитини, через що суд вважає, що відповідача слід позбавити батьківських прав відносно його сина - [PERSON], [INFO].

Outcome: approved