Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивач ПАТ КБ ПРИВАТБАНК в особі представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість у розмірі 15172,00 грн. за кредитним договором № б/н від 20.02.2012 року та судові витрати у розмірі 243,60 грн., 420,00 грн. за публікацію оголошення у пресі. У позові зазначено, що відповідно до укладеного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту позивач керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де вказано, що клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між ним та позивачем договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором у звязку з чим станом на 31.10.2014 року відповідач має заборгованість у розмірі 15172,00 грн. Представник позивача у судове засідання не прибув, надав суду заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності, а також відповідно до якої наполягає на позовних вимогах та не заперечує проти заочного розгляду справи та просить стягнути на користь позивача 420,00 грн. за публікацію оголошення у пресі. Відповідач у судове засідання не прибув, не зважаючи на належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи через оголошення у пресі «Урядовий курєр» від 10 квітня 2015 року, № 66 і від якої не надійшло повідомлення про причини неявки. Заяви про розгляд справи у її відсутність також не надходило. Відповідачу неможливо направити повістки та процесуальні документи поштою за адресою проживання у зв'язку з неможливістю пересилання поштових відправлень відповідно до листу УДППЗ "Укрпошта" від 23.12.2014 року № 511-30-698 (а.с. 45-47), відповідач на вхідні дзвінки за номером мобільного телефону не відповідає (а.с. 48). У відповідності з ч. 1 ст. 225 ЦПК України суд на місці постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В судовому засіданні досліджені докази: - розрахунок заборгованості за договором №\~ б/н від 20.02.2012 року (а.с. 5-6); - анкета-заява відповідача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.7); - копія довідки про умови кредитування (а.с. 8-9); \~ \~ \~ \~- копія Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 10-33). Суд, беручи до уваги заяву представника позивача, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ ПРИВАТБАНК, оскільки судом встановлено, що 20.02.2012 року між сторонами було укладено кредитний договір, а відповідач не виконуючи\~ умови договору спричинив утворення заборгованості. Ст. 526 ЦК України вказує, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Ч.1 ст. 530 ЦК України констатує, що якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ч.1 ст. 1054 ЦК України передбачає, що кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи з положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи положення ч.1 ст. 61 ЦПК України, якою передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а відповідач повідомлений належним чином через оголошення у пресі «Урядовий курєр» від 10 квітня 2015 року, № 66 про виклик у суд на 16.04.2015 року о 15-00 годині, але не прибув у судове засідання, не повідомивши суд про причини неявки, суд розцінює це як визнання відповідачем позову та обставин, вказаних позивачем у позовній заяві. Також на підставі вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору понесені позивачем при предявлення до суду позову. На підставі викладеного

Outcome: approved