Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 11.10.2006 р. між Банком та [PERSON] був укладений договір кредиту № 110/11-0573, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в іноземній валюті у розмірі 16150,00 доларів США на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру. Враховуючи те, що відповідач протиправно, всупереч умов договору, не повертає позивачу кредит, позивач просив суд задовольнити позов та стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 110/11-0573 від 11.10.2006 року на загальну суму 23 369, 08 доларів США, та судові витрати у розмірі 9 383,87 грн. Ухвалою суду постановлено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для подання відповідачем відзиву на позов та роз'яснено учасникам справи можливість розгляду справи за наявними матеріалами. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надавши заяву про слухання справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.31). Відповідач відзиву на позов або жодних заяв суду не подавав. Ухвала про відкриття провадження разом з матеріалами позову була направлена за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, яка співпадає з адресою, зазначеною у позові (а.с.2,36,43). У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов'язків суб'єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов'язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява №3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. З урахуванням того, що судом були використані передбачені Законом способи для повідомлення відповідача про розгляд справи, а також зважаючи на згоду належним чином уповноваженого представника позивача на заочний розгляд справи та відсутність відзиву на позов від відповідача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд вважає, що у даному випадку не будуть порушені процесуальні права відповідача, оскільки заочне судове рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, у порядку ст. 284 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в судовому засіданні, 11.10.2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк», яке на той час мало найменування «Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», та [PERSON] був укладений Договір кредиту № 110/11-0573 (а.с.5-6). Згідно умов вказаного Договору [PERSON] на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання отримав кредитні кошти в іноземній валюті у сумі 16150,00 доларів США зі сплатою 13 % річних для придбання нерухомого майна, а саме житлового будинку з земельною ділянкою за адресою: м. Нікополь, вул. Леваневського, 15, із кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 10.10.2015 року (а.с.5). Згодом між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 від 13.06.2009 року, якою внесені зміни щодо пролонгації кінцевого терміну користування кредитом, відстрочки сплати основного боргу та збільшення ліміту кредитування: 16579,30 доларів США з кінцевим терміном погашення заборгованості до 10.10.2020 року (а.с.7). З умовами Договору кредиту № 110/11-0573 від 11.10.2006 року та Додаткової угоди № 1 від 13.06.2009 відповідач був ознайомлений та згодний, про що свідчать його підписи. Позивач свої зобов'язання перед [PERSON] виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит на обумовлену суму (а.с.14-15). Однак, [PERSON] свої зобов'язання щодо повернення Банку коштів за вказаним Договором порушив, внаслідок чого станом на 20.07.2017 року у нього утворилася заборгованість перед Банком на загальну суму 23369,08 доларів США (що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 20.07.2017 року ( 1 долар США = 25,944129 грн.) складає 606 290,42 грн.), де: -12241,19 доларів США (317 587,01 грн.) - кредитна заборгованість; -11127,89 доларів США (288 703,41 грн.) - заборгованість по відсоткам, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.18-23). У суду не викликає сумніву той факт, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання за Договором, оскільки не виконав його умови та не повернув банку отримані кошти. Позивачем була направлена вимога про усунення порушень на адресу [PERSON] вих. № 170/17 від 19.10.2017 року (а.с.16-17), однак вона залишилися без уваги. Пунктом 12 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" передбачено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Враховуючи те, що звернення ПАТ «Укрсоцбанк» про повернення коштів результатів не принесли, до теперішнього часу відповідач ухиляється від виконання свого зобов'язання перед Банком, суд вважає, що зазначена сума заборгованості повинна бути стягнена з [PERSON] примусово. Крім того, згідно з вимогами статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сплачений останнім при подані позовної заяви судовий збір у розмірі 9383 грн. 87 коп. (дев'ять тисяч триста вісімдесят три грн. 87 коп.).

Outcome: approved