Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Новодвірської сільської ради Турійського району Волинської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина. Проте, вона із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] у визначений законом строк не зверталася, оскільки лише 16 березня 2016 року при зверненні до Турійської РДА їй було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім'я померлого. Просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, строком у три місяці. В судове засіданні позивач [PERSON] не з'явилася, однак подала заяву від 25 квітня 2016 року про розгляд справи за її відсутності, де вказує, що позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача - Новодвірської сільської ради у судове засідання не з'явився, у заяві від 25 квітня 2016 року позовні вимоги визнав, просив розглянути справу без його участі. Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Новодвірською сільською радою Турійського району Волинської області, [INFO] року помер [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, зокрема, земельна частка (пай) розміром 5.46 в умовних кадастрових гектарах, розташована на території Новодвірської сільської ради Турійського району Волинської області (а. с. 9). Свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження стверджується, що позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] (а. с. 5,6). Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом, зокрема, у першу чергу, мають діти спадкодавця (ч. ч. 1, 2 ст. 1223, ч. 1 ст. 1261 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] у визначений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не зверталася. Згідно відповіді Турійської державної нотаріальної контори від 18 квітня 2016 року №409/01-16 та приватного нотаріуса Турійського районного нотаріального округу Волинської області від 15 квітня 2016 року №102/01-16 спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. Згідно з ч.1, 3 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий же висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, а відповідно до ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Як роз'яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008, № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач, посилаючись на вимоги ч. 3 ст. 1272 ЦК України, просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім'я померлого було видано лише 18 березня 2016 року, як видно із зазначеного сертифікату серії РН [NUMBER], що, на думку суду, є поважними причинами пропуску позивачем строку прийняття спадщини після померлого [PERSON] У зв'язку з вищевикладеним суд приходить до висновку про наявність підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved