Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

У грудні 2013 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 25 лютого 2011 року між ним та ПрАТ «МТС Україна» укладено Договір № 5344660/ 5.29605.00.00.100049 про надання послуг мобільного зв'язку, за яким ним обраний тарифний пакет 08М «Бізнес Оптимальний-2» та замовлено низку послуг. Предметом укладеного договору є надання ПрАТ «МТС Україна» послуг мобільного зв'язку за номером [NUMBER], однак, через включення відповідачем у вищевказаний договір, а саме у п.2.4.2 вимоги щодо ототожнювання поняття «фактичне використання абонентом тієї чи іншої послуги» з поняттям «замовлення послуги», яка є, на думку позивача, несправедливою, а також дії відповідача щодо заборони зміни умов договору в односторонньому порядку, надання послуг саме на замовлення споживача, надання до укладення договору повної інформації про продукцію, заборони включення в умови договору надання послуг, які не є предметом договору, які він не замовляв, відносяться до нечесної підприємницької практики. Тобто, включивши до договору умову про спочатку фактичне використання будь-якої послуги, а лише потім її замовлення, відповідач позбавив його права на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору; одержання інформації про продукцію до замовлення послуги; вільний вибір стосовно придбання продукції; надання прямої та недвозначної згоди на її придбання. Також вказав, що зазначена умова договору з врахуванням технічних можливостей відповідача щодо безконтрольного з його боку та без його згоди технічного підключення до належних йому засобів зв'язку будь-якої телекомунікаційної послуги містить елементи примусу, докучання та неналежного впливу, а тому є агресивною підприємницькою практикою та підставою для визнання такої умови договору у відповідності недійсною. Щомісячно позивач поповнював рахунок єдиним ваучером, номіналом 40 грн. і до березня 2013 року заборгованості з оплати наданих послуг не мав. 08.05.2013 року відповідач надіслав йому рахунок на оплату телекомунікаційної послуги за розрахунковий період з 01 по 31 березня 2013 року, та нарахував заборгованість, яка станом на 31.03.2013 року становила 2096,22 грн., що утворилась за рахунок надання йому за межами пакета послуги «Мобільний GPRS-Інтернет». 23.04.2013 року [PERSON] звернувся до відповідача із письмовою заявою, у зв'язку із відключенням телефону від послуги, в якій вказав, що при підключенні до належного йому мобільного телефону з абонентським номером [NUMBER] послуги «Мобільний GPRS-Інтернет» оператор не проінформував мене про дійсну її вартість, а він вважав її встановленою у розмірі 2,16 грн. за добу. Окрім того, для користування послугою «Мобільний GPRS-Інтернет» позивач до відповідача з питання її підключення не звертався, інформації щодо умов її надання не отримував, згоди на її отримання не надавав, зміни до укладеного раніше договору сторонами не вносились, додатковий аванс у зв'язку із підключенням додаткової послуги не вносив. Крім того, про виникнення заборгованості з оплати телекомунікаційних послуг відповідач своєчасно його не проінформував, надання послуг у порушення умов договору не припинив, що позбавило його можливості вжити заходів до недопущення збільшення заборгованості. 12.05.2013 року на адресу позивача надійшов рахунок на оплату за телекомунікаційні послуги за розрахунковий період з 01 по ЗО квітня 2013 року, згідно якого йому нарахована оплата послуг за квітень 2013р. у розмірі 2572,41 грн. та визначена загальна сума заборгованості станом на 30.04.2013р. у розмірі 4570,63 грн. 17.05.2013 року [PERSON] повідомив відповідача про свою незгоду із заборгованістю, після чого ПрАТ «МТС Україна» повідомив його про те, що співробітниками Центру обслуговування абонентів з його знайомою порушувалось питання про можливість використання доступу до мережі Інтернет за допомогою послуги «Безлімітний Інтернет з Ореrа Міnі", після чого оператор 05.03.2013р. підключив всі GPRS-послуги за наданим йому номером, підказав, яким чином користуватися послугою «Безлімітний Інтернет з Ореrа Міnі" та відправив ручні настройки для їх установки на його номер, а помилка виникла внаслідок некоректності проведених ним настройок. 17.05.2013 року відповідач надіслав йому лист про тимчасове призупинення надання послуг за укладеним договором, а 25.08.2013 року - претензію про погашення заборгованості з оплати вартості послуг у розмірі 4591,87 грн. та пені за несвоєчасну оплату заборгованості у розмірі 143,36 грн. При цьому причини збільшення заборгованості з 4570,63 грн., яка була визначена відповідачем станом на 17.05.2013р. на дату тимчасового призупинення надання послуг, до 4591,87 грн. на дату направлення 25.08.2013р. претензії, тобто за період, коли послуга не надавалась, не роз'яснено. Вважав дії відповідача щодо нарахування оплати за березень та квітень 2013 року шляхом направлення на мою адресу рахунків за телекомунікаційні послуги та припинення договору протиправними, у зв'язку із чим просив визнати пункт 2.4.2 договору про надання послуг мобільного зв'язку від 25.02.2011 року в тій його частині, де вказано, що «фактичне використання абонентом тієї чи іншої послуги означає, що така послуга була замовлена абонентом» недійсним, визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування йому суми до сплати за березнь-квітень 2013 року, шляхом направлення на його адресу рахунків за телекомунікаційні послуги за розрахунковий період з 01 по 31 березня 2013 року у сумі 2541,13 грн., та з 01 по 30 квітня 2013 року у розмірі 3029,36 грн., а всього - 5570,36 грн., щодо неприйняття від нього відмови від сплати нарахованої йому заборгованості, щодо тимчасового зупинення послуг за договором та зобов'язати відновити його дію. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача позов [PERSON] не визнав, вважав заявлені ним вимоги необґрунтованими, договір, укладений між ПрАТ «МТС Україна» та [PERSON], законним, вказав, що з умовами договору позивач був згоден, а тому діями відповідача права та інтереси [PERSON] порушені не були. У судове засідання, призначене на 29.03.2014 року, не з'явився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 25 лютого 2011 року ПрАТ «МТС Україна» («Оператор») та [PERSON] («Абонент») уклали договір про надання послуг мобільного зв'язку № 5344660/5.29605.00.00.100049 (далі - Договір), у відповідності до п.1.1. якого, Оператор надає Абоненту послуги мобільного зв'язку. Згідно п.п.2.1.1. Договору, Оператор має право не підключати телефон(и) Абонента до мереж мобільного зв'язку Оператора до фактичного зарахування на особовий рахунок Абонента в Оператора повної суми первинного авансу, визначеного у відповідному рахунку Оператора, вимагати внесення додаткового авансу, визначеного у відповідному рахунку Оператора, вимагати внесення додаткового авансу при замовленні додаткових послуг. Підпунктом 2.2.1. Договору передбачений обов'язок Оператора надавати Абоненту послуги відповідно до цього Договору, Умов користування та тарифів Оператора. У п. 2.3. Договору наведений перелік прав, які має Абонент, серед яких: п.п.2.3.1. - право користуватись послугами, що надаються за цим Договором; п.п.2.3.2. - право отримувати інформацію про послуги, рахунки та залишки авансу; п.п.2.3.5. - інші права, передбачені ЗУ «Про телекомунікації» та нормативними актами, виданими на його виконання, зокрема п.3.6.3. Основних вимог. Також Договором закріплений перелік обов'язків Абонента: п.п.2.4.1. - обов'язок користуватись послугами у повній відповідності до умов цього Договору та Умов користування мережами мобільного зв'язку Оператора; 2.4.2. - обов'язок своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за збереження номеру при тимчасовому відключенні в мережі мобільного зв'язку Оператора по всіх телефонах, зареєстрованих на його особистому рахунку (збереження номеру при тимчасовому відключенні в мережі сплачується і в тому випадку, коли надання послуг призупинено за несплату попередніх рахунків або за заявою Абонента). Фактичне використання Абонентом тієї чи іншої послуги означає, що така послуга була замовлена Абонентом; 2.4.3. - обов'язок сплачувати авансові внески до моменту фактичного використання раніше внесеного авансу. У п.3.3 Договору вказано, що за наявності авансу рахунки повинні бути оплаченими у строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, але в будь-якому разі до моменту фактичного використання авансу. Пунктом 5 Договору передбачено, що він набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами. Строк даного Договору складає один рік з моменту набуття ним чинності, якщо інше не передбачене пов'язаними з цим Договором угодами або документами. Якщо за 30 (тридцять) днів до закінчення строку даного Договору жодна із Сторін письмово не заявить про намір розірвати Договір, то він вважається продовженим (пролонгованим) ще на один календарний рік на таких самих умовах. Така пролонгація строку даного Договору можлива без обмеження терміну. Згідно п.6.2., Договір припиняється, якщо Абонент має несплачені рахунки і не погасив повну заборгованість протягом одного місяця після відправлення йому письмового повідомлення, а також у випадках, передбачених Умовами користування. За п.6.4. не є односторонньою зміна умов чи відмова від Договору, якщо право такої зміни або відмови врегульоване сторонами за взаємною згодою в цьому Договорі, підписаному сторонами, або в інших, пов'язаних з цим Договором документах. Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. У такому разі вказана у п.п.2.4.2. Договору умова про «Фактичне використання Абонентом тієї чи іншої послуги означає, що така послуга була замовлена Абонентом» підлягає визнанню недійсною з наступних підстав. Ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ч. 1 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. За правилами ч. 2 ст. 627 ЦК України у договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. У п.17 ч. 1 ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів» (далі - Закон) законодавцем наведене тлумачення поняття «послуга», за яким це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Пунктом 19 ч. 1 ст. 1 того ж Закону встановлено, що продукція - будь-який виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Статтями 4 та 15 Закону передбачено право споживача на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця), що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Правовідносини між сторонами Договору щодо надання послуг мобільного зв'язку відносяться до телекомунікаційних послуг, порядок надання та отримання яких, а також відносини між операторами, провайдерами телекомунікацій і споживачами телекомунікаційних послуг регулюються, зокрема, Законом України «Про телекомунікації» та Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012р. № 295 (далі - Правила). Забезпечення повсюдного надання телекомунікаційних послуг достатніх асортименту, обсягу та якості шляхом обмеженого регулювання ринкових відносин для сприяння ефективному функціонуванню відкритого і справедливого конкурентного ринку регулюється нормами ЗУ «Про телекомунікації». Цей Закон визначає засади захисту прав споживачів та контролю за ринком телекомунікацій з боку держави. У п.4 ч. 1 ст. 39 вказаного вище Закону закріплений обов'язок операторів телекомунікацій надавати споживачам вичерпну інформацію, необхідну для укладення договору, а також щодо телекомунікаційних послуг, які вони надають. Згідно п.п.14, 16 Правил, надання послуг здійснюється у разі укладення договору відповідно до основних вимог, встановлених НКРЗІ, їх оплати споживачем. Надання програмної послуги абонентові здійснюється на підставі угоди, укладеної між абонентом і провайдером такої послуги. Надання послуг здійснюється на замовлення споживача на підставі укладеного договору. Відповідно до п.15 Правил до укладення договору оператор, провайдер зобов'язаний безоплатно надати споживачеві для ознайомлення вичерпну інформацію про зміст, якість, вартість та порядок надання послуг, зокрема, найменування, державну реєстрацію, місцезнаходження оператора, провайдера, режим роботи його сервісних служб та пунктів продажу послуг. Основні вимоги до договору про надання телекомунікаційних послуг, затверджені рішенням Національної комісії, з питань регулювання зв'язку України від 26.03.2009р. № 1420 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 12.05.2009р. за № 422/16438 (далі - Основи вимоги), були чинними на день укладення Договору. Відповідно до п.1.4. Основних вимог до укладення договору незалежно від, його форми (письмової чи усної) оператор, провайдер зобов'язані довести до відома споживачів інформацію, визначену Правилами, іншими актами законодавства, умовам отримання телекомунікаційних послуг. Пунктом 2.2. Основних вимог установлена заборона включати до договору положення, що передбачають отримання та/або сплату споживачем послуг, які не предметом договору або які він не замовляв; умови, які ставлять сторони договору нерівне становище, обмежують чи погіршують права споживача у порівнянні визначеним законодавством; інші норми, що суперечать законодавству. Оператор для надання (підключення) споживачеві певного виду телекомунікаційних послуг повинен виконати ряд технічних операцій на належних йому технічних засобах телекомунікацій, що виключає випадковий характер надання послуги. Споживач же, попередньо не отримавши будь-якої інформації про підключену оператором послугу та про умови її надання, не надавши згоди на отримання такої послуги за певною ціною, без зміни умов укладеного ним письмового Договору, тобто виконання зі свого боку будь-якої дії щодо одержання телекомунікаційної послуги отримує вільний доступ до її використання. У відповідності до ч. 9 ст. 15 ЗУ «Про захист прав споживачів», під час розгляду вимог споживача про відшкодування збитків, завданих недостовірною або неповною інформацією про продукцію чи недобросовісною рекламою, необхідно виходити з припущення, що у споживача немає спеціальних знань про властивості та характеристики продукції, яку він придбаває. Відповідно до ч.ч.1, 2, 3, 5 ст.18 Закону продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця та установлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Таким чином, включена у п.п.2.4.2. Договору вимога щодо ототожнювання поняття «фактичне використання Абонентом тієї чи іншої послуги» з поняттям «замовлення послуги» є несправедливою, відноситься до нечесної підприємницької практики та суперечить вищенаведеним нормам, не є предметом Договору або які він не замовляв, а тому підлягає визнанню недійсною. Згідно ч. 1 ст. 19 Закону, нечесна підприємницька практика забороняється. Вона включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону, агресивною вважається підприємницька практика, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції. Частиною 6 ст. 19 Закону встановлено, що правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Матеріалами справи встановлено, та не оспорюється сторонами що у позивача [PERSON] у користуванні був корпоративний номер [NUMBER]. У відповідності до рахунку за телекомунікаційні послуги ПрАТ «МТС Україна» за користування тарифним пакетом GSM «Бізнес Оптимальний-2» за розрахунковий період з 01.03.2013 по 31.03.2013 рр., [PERSON] нарахована сума у розмірі 2169,02 грн., одночасно, станом на 31.03.2013 року, наявна заборгованість у розмірі 2096,22 грн. Встановлено, що 23.04.2013 та 17.05.2013 рр. позивач звертався з письмовими заявами до ПрАТ «МТС Україна», в яких вказував, що із сумою заборгованості не згоден, вказував, що не був проінформований оператором про те, що абонентський номер, який був у його користуванні, є контрактним, а послуга «Інтернет» - недоступною. Так, згідно рахунку за телекомунікаційні послуги ПрАТ «МТС Україна» за користування тарифним пакетом GSM «Бізнес Оптимальний-2» за розрахунковий період з 01.04.2013 по 30.04.2013 рр., позивачу нарахована сума у розмірі 2572,41 грн., одночасно, станом на 30.04.2013 року, наявна заборгованість у розмірі 4570,63 грн. Своїм листом № СС 2601.29.04 від 29.04.2013 року відповідач проінформував позивача [PERSON] про те, що в результаті аналізу процесу консультацій його знайомої з працівниками Центру обслуговування абонентів за номером [NUMBER], що відбулись 05.03.2013 року з номеру [NUMBER], було встановлено, що розглядалось питання про можливість використання доступу до мережі Інтернет за допомогою «Безлімітний Інтернет з Opera mini». Того ж числа оператор підключив усі GPRS-послуги за номером позивача, роз'яснив, порядок користування цією послугою та надіслав ручні настройки для їхньої установки на мобільний телефон. Вважали, що у процесі обслуговування будь-які порушення ними допущені не були та не вбачає підстав для проведення повного або часткового коректування вартості надаваних послуг. Із посиланням відповідача на законність таких дій суд погодитись не може, у зв'язку із тим, що відповідно до п.6.4 укладеного між сторонами Договору, жодна зі сторін цього Договору не має права передавати свої права та обов'язки третім особам без згоди не це другої сторони. У свою чергу повідомленням № D 5.29605.00.00.100049 / 05 від 17.05.2013 року ПрАТ «МТС Україна» проінформував позивача про наявну за його особовим рахунком заборгованість станом на 17.05.2013 року у розмірі 4570,63 грн., у зв'язку із чим надання послуг по контракту 5344660 тимчасово призупинено. Одночасно було роз'яснено, що у разі несплати заборгованості та платежів за поточний місяць ПрАТ «МТС Україна» буде вимушений повністю відключити номер телефону та вжити заходи по примусовому стягненню заборгованості. 25 серпня 2013 року відповідач надіслав [PERSON] претензію, в якій знову повідомив його про наявну за його особистим рахунком заборгованість, яка станом на цей день становить 4591,87 грн., та пеню у розмірі 143,36 грн. Згідно ч. 5 ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів», як агресивні забороняються такі форми підприємницької практики, як вимога оплати продукції, поставленої продавцем (виконавцем), якщо споживач не давав прямої та недвозначної згоди на її придбання. Відповідно до п.14 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про телекомунікації», споживачі під час замовлення та/або отримання телекомунікаційних послуг мають право на відмову від оплати телекомунікаційної послуги, яку вони не замовляли. Також таке право споживача закріплене у п.п. 14, 23 п.35 Правил, де вказано, що споживачі під час замовлення та/або отримання послуг мають право на відмову від оплати послуги, яку вони не замовляли, а також на припинення оператором, провайдером надання послуг, які вони не замовляли, у тому числі розсилання електронних текстових, мультимедійних та голосових повідомлень, спаму. Таким чином, дії відповідача щодо нарахування оплати за послугу, яку позивач не замовляв, а також неприйняття від нього як від споживача відмови від її оплати, та припинення договору у відсутність заборгованості за надані послуги є протиправними. Згідно із п.2.1. Основних вимог договір із споживачем (абонентом) про надання загальнодоступних телекомунікаційних послуг укладається лише в письмовій формі шляхом оформлення єдиного документа, підписаного сторонами, за винятком доступу до послуг служб екстреної допомоги, довідкових служб зв'язку за допомогою таксофонів. Відповідно до визначення, встановленого у п.3 Правил, послуга з доступу до Інтернету - це забезпечення можливості з'єднання кінцевого обладнання споживача з Інтернетом. Пунктом 27 цих же Правил встановлено, що у договорі щодо надання послуг з доступу до Інтернет зазначається значення показників якості таких послуг. Пунктом 3.4. Основних вимог визначено предмет угоди, зокрема п.п.3.4.4. до предмету угоди віднесено визначення інших відомостей, які обумовлені особливістю надання певного виду послуг, у тому числі напрямок зв'язку, кількість каналів та їхні технічні характеристики (для послуг з надання в користування каналів зв'язку). У п.п.3.5.6. Основних вимог передбачено внесення до умов договору умови про порядок замовлення та обліку наданих телекомунікаційних послуг. Вищевказані та інші умови, визначені у Основних вимогах, є обов'язковими для застосування операторами, провайдерами телекомунікацій і споживачами телекомунікаційних послуг при укладенні договорів про надання телекомунікаційних послуг, внесенні змін та доповнень до них. Таким чином, про надання [PERSON] доступу до мережі Інтернет між ним та відповідачем договір не укладався, в укладений 25.02.2011 року Договір зміни щодо включення в його предмет зазначеної послуги не вносились, про що відповідач не заперечував. За відсутністю узгодженого договору відповідач на власний ризик надавав послуги позивачу, які не породжували у нього зобов'язань, оскільки по кожному виду послуг вони вимагали погодження умов їх надання обома сторонами.

Outcome: approved