Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати транспортний засіб трактор колісний МТЗ-82, 1984 року випуску, заводський номер [NUMBER] , свідоцтво про державну реєстрацію [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , спільною сумісною власністю її та відповідача [PERSON] , стягнути з відповідача на її користь компенсацію вартості 1/2 частки вказаного трактора колісного на час розгляду справи. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 17 лютого 1990 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Шлюб між ними розірвано 14 грудня 2006 року. Під час перебування у шлюбі з [PERSON] за спільні кошти в 1996 році ними було придбано транспортний засіб трактор колісний МТЗ-82, 1984 року випуску, заводський номер [NUMBER] , свідоцтво про державну реєстрацію [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , який був зареєстрований на ім`я відповідача. Після розірвання шлюбу вони з відповідачем продовжували проживати в одному житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , але кожен у своїй частці, яка була виділена в натурі рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09.11.2017. Весь цей період трактор знаходився на подвір`ї домоволодіння, в якому вони проживають, проте в квітні 2018 року трактор з подвір`я зник. Відповідач повідомив їй, що трактор деякий час буде перебувати у його батька. На початку 2019 року під час сварки відповідач повідомив, що трактор продано та знято з обліку. Вважає, що відповідно до ст.70 СК України вона має право на компенсацію 1/2 частки вартості трактора, оскільки майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. 09 липня 2019 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що дійсно в 2006 році спірний транспортний засіб було відчужено і тоді ж знято з обліку. Позивачці про це було відомо, але претензій на той час вона не висловлювала та погоджувалася з тим, що це була лише «груда металобрухту з документами». Кошти на відновлення трактора постійно вкладував його батько, тому позивачка не заперечувала, щоб саме він придбав вказаний трактор. Просить застосувати до заявленої вимоги про поділ майна позовну давність у три роки, передбачену ст.72 СК України, та зазначає що позивачка не надала суду жодного доказу, який би підтверджував придбання спірного майно за спільні кошти подружжя. В задоволенні позову просить відмовити. В судовому засіданні позивачка та її представник - адвокат Дорошенко Г.М. позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених в позовній заяві, посиліючись на те, що про продажу трактора позиваці стало відомо тільки в 2019 році, і просили позов задовольнити та визнати спірний трактор спільною сумісною власністю подружжя, стягнути з відповідача грошову компенсацію в сумі 67\~895,50 грн - 1/2 частки вартості трактора колісного МТЗ-82, 1984 року випуску, номерний знак [NUMBER] . Відповідач та його представник адвокат Дроб`язко О.О. в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що трактор придбаний за гроші батька відповідача і не є спірною сумісною власністю подружжя, та просили застосувати строк позовної давності, обчислюючи трирічний строк з 28.08.2006, коли знята реєстрація спірного трактора з [PERSON] і він вже двічі проданий іншим особам власником транспортного засобу батьком відповідача - [PERSON] . Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 17 лютого 1990 року, який розірвано рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 грудня 2006 року. Рішення набуло законної сили 25.12.2006 (а.с.9). Подружжям під час шлюбу 15 жовтня 1996 року було придбано трактор колісний МТЗ-82, заводський номер [NUMBER] , який був зареєстрований за [PERSON] і був виданий державний номерний знак [NUMBER] . Згідно довідки Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області від 12.03.2019 згідно даних уніфікованої автоматизованої електронно-облікової системи за [PERSON] в 1996 році зареєстрований трактор колісний МТЗ-82, заводський номер [NUMBER] . Вищевказана техніка знята з обліку 28.08.2006 (а.с.10). Відповідно до частини першої статті 60\~СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція норми статті 60\~СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Згідно ч.1, 2 ст.\~61\~СК України об`єктами права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту, а також заробітна плата, пенсія, стипендія, одержані одним із подружжя. Відповідно до вимог ч.1\~\~ст.63\~СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст.65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. За приписами\~\~\~\~ст. 68 СК України\~\~розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Статтею 69\~СК України передбачено право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. За змістом статті 70 СК України, статті 372\~ЦК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п.24 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~11\~від 21\~грудня 2007\~року «Про\~\~практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна,\~\~що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи,\~\~та те, що знаходиться\~\~у\~\~третіх\~\~осіб. Судом встановлено, що спірний транспортний засіб трактор колісний МТЗ-82, 1984 року випуску, заводський номер [NUMBER] , свідоцтво про державну реєстрацію [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , придбаний сторонами в період шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~28.08.2006 вказаний трактор знятий з обліку, що підтверджується довідкою Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області. Був проданий 2006 року батьку відповідача, про що зазначив відповідач у відзиві на позовну заяву. \~ \~ \~ \~Згідно висновку експерта від 25.02.2020 №5385/19-24 ринкова вартість \~ майна - \~трактора колісного МТЗ-82, 1984 року випуску, на час розгляду справи складає 135\~791 грн (а.с.48-66). Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.25\~\~\~\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №11\~від 21\~грудня 2007\~року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ сумісного майна подружжя»\~\~вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої, п`ятої статті 71\~СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статтею 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (стаття 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.\~\~\~\~\~\~\~\~ \~Проте, враховуючи той факт, що автомобіль проданий, то\~ визнання ідеальних часток подружжя\~ у спірному майні і залишення автомобіля у спільній частковій власності сторін не вирішує існуючого спору. У випадку, коли встановлено, що один з подружжя здійснив відчуження спільного майна проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім*ї чи не на її потреби, таке майно враховується при поділі (ВС/КЦС, справа №726/2165/15-ц, 21.03.2018). Доказів, що трактор\~\~відповідачем був відчужений в період шлюбу за згодою позивачки, матеріали справи не містять, натомість було встановлено, що відчуження трактора було здійснено проти волі позивачки і не в інтересах сім*ї та не на її потреби, про що свідчить і відсутність письмової згоди позивачки на це, а тому відповідач [PERSON] зобов`язаний сплатити грошову компенсацію вартості 1/2 частини\~\~спірного транспортного засобу, оскільки він є спільним сумісним майном подружжя. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30\~постанови від\~21\~грудня 2007\~року N\~11\~"Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя" вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Визначаючи розмір грошової компенсації 1/2 вартості транспортного засобу, суд виходить із вартості транспортного засобу на час розгляду справа, яка дорівнює 67\~895,50 грн (135\~791:2). Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові ВС/КЦС від 03 жовтня 2018 у справі №127/7029/15-ц. Щодо строку позовної давності слід зазначити наступне. До вимог щодо поділу майна застосовується загальна позовна давність у 3 роки, яка визначена Цивільним кодексом України. Відповідно до статті 72 Сімейного кодексу України позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. Тобто, якщо жоден із співвласників не вчиняє дій, які порушують або заперечують права іншого співвласника, або такий співвласник не знає і не може знати про такі порушення, то позовна давність не обчислюється. Факт розлучення не свідчить про порушення права власності. Такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй Постанові від 06.11.2019. Зокрема судом було зазначено, що неподання позову про поділ майна, у тому числі до спливу трьох років з дня розлучення, за відсутності доказів, які б підтверджували заперечення права одного з подружжя на спільне майно, зареєстроване за іншим подружжям, не може свідчити про порушення права і вказувати на початок перебігу позовної давності. ВС також навів висновок ВСУ від 23 вересня 2015 року у справі\~№ 6-258цс15: «Неподання позову про поділ майна, у тому числі до спливу трьох років з дня розірвання шлюбу, за відсутності доказів, які б підтверджували заперечення права одного з подружжя на набуте у період шлюбу майно, зареєстроване за іншим подружжям, не може свідчити про порушення права і вказувати на початок перебігу позовної давності.» Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). У контексті вказаної практики суд вважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Відповідно до ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в розмірі 768 грн 40 коп. та 1884 грн вартості висновку експертизи.

Outcome: approved