Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

У квітні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.06.2010 року. 31.03.2012 року відповідач був зареєстрований в квартирі [ADDRESS], яка на праві власності належала батькам позивача [PERSON] та [PERSON] У 2014 році [PERSON] та [PERSON] припинили спільне проживання, відповідач залишив сім»ю і місце його перебування позивачеві невідоме. [INFO] року помер [PERSON], [INFO] року померла [PERSON] Єдиним спадкоємцем за заповітом до майна померлих батьків є [PERSON], яка 20.04.2017 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті батька на ? частину квартири [ADDRESS]. Наявність реєстрації [PERSON] в спадковій квартирі впливає на розмір квартплати і комунальних послуг, а також права позивача як власника майна. У зв»язку із цим [PERSON], просила про задоволення позовних вимог. У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позов, просили задовольнити його вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином шляхом оголошення в пресі, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, за таких обставин та за відсутності заперечень позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 12.11.1998 року [PERSON], та [PERSON] придбали квартиру [ADDRESS]. З копій свідоцтв про смерть вбачається, що [PERSON] помер [INFO] року, а [PERSON] померла [INFO] року. У відповідності до Свідоцтва про право на спадщину від 12.04.2017 року спадкоємцем майна померлого [INFO] року [PERSON] є його донька [PERSON] Спадщина на яку видано це свідоцтво складається з ? частини квартири [ADDRESS]. З матеріалів справи вбачається, 05.06.2010 року [PERSON] та [PERSON], (після одруження [PERSON]) було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №622. Згідно Довідки Форма №3 від 12.12.2013 року КП «Центр комунального сервісу» від 12.04.2017 року [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS] з березня 2012 року. В судовому засіданні встановлено та підтверджено позивачем, що спільне життя [PERSON] та [PERSON] не склалося, останній у 2014 році залишив сім»ю і місце його перебування позивачеві невідоме. З приводу зняття з реєстраційного обліку за вказаною адресою [PERSON] не звертався. Факт не проживання відповідача за адресою квартири [ADDRESS] з 01.01.2014 року та відсутність звернень про вселення засвідчується Довідкою КП «Центр комунального сервісу» від 12.04.2017 року. Згідно довідки Оболонського управління поліції ГУНП у м. Києві Національної поліції України від 13.04.2017 року №К-1893/125/51/01-2017 [PERSON] із заявами та повідомленнями щодо чинення перешкод у проживанні в квартирі протягом 2014-2017 років до Оболонського УП ГУНП у м. Києві не звертався. Аналізуючи зібрані у справі докази у сукупності, суд вважає доведеним той факт, що відповідач не мешкає за адресою квартири [ADDRESS] з 2014 року. Тобто, відповідач на час звернення позивача до суду не мешкає в квартирі [ADDRESS] більше одного року поспіль. Відповідно до ст. 41 Конституції України, "Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним." Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Статтею 386 ЦК України визначено засади захисту права власності: Держава забезпечує рівний захист усіх суб'єктів права власності. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] як власник має право на здійснення права власності на належну їй квартиру [ADDRESS] та вимагати усунення порушень цього права. Ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] Судовий збір із відповідача у розмірі 640 грн. підлягає стягненню на користь позивача в порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України. Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 319, 321, 383, 386, 391, 405 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved