Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

У вересні 2021 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просила розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем 21 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №139 та стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, а також просила стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 21 квітня 2010 року між сторонами був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що складено актовий запис №139. За час перебування у шлюбі в них народилися діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що вони із відповідачем не проживають однією сім`єю вже декілька років, оскільки не змогли побудувати міцні сімейні відносини, кожен з них веде самостійне життя. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач матеріально дітям не допомагає, участі у його вихованні не приймає, внаслідок чого вона не має можливості сама утримувати їх дітей. Між сторонами на момент подачі позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дітей. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київській області Радзівіл А.Г. від 06 жовтня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити. Також стверджувала, що вони з відповідачем не проживають разом з січня 2019 року. Відповідач застосовував до неї фізичну силу, останній раз він побив її в серпні 2021 року. Позивач зазначила, що відповідач більше спілкується із дочкою, в період не проживання їх разом надавав тільки раза три кошти в розмірі 100 грн., 500 грн., в листопаді 2021 року він 1500 грн. Позивач зазначила, що вона звертається до суду не вперше, перший раз був у 2016 році, вона подавала до суду заяву про розлучення, проте їй було відмовлено, оскільки їх меншій дитині не було ще й 1 року. Головною причиною їх розлучення вважає те, що відповідач застосовує до неї фізичну силу, вживає алкоголь. Періодично проходить курси лікування (кодування) від алкоголю. Останній раз він її побив у серпні 2021 року, вона викликала поліцію, знімала побої. Внаслідок завданих травм не змогла повести дитину до школи у перший клас. Спільне проживання вважає неможливим. Відповідач в судовому засіданні проти стягнення з нього аліментів не заперечував. Щодо розірвання шлюбу також не заперечував. Пояснив, що 2-3 місяці, тому позивач прийшла додому в неналежному стані і він її вдарив, після цього вона переїхала до своїх батьків і з тих пір вони не проживають разом. Стверджував, що він приходить до школи приносить дітям обіди та дає кишенькові кошти. Крім того, зазначив, що позивач перешкоджає йому у спілкуванні із дітьми. Суд, вислухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 21 квітня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що складено актовий запис №139, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с. 12). Від спільного подружнього життя у сторін народилися діти - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 653та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданоговідділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 271 (а.с.13, 14). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що на даний час сторонни подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, разом не проживають, позивач на розірванні шлюбу наполягає, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Оцінивши досліджені докази, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, суд вважає за можливе розірвати шлюб, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я; матеріальне становище дитини; стан здоров`я; матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладені обставини, розмір встановленого прожиткового мінімуму, а також спільний обов`язок батьків щодо утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, визнання в цій частині позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову, а саме стягувати аліменти в розмірі 1/3 усіх видів заробітку (доходів), щомісячно на утримання дітей починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 09 вересня 2021 року і до виповнення дітьми повноліття. Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп., а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved