Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" пред'явило позов до [PERSON] з вимогами стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 17717,98 гривень, яка утворилася внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе договірних зобов'язання. Сторони у судове засідання не з'явились. Про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. В матеріалах справи є заява представника позивача про підтримання позовних вимог і розгляд справи у її відсутності, в якій вона також не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач причини своєї неявки суд не повідомив, із заявою про відкладення слухання справи не звертався. Оскільки відповідач не надав суду письмових заперечень, суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини та оцінивши докаи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 27.06.2012 року [PERSON] (далі - Відповідач) 27.06.2012 року отримав кредит у розмірі 7200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зазначений договір складається з анкети позичальника, «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою» та «Тарифів банку». Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, внаслідок чого у нього станом на 31.01.2015 року перед банкомвиникла заборгованість в розмірі 17717,98 грн., що підтверджується відповідним розрахунком. На час розгляду справи суду не надано підтверджень виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань перед кредитною установою Відповідно до ст. 1048 ЦК України кредитор має право на одержання від позичальника відсотків нарахованих на суму боргу до дня його повернення. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Згідно ст. 526 та частини 1 ст. 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином та в строк встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору кредит (у сумі рівної сумі кредиту), у строк та в порядку, встановлені договором. Однак, у порушення вищевказаних умов кредитного договору, а також ст.ст. 509,1049, 1054 ЦК України відповідач своїх зобов'язань по кредитному договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та відсотків нарахованих за користування кредитом, належним чином не виконав. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У відповідності до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 3 цієї ж статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язанння за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням мов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Положеннями ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи представник позивача ПАТ КБ „ПриватБанк" довів суду ті обставини, на які він посилається як на підставу позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved