Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

позивач ТОВ «Кредекс фінанс» на підставі договору факторингу №1/15-ФКю від 08.05.2015 року про відступлення права вимоги стягнення коштів, права на одержання яких первісно належало ПАТ «Платинум банк» як кредитор, який замінив кредитора - ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», який в свою чергу замінив іншого кредитора ТОВ «ФК БІЗНЕСФІНАНС», який набув право вимоги від ПАТ «Платинум банк» - звернувся в суд з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про виконання умов кредитних договорів, за № 1129/2783SFPRР7 наданого відповідачці на суму 5092,08 грн., за № 1130/2783ЕS5DIP - на суму 2665,81 грн., за № 33/5394SFPRР7 - на суму 5092,08 грн., та за № 3455/393SFPRР7 - на суму 5092,08 грн., що укладені ПАТ «Платинум Банк» з відповідачем 15.02.2012 року, шляхом стягнення заборгованості за цими договорами в сумі 18 568,30 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що згідно умов даних договорів відповідачка отримала суму кредиту у загаданих розмірах, яку зобов`язалася повернути в повному обсязі по кожному з договорів до 15.02.2014 року та сплатити за користування кредитом відсотки у розмірі 0,0001 % річних, шляхом здійснення щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів у сумі, що вказана в графіках (Додаток №1, Додаток №2) в період з 12 по 17 число кожного місяця. Посилаючись на те, що відповідачка не виконує умови укладених договорів в терміни, встановлені угодою та Додатками за №1 та №2, позивач просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, був своєчасно завчасно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в суді. Надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідачка [PERSON] надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність в якій зазначила, що позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Відповідно до ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що між ПАТ "Платинум банк" та [PERSON] укладено кредитні договори № 1129/2783SFPRР7 від 15 лютого 2012 року на суму 5092,08 грн., № 1130/2783ЕS5DIP від 15 лютого 2012 року на суму 2665,81 грн., № 33/5394SFPRР7 від 15 лютого 2012 року на суму 5092,08 грн., та № 3455/393SFPRР7 від 15 лютого 2012 року на суму 5092,08 грн., з кінцевим терміном повернення до 15 лютого 2014 року кожний. На підтвердження факту укладення кредитних договорів з відповідачем, позивач надав: копії заяв/анкет [PERSON] № 1129/2783SFPRР7 від 15 лютого 2012 року, № 1130/2783ЕS5DIP від 15 лютого 2012 року, № 33/5394SFPRР7 від 15 лютого 2012 року, та № 3455/393SFPRР7 від 15 лютого 2012 року. Відповідно до договору факторингу №1/15-ФКю від 08 травня 2015 року укладеного з ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів»,ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло право вимоги. Згідно листа №ФК/383 від 04 червня 2015 року, ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги на підставі договору факторингу №3 від 15 жовтня 2012 року укладеного з ТОВ «ФК «Бізнесфінанс». ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» набуло право вимоги на підставі договору факторингу №20120926-Г від 26 вересня 2012 року укладеного з ПАТ «Платинум банк», що підтверджується листом №50-04-03/13663 від 08 червня 2015 року. Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України, ч. 1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтями 638, 639 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно зі ст 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернута кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. За ч.2 ст.207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. До суду відповідач [PERSON] надіслала клопотання, в якому зазначила, що кредитні договори з позивачем вона не укладала та не підписувала їх, оскільки на договорах містяться не її підписи. Для підтвердження своїх заперечень заявила про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи. Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 12 березня 2018 року, з метою з`ясування обставин, що мають значення для справи, у справі призначено судово-почеркознавчу експертизу. Відповідно до висновку експерта №19-251/252/253/254 судово-почеркознавчої експертизи, складеного 19 квітня 2019 року, підписи внизу кожного аркуша кредитних договорів № 1129/2783SFPRР7, № 1130/2783ЕS5DIP, № 33/5394SFPRР7, № 3455/393SFPRР7, укладених між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] 15 лютого 2012 року, в графах «Позичальник», виконано не самою [PERSON] , а іншою особою. Позивач ТОВ «Кредекс Фінанс» не надав належних та допустимих доказів для спростування висновку експерта та не заявив клопотання про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи, у разі незгоди з висновками проведеної експертизи. Вказаний експертний висновок не суперечить іншим зібраним у справі доказам та не спростований сторонами. Таким чином, кредитні договори № 1129/2783SFPRР7, № 1130/2783ЕS5DIP, № 33/5394SFPRР7, № 3455/393SFPRР7 від 15 лютого 2012 року з ПАТ «Платинум Банк» відповідач [PERSON] не підписувала, що свідчить про відсутність вільного волевиявлення особи на укладення договору. З огляду вищенаведеного, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову Банку, оскільки відсутні будь-які договірні стосунки між сторонами. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування Згідно з ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як роз`яснено в п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 25 травня 1998 року № 15, при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи. Враховуючи вищевикладене, оцінивши висновок експерта №19-251/252/253/254 судово-почеркознавчої експертизи складеного 19 квітня 2019 року, суд вважає, що даний висновок відповідає встановленим вимогам чинного законодавства, є чітким та обґрунтованим, тому суд приймає його в якості належного та допустимого доказу по даній справі. За таких обставин суд вважає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач підписував кредитний договір, тобто виявляв свою згоду на його укладення, та зрештою фактично отримував кредитні кошти та користувався грошовими коштами позивача. Аналіз наведених норм права та з урахуванням встановлених у справі обставин дає підстави стверджувати, що кредитні договори, № 1129/2783SFPRР7, № 1130/2783ЕS5DIP, № 33/5394SFPRР7, № 3455/393SFPRР7 від 15 лютого 2012 року, відповідач не підписував, тому є обґрунтовані підстави вважати, що вказані правочини у формі кредитних договорів не вчинялися та є неукладеними. Отже, вказані у позові правочини, які відповідач [PERSON] не підписувала, не може бути спрямований на реальне настання правових наслідків, зазначених у ньому, у зв`язку з чим, суд вважає недоведеним посилання позивача на те, що відповідач фактично отримала кредитні кошти, але не повернула їх банку, відповідно до умов договорів. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що враховуючи висновок експерта №19-251/252/253/254 судово-почеркознавчої експертизи, складеного 19 квітня 2019 року, відповідно до якого підписи внизу кожного аркуша кредитних договорів № 1129/2783SFPRР7, № 1130/2783ЕS5DIP, № 33/5394SFPRР7, № 3455/393SFPRР7, укладених між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] 15 лютого 2012 року, в графах «Позичальник», виконано не самою [PERSON] , а іншою особою, кредитні договори між ПАТ «Платинум Банк» і [PERSON] 15 лютого 2012 року не були укладені і відповідно, не можуть бути спрямовані на реальне настання правових наслідків з підстав, передбачених ч.3 ст.203, ч.2 ст.207 ЦК України, оскільки [PERSON] вказані кредитні договори не підписувала, а тому підстав для задоволення позовних вимог позивача суд не вбачає. У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, суд також відмовляє позивачу ТОВ «Кредекс Фінанс» у відшкодуванні понесених ним судових витрат у вигляді судового збору, відповідно до положень п.2 ч.1 ст.141 ЦПК України. Разом з тим, враховуючи положення п.2 ч.3 ст.133, ст.139, ч.2 п.2 ст.141 ЦПК України, з позивача на користь відповідача [PERSON] підлягають стягненню витрати, понесені на оплату судової почеркознавчої експертизи в розмірі 5719 грн. 43 коп., що підтверджується відповідною квитанцією №0.0.1319750553.1 від 09.04.2019 року, оригінал якої міститься в матеріалах справи.

Outcome: approved