Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 010/0952/82/0346517 в розмірі 15 782,05 грн, з яких: 15 289,44 грн - сума заборгованості за основою сумою боргу, 492,61 грн - сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн - сума заборгованості за пенею, а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 27.03.2017 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем було укладено кредитний договір № 010/0952/82/0346517. Між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до АТ «КІБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 010/0952/82/0346517. 28.11.2017 між АТ "КІБ" та товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір відступлення права вимоги № 20171128, у відповідності до умов якого, АТ «КІБ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «КІБ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 3 від 23.01.2018 до Договору відступлення права вимоги № 20171128 від 28.11.2017, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15 782,05 грн, з яких: 15 289,44 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 492,61 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн - сума заборгованості за пенею. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 23.01.2018 позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій. Оскільки відповідача продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Відповідачем у встановлений судом строк відзиву на позов не подано. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно. У поданому клопотанні, у зв`язку з великою кількістю судових засідань, а також враховуючи той факт, що участь представника позивача у судовому засіданні потребує додаткових витрат внаслідок перебування юристів у місті Бровари Київської області, представник позивача просить суд проводити розгляд справи без його участі, на підставі наявних в справі доказів, позов задовольнити у повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідач у судові засідання 22.01.2021, 12.04.2021, 30.07.2021 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи належно повідомлений, про причини неявки до суду не повідомив. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи позицію позивача, прийнявши всі заходи по виклику представника відповідача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. З`ясувавши обставини справи, перевіривши їх поданими доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 27.03.2017 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем було укладено кредитний договір № 010/0952/82/0346517. 28.11.2017 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до АТ «КІБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 010/0952/82/0346517. 28.11.2017 між ПАТ «КІБ» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір відступлення права вимоги № 20171128, у відповідності до умов якого, АТ «КІБ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «КІБ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників. Згідно п. 2.2. договору відступлення права вимоги, за цим договором здійснюється відступлення Прав Вимоги щодо Портфелів Заборгованості, сформованих Первісним кредитором за власним рішенням та визначеною ним періодичністю у відповідності до критеріїв, визначених у Додатку 1 до Договору в межах загальної суми, що становить 85 000 000,00 грн (без урахування пені) за всіма сформованими Портфелями Заборгованості. . | Згідно абз. 3 п. 2.3.3. договору відступлення права вимоги, сторони погодили, що право вимоги переходить від АТ «КІБ» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» з моменту підписання ними відповідного Реєстру Боржників за формою передбаченою Додатком № 3 до Договору. Відповідно до Реєстру боржників № 3 від 23.01.2018 до Договору відступлення права вимоги № 20171128 від 28.11.2017, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15 782,05 грн, з яких: 15 289,44 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 492,61 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн - сума заборгованості за пенею. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України визначено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. У відповідності до ст. 76 ЦПК України суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За приписами ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ч. 1 ст. 79 ЦПК України та ч. 6 ст. 81 ЦПК України докази мають відповідати ознакам достовірності, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, своєчасно ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом не повернув, чим порушив ст. 526 ЦК України та умови Договору, разом з тим, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» своє право вимоги до відповідача за договором відступлення передало ПАТ «КІБ», а ПАТ «КІБ» - позивачу, у якого відповідно виникло право стягнення з відповідача на свою користь заборгованості за користування кредитними коштами. На спростування позовних вимог відповідач позицію не висловив та іншого розрахунку не надав. За викладених обставин, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі задоволення позову, враховуючи положення ст.ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved