Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з даним позовом вказуючи, що вона перебуває в шлюбі з [PERSON]. В період шлюбу за спільні кошти вони придбали майно: автомобіль марки KPA3 256Б1, 1986 року випуску, № двигуна [NUMBER], № шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], свідоцтво серії [NUMBER] від 06.10.2004 року; автомобіль марки TOYOTA RAV 4, 2012 року випуску, № двигуна [NUMBER], № кузова [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], свідоцтво серії [NUMBER] від 21.03.2012 року. Зазначає, що дане майно є об'єктом права спільної сумісної власністю подружжя, реєстрація транспортних засобів здійснена на [PERSON] Дане майно є неподільним. Орієнтовна вартість спільно придбаного майна становить 150000,00 грн. Між нею та чоловіком згоди щодо отримання грошової компенсації вартості майна не досягнуто, а вказане вище майно не може бути поділено з натурі. 13 листопада 2013 року її чоловіку [PERSON] прокуратурою Житомирської області пред'явлено підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України. Санкція вказаної статті передбачає крім основного покарання, конфіскацію майна, як додаткове покарання. Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 15.11.2013 та від 19.11.2013 накладено арешт на всі транспортні засоби, які об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто, арешт накладено на майно, яке не є особистою приватною власністю її чоловіка. Позивачка у заяві про збільшення позовних вимог вказує, що крім майна, що є предметом спору ними було придбано згідно договору купівлі-продажу від 22.06.2004 року земельну ділянку площею 0,5717 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], вартістю 24 069,00 грн. Оскільки вказана земельна ділянка була придбана в період шлюбу за спільні кошти, вона є спільною сумісною власністю подружжя, земельна ділянка зареєстрована на ім'я [PERSON] Після уточнення позовних вимог та залишення позовної вимоги без розгляду позивачка просить суд: здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя [PERSON] та [PERSON] в рівних частках; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 ідеальну частку: автомобіля марки КРАЗ 256Б1, 1986 року випуску, № двигуна [NUMBER], № шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], свідоцтво серії [NUMBER] від 06.10.2004 року; автомобіля TOYOTA RAV 4, 2012 року випуску, № двигуна [NUMBER], № кузова [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], свідоцтво серії [NUMBER] від 21.03.2012 року; земельної ділянки площею 0,5717 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], вартістю 24 069,00 грн.; залишити вказане майно у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON]. - 2 - В судовому засіданні позивачка позов підтримала та дала пояснення по суті заявленого позову. Відповідач та його адвокат в судове засідання не прибули, до суду направили клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають в повному обсязі та просять їх задовольнити. Заслухавши позивачку,дослідивши матеріали справи суд приходить до слідуючого. Відносини між сторонами регулюються Сімейним кодексом України. У відповідності до ст. 60 ч. 1 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільною сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Статтею 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно статті 70 ч. 1 СК України зазначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними, або шлюбним договором. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають у шлюбі з 20.12.1986 року який зареєстрований у Володарсько-Волинському відділі РАЦС за актовим записом № 85 по даний час. За час спільного проживання сторони придбали наступне майно: автомобіля марки КРАЗ 256Б1, 1986 року випуску, № двигуна [NUMBER], № шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], згідно угоди купівлі-продажу від 26.09.2004 року; автомобіля TOYOTA RAV 4, 2012 року випуску, № двигуна [NUMBER], № кузова [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], згідно договору купівлі продажу автомобіля від 12.03.2012 року; земельну ділянку площею 0,5717 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу від 22.06.2004 року. Право власності на вказане майно зареєстровано за [PERSON]. Тому вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON]. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" №11 від 21.12.07 року зазначено, що вартість майна, що підлягає поділу визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Пунктом 25 постанови передбачено, що питання про поділ майна, що є об'єктом права спільні сумісної власності подружжя, зокрема, неподільні речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної суми на депозитний рахунок суду. У разі, коли жоден з подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визначає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у її спільній частковій власності. Між сторонами згоди щодо отримання грошової компенсації вартості майна не досягнуто і дане майно не може бути поділене в натурі. Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України обставини, визнані особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи, що на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя накладено арешт, 13.11.2013 року відповідачу прокуратурою Житомирської області пред'явлено підозру у скоєнні злочину передбачено ст. 368 ч. 4 КК України, санкція якої передбачає конфіскацію майна, з метою захисту порушених майнових прав позивачки, суд визначає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності, при цьому визначає за позивачкою право власності на ? частини спільно придбаного майна.

Outcome: approved