Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

У квітні 2015 року прокурор Томашпільського району звернувся до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Вінницькій області (ухвалою суду від 05.06.2015 року останнє замінено його правонаступником Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області), третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Горишківська сільська рада Томашпільського району із зазначеним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] самовільно зайняв земельну ділянку площею 50 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва\~на території Горишківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. Відповідач протягом 2012-2014 років без будь-яких правовстановлюючих документів, фактично за відсутності рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність чи надання у оренду або користування, за відсутності вчиненого правочину використовував спірну земельну ділянку для вирощування сільськогосподарських культур. За вказане порушення на [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 53-1 КупАП, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. та видано припис, яким зобов»язано [PERSON] усунути порушення вимог земельного законодавства, а саме звільнити самовільно зайняту земельну ділянку. Тому прокурор просить стягнути з [PERSON] в доход держави заподіяну самовільним зайняттям земельної ділянки шкоду в розмірі 57307,80 грн. та зобов»язати звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 50 га на території Горишківської сільської ради. В судовому засіданні прокурор Верестун А.В., представник Головного управління [PERSON] позов підтримали із наведених у заяві підстав. Від Горишківської сільської надійшла заява в якій остання просить розглянути справу по суті у відсутності представника ради, при вирішенні спору по суті остання покладається на трозсуд суду. Відповідач [PERSON] позов не визнав, заперечує в його задоволенні з тих підстав, що спірна земельна ділянка була надана у постійне користування його батькові [PERSON] для ведення фермерського господарства, яке було зареєстровано 22.02.2000 року і отримало назву «Оберіг». Батько помер у вересні 2010 року і коли відповідач звернувся до Томашпільської райдержадміністрації по питанню можливості успадкування земельної ділянки, то йому в цьому було відмовлено і рекомендовано переоформити земельну ділянку на свою дружину, що ним було й зроблено. Зокрема, він написав заяву на ім»я голови Томашпільської райдержадміністрації про те, що оскільки позбавлений змоги успадкувати земельну ділянку, тому просить перевести її до земель запасу Горишківської сільської ради. В свою чергу, розпорядженням Томашпільської райдержадміністрації від 20.04.2012 року №209 було надано дозвіл дружині відповідача [PERSON] на розробку проекту землеутрою щодо відведення земельної діялнки для створення фермерського господарства на території Горишківської сільської ради. Сім»я відповідача замовила у ГТОВ «Символ» смт. Томашпіль у червні 2012 року виготовлення проекту землеустрою відведення земельної ділянки, однак до цієї пори відповідна документація не виготовлена і не затверджена Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області (колишнє ГУ Держземкадастру). Тому затягування виготовлення документації із землеутрою сталося не з його вини, користується його сім»я спірною земельною ділянкою на підставі вищевказаного розпорядження Томашпільської райдержадміністрації. Крім того, за час використання ним спірної земельної ділянки з боку Томашпільської райдержадміністрації, Горишківської сільської ради або прокурора заперечень щодо володіння та користування цією земельною ділянкою не надходило, а відтак у позові повинно бути відмовлено. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Частиною 1\~ст. 92 Земельного кодексу України\~(далі -\~ЗК України) установлено, що право постійного користування земельною ділянкою - це\~\~ право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Згідно зі\~ст. 116 \~ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Відповідно до ч. 1\~ст. 125 ЗК України\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ч. 1\~ст. 126 ЗК України\~право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті, а відповідно до ч. 3 цієї статті право постійного користування\~\~ земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного\~\~користування земельною ділянкою. За положеннями ч. 2\~ст. 212 ЗК України\~самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. \~ Згідно пункту б частини 3\~статті 152 ЗК України\~захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема,\~відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Судом установлено, що [PERSON] самовільно, без відповідних дозволів і погоджень після смерті 12.09.2010 року свого батька [PERSON], голови фермерського господарства «Оберіг», якому згідно державного акту на право постійного користування землею серії ВН №000020 виданого Томашпільською районною радою 26.01.2000 року було надано у постійне користування земельну ділянку площею 50 га для ведення селянського фермерського господарства, розташовану на території Горишківської сільської ради Томашпільського району, почав використовувати спірну земельну ділянку для вирощування сільськогосподарських культур (а.с.42-51). Як убачається із заяви [PERSON] на ім»я голови Томашпільської райдержадміністрації від 07.01.2012 року, заявник в зв»язку з неможливістю успадкувати ним спірну земельну ділянку просив перевести її до земель запасу Горишківської сільської ради (а.с. 41). 03 грудня 2014 року Державною інспекцією сільського господарства у Вінницькій області складено протокол про адміністративне правопорушення,\~яким установлено, що [PERSON] приступив до використання спірної земельної ділянки з порушенням вимог земельного законодавства, за відсутності документів на право користування земельною ділянкою, винесено припис [PERSON] звільнити самовільну зайняту земельну ділянку (а.с. 17, 18). Постановою державного інспектора сільського господарства у Вінницькій області [PERSON] від 04.12.2014 року на [PERSON] накладено адміністративне стягнення за ст. 53-1 КУпАП (самовільне зайняття земельної ділянки) у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. (а.с.21-22). Таким чином, [PERSON] приступив до використання спірної земельної ділянки без державної реєстрації права власності на земельну ділянку або права постійного користування, або права оренди земельної ділянки, як це передбачено ст. ст.\~116,\~125 ЗК України, що свідчить про самовільне зайняття ним цієї земельної ділянки. Згідно з роз'ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України в п.п. 12 та 14 своєї\~постанови від 16.04.2004 р. № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", у випадках самовільного зайняття земельних ділянок, псування, забруднення земель чи вчинення інших порушень земельного законодавства шкода відшкодовується відповідно до статей\~211,\~212 ЗК, статей\~22,\~\~1166,\~\~1192 ЦК\~особами, що її заподіяли. Розміри збитків, заподіяних державі, територіальним громадам на всіх категоріях земель внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, визначаються Держекоінспекцією та її територіальними органами або Держсільгоспінспекцією та її територіальними органами, відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 року №963. Як убачається з розрахунку проведеного державним інспектором сільського господарства у Вінницькій області [PERSON] від 05.12.2014 року розмір збитків заподіяних державі [PERSON] самовільним зайняттям земельної ділянки склав 57307,80 грн. (а.с.16). Вищенаведені докази дають суду підстави дійти висновку про наявність правових підстав для задоволення позову прокурора Томашпільського району в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору Горишківська сільська рада Томашпільського району про зобов»язання [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та відшкодування збитків заподіяних самовільним зайняттям земельної ділянки. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з [PERSON] в доход держави належить до стягнення 573,08 грн. судового збору.

Outcome: approved