Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житлом за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до договору дарування, вона є власником житлового будинку [ADDRESS]. В належному їй будинку зареєстрована відповідачка [PERSON], з якої її батько співмешкав. В серпні 2012 року відповідачка забрала свої речі та переїхала проживати до власної квартири [ADDRESS]. На даний час відповідачка добровільно знятися з реєстрації не бажає, а тому позивачка вимушена була звернутися до суду з вищезазначеним позовом. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі мотивуючи тими ж обставинами. Відповідачка про день, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, але в судове засідання не з'явилась, про причину своєї неявки не повідомила і клопотань, про розгляд справи у її відсутність не надсилала, тому зі згоди представника позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Третя особа - Шосткинський міськрайонний відділ Державної міграційної служби України в Сумській області в судове засідання не з'явились, надали заяви, в яких просили справу слухати у відсутності їх представника. Суд, заслухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи та докази в совокупності, дійшов, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено і ніким не заперечувалось, що відповідно оглянутого в судовому засіданні витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та договору дарування, позивачка є власницею будинку [ADDRESS]. /а.с. 3,4/. Відповідно до будинкової книги на будинок [ADDRESS] на даний час за цією ж адресою: [ADDRESS] зареєстрована відповідачка - [PERSON] (а.с. 5-6). Відповідно до довідки голови квартального комітету від 29.05.2014 року, [PERSON] дійсно не проживає за адресою: [ADDRESS] близько 2-х років. (а.с. 7). Крім того, в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] також підтвердили, що відповідачка [PERSON] з 2012 року за адресою [ADDRESS] не проживає. Згідно зі ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачка понад два роки відсутня на спірній житловій площі, а тому вона втратила право користування зазначеним житловим приміщенням і тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. Щодо вимог позивачки про стягнення з відповідачки судових витрат по справі у вигляді судового збору та витрат на правову допомогу, то вони також підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно Постанови КМ України від 27.04.2006 року № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави", компенсація за правову допомогу адвоката чи спеціаліста в галузі права, яка сплачується стороною складає 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи адвоката чи спеціаліста в галузі права. Виходячи з того, що розмір мінімальної заробітної плати на час винесення рішення суду складає 1218 грн. то 40 % від цього розміру за годину роботи складає 487,2 грн. ( 1218 : 100 х 40 ) = 487,2 грн. Згідно журналу судових засідань загальний час розгляду справи складає 25 хвилин. Таким чином, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу стороні при розгляді справи складає (487,2 : 60 х 25) = 203 грн.

Outcome: approved