Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Представник Франківської районної адміністрації Львівської міської ради звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить суд постановити рішення, яким скасувати свідоцтво на право власності на квартиру [ADDRESS] від 01.12.2006 року № 223219 в частині передачі у власність балкона та комірки; вилучити свідоцтво про право власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] для внесення змін у всі правові та технічні документи; солідарно стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати. Позов мотивує тим, що у результаті перевірки законності приватизації квартири [ADDRESS], ФРА ЛМР прийнято розпорядження від 18.01.2007 року №7 «Про скасування розпорядження районної адміністрації від 01.12.2006 р. № 2215 «про передачу квартир у власність громадян» в частині передачі у власність балкона та комірки квартири [ADDRESS]. Про прийняте розпорядження 19.01.2007 року було повідомлено відповідачів, однак, останні не звернулись у районну адміністрацію із зверненням щодо внесення змін до свідоцтва про право власності. Підставою для приватизації балкону спільного користування була довідка, видана гр. [PERSON] майстром і головним інженером ЛКП «Навколо базару», за що їх притягнуто до дисциплінарної відповідальності на підставі наказу ЛКП «Навколо базару» від 17.12.2006 року № 44-к. ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» видано довідку у якій зазначено, що технічний паспорт на [ADDRESS] був виданий 08.11.2006 року на замовлення № 2/60084 від 07.11.2006 року. Комісією ЛКП «Навколо базару» було складено акт від 27.07.2006 року на предмет обстеження квартири [ADDRESS], яким встановлено, що власник вказаної квартири самовільно змінив існуючий дверний проріз, через який здійснюється вихід на балкон загального користування з квартири [ADDRESS]. 23.06.2006 року складено протокол про адміністративне правопорушення, яким встановлено, що мешканець квартири [ADDRESS] самовільно встановив двері на балкон. Питання самовільно влаштованого дверного блоку балкону розглянуто на засіданні міжвідомчої комісії, якою вирішено демонтувати самовільно влаштований дверний блок. На підставі викладеного просить задовольнити позов. Надалі представник позивача уточнив вимоги позовної заяви вказавши, що Розпорядженням ФРА ЛМР від 16.02.2007 року № 58 [PERSON] зобов'язано у місячний термін за власні кошти привести у попередній стан самовільно встановлений дверний блок зі сходового майданчика третього поверху будинку [ADDRESS] на балкон загального користування. Дане розпорядження [PERSON] не виконано. Враховуючи відсутність у останнього документів для здійснення нового будівництва, просить суд: Задовольнити позов, прийняти рішення, яким визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] від 01.12.2006 року № 223219 в частині передачі у власність балкона та комірки; Зобов'язати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] повернути оригінал свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] від 01.12.2006 року № 223219 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради шляхом скерування такого супровідним листом на юридичну адресу районної адміністрації: м. Львів вул. Генерала Чупринки 85, індекс: 79044 каб. № 101. Зобовязати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за власні кошти привести у попередній стан самовільно встановлений дверний блок зі сходового майданчика третього поверху будинку [ADDRESS] на балкон загального користування даного будинку. Стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь Франківської районної адміністрації Львівської міської ради судові витрати. Відповідач [PERSON] подав письмові заперечення на позов ФРА ЛМР, у яких вказує, що підстави для задоволення позову відсутні. Вказує, що на підставі розпорядження № 2215 від 01.12.2006 року «Про передачу квартир у власність громадян» відповідачам видано свідоцтво про право власності на належний їм об'єкт нерухомості, а отже, воно є ненормативним правовим актом одноразового застосування і вичерпало свою дію фактом його виконання та не може бути у подальшому скасоване Районною адміністрацією. Відповідно до прийнятого позивачем розпорядження № 2215 від 01.12.2006 року «Про передачу квартир у власність громадян», відповідач є законним власником спірного майна, квартири [ADDRESS]. Окрім того, заявлені позивачем вимоги не підлягають задоволенню з огляду на те, що останнім без поважних причин пропущено строк позовної давності. В судове засідання представник Франківської районної адміністрації Львівської міської ради не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, якою просить позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, з підстав викладених у письмових запереченнях. Представник ЛКП «Навколо базару» в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно повідомлений про день, час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не скерував, а тому, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності представника ЛКП "Навколо базару", оскільки його неявка не є перепоною для розгляду справи по суті. Третя особа [PERSON] та її повноважний представник позов підтримали та пояснили, що приватизований відповідачами балкон є обєктом спільного користування, а тому такою дією обмежено права інших мешканців будинку. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що Розпорядженням ФРА ЛМР від 01.12.2006 року № 2215 квартиру [ADDRESS] передано у власність [PERSON], [PERSON], [PERSON]. На підставі даного розпорядження було видано Свідоцтво про право власності на спірну квартиру. Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописки № 845 від 28.04.2014 року виданої ЛКП «Навколо базару», квартира [ADDRESS] є приватизованою, її співвласниками є [PERSON], [PERSON], [PERSON], згідно Свідоцтва власності № 223219 від 01.12.2006 року. Франківською районною адміністрацією проводилась перевірка законності приватизації спірної квартири, в ході якої встановлено, що вказаним розпорядженням ФРА ЛМР від 01.12.2006 року № 2215 позивачам передано у власність комірку і балкон спільного користування, який приватизовано на підставі довідки, виданої інженером і головним інженером ЛКП «Навколо базару» № 44-к від 17.12.2006 року. Згідно наказу директора ЛКП «Навколо базару» № 44б від 17.12.2006 року, останнім встановлено факт неналежного виконання своїх посадових обов'язків, який полягав у видачі [PERSON] довідки, яка містить недостовірні відомості, що призвело до приватизації [PERSON] балкону загального користування з мешканцями квартири [ADDRESS]. У зв'язку із наведеним, головою ФРА ЛМР прийнято розпорядження від 18.01.2007 року № 07 «Про скасування розпорядження районної адміністрації від 01.12.2006 року № 2215 «Про передачу квартир у власність громадян» в частині передачі у власність балкона та комірки квартири [ADDRESS], яким вирішено: скасувати розпорядження районної адміністрації від 01.12.2006 року № 2215 «Про передачу квартир у власність громадян» в частині передачі у власність балкона та комірки квартири [ADDRESS]; визнати таким, що втратило чинність свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] від 01.12.2006 № 223219. Згідно акту комісії ЛКП «Навколо базару», від 27.07.2006 року, власник квартири [ADDRESS] самовільно змінив існуючий дверний проріз, через який здійснюється вихід на балкон загального користування з квартири [ADDRESS]. Питання самовільно влаштованого дверного блоку балкону було розглянуто на засіданні міжвідомчої комісії, яким визначено демонтувати самовільно встановлений дверний блок. Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради прийнято розпорядження № 58 від 16.02.2007 року, яким затверджено висновок міжвідомчої комісії про приведення до попереднього стану самовільно влаштованого блоку з сходового майданчика третього поверху на балкон загального користування в будинку [ADDRESS]; зобов'язати [PERSON] - мешканця квартири [ADDRESS] у місячний термін за власні кошти привести у попередній стан самовільно влаштований дверний блок зі сходового майданчика третього поверху будинку на балкон загального користування. Як встановлено судом, вказане розпорядження відповідачем [PERSON] в добровільному порядку не виконане. Факт самовільного встановлення у квартирі [ADDRESS] дверного блоку із сходового майданчика третього поверху будинку на балкон загального користування стверджується і актом комісії ЛКП «Навколо базару». Статтею 321 ЦК України врегульовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Статтею 383 ЦК України встановлено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого ,- за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Факт порушення прав інших співвласників квартир стверджується, на думку суду і представленими суду витягом з протоколу засідання міжвідомчої комісії в Франківському районі від 24.10.2006 р. та постановою адміністративної комісії при ФРА ЛМР № 281 від 26.07.2006 року, якою [PERSON]. притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 150 КУпАП, а саме: за самовільне встановлення дверей на балконі загального користування у будинку [ADDRESS]. Згідно із ч.5 ст.319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. У відповідності до ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування», Франківська районна адміністрація ЛМР, як виконавчий орган Львівської міської ради, вправі приймати розпорядження, контролювати виконання власних розпоряджень та порушувати питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у невиконанні розпоряджень голови районної адміністрації. Відповідно до ст.144 Конституції України, ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів місцевого самоврядування, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Пунктом 19 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою КМ України за № 572 від 08.10.92 р. переобладнання і перепланування жилих і підсобних приміщень, балконів і лоджій власниками квартир, наймачами і орендарями може провадитись лише з метою поліпшення благоустрою квартири за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у цьому будинку. Відповідно до ст.382 ЦК України, власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Згідно ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»від 19.06.1992 року, рішення Конституційного суду України від 02.03.2004 року №4-рп/2004, власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою. Допоміжні приміщення передають у власність квартиронаймачів безплатно і окремо приватизації не підлягають. Оскільки балконом спірної квартири спільно з її мешканцями користуються мешканці квартири [ADDRESS], його приватизація співвласниками квартири [ADDRESS] є незаконною, не відповідає вимогам закону та порушує права інших співвласників квартир в будинку [ADDRESS]. Крім того, даний балкон є допоміжним приміщенням, а тому згідно Закону окремо приватизації не підлягає. Відтак, встановлено достатньо підстав для задоволення позовних вимог. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачів в користь позивача слід стягнути судові витрати .

Outcome: approved