Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON]звернувся до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу із [PERSON]Позов обґрунтовано тим, що 25.10.2008 р. між ним та відповідачем укладено шлюб, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Кам'янсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 96. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] Протягом останніх восьми років вони разом не проживають, зникли взаємопорозуміння, кожен живе окремим життям. В даний час він проживає з ішою людиною, за час спільного проживання народилось двоє дітей. Просив суд розірвати шлюб. 001.10.2018 р. ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження та відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 13.11.2018 р. справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно у належній формі, про що свідчать повернуті на адресу суду розписки про отримання судової повістки та поштове відправлення з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 25.10.2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Кам'янсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області між сторонами по справі зареєстровано шлюб, актовий запис № 96, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.11.2010 р. (а.с. 5). Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Перешкод для розірвання шлюбу в судовому порядку судом не встановлено.

Outcome: approved