Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 02.10.1998 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що відповідач ухиляється від утримання їхніх синів, матеріальної допомоги у повному обсязі не надає, а сама позивачка не має змоги утримувати їхніх дітей. Їхній старший син навчається, стипендії не отримує, а тому також має право на допомогу від батька. При таких обставинах, просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліменти на повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку. Позивачка в судове засідання не зявилась, у поданому клопотанні просить суд проводити розгляд справи у її відсутності. Крім того, надіслала суду довідку про те, що їхній син [PERSON] навчається в ДВНЗ «Чернівецькому транспортному коледжі» та не отримує стипендії. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, пояснивши, що не відмовляється від утримання своїх синів, надавав і має намір в подальшому надавати позивачу допомогу на їхнє утримання. Вислухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як встановлено в судовому засіданні і сторонами не оспорюється, а тому доказуванню не підлягає, те що [PERSON] та [PERSON] з 02.10.1998 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час подружнього життя у них 24.06.1999 року народився син [PERSON], який на даний час навчається у ДВНЗ «Чернівецький транспортний коледж» та син [PERSON], 06.02.2004 року, які знаходяться на утриманні матері (свідоцтво про народження серія І СГ №168695; свідоцтво про народження серія І СГ №323129; довідка №2393, видана 24.10.2017 року ДП «Стебниккомунсервіс» КП «МВУЖКГ», довідка №779 видана ДВНЗ «Чернівецький транспортний коледж»). Обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття (ст. 180 СК України). Крім того, у випадку передбаченому ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Суд приймає до уваги доводи відповідача про надання ним добровільної допомоги на утримання синів. Однак, як встановлено в судовому засіданні, в даний час між позивачем та відповідачем виник спір з приводу утримання їхніх дітей, а тому суд переконаний, що позивачка потребує допомоги на утримання дітей, а відповідач зобовязаний та погоджується їй таку допомогу надавати. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на неповнолітню дитину, суд враховує стан здоровя позивачки та її матеріальне становище і відповідача - платника аліментів, а також з врахуванням рівності прав та обовязків батьків щодо дитини, вимог розумності та справедливості і визначає їх в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, щодо вимоги позивачки про стягнення аліментів на повнолітнього сина [PERSON], який навчається у ДВНЗ «Чернівецький транспортний коледж», суд враховує рівність прав та обовязків обох батьків щодо дітей, матеріальний стан позивачки та відповідача, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вимоги розумності та справедливості і визначає їх у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і на час навчання дитини, але не більше, ніж досягнення ним 23-річного віку. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved