Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивачка звернулася у суд із позовом до Тулуківської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, який мотивувала тим, що на праві спільної часткової власності членів колгоспного двору її дядькові [PERSON], який помер [INFO] та тітці [PERSON], яка померла [INFO], належало по 1/2 частині житлового будинку по [ADDRESS]. 20.11.2015р. роблячи порядки в спірному житловому будинку, в якому проживали тітка з дядьком, позивачка знайшла посвідчені 01.02.2011р. секретарем Тулуківської сільської ради на її користь заповіти від імені померлих [PERSON] та [PERSON]. Так як про існування заповітів вона не знала, тому і не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого пропустила встановлений законом строк на прийняття спадщини. В уточнених позовних вимог зазначила, що окрім вищевказаної причини, поважність пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини пояснюється тим, що вона 18 років хворіє на ішемічну хворобу серця, стенокардія, гіпертонічна хвороба ІІ ступеня, деформуючий спондильоз поперекового відділу хребта та інші хвороби. Просить визначити їй додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити. Представник відповідач Тулуківської сільської ради в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши представлені доводи позивача та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що на праві особистої власності [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS], будинок відносився до колгоспного двору, головою якого була померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на будинковолодіння від 18.04.1989 р., зареєстровано в реєстровій книзі за № 226. Відповідно до довідки Тулуківської сільської ради від 27.07.2015р. № 509, спірний житловий будинок станом на 15.04.1991 р. відносився до суспільної групи "колгоспний двір", в якому були зареєстровані: [PERSON], яка померла [INFO] та [PERSON], який помер [INFO]. Із заповіту посвідченого 01.02.2011р. секретарем Тулуківської сільської ради та зареєстрованого в Спадковому реєстрі 11.02.2011р. вбачається, що спадкоємцем всього належного померлому [PERSON] майна є позивачка [PERSON], заповіт від імені спадкодавця не змінювався та не скасовувався. Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до довідки Тулуківської сільської ради від 26.06.2015р. № 400, на час смерті [PERSON] [INFO] в господарстві разом з ним була зареєстрована та проживала дружина [PERSON], яка вступила в управління спадковим майном та залишилась проживати в спірному господарстві. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO]. 01.02.2011р. секретарем Тулуківської сільської ради посвідчено заповіт та зареєстровано в Спадковому реєстрі 11.02.2011р. за № 2, відповідно до якого спадкоємцем всього належного померлій [PERSON] майна є позивачка [PERSON], заповіт від імені спадкодавця не змінювався та не скасовувався. Відповідно до довідки Тулуківської сільської ради від 26.06.2015р. № 399, на час смерті [PERSON] [INFO] була зареєстрована та проживала в господарстві одна, в управління спадковим майном вступила позивачка [PERSON], яка хоронила тіло померлої та залишилась проживати у спірному господарстві. 27.11.2015р. державним нотаріусом Другої Снятинської державної нотаріальної контори відмовлено позивачці [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини. Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого № 13, позивачка в період з 15.02.2016р. по 24.02.2016р. перебувала на лікуванні (стаціонар на дому) з приводу ІХС, стенокардія навантаження, дифузний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІ ступеню та ін. Відповідно до п. ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.2 ст. 1270 ЦК України, якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. За наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що строк для прийняття спадщини позивачка пропустила з поважної причини, оскільки спочатку не знала про існування заповітів посвідчених померлими в її користь, згодом знаходилась на лікуванні, а тому їй слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини - три місяці. На підставі ст.ст. 1233,1258, 1272 п.3 ЦК України,

Outcome: approved