Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25 жовтня 2008 року. Від даного шлюбу в них є одна неповнолітня дитина: син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося, у зв'язку з цим вони припинили шлюбні стосунки. Крім того відповідач ухиляється від утримання дитини та матеріально дитину не забезпечує. У зв'язку з цим позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень, щомісяця з подальшою індексацією відповідно до закону до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, на розгляд суду від неї надійшла заява про підтримання позовних вимог та з проханням розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився. На адресу суду від нього надійшла телеграма про згоду з позовними вимогами позивачки та просить розглядати справу без його участі, що відповідає вимогам ч. 2 ст.158 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом достовірно встановлено, що між сторонами був зареєстрований шлюб 25 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Від даного шлюбу у сторін народився один неповнолітній син [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати. Відповідно ст. 112 СК України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З заяви позивачки вбачається, що вона просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Також, встановлено, що відповідач [PERSON] не утримує дитину, матеріально її в добровільному порядку не забезпечує. Згідно довідки Березинської селищної ради Тарутинського району Одеської області дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.п.2,3 ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей". Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб між позивачкою та відповідачем існує лише формально, тому його слід розірвати, також, вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112-113, 180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved