Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в сумі 1254 грн. 12 коп. за вересень 2014 року, стягнути компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з затримкою термінів її виплати у розмірі 858 гривень 95 коп. та стягнути понесених нею витрат на правову допомогу в сумі 250 грн. Свої вимоги мотивує тим, що вона була прийнята до Казенного підприємства «Шосткинський казенний завод «Зірка» 05.08.2002 року на посаду зборщика зарядів 3 розряду до цеху 6. 01.10.2002 року переведена швачкою спецвиробів 3 розряду цеху 6, а 01.04.2004 року переведена швачкою спецвиробів 3 розряду дільниці виготовлення СГ цеху №1 дільниця зборки боєприпасів та їх утилізації, де працює й по день звернення до суду. Проте їй не виплачена заробітна плата у сумі 1254 грн. 12 коп. за вересень 2014 року і тому вона звернулась з вищезазначеним позовом до суду. В судовому засідання позивачка свої вимоги підтримала, обґрунтовуючи їх тими ж обставинами. Представник відповідача Топтунов І.В. позовні вимоги, щодо стягнення заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в сумі 1254 грн. 12 коп. за вересень 2014 року визнав повністю, щодо вимоги про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з затримкою термінів її виплати у розмірі 858 гривень 95 коп., то вважає, що сума повинна вираховуватися на момент виплати заборгованості по заробітній платі і становити більше, ніж заявлено в позові та не визнав позовну вимогу, щодо стягнення понесених позивачкою витрат на правову допомогу в сумі 250 грн., мотивуючи це тим, що у відповідача зараз відсутні кошти на їх виплату. Суд, дослідивши матеріали справи та докази в сукупності, дійшов, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено і тніким не заперечується, що позивачка дійсно працює на Казенному підприємстві «Шосткинський казенний завод «Зірка» з 05.08.2002 року на посаді зборщика зарядів 3 розряду до цеху 6, з 01.10.2002 року переведена швачкою спецвиробів 3 розряду цеху 6, а 01.04.2004 року переведена швачкою спецвиробів 3 розряду дільниці виготовлення СГ цеху №1 дільниця зборки боєприпасів та їх утилізації, де працює й по день звернення до суду з позовною заявою.(а.с. 8-10). На даний час позивачці не виплачена заробітна плата у сумі 1254 грн. 12 коп. за вересень 2014 року, що підтверджується довідкою про суму виплаченої заборгованості, виданою КП «ІПоеткинський казенний завод «Зірка» № 7-г5 від 14.11.2016р.(а.с. 44). Відповідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України, ст. ст. 15, 21 та 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні в строки, встановлені в колективному договорі, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Працівник мас право па оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці. Згідно статті 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно статті 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно зі ст. 94 КЗпП України, роботодавець зобов'язаний регулярно виплачувати працівникам заробітну плату. Стаття 34 Закону України «Про оплату праці», визначає нарахування компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з затримкою термінів її виплати. Компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Ст. 1 Закону України « Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» встановлює, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Пунктом 2 Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 року № 692), визначено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням термінів її виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців, виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток. Порядок розрахунку суми компенсації визначено в п. 4 Порядку компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, затв. Постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 року. Сума компенсація заробітної плати, нарахованої в період з 01.01.2001 р., розраховується як добуток нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків та обов'язкових платежів) та приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Тобто в розрахунку суми компенсації бере участь «чиста» сума заробітної плати, що підлягає виплаті на руки працівнику. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації, у свою чергу, розраховується шляхом множення місячних індексів споживчих цін, що публікуються Держкомстатом, за весь період невиплати заробітної плати, а саме: з місяця, наступного за місяцем нарахування зарплати, по місяць, що передує виплаті заборгованості. Розраховуємо суму компенсації: СК=ЗПчист х (Іі х Іі + 1 х … х Іn х 100 - 100) : 100, де Ск - сума компенсації; ЗПчист - сума заробітної плати після вирахування з неї всіх обов'язкових утримань* («чиста» заробітна плата), не виплачена у строк не з вини працівника; Іі - індекс споживчих цін (індекс інфляції) місяця, наступного за місяцем нарахування заробітної плати (ділений на 100); Іn - індекс споживчих цін (індекс інфляції) місяця, шо передує місяцю виплати заборгованості (ділений на 100). * Податку на (з) доходи(ів) фізичних осіб (прибуткового податку) та єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування (внесків до соціальних фондів). Індекси інфляції становили: у жовтні 2014р. 102.4%, у листопаді 2014р.-101,9 %, у грудні 2014р.- 103,0%, у січні 2015р.- 103.1 %, у лютому 2015р.-105,3%, у березні 2015р.-110,8%, у квітні 2015р.-114,0%, у травні 2015р.- 102,2%, у червні 2015р. - 100,4%, липні 2015р.-99,0%, у серпні 2015р.-99.2%. у вересні 2015р.- 102,3 %, у жовтні 2015р. 98,7%, у листопаді 2015р.- 102,0 %, у грудні 2015р.-100,7, у січні 2016р.- 100,9 %, у лютому 2016р.-99,6%, у березні 2016 року 101,0%, у квітні 2016 року - 103,5%, у травні 2016 року - 100,1%, у червні 2016 року - 99,8%, у липні 2016 року - 99.9%, у серпні 2016 року - 99,7%, у вересні 2016 року -101,8%, у жовтні 2016 року- 102,8%. Так як сума заборгованості не виплачена станом на листопад 2016 року, то береться до уваги останній місяць - жовтень 2016 року. Приріст індексу інфляції за період з жовтня 2014р. по жовтень 2016р. становить: 1254,12 х (102,4 x 101,9 х 103,0 х 103,1 х 105,3 х 101,8 x 114,0 х 102,2 х 100,4 х 99,0 х 99.2 х 102,3 х 98,7 х 102,0 х 100,7 х 100,9 х 99,6 х 101,0 x 103,5 x 100,1 x 99,8 х 99,9 х 99,7 х 101,8 х 102,8 х 100-100): 100 = 858 грн 95 коп. Отже з сумою компенсації в розмірі 858,95 грн., яка повинна бути стягнути на користь позивачки суд погоджується. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 24 грудня 1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці " передбачено, що оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, тому вона зазначається без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 року № 9-рп/2013 року у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Частиною 1 ст. З ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно договору про надання юридичних послуг від 08.04.2016 року № 0003058, копії акту виконаних робіт та копії квитанцій, позивачка понесла витрати за отримання правової допомоги у вигляді складання позовної заяви в сумі 250 грн., а тому вони також підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved