Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні майном, та після уточнення своїх позовних вимог просить суд: виділити [PERSON] в натурі 54/100 частки житлового будинку №13, розташованого по вул. Лермонтова, у м. Білгороді-Дністровському Одеської області до складу якої входить житловий будинок під літ. «А»: приміщення: 1-1 житлова, 1-2 житлова, тамбур літ. «а», житлова прибудова літ. «А2» загальною площею 69,2 м. кв., житловою площею 34,8 м. кв., навіс літ. «а2», сарай літ. «Ж», навіс літ. «ж», убиральня літ. «Д», душ літ. «Є», цистерна № 1, частина огорожі № 2, хвіртка № 3, водопровід № 7 із припиненням режиму спільної часткової власності; встановити порядок користування земельною ділянкою по вул. Лермонтова, 13 у м. Білгороді-Дністровському Одеської області згідно 2 варіанту висновку №69/12 судової земельно-технічної експертизи (а.с.77); стягнути з [PERSON] на користь позивача судовий збір у розмірі 114,7 грн. та ? частину витрат за проведення земельно-технічної експертизи у розмірі 1750 грн. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Адвокат відповідача [PERSON], представник відповідача за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні частково визнали позовні вимоги, а саме не заперечували проти виділення [PERSON] в натурі 54/100 частки житлового будинку №13, розташованого по вул. Лермонтова в м. Білгород-Дністровському Одеської області, до складу якої входить житловий будинок під літ. «А»: приміщення: 1-1 житлова, 1-2 житлова, тамбур літ. «а», житлова прибудова літ. «А2» загальною площею 69,2 м. кв., житловою площею 34,8 м. кв., навіс літ. «а2», сарай літ. «Ж», навіс літ. «ж», убиральня літ. «Д», душ літ. «Є», цистерна № 1, частина огорожі № 2, хвіртка № 3, водопровід № 7 із припиненням режиму спільної часткової власності. Представник третьої особи, [PERSON] міської ради у судове засідання не зявився, згідно наданої до суду заяви (а.с. 113) просить справу розглядати у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує та просить прийняти законне та обґрунтоване рішення. Дослідивши матеріали справи та всі надані докази, заслухавши у судовому засіданні доводи представників сторін, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ВРЕ №917944 від 26.02.2011 року, зареєстрованого в реєстрі № 565, позивачка [PERSON], успадкувала від свого чоловіка, [PERSON], 54/100 частин житлового будинку під № 13, який розташований по вул. Лермонтова, в м. Білгороді-Дністровському Одеської області. Співвласником вказаного житлового будинку є відповідач [PERSON], якому на підставі свідоцтва про право власності від 08.08.1994 року, виданого на підставі рішення виконкому [PERSON] міської ради №950 від 28.07.1994 року, належить 46/100 частин спірного житлового будинку. Право спільної часткової власності сторін на вказаний будинок підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 24.12.2013 року, наданої Реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції (а.с. 58). Виходячи з положень ч. 1 ст. 356 ЦК, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм в певних частках майном, яке становить єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою у праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними і визначаються відповідними відсотками від цілого або в дробовому вираженні. У відповідності до ч.ч. 1,2,3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю . Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Верховний Суд України у абзаці першому пункту 6 постанови Пленуму "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок" від 4 жовтня 1991 р. № 7 зазначає наступне, що судам при вирішенні справ про виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Оскільки між співвласниками житлового будинку склалися суперечливі стосунки з приводу користування будинком та не досягнуто згоди щодо способу виділу в натурі частки позивачки із спірного житлового будинку, [PERSON] скористалася своїм правом на вирішення цього питання в судовому порядку. Відповідно до листа спеціаліста з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] (кваліфікаційний сертифікат серія АЕ №001656) від 28.04.2015 року №71-02 наявна технічна можливість поділу житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Лермонтова, 13, на два окремі обєкти з наданням поштових адрес. З метою повного та всебічного розгляду справи судом була призначена судова земельно-технічна експертиза, із висновку якої (а.с. 65) вбачаться, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи №6370 та опитування співвласників у фактичному користуванні [PERSON] (54/100) знаходяться приміщення, які в цілому складаються з житлового будинку під літ. «А» приміщення: 1-1 житлова, 1-2 житлова, тамбур літ. «а», житлова прибудова літ. «А2» загальною площею 69,2 м. кв., житловою площею 34,8 м. кв., навіс літ. «а2», сарай літ. «Ж», навіс літ. «ж», убиральня літ. «Д», душ літ. «Є», цистерна № 1, частина огорожі № 2, хвіртка № 3, водопровід № 7. У фактичному користуванні [PERSON] (46/100 частки) знаходяться приміщення, які в цілому складаються із житлового будинку літ. «А»: 2-3 житлова, 2-4 житлова, житлова прибудова «А1», житлова прибудова літ. «А3», житлова прибудова літ. «А4», санвузол літ. «а3», прибудова літ. «а4», загальною площею 118,1 м. кв., житловою площею 55,1 м. кв., гараж літ. «З», сарай літ. «І», вимощення І, частина огорожі № 2, хвіртка № 5, цистерна № 6, водопровід № 8, каналізація № 9, зливна яма № 10. Таким чином частки сторін становлять собою відокремлені частини будинку з самостійним виходами. Представники відповідача не заперечували проти виділення [PERSON] 54/100 частини житлового будинку, які складаються із перелічених вище приміщень, які знаходяться саме в її фактичному користуванні. З огляду на викладене, суд вважає вимогу позивачки про виділ в натурі 54/100 частки спірного житлового будинку до складу якої входить житловий будинок під літ. «А»: приміщення: 1-1 житлова, 1-2 житлова, тамбур літ. «а», житлова прибудова літ. «А2» загальною площею 69,2 м. кв., житловою площею 34,8 м. кв., навіс літ. «а2», сарай літ. «Ж», навіс літ. «ж», убиральня літ. «Д», душ літ. «Є», цистерна № 1, частина огорожі № 2, хвіртка № 3, водопровід № 7 із припиненням режиму спільної часткової власності обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок перебуває у власності [PERSON] міської ради, сторони по справі є її фактичними землекористувачами. Ч. 2 ст. 120 Земельного Кодексу України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до ч. 4 ст. 120 Земельного Кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Судовою земельно-технічною експертизою встановлено, що при обстеженні на місці було зафіксовано, що земельні ділянки, якими користуються [PERSON] та [PERSON], розділені між собою огорожею з металевої сітки, що перешкоджає доступу [PERSON] до обслуговування зовнішньої стіни житлової прибудови літ. «А2» та тамбуру літ. «а», які перебувають у її фактичному користуванні (70), що є підтвердженням порушення прав позивачки на користування спірною земельною ділянкою. За положеннями ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків не досягнуто домовленості щодо користування земельною діляною ділянокою пропорційно до часток житлового будинку, які знаходяться в їх фактичному користуванні, що є підставою для визначення порядку користування спірною земельною ділянкою в судовому порядку. Висновком судової земельно-технічної експертизи №69/12 було запропоновано 2 найбільш доцільних варіанти порядку користування земельною ділянкою, розташованою по вул. Лермонтова, 13 в м. Білгород-Дністровському Одеської області. Крім того згідно плану контрольного обміру земельної ділянки по вул. Лермонтова, 13, м. Білгород-Дністровський, Одеської області, виготовленого інженером землевпорядником [PERSON] (а.с. 61) фактична площа земельної ділянки складає 0,1480 га, що в свою чергу не відповідає площі земельної ділянки, зазначеної в правовстановлюючих документах позивачки та відповідача, а саме 0,1366 га. Надаючи можливі варіанти користування земельною ділянкою експерт виходив саме із площі земельної 0,1480 га. Зважаючи на те, що представник [PERSON] міської ради не надавав будь-яких заперечень з приводу збільшення площі земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні сторін по справі, суд вважає за доцільне прийняти запропоновані експертом варіанти. Так, позивачка просила суд визначити саме другий варіант користування земельною ділянкою, вказуючи, що він найбільше відповідає інтересам співвласників та належним їм ідеальним часткам. Представники відповідачів в судовому засіданні не погодились із ІІ варіантом порядку користування земельною ділянкою, однак будь-яких належних та обґрунтованих доводів в підтвердження своїх заперечень суду не надали. Також заперечували проти І варіанту порядку користування, вказуючи, що взагалі відсутні підстави для встановлення порядку користування земельною ділянкою, оскільки права позивачки порушені не були. Зазначені доводи суд не бере до уваги, оскільки вони спростовуються встановленими висновком експерта обставинами, а саме наявністю перешкод у позивачки з приводу доступу до будівель, які знаходяться в її фактичному користуванні. Також у висновку зазначено, що згідно плану контрольного обміру земельної ділянки по вул. Лермонтова, 13, м. Білгород-Дністровський, Одеської області площею 1480 м2 встановлено, що у фактичному користуванні співвласників житлового будинку знаходяться земельні ділянки: у [PERSON] земельна ділянка площею 526 м2 , що менше 54/100 частки в житловому будинку на 273 м2 ; у [PERSON] земельна ділянка площею 954 м2 , що більше 46/100 частки в житловому будинку на 273 м2 . Дослідивши надані експертом варіанти користування земельною ділянкою, суд схиляється до ІІ та вважає його таким, що найбільше відповідає інтересам співвласників. Крім того, згідно другого варіанту площа земельної ділянки, яка виділяється позивачці в особисте користуванні значно менше площі пропорційної її частці на житловий будинок та площа земельної ділянки виділеної в користування відповідачу збільшилась. Ч. 1 ст. 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Таким чином, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 114,70 грн. та вимога про стягнення з відповідача на користь позивачки половини суми, сплаченої за проведення експертизи у розмірі 1750 грн. також підлягає задоволенню. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved