Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

У жовтні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], мотивуючи його тим, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 20 квітня 1995 року Великолугівською сільською радою Пулинського району Житомирської області за актовим записом №1. Шлюб з відповідачем виявився невдалим з різних побутових та особистих причин. У зв»язку з різними характерами, звичками та уподобаннями, поглядами на вирішення проблем сім»ї протягом всього періоду спільного проживання між ними встановились непорозуміння у відносинах, виникали постійні сварки, що привело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім»ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, наявність шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам. Оскільки відповідач відмовляється подати заяву про розірвання шлюбу до органу ДРАЦС, тому позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», стягнути з нього на її користь судові витрати. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції. Відповідно до п.9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. В судове засідання позивачка не з»явилася, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Надіслала до суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на розлученні з [PERSON] Відповідач в судове засідання не з"явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на розлучення згідний, просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на це суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 20 квітня 1995 року Великолугівською сільською радою Червоноармійського району Житомирської області, актовий запис №1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20.04.1995 року (а.с.5). Згідно довідки №621 від 23.10.2017 року, виданої Великолугівською сільською радою Пулинського району Житомирської області, до складу сім»ї позивачки [PERSON] входить син [PERSON], 1990 року народження (а.с.6). Ухвалою суду від 07.11.2017 року сторонам надавався строк для примирення тривалістю три місяці, однак у встановлений строк сторони не примирилися. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач визнає позов, тому відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував щодо їх задоволення, протягом наданого судом строку на примирення сторони не примирилися, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 640,00 грн. сплаченого нею судового збору.

Outcome: approved