Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки, яка продовжує навчання. Позов мотивований тим, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , яка в даний час досягла повноліття та навчається на другому курсі денної форми навчання на контрактній основі Київського університету культури. Термін навчання планується з 01.09.2019 по 30.06.2023. В зв`язку з продовженням навчання дочка потребує матеріальної допомоги з боку батька. Відповідач є фізично здоровим, працездатним, протипоказань щодо працевлаштування не має, працює в Приватному підприємстві "Агроспецпроект". Вказані обставини змусили позивача звернутись до суду з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення нею навчання. В судове засідання позивач, її представник та третя особа не з`явилися, в матеріалах справи наявна заява представника позивача, який є також представником третьої особи, про розгляд справи у їх та представника відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, і не повідомив суд про причини своєї неявки, у встановлений судом строк відзив не подав. За таких обставин, суд ухвалив, розглянути справу заочно за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом РАГС Дніпровського управління юстиції у м. Києві (а.с. 7), сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . З даного свідоцтва вбачається, що [PERSON] , будучи [INFO] , [INFO] досягла повноліття. Згідно довідки Київського університету культури № 91 від 05.10.2020 (а.с. 9), [PERSON] є студентом другого курсу денної контрактної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2019 по 30.06.2023. Згідно довідки Кинашівської сільської ради № 1699 від 23.10.2020 (а.с. 12), позивач [PERSON] та [PERSON] , 2002 року народження, зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 22.12.217 (а.с. 14-15) з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття. Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 15.01.2018 (а.с. 17) шлюб між сторонами розірвано. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України (надалі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. В судовому засіданні підтверджено, що відповідач є батьком повнолітньої [PERSON] , яка після досягнення повноліття продовжує навчання. Дочка проживає з позивачем, а отже, остання має право на звернення до суду з даним позовом та право на стягнення аліментів на свою користь на утримання повнолітньої дочки. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наяність у батьків можливості надавати таку допомогу. За статтею 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. З огляду на встановлені обставини, суд, при визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітньої дочки, а саме: навчання на контрактній основі, що відповідно потребує матеріальних затрат, неможливість влаштуватись на роботу в зв`язку з наавчанням на денній формі, а також матеріальне становище відповідача. Тому, враховуючи наведені обставини, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу). В свою чергу, належним чином повідомлений відповідач не надав суду жодних доказів на спростування позиції позивача. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позовну заяву пред`явлено до суду 17.11.2020, тому, починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Визначаючи дату закінчення стягнення аліментів, суд враховує, що дочка сторін досягне 23 років 20.08.2025, а закінчення навчання настане 30.06.2023. Таким чином, оскільки закінчення навчання настане перш ніж дочка досягне 23-річного віку, суд стягує аліменти до закінчення нею навчання. Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved