Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», (далі по тексту «ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] , про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 34 000 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 27.12.2016 року між «ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] , було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування [PERSON] , взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Renault» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. [INFO], приблизно о 22 год. 35 хв. на 46 км. по а/д Луцьк-Ківерці-Маневичі- Любешів-КПП Дольськ, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автопоїзда в складі сідлового тягача Renault» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », з напівпричепом «Zremb NW302.1» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки «Nissan» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Nissan» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку, крім того пасажир даного автомобіля [PERSON] отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці пригоди. Відповідно до вироку Маневицького районного суду Волинської області від 09.04.2019 року по кримінальній справі №164/221/18, [PERSON] , було визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та притягнуто до кримінальної відповідальності. Так, на підставі страхового акту №ОЦ/037/006/20/0013 від 25.09.2020 року «ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 34 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням, відтак позивач, в силу ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після виплати страхового відшкодування набув право вимоги до відповідача в порядку регресу. Що і стало підставою для звернення до суду. Вказана позовна заява «ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» надійшла до Володимирецького районного суду Рівненської області 27.05.2021 року. Ухвалою суду від 02 червня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі. Розпорядженням керівника апарату Володимирецького районного суду дана справа була передана на повторний автоматизований розподіл та 29.09.2021 року надійшла в провадження судді Володимирецького районного суду Іванків О.В. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача адвокат Невідомський О.А., в судовому засіданні позовні вимоги заперечив повністю. Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В ч.1 ст. 5 ЦПК України, вказано, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Судом достовірно встановлено, що 27.12.2016 року між «ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] , було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1495159, відповідно до якого [PERSON] , взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Renault» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. [INFO], приблизно о 22 год. 35 хв. на 46 км. по а/д Луцьк-Ківерці-Маневичі- Любешів-КПП Дольськ, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автопоїзда в складі сідлового тягача Renault» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », з напівпричепом «Zremb NW302.1» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки «Nissan» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Nissan» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку, крім того пасажир даного автомобіля [PERSON] отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці пригоди. Вироком Маневицького районного суду Волинської області від 09.04.2019 року, [PERSON] , було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та притягнуто до кримінальної відповідальності. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Факт винуватості відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 26.07.2017 року, саме відповідачем в силу положення ч.6 ст.82 ЦПК України суд вважає об`єктивно доведеним та не підлягає доказуванню. Так, [INFO] [PERSON] , яка є дружиною померлого [PERSON] , звернулася до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі поданої заяви, та доданих до неї документів ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» складено страховий акт №ОЦ/037/006/20/0013 від 25.09.2020 року згідно якого вбачається, що «ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 34 000 грн. 00 коп., що також підтверджується платіжним дорученням №14097 від 25.09.2020 року Таким чином, між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, в порядку зворотної вимоги (регресу) з винної особи. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За змістом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як зазначено у ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з п.27.1 ст. 27 цього Закону страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п.27.3 ст.27 цього Закону страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Як передбачено п.27.4 ст.27 цього Закону страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Згідно з пп. «г» пп.38.1.1 п.38.1 ст.38 цього Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху . З досліджених доказів вбачається, що відповідачем заподіяно шкоду третім особам, у зв`язку із спричиненням смерті її чоловіку внаслідок ДТП, наявний причино-наслідковий зв`язок між діями відповідача та заподіяною шкодою, а також наявна вина відповідача у цьому. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими, а тому з відповідача підлягають стягненню грошові кошти в розмірі фактично сплачених позивачем витрат на відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілому в сумі 34 000,00 грн., в порядку регресу. Згідно з ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За правилами частини 2 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається на сторони пропорційно задоволенню заявлених позовних вимог. При пред`явленні позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. Таким чином, вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача - на користь позивача.

Outcome: approved