Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що сторонами зареєстровано шлюб 24 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 227. Зазначає, що від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою. З червня 2016 року сторони не ведуть спільне господарство, стали мешкати окремо, мають різні погляди на життя, втрачені всі фізичні та духовні зв'язки. Спору про розподіл сумісного майна між сторонами не має. Після розірвання шлюбу позивачка просить залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивачка в судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, на заявлених позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позов визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 24 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 227, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб. /а.с. 5/. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження. /а.с. 6,7/. Як встановлено судом, причиною розпаду сім'ї стало відмінність в поглядах на життя та втрата всіх фізичних та духовних зв'язків між подружжям. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з червня 2016 року. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Спору про розподіл сумісного майна між сторонами не має. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Питання про утримання дітей сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи викладене, та на підставі ст. 112 СК України, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб між ними підлягає розірванню.

Outcome: approved