Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 24 вересня 2005 року зареєструвала шлюб із [PERSON], від шлюбу з яким у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої відповідач записаний батьком. Життя у сторін не склалось, відповідач залишив позивача з дочкою та проживає окремо від них у іншій області. 24 квітня 2008 року Томашпільським районним судом Вінницької області позивачу присуджені аліменти на утримання доньки у розмірі 200 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач не працює, утримувати доньку на аліменти в розмірі 200 гривень в місяць їй матеріально важко. Позивач зазначила, що [PERSON] працює, має дохід, але від неї це приховує, добровільно сплачувати аліменти у більшому розмірі на утримання доньки відмовляється. Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень щомісячно. В судовому засіданні представник позивача[PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені обставини і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив суд відмовити у його задоволенні. Вказав, що на даний час не працює та не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 400 гривень. Заслухавши думки сторін та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно статті 19 та ч.1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави - учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи інших осіб. При цьому, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України ). За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Стаття 184 СК України передбачає можливість визначення розміру аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 6 березня 2006 року виконавчим комітетом Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області у сторін є донька [PERSON] [INFO] (а.с.3). Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2008 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 200 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.8). Згідно довідки, виданої виконкомом Вапнярської селищної ради від 4 червня 2014 року [PERSON] [INFO] знаходиться на утриманні матері - [PERSON] (а.с.4). Як вбачається із копії трудової книжки відповідача, 26 лютого 2013 року він був звільнений за власним бажанням з посади налагоджувальника другого розряду у ТОВ «ДІЛ» (а.с.6). Також згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Піївської сільської ради Миронівського району Київської області 5 грудня 2008 року, у відповідача є син - [PERSON] [INFO] (а.с.7). Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути нижче чим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про державний бюджет на 2014 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, відповідно до якого розмір аліментів для дитини даного віку в період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року не може бути меншим 385,80 грн. За таких обставин суд вважає, що розмір аліментів слід збільшити із тих підстав, що аліменти були визначені судом у твердій грошовій сумі ще у 2008 році. З того часу значно збільшився розмір мінімальної заробітної плати, внаслідок чого також збільшився прожитковий мінімум для дітей, що відповідно потребує значно більших коштів на матеріальне утримання дитини. Крім того, 200 гривень аліментів, на думку суду, на сьогоднішній день є недостатньою сумою для нормального розвитку дитини. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved