Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

У вересні 2017 року позивач звернувся до Апеляційного суду міста Києва з клопотанням про визначення територіальної підсудності позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Житомирське обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 22 вересня 2017 року підсудність цивільної справи була визначена Шевченківському районному суду м. Києва. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ПАТ „Державний Ощадний банк України" та [PERSON] відповідно до письмової заяви-анкети та за домовленістю сторін 29 грудня 2010 року укладено договір №606 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетно-кредитною схемою, за умовами якого відповідачу банком був відкритий картковий рахунок в гривнях та для його користування оформив та видав клієнту банківську платіжну картку (БПК). В подальшому здійснював обслуговування платіжної картки відповідно до встановлених тарифів на загальних умовах. 22 серпня 2012 року між сторонами укладено договір №606 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетно-кредитною схемою, за умовами якого банк відкрив клієнту картковий рахунок [NUMBER] в гривнях для обліку по ньому коштів до запитання і операцій платіжною карткою на умовах цього договору та відповідно до нормативно - правових актів НБУ, правил МПС та тарифів за послуги банку (п.1.1). Відповідно до п.1.2 відкриває клієнту відновлювану кредитну лінією з лімітом кредиту у сумі 5300,00 грн. за умов отримання клієнтом пенсії шляхом її зарахування на картрахунок. Строк дії кредитної лінії встановлюється на період дії БПК. 02 жовтня 2013 року між сторонами укладено додатковий договір №1 до договору №606 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати/пенсії та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки дебетово-кредитною платіжною схемою. За умовами п.1.1 договору відповідачу банком був відкритий картковий рахунок з тарифним планом «Пенсійний» [NUMBER] в гривнях для обліку коштів, оформив та видав клієнту банківську платіжну картку (БПК) типу Mastercard Debit Standart та персональний ідентифікаційний код. В подальшому здійснював обслуговування платіжної картки відповідно до встановлених тарифів на загальних умовах. Згідно п.1.3 клієнт зобов'язується здійснювати оплату послуг Банку за проведення операцій за рахунком у розмірі, встановленими Тарифами. Відповідно до п. 4.1 договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту повного виконання сторонами своїх обов'язків встановлених договором, правилами, тарифами та закриття рахунку. 02 жовтня 2013 року між сторонами також укладений додатковий договір №1 до Договору №606 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. За умовами додаткової угоди сторони домовились внести наступні зміни до попереднього договору, в тому числі відповідно до п. 1.1.4 Банк встановлює клієнту кредит у сумі 5300,00 грн. під 25,00 % річних, зі строком дії кредиту на відповідний період дії платіжної картки. Позивач виконав свої зобов'язання за договором, надавши відповідачу кредит у встановленому договорі розміру. Проте відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв'язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором №606 від 22.08.2012 року про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетно-кредитною схемою в сумі 10508,07 грн. та судові витрати. Ухвалою від 29.11.2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою від 28.02.2018 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не з'явився, у матеріалах справи міститься заява, в якій зазначено, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив суд їх задовольнити і розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У судовому засіданні було встановлено, що 29 грудня 2010 року між ПАТ „Державний Ощадний банк України" та [PERSON] було укладено договір №606 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою, за умовами якого відповідачу банком був відкритий картковий рахунок в гривнях та для його користування оформив та видав клієнту банківську платіжну картку (БПК) (а.с. 10-12). 22 серпня 2012 року між сторонами укладено договір №606 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетно-кредитною схемою (для пенсіонерів по програмі «Арсенал» з кредитною лінією), за умовами якого банк відкрив клієнту картковий рахунок [NUMBER] в гривнях для обліку по ньому коштів до запитання і операцій платіжною карткою на умовах цього договору та відповідно до нормативно - правових актів НБУ, правил МПС та тарифів за послуги банку (п.1.1). Відповідно до п.1.2 відкриває клієнту відновлювану кредитну лінією з лімітом кредиту у сумі 5300,00 грн. за умов отримання клієнтом пенсії шляхом її зарахування на картрахунок (а.с. 14-17). 02 жовтня 2013 року між сторонами укладено додатковий договір №1 до договору №606 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати/пенсії та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки дебетово-кредитною платіжною схемою. За умовами п.1.1 договору відповідачу банком був відкритий картковий рахунок з тарифним планом «Пенсійний» [NUMBER] в гривнях для обліку коштів, оформив та видав клієнту банківську платіжну картку (БПК) типу Mastercard Debit Standart та персональний ідентифікаційний код. Згідно п.1.3 клієнт зобов'язується здійснювати оплату послуг Банку за проведення операцій за рахунком у розмірі, встановленими Тарифами. Відповідно до п. 4.1 договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту повного виконання сторонами своїх обов'язків встановлених договором, правилами, тарифами та закриття рахунку (а.с. 19-20). 02 жовтня 2013 року між сторонами також укладений додатковий договір №1 до Договору №606 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. За умовами додаткової угоди сторони домовились внести наступні зміни до попереднього договору, в тому числі відповідно до п. 1.1.4 Банк встановлює клієнту кредит у сумі 5300,00 грн. під 25,00 % річних, зі строком дії кредиту на відповідний період дії платіжної картки (а.с. 21-22). Позивач звертався до відповідача з повідомленням №30-10 від 20.01.2015 року про сплату заборгованості, яке залишено відповідачем без розгляду (а.с. 28). Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із розрахунком заборгованості за договором № 606 від 29.12.2010 року, який міститься в матеріалах справи, станом на 21.07.2017 року заборгованість відповідача становить 10508,07 грн., з яких : сума заборгованості - 5241,70 грн., плата за кредит - 2291,77 грн., інфляційні втрати - 2559,81 грн.; 3% річних від прострочених сум - 414,79 грн. (а.с. 7-9). Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Даючи юридичну оцінку доказам наявним у матеріалах справи, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що банком зобов'язання за договором №606 від 22.08.2012 року про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетно-кредитною схемою виконано, а відповідач свої зобов'язання за договором не виконує, а отже зобов'язаний повернути позивачу борг по договору в розмірі 10508,07 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved