Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

У липні 2018 року заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, у якій просить встановити факт того, що місцем відкриття спадщини [PERSON], померлої [INFO] року в селі Нова Долина Овідіопольського району Одеської області є місце її постійного проживання у житловому будинку по [ADDRESS]; а також встановити факт постійного проживання заявника разом із своєю матір'ю [PERSON] на день її смерті. Свої вимоги обгрунтовує тим, що після смерті [INFO] рокув селі Дружелюбівка Фрунзівського району Одеської області його батька [PERSON] відкрилася спадщина на належну батьку земельну ділянку, за фактом постійного проживання разом з батьком цю спадщину прийняла мати заявника і набула на неї право, проте за свого життя документально його не оформила. Стверджує, що після смерті свого чоловіка у 2012 році його мати вибула без зняття з реєстрації на постійне проживання до заявника, як свого сина, і постійно проживала з ним за вказаною вище адресою, де і померла [INFO] року. Зазначає, що оскільки мати постійно проживала разом з ним на території села Нова Долина Новодолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, то це впливає на підтвердження обставин щодо прийняття ним спадщини матері, а також щодо місця заведення спадкової справи та оформлення прав заявника на спадкове майно і ці обставини не можуть бути підтверджені іншими документами та вимагають їх встановлення у судовому порядку. У судове засідання заявник та його представник не з'явились, надали до суду письмову заяву, в якій просять розглянути справу за їх відсутності, заявлені вимоги про встановлення фактів підтримали повністю. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, отримав від суду копію ухвали про відкриття провадження у справі і копію заяви з доданими документами, будь-яких заперечень проти заяви до суду не надавав, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання - у зв'язку з чим вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи. Дослідивши надані заявником докази, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого на підставі актового запису за № 19 зробленого 27 лютого 2012 року в Книзі реєстрації смертей виконавчого комітету Затишанської селищної ради Фрунзівського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO] року в селі Дружелюбівка Фрунзівського району Одеської області. На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 01 квітня 2005 року Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № [NUMBER], [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 4,13 гектара для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером [NUMBER], що розташована на території Затишанської селищної ради Фрунзівського району Одеської області. Відповідно до його заповіту, посвідченого Кошелєвою Т.І., секретарем виконавчого комітету Затишанської селищної ради Фрунзівського району Одеської області 25 травня 2007 року в реєстрі за № 10, він заповідав своєму сину [PERSON], що народився [INFO] року, зазначену вище земельну ділянку. У свідоцтві про народження заявника, виданому на підставі запису за № 45 зробленого 30 квітня 1958 року в книзі реєстрації актів про народження Затишанської сільської ради Фрунзівського району Одеської області, його батьками вказані [PERSON]і [PERSON]. У витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00019961250, наданого 17 квітня 2018 року Фрунзівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, зазначено про шлюб батьків заявника, який був зареєстрований 27 травня 1952 року актовим записом № 4, складеним виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Фрунзівського району Одеської області, і після державної реєстрації шлюбу дошлюбне прізвище дружини [PERSON] було змінене на [PERSON]. За довідкою заінтересованої особи № 987 від 15.06.2018 року, [PERSON] постійно проживав і був зареєстрований до дня своєї смерті в селі Дружелюбівка Фрунзівського району Одеської області і разом з ним у житловому будинку за вказаною адресою на день його смерті була зареєстрована та постійно проживала його дружина [PERSON]. У вказаній довідці також зазначено, що після смерті свого чоловіка у 2012 році [PERSON] вибула без зняття з реєстрації на постійне проживання до заявника, як свого сина, і постійно проживала з ним по день своєї смерті за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, село Нова Долина, що підтверджено також і довідкою Новодолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області № 283 від 07.05.2015 року. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого на підставі актового запису за № 349 складеного 23 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] року в селі Нова Долина Овідіопольського району Одеської області. Постановою Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» від 19 травня 2016 року № 1377-VIII, в Одеській області були перейменовані Фрунзівський район на Захарівський район і селище міського типу Фрунзівка Фрунзівського району на селище міського типу Захарівка. У листі від 18.04.2017 року на адресу заявника, Захарівська районна державна нотаріальна контора Одеської області повідомляє, що на підставі його заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину його батька неможливо відкрити спадкову справу і видати вказане свідоцтво за відсутності документів про прийняття ним спадщини батька, з яким він не проживав і щодо спадщини якого не подавав нотаріусу заяву про її прийняття. Відповідно до положень ст. 293 ЦПК, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1), суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2). Ч. 6 ст. 294 цього Кодексу передбачено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Ч. 2 ст. 315 ЦПК визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд відзначає про відсутність перешкод для розгляду вимог заявника про встановлення фактів в порядку окремого провадження, оскільки спадкова справа після смерті його батька не відкривалась. За таких обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 1277 ЦК у редакції, що діяла на день відкриття спадщини батька заявника, право на визнання спадщини відумерлою має орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У зв'язку з цим, до участі у справі обґрунтовано була залучена заінтересована особа, як орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, у якого відсутній спір із заявником щодо спадкування майна його батька. Оцінюючи правовідносини, що виникли у заявника у зв'язку з наведеними вище обставинами, суд виходить з наступних положень законодавства, що були чинними на час певних подій або дій зазначених у рішенні осіб. Статтею 1223 ЦК визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 3 статті 1268 ЦК визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частина 5 цієї статті передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Виходячи із встановлених судом обставин та наведених положень законодавства, заявник не приймав спадщину свого батька за його заповітом, оскільки постійно не проживав разом із ним на час відкриття спадщини, а також у встановлений законом шестимісячний строк не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У зв'язку з ним, настає спадкування за законом, а із спадкоємців за законом першої черги майна [PERSON] були його дружина [PERSON] та заявник, як його син, з яких спадщину прийняла і набула на неї право тільки дружина за фактом постійного проживання разом із спадкодавцем на день його смерті в селі Дружелюбівка Фрунзівського району Одеської області. Згідно статті 1218 ЦК, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді зазначеної вище земельної ділянки, яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON], проте свої права на нею не оформила і відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріуса не отримала. Статтею 1221 ЦК визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Частиною 1 статті 29 ЦК передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Стаття 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (у редакції чинній на час відкриття спадщини) передбачала, що місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово. Главою «10. Видача свідоцтв про право на спадщину розділу» «ІІ. Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, передбачено наступне: місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 Цивільного кодексу України. Якщо спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця (п. 1.12.); місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою житлово-експлуатаційної організації, довідкою правління житлово-будівельного кооперативу про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця; записом у будинковій книзі про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця, довідкою адресного бюро, довідкою райвійськкомату про те, що спадкодавець до призову на військову службу проживав за відповідною адресою. Місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть (п. 1.13.); у разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус роз'яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили (п. 1.14.). З наведених вище довідок органів місцевого самоврядування вбачається, що спадкодавець [PERSON] на день своєї смерті формально була зареєстрована на території села Дружелюбівка Затишанської селищної ради Фрунзівського району Одеської області, а фактично до дня своєї смерті вона постійно проживала разом із заявником на території села Нова Долина Новодолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області. Зазначені обставини впливають на підтвердження обставин щодо прийняття заявником спадщини матері [PERSON], а також щодо місця заведення спадкової справи та оформлення прав заявника на спадкове майно, вони не можуть бути підтверджені іншими документами та вимагають встановлення у судовому порядку як місця відкриття спадщини, так і факту постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Outcome: approved