Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

У вересні 2020 року позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес» звернулося до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення в порядку регресу з [PERSON] кошти в розмірі понесених витрат у сумі 7336,68 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.04.2017 року з вини відповідача, який керував транспортним засобом марки «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль марки «Шкода» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] .. По зазначеному страховому випадку 13.07.2017 року Позивачем на підставі заяви власника транспортного засобу «Шкода» д.н.з. [NUMBER] , було здійснено виплату страхового відшкодування (на рахунок СТО) в розмірі 7 336,68 грн. Позивач посилається на норми ст.1191 ЦК України, статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та зазначає, що після проведення виплати потерпілій особі, виникло право зворотної вимоги (регресу), у зв`язку з чим позивач звернувся до суду. Ухвалою від 23 жовтня 2019 року суд відкрив провадження у цій справі та, з урахуванням ч. 4 ст. 19 та п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України, вирішив її розглянути у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, хоч про час і місце слухання справи належним чином повідомлений, заяв, клопотань чи заперечень суду не надав. Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір й щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Як з`ясовано судом, 29 грудня 2016 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» та [PERSON] був укладений договір (поліс) № АК/1524800 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого Позивач прийняв на себе, як страховик, зобов`язання забезпечити відшкодування шкоди, заподіяної третім особам внаслідок дорожньо-транспортної події, винуватцем якої буде Відповідач, як особа, яка на законних підставах експлуатує забезпечений транспортний засіб (п. 1.4. ст.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») Mercedes-Benz, д.р.н. [NUMBER] . Згідно п. 4 зазначеного полісу страхування, ліміт відповідальності відповідача за шкоду заподіяну майну (на одного потерпілого) становить 100 000,00 грн. (Сто тисяч гривень 00 коп.), франшиза відсутня. Строк дії Договору згідно п. 3: з 31.12.2016 р. по 30.12.2017 року. Відповідно до ст. З Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної житло, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо- транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. 11 квітня 2017 року приблизно о 19 год. 45 хв. на вулиці Ярослава Івашкевича , в місті Києві, сталась ДТП за участю: ТЗ під керуванням Відповідача, «Шкода» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Зазначене підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 22.06.2017 року та довідкою № 3017103521331134 про дорожньо-транспортну пригоду. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 22.06.2017 року Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст.. 124 КУпАП. П. 22.1. та 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик в межах страхової суми, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. По зазначеному страховому випадку 13.07.2017 року Позивачем на підставі заяви власника транспортного засобу Шкода, д.н.з АА9803ЕХ, було здійснено виплату страхового відшкодування (на рахунок СТО) в розмірі 7 336,68 грн.. Зазначений факт підтверджується наступними письмовими доказами: Платіжне доручення № 11386 від 13.07.2017 року, Наказ №61470/1/1 від 11.07.2017 року, Страховий акт № 61470/1 від 11.07.2017 року, Повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку, Заява щодо напрямку виплати та/або доплати страхового відшкодування. Згідно до п. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 38.1.1. б) ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідно категорії. Враховуючи те, що позивач здійснив виплату потерпілій особі, то до нього перейшло право вимоги яке потерпіла мала до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 2ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно із ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, організації і громадяни, діяльність яких пов`язана з підвищеною небезпекою для оточення (транспортні організації, промислові підприємства, будови, власники автомобілів та ін.), зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, якщо не доведуть, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п. 4Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору, оренди, довіреності тощо). Аналізуючи зазначені норми законодавства, роз`яснення, викладене в Постанові Пленуму Верховного Суду України, суд приходить до висновку про стягнення спричиненої матеріальної шкоди з відповідача, який на момент ДТП керував автомобілем та своїми діями завдав матеріальних збитків водію іншого автомобіля. Згідно із ст. 27 Закону України "Про страхування"до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Аналізуючи викладене вище, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1 921,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved