Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

У жовтні 2019 року заявник звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про оголошення особи померлою, у зв`язку з тим, що рішенням Подільського районного суду міста Києва її батька [PERSON] визнано безвісно відсутнім з 27.04.2010 року. Заявниця бажає внести відомості до реєстру актів цивільного стану про смерть [PERSON] , отримати свідоцтво про право на спадщину на частину квартири, вклад (депозит) - нараховану, але не виплачену пенсію, що належать [PERSON] , однак, часом відкриття спадщини вважається день, з якого особа оголошується померлою, а підставою внесення запису про смерть до реєстру є рішення про оголошення особи померлою. Заява обґрунтована тим, що у квітні 2010 року [PERSON] поїхав відвідати свою матір у село Телешівка Рокитнянського району Київської області, залишив будинок та безвісти зник, досі його місце знаходження невідоме. Рішенням Подільського районного суду міста Києва [PERSON] визнано безвісно відсутнім з 27.04.2010 року. Ухвалою суду від 20.11.2019 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справив порядку окремого провадження. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала про просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи: Акціонерного товариства "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, направив на адресу суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу без його участі та постановити рішення відповідно до чинного законодавства. Представник заінтересованої особи: Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації головного територіального Управління юстиції у місті Києві у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, направив на адресу суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу без його участі та постановити рішення відповідно до чинного законодавства. Представник заінтересованої особи: Пенсійного фонду України у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, направив на адресу суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу без його участі та постановити рішення відповідно до чинного законодавства. Представник заінтересованої особи: Першої київської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, направив на адресу суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу без його участі та постановити рішення відповідно до чинного законодавства. Заінтересована особа [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, направили на адресу суду заяву, відповідно до якої просили розглянути справу без їхньої участі та постановити рішення відповідно до чинного законодавства. У судовому засіданні допитаний у якості свідка [PERSON] повідомив, що в 210 році [PERSON] поїхав в село, на поминальні дні та пропав, дотепер невідомо його місцезнаходження. У судовому засіданні допитана у якості свідка [PERSON] повідомила, що перебувала у шлюбі з [PERSON] з 1974 року по 1993 року. 10 квітня 2010 року [PERSON] поїхавши в село Телешівка Рокитнянського району Київської обл. пропав на тривалий час, проводили слідчі дії, але знайти його не вдалось. У судовому засіданні допитаний у якості свідка [PERSON] повідомив, що [PERSON] є його батьком, останні 10 років відомостей про батька немає, йог речі та документи знаходяться на місці. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місце перебування якої невідоме, або за місце знаходженням її майна. Відповідно до ст. 307 ЦПК України, суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місце перебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місце перебування якої невідоме. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є донькою [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданим Міським палацем новонароджених від 04.09.1982 року. У подальшому [PERSON] змінила своє дівоче прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 10.09.2010 року серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві. 14.07.2014 року Рішенням Подільського районного суду міста Києва (справа №758/115/14-ц) за заявою [PERSON] її батька [PERSON] визнано безвісно відсутнім з 27.04.2010 року. Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 14.07.2014 року встановлено, що 13.04.2010 року близько 23.00 год. [PERSON] залишив свій дачний будинок у [ADDRESS] та по теперішній час його місцезнаходження невідоме. Відповідно до довідки Рокитнянського РВ ГУ МВС України в Київській області від 05.11.2013 року №9285 [PERSON] , [INFO] , вважається безвісти зниклим з 27.04.2010 року. Безвісти зниклий [PERSON] не працює, має інвалідність 1 групи від трудового каліцтва, що підтверджується пенсійним посвідченням. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до ч.1 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України, фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. У відповідності до пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Оголошення особи померлою необхідне заявнику для здійснення державної реєстрації факту смерті її батька, отримання свідоцтва про смерть відповідного зразка, відкриття спадщини та отримання спадщини. Відповідно до ч.1 ст.47 ЦК України, правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Відповідно до ч.3 ст.49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Відповідно до п.п.2 п.1 ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 11.07.2001 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого у реєстрі за №3853. 29.04.2004 року на підставі Договору про вкладний рахунок до запитання №80482 від 24.04.2004 року, укладеним між [PERSON] та Акціонерним поштово-пенсійним банком «АВАЛЬ», було відкрито поточний пенсійний рахунок № [NUMBER] у відділенні поштового зв`язку №135 м. Києва, який 20.02.2016 року було змінено за ініціативою Банку на пенсійний поточний рахунок [NUMBER] , який знаходиться у Солом`янському відділенні №1 (м. Київ), що підтверджується листом АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» від 25.02.2020 року №81-15-9/1810-БТ. Так на підставі Договору про вкладний рахунок до запитання (80482) від 29.04.2004р. [PERSON] належить банківський вклад у сумі 89171 грн. 10 коп., що підтверджується, листом АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» від 25.02.2020 року №81-15-9/1810-БТ. Відповідно до п. 1.1 гл. 10 гл.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до п. 1.2 гл. 10 гл.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Відповідно до п. 1.3гл. 10 гл.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребовування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану або за безпосереднім доступом до реєстру актів цивільного стану. Відповідно до п. 1.7гл. 10 гл.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22 лютого 2012 р. за № 282/205951.7, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або про встановлення факту смерті особи в певний час не може бути прийнято нотаріусом на підтвердження факту смерті. Судом встановлено, що заявник позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію смерті батька в позасудовому порядку. Оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи той факт, що у місці постійного проживання немає відомостей про місце перебування [PERSON] більше трьох років, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази підтверджують факт смерті [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved