Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом, яким просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після матері [PERSON], яка померла 11 листопада 2015 року, у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову, позивач вказала на те, що 11 листопада 2015 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], яка належить їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24 квітня 1997 року. 28 грудня 2016 року позивач звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, що відкрилася після смерті її матері [PERSON], у вигляді квартири [ADDRESS], але своєю постановою від 28.12.2016 нотаріус відмовила їй у звязку із тим, що спадкоємець на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживав. Місце постійного проживання позивача на час смерті матері було зареєстроване за іншою адресою, у звязку з чим, позивач вимушена звернутись до суду із зазначеною позовною заявою. У судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримав, просив її задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Представник відповідача Дніпровської міської ради у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявилася, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила.\~ Вислухавши представника позивача, заперечення представника відповідача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача (арк.с.38). 11 листопада 2015 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ №665966, виданого Відділом державної реєстрації смерті [PERSON] міського управління юстиції, актовий запис №8607 (арк.с.37). Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В судовому засіданні встановлено, що 28 грудня 2016 року позивач звернулась до приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що остання не прийняла спадщину в установлений шестимісячний строк, не подала заяву до нотаріальної контори, а отже, пропустила строк для прийняття спадщини (арк.с.39). Як вбачається з довідки №224 від 27.07.2017 року, померла [PERSON] на момент смерті за адресою: [ADDRESS], проживала та була зареєстрована одна з 24.03.1987 року (арк.с.101), тобто факт прийняття спадщини спадкоємцем спільним проживання та реєстрацією не підтверджується. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом, відповідно до ст.1261 ЦК України, та не мала можливості подати заяву про прийняття спадщини з поважних причин. Законодавство не встановлює перелік поважних причин, тому вони визначаються поважними на думку суду. Головною ознакою поважних причин є те, що вони роблять своєчасне звернення неможливим. У пункті 24 постанови Пленуму №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" Верховний Суд України роз'яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Водночас судом встановлено, що позивач не мала можливості своєчасно подати заяву про прийняття спадщини через те, що [PERSON] постійно працює, представляючи інтереси підприємства у м.Київі, остання почала відбувати у відрядження починаючи з квітня 2016 року, тому, суд вважає, що позивач пропустила строк подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, тому, достатнім буде додатковий строк для прийняття спадщини в один місяць. Таким чином, зібрані у справі докази та їх наявна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до\~ст.88 ЦПК України, судові витрати віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved