Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів на утримання їх неповнолітніх дітей. Свої позовні вимоги які позивачка мотивує тим, що 15.11.2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від цього шлюбу у них народилось троє дітей: дочка - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], дочка [PERSON] - [INFO] . Діти проживають із позивачкою та перебувають на її утриманні . Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не дає, також офіційно ніде не працює, проте має неофіційні заробітки та має і можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей . Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не було досягнуто. Просить стягнути із відповідача в її користь на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі по 1 000, 00 грн. на дитину щомісячно до досягненнями повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім того просить стягнути в її користь понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 609 грн. 00 коп. Позивачка в судове засідання не прибула, однак подала до суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання жодного разу не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Свого відношення до позову також не висловив. У відповідності до ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Сторони перебувають в офіційному шлюбі. Від шлюбу у них народилось троє дітей: дочка - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], дочка [PERSON] - [INFO]. З свідоцтв про народження дітей вбачається, що позивачка є матір'ю, а відповідач - їхнім батьком. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд враховує те, що діти проживають разом з матір'ю, та згідно довідки виданої виконком Волицької сільської ради Жовківського району Львівської області знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно свого обов'язку по утриманню дітей не виконує, тому, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує : - стан здоров'я та матеріальне становище дітей, які не хворіють, майна у власності не мають, самостійних доходів не отримують; - стан здоров'я та матеріальне становище їх матері - позивачки по справі, яка не хворіє, ніде не працює, будь-яких інших доходів не отримує; - стан здоров'я та матеріальне становище їх батька - відповідача по справі і платника аліментів, який не хворіє, інвалідності не має, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, ніде не працює, однак є працездатним, а відтак, може надавати допомогу на утримання дітей. Якщо батько, мати працюють, розмір аліментів визначається в частці від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст.ст.182,183 СК України). Якщо ж платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі (ст.184 СК України), суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тому суд, з врахуванням всіх вище перелічених обставин, приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], дочки [PERSON] - [INFO], пропорційно понесеними позивачкою витратами на утримання дитини та в твердій грошовій сумі, в розмірі по 200 грн. 00 коп. (двісті грн. 00 коп.) щомісячно на дитину, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27.08.2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Щодо вимоги позивача [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь витрати на правову допомогу у сумі 500,00 грн. то таку слід задоволити , оскільки відповідно до ст.1 Закону України „Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до ст.8 Закону України „Про державний бюджет на 2014 рік" розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2014 року складає 1 218,00 грн. Розмір компенсації за 1 годину роботи адвоката складає 487 грн. 20 коп. (1218грн. х 40%). 13.03.2014 року між позивачем [PERSON] та адвокатом [PERSON], який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю [NUMBER] від 13.03.2014 року укладено угоду № 7 про надання юридичних послуг та згідно із квитанцією про оплату послуг відповідно до угоди від 13.03.2014 року оплачено суму в розмірі 609,00 грн. за надання юридичних послуг. З матеріалів справи а саме акту №1 виконаних робіт вбачається, що виконані роботи вивчення документів, написання позовної заяви, затрати часу 1 год. 15 хв. х 487, 20 грн.= 609 грн. А тому таку вимогу позивачки слід задоволити та стягнути з відповідача в користь позивачки 609,00 грн. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: approved