Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 грудня 2013 року уклала з відповідачем договір банківського вкладу «Новорічний подарунок» №699062/2013, за яким вона поклала у банк гроші в загальній сумі 150 001 грн. на строк по 18.06.2014 року з відповідними умовами. 24 лютого 2014 року позивачка звернулася до відділення № 74 ПАТ «ВіЕйБі банк» з заявою про дострокове розірвання цього договору, однак отримала відмову, пізніше, звернувшись до працівників банку 26.03.2014 року, їй повідомили, що згідно нової редакції правил, Банк утримає штраф у розмірі 3% за дострокове припинення договору банківського вкладу і після цього знову відмовили у поверненні 150 001 грн. готівкою через касу, перерахували кошти з депозитного рахунку [NUMBER] на вкладний рахунок [NUMBER] у сумі 139 096 грн. 92 коп., без її згоди зняли не передбачену умовами договору комісію у розмірі 3% від суми вкладу. Не погодившись з такими діями відповідача, вона неодноразово зверталася до нього з листами, але позитивних результатів це не дало. Вважає, що своїми діями відповідач порушив її права вільно розпоряджатися власними коштами, а також порушив норми чинного законодавства та умови укладеного між ними договору, а тому просить суд стягнути з ПАТ «ВіЕйБі банк» на користь [PERSON] суму банківського вкладу в розмірі 150 001 грн., проценти за користування грошовими коштами на рахунку в розмірі 15 021 грн. 34 коп., а також суму пені за невиконання платіжного доручення у розмірі 14 400 грн. Представник позивача - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, але до суду не з`являвся, заперечень на позов не надавав. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як було встановлено під час розгляду справи, між [PERSON] та ПАТ «ВіЕйБі банк» 18 грудня 2013 року було укладено договір банківського вкладу «Новорічний подарунок» № 699062/2013, за яким позивачка поклала у банк гроші в загальній сумі 150 001 грн. на строк по 18 червня 2014 року з відповідними умовами. (а.с. 11, 13) 24 лютого 2014 року позивачка звернулася до відділення № 74 ПАТ «ВіЕйБі банк» з заявою про дострокове розірвання цього договору, але отримала усну відмову (а.с. 12) Не погодившись із заявленими обґрунтуваннями працівників банку, а також із тим, що 26 березня 2014 року ними було перераховано кошти з депозитного рахунку [NUMBER] на вкладний рахунок [NUMBER] у сумі 139 096 грн. 92 коп., без її згоди зняли не передбачену умовами договору комісію у розмірі 3% від суми вкладу, [PERSON] цього ж дня звернулася до начальника цього відділення банку із заявою, в якій вимагала прийняти платіжне доручення № 1 від 26 березня 2014 року та перерахувати кошти з рахунку [NUMBER] на її поточний рахунок в інший комерційний банк України, посилаючись на норми Закону України «Про платіжні системі та переказ коштів в Україні» а також Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, Закону України «Про банки і банківську діяльність» (а.с. 14-16, 17-19) Листом від 19 червня 2014 року начальник відділення № 74 ПАТ «ВіЕйБі банк» повідомив [PERSON] про те, що виплата коштів здійснюється в штатному режимі, тимчасова затримка по виплаті коштів виникла у зв'язку з ажіотажним попитом населення на готівкові кошти тощо. (а.с. 19) Відповідно до ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач не мав права відмовляти у видачі депозиту позивачці, оскільки повернути депозит його примушує вказана вище норма ЦК України, натомість постанова чи розпорядження правління банку ПАТ «ВіЕйБі банк» не може бути застосована всупереч вимог Цивільного кодексу України, про що зазначено у статті 8 Конституції України та інших актах законодавства. Крім цього, згідно пункту 1.6 договору банківського вкладу «Новорічний подарунок» №69906062/2013 від 18 грудня 2013 року щодо умов дострокового закриття вкладу штрафні санкції - відсутні, згідно пункту 2.1 вказаного договору, якщо умови Правил суперечать умовам Договору - застосовуються відповідні умови договору. Слід зазначити, що у пунктах 1.6,1.7,1.8.,2.12,2.15 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті НБУ визначений порядок розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, однак всупереч цим положенням, відповідач безпідставно здійснював обмеження про видачу готівки через касу банка, а на переказ коштів на рахунки в інші банки встановив комісію -15 % від суми переказу. Статтею 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Однак, всупереч зазначеним нормам і умовам договору відповідач не здійснив операцію по поверненню коштів при достроковому припиненні депозитного вкладу. Статтею 1070 ЦК України встановлено, що за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Оскільки [PERSON] фактично не мала доступу до своїх коштів та була позбавлена можливості зняти ці кошти, відповідно банк ними користувався, що підтверджується випискою з рахунку від 19 червня 2014 року (а.с. 20), а тому враховуючи, що з часу подання платіжного доручення минуло 100 днів і відповідно до умов договору банк зобов'язаний сплатити проценти за користування грошовими коштами в розмірі 15 021грн. 34 коп. за період з 26 березня 2014 року по 18 червня 2014 року. Згідно зі статтею 1073 ЦК України в разі порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного дотримувана, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Крім того, статтею 32.2 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" встановлено, що у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними. Так, пеня за 100 днів прострочки за період часу з 26 березня 2014 року по 25 липня 2014 року (день подачи позову до суду) складає 14 400 грн. У відповідності з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При зверненні до суду дана особа повинна доводити свою юридичну заінтересованість у справі. Завдяки такому підходу реалізується принцип диспозитивності цивільного процесу. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст. 58 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вище наведене, суд дійшов про обґрунтованість заявлених вимог, в той же час відповідач жодних доказів та заперечень на спростування доводів позивача, його розрахунків суду не надав, а тому беручи до уваги положення умов укладеного між сторонами договору банківського вкладу від 18 грудня 2013 року та норми чинного законодавства України, суд вважає за необхідне стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь [PERSON] суму банківського вкладу в розмірі 150 001 грн., проценти за користування грошовими коштами на рахунку в розмірі 15 021 грн. 34 коп., а також суму пені за невиконання платіжного доручення у розмірі 14 400 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь держави 1 794 грн. 22 коп. судового збору (1% від ціни позову) , адже позивач під час подачі позову до суду був звільнений від сплати державного мита згідно п.3 ст.22 Закону України « Про захист прав споживачів».

Outcome: approved