Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

Представник ТзОВ «Маркс.Капітал» - адвокат Терзі О.С. звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду в порядку регресу у розмірі 47\~529,44 грн. та судові витрати у сумі 2\~270,00 грн. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 18.04.2020 року на вул. Кульпарківська, 156 А у м. Львові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Рено, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Фольксваген, номерний знак [NUMBER] , що був припаркований. Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 13.07.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, 124 КУпАП. Станом на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб Фольксваген, номерний знак [NUMBER] , застрахований за Договором добровільного страхування наземного транспорту у ТзДВ «СК «Гарант і Я». Відповідно до умов Договору добровільного страхування наземного транспорту ТзДВ «СК «Гарант і Я» визнало подію страховим випадком та здійснило розрахунок страхового відшкодування у розмірі 48\~529,44 грн. та надалі звернулось до ПрАТ «СК «Саламандра» із вимогою про відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, оскільки на час ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована за Полісом АО/3881629. Розглянувши вказану вимогу страховик ПрАТ «СК «Саламандра» визнав її обґрунтованою та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування. 12.11.2020 року на користь ТзДВ «СК «Гарант і Я» здійснено виплату виплату страхового відшкодування у розмірі 47\~529,44 грн. 02.01.2020 року на підставі Договору про надання фінансових послуг факторингу, із врхуванням положення ст. 38 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", право вимоги до [PERSON] у межах виплаченого страхового відшкодування перейшло від ПрАТ «СК «Саламандра» до нового кредитора ТзОВ «Маркс.Капітал». Просить позов задоволити. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 23.03.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Судом вживались заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, зокрема направлено ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та додатками рекомендованою поштовою кореспонденцією, однак конверт повернувся на адресу неврученим адресату із зазначенням причини невручення у довідці «Укрпошта»: «за закінченням терміну зберігання». З метою належного повідомлення відповідача про розгляд вказаної справи, судом повторно скеровано відповідачу ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та додатками рекомендованою поштовою кореспонденцією та повторно роз`яснено його право на подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у визначений судом п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву, такого не подав, про поважність причин не подання відзиву суд не повідомлено, станом на день прийняття судом рішення заява про поновлення строку для подання відзиву до суду також не надходила. Клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у матеріалах справи відсутні. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178\~ЦПК України та ч. 5 ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (вилику) сторін за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст.\~264\~ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. У відповідності до вимог ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 13.07.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Постанова набрала законної сили 24.07.2020 року. Згідно вказаної постанови [PERSON] о 22.45 год. 18.04.2020 року на вул. Кульпарківська, 156 А у м. Львові, керуючи автомобілем Renault Trafic, номерний знак [NUMBER] , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль Volkswagen Passat, номерний знак [NUMBER] , що призвело до технічних пошкоджень транспортних засобів із матеріальною шкодою та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, не повідомивши про це орган чи підрозділ поліції, чим порушив п.п. 1.5., 2.3 б, 2.10. а, д, 10.9. ПДР України. [PERSON] свою вину по даному факту про вчинені ним порушення правил дорожнього руху визнав та просив суд його суворо не карати. Відповідно до частини 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини 6\~статті 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 18.04.2020 року, згідно договору добровільного страхування автотранспорту № 03-72-05-203 від 10.02.2020 року із строком дії від 10.02.2020 року до 09.02.2021 року автомобіль марки «Volkswagen Passat», номерний знак [NUMBER] , застрахований [PERSON] у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гарант і Я» із страховою сумою 800\~000 грн. та 23.04.2021 року [PERSON] звернувся до ТДВ «СК «Гарант і Я» із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспорту. Відповідно до страхового акта № 197-20-03-05 від 23.06.2020 року подію, яка сталась 18.04.2020 року комісією страховика ТДВ «Страхова компанія «Гарант і Я» визнано такою, що відповідає умовам страхування і є страховим випадком. Як вбачається із розрахунку суми страхового відшкодування по страховому випадку з а/м «Volkswagen Passat», номерний знак [NUMBER] до страхового акта № 197-20-03-05 від 23.06.2020 року страхове відшкодування до виплати становить 48\~529,44 грн. та згідно із розпорядженням № 197-20-03-05 вказані грошові кошти перераховані виконавцям ремонтних робіт в частині 4\~951,44 грн. ТзОВ «Арія Моторс» та 43\~578,00 грн. СПДФО [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням № 708 від 26.06.2020 року та платіжним дорученням № 709 від 26.06.2020 року. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/3881629 автомобіль іншого учасника ДТП - [PERSON] - марки Renault Trafic, номерний знак [NUMBER] , був застрахований із страховою сумою за шкоду, заподіяну майну у розмірі 100\~000 грн. Розмір франшизи становить 1\~000 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди 18.04.2020 року вказаний поліс був діючим. 08.02.2020 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Саламандра» скеровано Товариству з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гарант і Я» вимогу про відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у сумі 48\~529,44 грн. Як встановлено судом із страхового акта від 02.11.2020 року та розрахунку страхового відшкодування до страхового акта № 0027723.07.20/1 ПрАТ «СК «Саламандра» прийнято рішення про виплату ТзДВ «СК «Гарант і Я» розміру страхового відшкодування яке, із врахуванням суми франшизи 1\~000 грн., становить 47\~529,44 грн. та згідно платіжного доручення № 7977 перераховано ТзДВ «Гарант і Я» 12.11.2020 року. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №6-108цс12 від 6 листопада 2013 року у разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини (ч. 1 ст. 1188 ЦК України). У відповідності до вимог ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 979\~ЦК України\~передбачено,\~щоза договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно пункту 22.1\~статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 р., при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з ч. 1 ст.\~993\~ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Частиною 1\~статті 1191 ЦК України\~передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 38.1.1 (в)\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригодиза його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01 березня 2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей\~1166,\~1187\~ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. За наведеного, беручи до уваги, що подію дорожньо-транспортної пригоди 18.04.2020 року, доведеність вини і факт залишення місця події та не повідомлення про ДТП органу поліції водієм [PERSON] встановлено постановою Залізничного районного суду м. Львова від 13.07.2020 року, цивільно-правову відповідальність водія [PERSON] на момент вчинення ДТП застраховано у ПрАТ «СК «Саламандра» та вказаною страховою компанією проведено виплату страхового відшкодування за подією страхового випадку 18.04.2020 року, відтак ПрАТ «СК «Саламандра» набуло права зворотної вимоги (регресу) до винуватця ДТП. Відповідно до\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як вбачається із матеріалів справи, 02.01.2020 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія Саламандра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 02.01.2020-СК, відповідно до умов якого право вимоги за грошовими зобов`язаннями як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договорами страхування («регресні вимоги»), в тому числі і до [PERSON] , перейшло від ПАТ «СК «Саламандра» до ТзОВ «Маркс.Капітал». Договір факторингу набув чинності з моменту його підписання. Згідно переліку переданих регресних вимог № 04-20, серед боржників, право вимоги до яких перейшло до ТзОВ «Маркс.Капіал», є боржник [PERSON] , сума заборгованості становить 47\~529,44 грн. Згідно\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. В матеріалах справи також міститься повідомлення ПАТ «Страхова компанія «Саламандра» від 13.11.2020 року, яким [PERSON] повідомлено про відступлення права вимоги новому кредитору та претензія ТзОВ «Маркс.Капітал» від 13.11.2020 року про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 47\~529,44 грн., однак в досудовому порядку спір не врегульовано. Положеннями ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, враховуючи те, що обов`язок відшкодування шкоди покладається на ту особу, з вини якої завдано шкоду, суд вважає, що позовні вимоги ТзОВ «Маркс.Капітал» підставні та підлягають задоволенню. При цьому, у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути 2\~270,00 судового збору.

Outcome: approved