Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому посилається на те, що відповідно до договору № 1548 (далі - договір) про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 29.03.2013 року, укладеним між нею та відповідачем ,внесла внесок (вклад) на загальну суму 135 000,00 (сто тридцять п'ять тисяч) грн. на депозитний рахунок Спілки, а Спілка прийняла внесок на умовах строковості, зворотності та платності на строк до 29 квітня 2014 року. На підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог вказує, що згідно п. 2.2. договору процентна ставка за внеском встановлена у розмірі 25% річних. Відповідно до п. 2.7. договору сплата процентів, нарахованих на внесок,здійснюється спілкою починаючи з першого робочого дня кожного місяця, наступного за місяцем, за який відбулося нарахування процентів, протягом строку, визначеного п. 1.1. договору. Крім того, відповідно до п. 2.8. договору спілка зобов'язується повернути члену КС суму внеску, а також нараховані але не сплачені проценти на внесок в день, визначений п. 1.1. договору в якості закінчення строку внеску. Стверджує, що станом на 29.04.2014 року відповідач зобов'язаний виплатити їй з врахуванням плати за процентами річних, кошти в загальній сумі 140 543,84 грн., з яких вартість внеску - 135 000,00 грн., відсотки - 5 543,84 грн. (за березень-квітень поточного року). Натомість, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав та не виплатив суму внесків та суму річних процентів, що є грубим порушенням умов договору. Вказує, що 28.05.2014 року рекомендованою поштою направила претензію відповідачу з вимогою в 10-ти денний термін виплатити їй борг в загальній сумі 140 543,84 грн. та вказані кошти перерахувати на поточний рахунок № [NUMBER] в Державному ощадному банку України у відділенні в м.Чернівці. Проте, відповідач залишив претензію про повернення вкладу (внесків) та відсотків без відповіді та без задоволення. Таким чином внаслідок неналежного виконання своїх зобов'язань за договором, відповідач завдав їй значної матеріальної шкоди і моральної шкоди. У зв'язку з наведеним, просить суд стягнути з Кредитної спілки "Рідне коло" на її користь кошти в розмірі 150 543,84 (сто п'ятдесят тисяч п'ятсот сорок три ) грн. 84 коп., що складаються із суми внеску (вкладу) на депозитний рахунок у розмірі 135 000 (сто тридцять п'ять тисяч) грн., проценти в сумі 5 543,84 (п'ять тисяч п'ятсот сорок три) грн. 84 коп. та моральна шкода у сумі 10 000 (десять тисяч) грн. та понесені судові витрати . У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, від них до суду надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують./а.с.31/. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення./а.с. 27/. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про можливі причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч 2, 4 ст. 169 ЦПК України - неявка представника в судове засідання без поважних причин …. не є перешкодою для розгляду справи. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за відсутності сторін, оскільки у справі наявні матеріали про їх права та взаємовідносини . Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Ч.2 ст. 197 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі вищевказаних обставин, судове засідання проводилось без технічної фіксації. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дане правило також закріплене у ст. 60 цього ж Кодексу Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного: Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - за загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст. 15 ЦК України, ч.1 ст.3 ЦПК України); - ст. 280 ЦК України, відповідно до якої якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або ) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню; - ст.526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; - договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України); - згідно ч.2 статті 625 ЦК України зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом; -у відповідності до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник вчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. - частиною 1 ст. 1048 ЦК передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; - Правилами здійснення депозитних операцій для кредитних спілок, затвердженими Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України 30.12.2011 № 821, відповідно до яких, внесок (вклад) на депозитний рахунок - це грошові кошти в готівковій або в безготівковій формі, внесені до кредитної спілки її членами на договірних умовах, на визначений строк або на вимогу та під процент на умовах видачі на першу вимогу або повернення зі спливом встановленого договором строку. Кредитні спілки повертають внески (вклади) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитні рахунки між вкладником і кредитною спілкою. За договором про залучення внеску (вкладу) на депозитний рахунок незалежно від його виду кредитна спілка зобов'язана видати внесок (вклад) або його частину на першу письмову вимогу з урахуванням умов договору. Судом досліджено матеріали справи, а саме : - договір № 1548 від 22.03.2013 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок укладений між сторонами. Відповідно до п.2.8 якого, спілка зобов'язується повернути члену кредитної спілки суму внеску /а.с.7/; - графік розрахунків /а.с.8/; - додаткова угода до договору про внесок (вклад) від 01.07.2013 року, 01.08.2013р.,02.09.2013р., 07.10.2013р., 01.11.2013., 02.12.2013 р., 10.01.2014р., 03.02.2014р., 03.03.2014 р., /а.с.9-17/ - квитанції про сплату позивачем членських внесків на загальну суму 135 000 грн. /а.с.8-17/; - претензія від 28.05.2014 року /а.с.18-19/ Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи в судовому засіданні суд, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати, тому підлягають стягненню з відповідача, витрати позивача по зверненню до суду . Враховуючи положення ст. 214 ЦПК України, згідно якої під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню, враховуючи той факт, що відповідач належно не виконував свої договірні зобов'язання,

Outcome: approved