Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 09.02.2016, ухваленого у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи Путивльська міська рада Путивльського району Сумської області, [PERSON], [PERSON], [PERSON], про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, вказаний позов задоволено частково та зобовязано відповідача усунути перешкоди в користуванні позивачем земельною ділянкою загального користування (двором) домоволодіння по вул. Дзержинського, 58 в м. Путивль Сумської області шляхом демонтування самочинно встановленої у дворі огорожі із с сітки-рабиці. Пропорційно задоволеним вимогам стягнуто з відповідача на користь позивача 243 грн. 60 коп. судового збору. Разом з тим, при винесенні вказаного рішення судом не було вирішено питання про судові витрати, пов'язані з оплатою позивачем правової допомоги. Позивач та її представники в судове засідання не зявилися, просили справу розглянути у їх відсутність, витрати по сплаті правової допомоги просили покласти на відповідача. Відповідач та третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення зазначених вимог заперечували. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали на адресу суду письмові заяви, в яких просили справу слухати за їх відсутності, проти задоволення вимог по стягненню з відповідача витрат на правову допомогу заперечували. Заслухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справ, суд дійшов наступного. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В силу ст.ст. 79, 84 ЦПК України витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до ч. 1\~ст. 56 ЦПК України, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги, що кореспондується з правовою позицією, викладеною Конституційним Судом України у\~рішенні від 16.11.2000 № 13-рп/2000. Підтверджено матеріалами справи та не оспорювалось відповідачем те, на підставі нотаріально посвідченої довіреності як представник позивача у справі брала участь [PERSON] Остання є фізичною особою-підприємцем, що здійснює свою діяльність у сфері права ( а.с. 36,73), тому має право на надання правової допомоги, а здійснення представництва прав та інтересів позивача під час розгляду справи було обумовлено договором про надання правової допомоги (а.с. 34-35). Представник позивача приймала участь в судових засіданнях та при огляді на місці доказів : 02.12.2015 - з 10 год. 34 хв. по 10 год. 50 хв. - тривалістю 16 хв., 11.12.2015 - з 09 год. 50 хв. по 12 год. 02 хв. - тривалістю 2 год 12 хв., 18.12.2015 - з 15 год. 00 хв. по 16 год. 20 хв. - тривалістю 1 год. 20 хв., 02.02.2016 - з 09 год. 36 хв. по 10 год. 14 хв. - тривалістю 38 хв., 09.02.2016 - з 09 год. 04 хв. по 09 год. 13 хв. - тривалістю 9 хв., що підтверджується журналами судового засідання по даній справі та протоколом огляду на місці ( а.с. 48-49, 69-71, 74, 86, 90). Згідно квитанції від 27.11.2015 № 27 (а.с. 37) позивачем здійснено оплату за надання правової допомоги в сумі 1000 грн., що відповідає п. 3.1. згаданого договору. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»\~передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік»\~було установлено з 1 вересня 2015 року мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі 1378 грн. 00 коп., у погодинному розмірі - 08 грн. 29 коп. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік»\~установлено з 1 січня 2016 року мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі 1378 грн. 00 коп., у погодинному розмірі - 08 грн. 29 коп. З вищенаведених норм законів вбачається, що розмір компенсації витрат на правову допомогу при розгляді даної справи у погодинному розмірі не може перевищувати 551 грн. 20 коп. (1378 грн. * 40%) та бути нижчим 08 грн. 29 коп. Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як роз'яснено у п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10, якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. У пункті 82 свого рішення у справі "Дубовик проти України" від 15.01.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з практикою Суду заявниця має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим. Таким чином, враховуючи ступінь задоволення позову, загальний обсяг наданої правової допомоги та максимально можливий розмір відшкодування вказаних витрат, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, з відповідача на користь позивача слід частково відшкодувати понесені витрати на правову допомогу в розмірі 500 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved