Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом про визнання за нею права власності на земельну ділянку загальною площею 0,6000 га, з якої: 0,1800 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, госпродарських будівель та споруд в [ADDRESS], та площею 0,1300 га, 0,1200 га та 0,2400 га для ведення особистого селянського господарства в с.Орепи Новоград-Волинського району. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що після смерті чоловіка, який помер [INFO], відкрилась спадщина, що крім іншого складалась із вищезазначеної земельної ділянки. Як спадкоємиця за законом, прийняла спадщину, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, у зв'язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру. Хоч за життя чоловік і не встиг у встановленому законом порядку зареєструвати право власності на земельну ділянку, яку він отримав у спадок від своєї матері, однак вона належала чоловіку на підставі свідоцтва про право власності за законом. Сторони в судове засідання не прибули. До суду надіслали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач свої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] - чоловік позивачки /а.с. 4, 6/, після смерті якого відкрилася спадщина, що крім іншого складалась, із земельної ділянки загальною площею 0,6 га, яка розташована на території Орепівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області. Постановою про відмову у вчинення нотаріальних дій державним нотаріусом Новоград-Волинської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,60 га розташовану на території Стриївської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області у зв'язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Довідкою наданою Управлінням Держземагенства у Новоград-Волинському районі Житомирської області № 1567/05-14 від 13.06.2014 р. (а.с. 14) стверджується, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом покійному [PERSON] державні акти на право приватної власності на земельні ділянки площею 0,6000 га, в тому числі: площею 0,1800 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, госпродарських будівель та споруд в [ADDRESS], та площею 0,1300 га, 0,1200 га та 0,2400 га для ведення особистого селянського господарства в с.Орепи Новоград-Волинського району, не видавалися. Зазначена земельна ділянка належала [PERSON], померлій [INFO] /а.с. 5/, на підставі Державного Акта на право власності на землю серії ЖТ № 10-22-000033, виданого на підставі рішення 18 сесії 21 скликання Орепівської сільської ради народних депутатів від 24 листопада 1993 року зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 26 (а.с.13). Спадкоємцем всього спадкового майна [PERSON], що крім іншого складалось із зазначеної земельної ділянки, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 січня 2000 року, був її син [PERSON] /а.с. 11/. Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Однією з таких підстав, відповідно до статті 1217 ЦК України, є спадкування майна за законом та за заповітом. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Після чого, відповідно до ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ст.182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону ( ч. 2 ст. 373 ЦК України). Відповідно до п. г) ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, крім іншого, на підставі прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. В пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року роз'яснено, що відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та, враховуючи неможливість оформлення позивачкою своїх спадкових прав у державній нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за нею право власності в порядку спадкування за закономна земельну ділянку 0,60 га в с. Орепи Новоград-Волинського району Житомирської області, що залишилася після смерті її чоловіка [PERSON] Відтак, позовні вимоги позивачки є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved