Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до якої входить, з поміж іншого, житловий будинок та право на земельну частку (пай), виникла необхідність прийняти спадщину, однак в нотаріальній конторі їй відмовляють у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів та деякими невідповідностями в документах, спадщину вона прийняла шляхом постійного проживання, доглядом за будинком, іншим чином ніж шляхом звернення до суду її спадкові права не набути, просить суд визнати за нею право власності на Житловий будинок. В судове засідання позивач не зявилась, про день та час слухання справи була належним чином повідомлена, надіслала до суду заяву в якій просить слухати справу без її участі, свої позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, надіслав до суду заяву в якій просить слухати справу без участі їх представника, позов підтримують. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, шо 06 березня 2008 року гр. [PERSON] зробила розпорядження у вигляді заповіту, де вказала, що на випадок її смерті, належний їй на праві власності житловий будинок, що знаходиться в с. Моделів, Радомишльського району Житомирської області, та все її майно де б воно не знаходилося б і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день її смерті, і земельний пай і вклади на сберкнижці, заповіла - [PERSON]. 11 лютого 2012 року у віці 80 років померла [PERSON] в с. Потіївка, Радомишльського р-ну Житомирської області, що підтверджує свідоцтво про смерть серії І-ТП № 184308, видане виконавчим комітетом Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області 11.02.2015 року. Спадщину після смерті [PERSON], прийняла позивач, шляхом постійного проживанням без реєстрації з покійною, доглядала за її майном, а саме: будинком, обробляла земельну ділянку та сплачувала необхідні платежі. До складу спадкового майна [PERSON], увійшло все майно, яке належано її покійній матері, [PERSON], яка померла 06.01.1998 року у віці 86 років в с. Моделів, Радомишльського району Житомирської області, спадщину після якої, у відповідності до ст.ст. 548-549 ЦК УРСР 1963 року, прийняла покійна [PERSON], шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме: доглядом за будинком, обробітком земельної ділянки, сплачувала необхідні комунальні платежі та інше - даний факт також підтверджує довідка № 2090 від 08.09.2016 року з виконкому Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області. Більше, спадщину після смерті [PERSON], ніхто не приймав, до нотаріуса із заявою ніхто досі не звертався, спадкова справа після її смерті не заводилась - дані факти також підтверджує інформаційна довідка зі Спадкового реєстру. Тобто до складу спадкового майна. [PERSON], входить: - житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Радомишльський р-н, с. Моделів, вул. Центральна, № 68 - який рахувався за [PERSON], що також підтверджує вищезазначена довідка № 2090 від 08.09.2016 року з виконкому Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, - та право на земельну частку (пай) члена ВАТ «Агрохім» м. Радомишль, Потіївської сільської ради Радомишльського р-ну Житомирської області, розміром 3,75 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 4 843 гривень, що належав померлій [PERSON] згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0219756 від 01.08.1997 року, виданого на імя «Бінчук Єфросинія Денисівна» на підставі рішення Радомишльської РДА № 207 від 18.07.1997 року (факт належності їй даного права на земельну частку (пай) - також підтверджується довідкою №2212 від 29.09.2016 року з виконкому Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області), яке у свою чергу успадкувала заповідач [PERSON], однак за життя не виготовила на себе правовстановлюючий документ. Відповідно до п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № 20/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Позивач звернулася до нотаріальної контори щоб оформити спадщину, однак їй було повідомлено, оскільки відсутній документ, який встановлює родинні відносини між померлою Марш (дошлюбне прізвище - Бенчук, що підтверджує свідоцтво про одруження серії ЯУ № 724097 від 26.10.1952 року) [PERSON] та її матірю, [PERSON], в звязку з тим, що в її свідоцтві про народження було неправильно зазначене прізвище, замість «Бінчук» вказано «Бенчук», що також підтверджується витягом з ДРАЦС громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00016987134 від 12.08.2016 року, проте, їх родинні відносини - підтверджує довідка № 2475 від 25.10.2016року, що видана виконавчим комітетом Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області. Перевіривши матеріали справи суд встановлює даний факт. У звязку з тим, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо суд задовольняє її позовні вимоги. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 ЦК. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «… у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги» Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст. 1268 незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 10 додатку №1 до п.2.1. "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилалась позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги викладене та те, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо, суд її позовні вимоги задовольняє.

Outcome: approved