Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

Позивач посилається в позовній заяві на те, що являється потерпілою у вчиненні щодо неї кримінального правопорушення відповідачем [PERSON]. Зокрема, що 01 липня 2017 року, відповідач [PERSON] близько 13-00 год. знаходячись по [ADDRESS] вчинив крадіжку велосипеду марки «author розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив їй майнову шкоду. Вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 лютого 2018 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1, ст. 185 ч. 2 та ст. 395 КК України та призначено покарання у виді трьох років та двох місяців позбавлення волі .У вироку суду від 19.02.2018 р. зазначена вартість даного велосипеда 2 000 грн. Завдану їй злочином майнову шкоду обвинувачений не відшкодував. Вказує, що внаслідок злочину їй заподіяні також моральні страждання, які полягають в тому, що після викрадення її велосипеду вона пережила нервове потрясіння. У зв'язку з незаконними діями [PERSON] їй було завдано моральну шкоду, що полягає в сильних душевних стражданнях, які в подальшому негативно вплинули на її стан здоров'я. Після вищевказаного випадку в неї була постійна мігрень, безсоння, або ж снились жахи, оскільки постійно відчувала емоційну напругу, нервозність та тривогу пов'язану з острахом повторного вчинення того прикрого випадку з проникненням на територію її господарства. Викрадений велосипед був потрібен їй та її сім»ї для вирішення побутових питань та щоденного використання. Для відновлення її попереднього психологічного стану, їй потрібні кошти, час та докладання значних зусиль. Зазначає, що їй складно вести звичний для себе спосіб життя, її будні проходять у постійних побоюваннях щодо збереження її майна та щодо погіршення стану її здоров'я через пережитий стрес. Моральні страждання оцінює в 5 000 гривень. Просить суд прийняти рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON], матеріальну шкоду на її, позивача [PERSON], користь в розмірі 2000 гривень, та завдану моральну шкоду на суму 5 000 гривень, а також витрати на правову допомогу 1000 грн. Позивач в судове засідання не з явилась, подала до суду заяву та просить справу розглянути у її відсутності, позовні мотиви та вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмові пояснення відповідно до яких проти позовної заяви не заперечує , готовий відшкодувати матеріальні та моральні збитки внаслідок вчиненого злочину. Враховуючи подані заяви сторін та проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Як вбачається із ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України , моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 1177 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ч. 3 ст. 22 Цивільного кодексу України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 2 ст. 127 Кримінального процесуального кодексу України, шкода, завдана внаслідок кримінального правопорушення або іншого суспільно-небезпечного діяння, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Судом встановлено, що вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 лютого 2018 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1, ст. 185 ч. 2 та ст. 395 КК України та призначено покарання у вигляді трьох років та двох місяців позбавлення волі. Вироком встановлено що 01 липня 2017 року [PERSON] близько 13-00 год. перебуваючи по [ADDRESS], шляхом вільного доступу зайшов на територію господарства позивача [PERSON] в [ADDRESS], звідки викрав велосипед марки «author», вартістю 2000 грн., належного [PERSON]. Після чого, місце вчинення кримінального правопорушення покинув, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив [PERSON] майнову шкоду на загальну суму 2000 грн. .(а.с.4-6) Суд враховує, що згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд вважає доведеним винність дій [PERSON] , які спричинили відповідні правові наслідки у вигляді заподіяної шкоди. Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи доводи позивача щодо завданої їй, діями відповідачем [PERSON], моральної шкоди , беручи до уваги , що відповідач згідний відшкодувати матеріальні та моральні збитки, суд вважає, що позов в цій частині підлягає задоволенню, тому з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 2000 гривень, а також завдану моральну шкоду на суму 5 000 гривень У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн., а також 1 000,00 грн. витрат на правничу допомогу (а.с.10). На підставі наведеного, ст.ст. 22,1166,1167,1168,1177 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,

Outcome: approved