Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), про стягнення суми позики. В обґрунтування позову зазначив, що 01.03.2018 між сторонами було укладено договір позики, за яким [PERSON] надав [PERSON] грошові кошти на суму 30 000 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 780 000,00 грн., зі строком повернення до 07.01.2019 включно. Відповідач зобов`язання за договором позики не виконав, грошові кошти позивачу не повернув, з урахуванням чого позивач просив стягнути з відповідача на свою користь суму боргу в розмірі 30 000, 00 доларів США, а також 3 % річних в сумі 1 740, 93 долари США. Ухвалою суду від 24.12.2020 було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 15.04.2021 об 11 годині 00 хвилин. У встановлений строк відповідачем відзив не подано. Ухвалою суду від 07.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті із викликом сторін на 21.10.2021 об 11 год. 30 хв. В судове засідання позивач не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, представником позивача подано заяву через канцелярію суду про розгляд справи за відсутності позивача та його представника на підставі наявних доказів, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України", у судове засідання не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, свого представника до суду не направив, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між 01.03.2018 між сторонами було укладено договір позики, за яким [PERSON] надав [PERSON] грошові кошти на суму 30 000 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 780 000,00 грн., зі строком повернення до 07.01.2019 включно.. На підтвердження укладення договору позики позичальником, відповідачем у справі, надано позивачу розписку, у якій зафіксовано умови позики та посвідчено факт отримання визначеної грошової суми. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. А частиною 2 ст. 1047 цього Кодексу передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначено грошової суми або визначеної кількості речей. При цьому, згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно зі стст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що у договорі позики зобов`язання виражене у валюті - доларах США. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 04.07.2018 у справі №761/12665/14-ц зазначила, що правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті. Суд не вправі змінювати грошовий еквівалент зобов`язання і в резолютивній частині рішення зазначає саме розмір іноземної валюти, що підлягає стягненню. Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Суд погоджується з доводами позивача у частині визначення 3 % річних у доларах США, оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 15.12.2000 сума заборгованості позичальника [PERSON] за договором позики від 01.03.2018 становить 31740, 93 долари США, та складається: з 30 000,00 доларів США - суми основного боргу; 1740, 93 доларів США - 3% річних. З огляду на те, що відповідачем вимоги позову не спростовані, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити у повному обсязі і стягнути з відповідача на користь позивача кошти у сумі 31740, 93 доларів США. за договором позики. За правилом, встановленим статтею 141 ЦПК України, суд здійснює розподіл судових витрат між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved