Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивач ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. В своїх вимогах позивач посилається, на те що 16.01.2014 між ПрАТ «СК «Уніка» та ТОВ «Байєр», укладений договір добровільного комплексного страхування на транспорті, предметом якого є страхування транспортного засобу «Шкода», державний реєстраційний номер [NUMBER]. 13.11.2015 в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Мітсубісі», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Відповідно до постанови Подільського районного суду м. Києва №758/11964/15-ц, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України. На підставі страхового акту позивач здійснив 09.11.2015 виплату страхового відшкодування ТОВ «Байєр» у розмірі 61805,68 грн., відповідно позивачу перейшло право на отримання від [PERSON], як винуватця ДТП, компенсації шкоди, завданої власнику застрахованого автомобіля. Цивільно-правова відповідальність відповідача була забезпечена відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки останній має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, позивач звернувся до МТСБУ з заявою про здійснення відшкодування шкоди завданої з вини [PERSON] МСТБУ здійснено виплату страхового відшкодування в межах ліміту встановленого Законом - 50 000,00 грн., тому представник позивача посилаючись на правові підстави ст. 1194 ЦК України просить суд відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, виходячи з наступного розрахунку страхового відшкодування: 61805,68 грн. (вартість ремонту) - 0 грн. (франшиза) - 50 000, 00 грн. (відшкодування виплачене МТСБУ) = 11805,68 грн. Тому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь шкоду в розмірі 11805,68 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача надав до суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі, позов підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату і час судового розгляду повідомлений належним чином, згідно письмових заперечень просив відмовити в задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02.10.2015 приблизно о 12 годині 50 хвилин, [PERSON] в м. Києві по вул. Електриків, керуючи автомобілем [NUMBER], не дотримався безпечної дистанції, чим порушив п.п. 13.1 ПДР України, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Шкода», д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження двох транспортних засобів. Таким чином, своїми діями [PERSON] порушив вимоги ст.124 КУпАП. Постановою Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/11964/15-п встановлено вищевказані обставини та визнано [PERSON] винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суд), що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Шкода» державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] на час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «СК «Уніка», страхувальник ТОВ «Байєр». Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно п. 1 ст. 9 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - Обов'язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Договором страхування на індивідуальних умовах можуть бути визначені ліміти, вищі, ніж зазначені у цьому Законі ліміти. Пунктом 10.1.1. Договору добровільного комплексного страхування на транспорті № 349001/4002/0000003 передбачено, що виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з умовами Договору на підставі заяви страхувальника або вигодонабувача (його спадкоємця/правонаступника або особи, яка має належним чином оформлене повноваження від страхувальника/письмової згоди) і страхового акта, що складається страховиком після отримання всіх необхідних документів, визначених розділом 10 цього Договору. Відповідно до звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 06-26/10 від 03.11.2015, складеного СПД «[PERSON].», розмір відновлювального ремонту та матеріального збитку складає 61824,25 грн. Крім цього, згідно рахунку № [NUMBER] від 23.10.2005 та акту виконаних робіт №148821/122032618 від 30.11.2015 року ТОВ «Автосоюз», вартість ремонту склала 61805,65 грн. Зі страхового акту №00177711 від 05.11.2015 вбачається, що ПрАТ «СК «Уніка» прийнято рішення про виплату страхового відшкодування власнику автомобіля «Шкода» державний номер [NUMBER] у розмірі 61 805 грн. 68 коп. Факт виплати позивачем страхового відшкодування ТОВ «Байер» підтверджується платіжним дорученням № 038402 від 09.11.2015. Відповідно до пункту 41.1. статті 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: г) особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону. На підставі наведеної вище норми, МТСБУ прийнято рішення про відшкодування шкоди ПрАТ «СК «Уніка» в розмірі 50 000 грн., відповідно до листа № 3/1-05/36209 від 23.12.2015. Відповідно до положень 4 ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. У зв'язку із незгодою відповідача із розміром завданої матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Шкода», державний номерний знак [NUMBER], ухвалою суду від 09.11.2016 року було призначено судову автотоварознавчу експертизу, однак ухвала суду залишилась без виконання, у зв'язку з відсутністю оплати від відповідача. 19.01.2017 ухвалою суду, за клопотанням відповідача, повторно призначено судову автотоварознавчу експертизу. На вирішення експертів судом поставлено питання: "Яка вартість відновлюваного ремонту колісного транспортного засобу «Шкода», державний номерний знак [NUMBER], VIN код [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП 02.10.2015 року? Яка ринкова вартість колісного транспортного засобу «Шкода», державний номерний знак [NUMBER], VIN код [NUMBER], за винятком аварійних пошкоджень? Яка вартість матеріального збитку, спричиненого власнику колісного транспортного засобу «Шкода», державний номерний знак [NUMBER], VIN код [NUMBER]?". Однак 14.02.2014 справа повернулась без виконання. Відповідно до п.п. 38-1.1. ст. 38-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Згідно вимог ст. 1166 ЦПК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Враховуючи вимоги ст. 1194 ЦК України, стягненню підлягає різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, виходячи з наступного розрахунку страхового відшкодування: 61805,68 грн. (вартість ремонту) - 0 грн. (франшиза) - 50 000, 00 грн. (відшкодування виплачене МТСБУ) = 11805,68 грн. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими обґрунтовуються вимоги позивача, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача. Враховуючи вищевикладене та на підставі ст.ст. 979, 993, 1187, 1191, 1194 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування»,

Outcome: approved