Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з від шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO]. З часу не проживання разом відповідач матеріально не допомагає їй утримувати сина. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач офіційно працює та має можливість сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі ? частини його заробітку (доходу). В судове засідання позивачка [PERSON] надала заяву в якій заяві зазначила, що підтримує заявлені нею позовні вимоги про стягнення аліментів та просила їх задовольнити. Дану справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання надав заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] до нього про стягнення аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частини від його заробітку визнав повністю і безумовно та не заперечував проти їх задоволення. Справу просив розглянути у його відсутність. Суд вважає, що позов належить задовольнити, оскільки він ґрунтується на законі, визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб та згідно ст. 180 СК України - батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ст. 182 ч.1 СК України - при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника та одержувача аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків,дочки, сина; інші обставини, які мають істотне значення; ст.. 183 ч.1,2 СК України частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей суд визначає єдину частку від заробітку ( доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ч.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб ( не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.6), від якого мають сина [PERSON], [INFO] в свідоцтві про народження якого записаний і являється батьком відповідач по справі [PERSON] (а.с.7). Дитина проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні (а.с.8) Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON], так як офіційно працює. Враховуючи вищезазначене суд вважає, що позовні вимоги позивачки про стягнення на її користь з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення нею повноліття підлягає задоволенню. Данні обставини визнаються відповідачем, тому відповідно до ст. 61 ЦПК не підлягають доказуванню. Судові витрати слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved