Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивач у січні 2017 року звернувся до суду з позовом, просить зобовязати відповідачку [PERSON] усунути перешкоди у його спілкуванні з дочкою - [PERSON], [INFO], та участі у її вихованні. Просить встановити порядок його участі у вихованні та спілкуванні з дочкою, визначивши час з відвідуванням місця його проживання без присутності матері: перша, третя субота та друга, четверта неділя місяця з 10 год. 00 хвил. до 18 год. 00 хвил, щосереди з 18 год.00 хвил. до 20 год.00 хвил., три тижні під час літніх канікул, ? частину зимових канікул. Також просить стягнути з \~відповідачки витрати по оплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог відповідач посилається на те, що шлюб з відповідачкою розірвано на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області 25 квітня 2012 р., після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матірю. Відповідачка не дає йому можливості реалізувати право на участь у вихованні дитини та у спілкуванні з нею. Так, вона не дає пояснень ,в якому учбовому закладі навчається дитина,забороняє йому відвідувати школу, де вона навчається, не пускає до квартири , де проживає з донькою. З цього приводу він звертався до Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради. Згідно рішення виконавчого комітету Харківської міської Ради від 28.12.2016 за № 397 для забезпечення участі у вихованні спілкуванні з дочкою йому визначено час: перша,третя субота та друга,четверта неділя місяця з 10.00 .00; щосереди з 18.00 до 20.00; три тижні під час літніх канікул; 1/2 частина зимових канікул. Відповідачка ознайомлена з цим рішенням, однак не виконує його. В судовому засіданні позивач позов підтримав, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Також зазначив, що відповідачка є працівником правоохоронного органу, на його запити щодо місця навчання дочки отримано відповідь, що вказана інформація є закритою, та він вимушений був шукати дитину по школах, зясував її місце навчання та приходив до дитини в школу, де вони добре спілкувались. У нього дуже добрі відносини з дитиною, вона радіє зустрічам з ним. Відповідачка перешкоджає його спілкуванню з дитиною, дитина не має телефону для спілкування, та з вересня 2016 року після того, як порушена кримінальна справа щодо шахрайства брата відповідачки, вона не дає йому дитину для спілкування, та він приходив для спілкування до дочки у школу. У квітні-травні він місяць був на курсах в Києві. Дочка рада його бачити. Він має намір оздоровити дитину на морі під час канікул. Представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, пославшись на викладені обставини та порушення відповідачкою права батька на участь у вихованні дитини та спілкування х нею. Відповідачка неодноразово в судове засідання не зявляється, повідомлена про слухання справи належним чином, судові повістки повернуті суду з відміткою «за спливом терміну зберігання». Відповідачка відповідно до ст. 77 ЦПК України вважається повідомленою про слухання справи. Представник Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, та просив розглянути справу у відсутності представника. Відповідно до положень ст. 224 ЦПК України зі згоди позивача суд постановляє заочне рішення у справі. Суд, опитавши позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з таких підстав. Сторони перебували з 12 червня 2009 року. Мають дитину, [PERSON], [INFO], На підставі заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 25 квітня 2012 р., яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матірю. Позивач звертався до органу опіки та піклування для вирішення питання щодо визначення його участі у вихованні дитини та спілкування з нею. Згідно з актом обстеження його житлових умов від 21 жовтня 2016 року комісії служби у справах дітей, умови його проживання задовільні. У дитини є власна кімната, спальне місце та забезпечені умови для занять. Позивач приймав заходи для встановлення школи, де навчається дочка, звертався з запитом до Департаменту - управління освіти і науки Харківської обласної державної адміністрації, з приводу навчання його дочки, та отримав відповідь від 12.12.2016 про те, що в базі «Інформаційна система управління освітою» [PERSON] не значится. Аналогічну відповідь він отримав Департаменту освіти Харківської міської ради від 23.11.2016 року. Згідно листа № 64/6-15171/4561 від 13.01.2017 начальника Холодногірського ГУНП в Харківській області на імя позивача відповідачка звернулась з заявою щодо нерозголошення персональних даних дитини, а саме навчання, з метою забезпечення безпеки дитини. Рішенням виконкому Харківської міської ради № 897 від 28.12.2016 встановлено порядок участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою [PERSON], [INFO], для чого визначено час: перша, третя субота та друга, четверта неділя місяця з 10 год. 00 хвил. до 18 год. 00 хвил, щосереди з 18 год.00 хвил. до 20 год.00 хвил., три тижні під час літніх канікул, ? частину зимових канікул. З характеристики за місцем проживання позивача, виданою ст. інспектором Слобідського відділу ГУНП в Харківській області від 26.10.2016 вбачається, що він характеризується позитивно. Згідно з характеристикою, виданою директором та вихователем школи-інтернату, батько [PERSON], яка є ученицею 3 класу школи-інтернату №9, приїжджав до дитини протягом 2 півріччя по середах, крім другої половини квітня та травня, зустрічі з дитиною проходили у холі школи. Дитина з задоволенням йшла до батька, спокійно з ним спілкувалась, отримувала гостинці. У відповідних положеннях Конвенції Організації Об'єднаних Націй про права дитини 1989 року, що 27 вересня 1991 року набула чинності для України, зазначено: «Стаття 3.\~В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.\~\~ \~\~\~\~ Стаття 9.\~Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини». Згідно приписів Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, принциповим положенням є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (ст. 18 Конвенції «Про права дитини»). Відповідно до ст. 27 Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Пунктом 54 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Хант проти України" від 7 грудня 2006 року (Заява N 31111/04) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у Справі Olssonv. Sweden (N 2) від 27 листопада 1992 року, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78). Згідно вимог ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Той із батьків , хто проживає окремо від дитини, зобов язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина,не має право перешкоджати тому з батьків,хто проживає окремо,спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, Відповідно до\~ст.159 Сімейного Кодексу України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживаю окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні (якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування), другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Як вбачається з досліджених доказів, відповідачка чинить позивачу перешкоди у здійсненні його батьківських прав та обовязків, внаслідок чого він звертався до органу опіки та піклувався, однак рішення виконкому про встановлення порядку його участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею не виконує. Порядок участі позивача у вихованні дитини, визначений органом опіки та піклування, враховує режим дня дитини, не порушує інтересів відповідачки, та відповідає інтересам дитини. Враховуючи конфліктні стосунки між сторонами, суд вважає також обґрунтованими вимоги позивача про встановлення часу спілкування з дитиною без присутності матері. Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved