Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтував тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина за законом, до складу якої увійшла квартира, що розташована по [ADDRESS] , яка належала йому на праві спільної сумісної власності із його дружиною (матір`ю позивача) [PERSON] , яка померла [INFO] та спадщину після смерті якої [PERSON] прийняв шляхом постійного проживання із спадкодавцем, утім не оформив документально своїх прав. Позивач, будучи сином спадкодавця, отож спадкоємцем першої черги спадкування за законом, спадщину прийняв після смерті батька шляхом звернення до нотаріуса із заявою відповідного змісту в межах визначеного законодавцем строку, утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позивач позбавлений можливості на вищевказане майно, оскільки воно належало до спільної сумісної власності, утім визначити яка його частка належала спадкодавцеві нотаріусу не представилось за можливе, що стало підставою звернення до суду із даним позовом, в якому позивач просить суд визнати право власності на цілий об`єкт нерухомості, що увійшов до складу спадкової маси. У визначений судом строк відповідач відзиву до суду не направив, утім міський голова надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення, а розгляд справи просить проводити за відсутності їх представника. Ухвалою суду від 08.04.2019 було витребувано з нотаріальних установ матеріали спадкових справ після смерті [PERSON] та [PERSON] . У судове засідання позивач та його представник не з`явились, останній надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. З огляду на викладене, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи суд проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що [INFO] в місті Липовець Вінницької області помер [PERSON] , на що вказує свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . Після його смерті відкрилась спадщина. Із матеріалів спадкової справи встановлено, що позивач будучи сином спадкодавця, на що вказує свідоцтво про народження № [NUMBER] , отож спадкоємцем першої черги спадкування, скористався своїм правом на прийняття спадщини, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяву відповідного змісту. Інші спадкоємці за матеріалами спадкової справи відсутні. Наведене свідчить, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті батька, спадщину прийняв, отож вона йому належить. 06.03.2019 постановою приватного нотаріуса Липовецького районного нотаріального округу Кобзар С.В. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі на ім`я позивача свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та який прийняв спадщину але не оформив своїх спадкових прав після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] . Постанова мотивована тим, що вказаний об`єкт нерухомості належав до спільної сумісної власності, однак визначити, яка частка нерухомості належала власникам нотаріусу не представилось за можливе. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 16.05.1996 виданого Липовецьким районним територіальним медичним об`єднанням Вінницької області, згідно розпорядження №32 від 16.05.1996 (а.с.9), [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , яка належала їм на праві спільної сумісної власності. Наведене підтверджується інформацією наданою КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації (а.с.12). Вартість квартири 94837 грн. На підставі ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч.1 ст. 369 ЦК України). В силу ст.. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними (ч.1 ст.372 ЦК України). У разі поділу майні, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ч.2 ст.370 ЦК України)). Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (ч.4 ст.372 ЦК України). На підставі ч.3 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками, право спільної сумісної власності на нього припиняється. Зібрані у справі докази вказують на те, що спірна квартира є об`єктом спільної сумісної власності двох осіб. У даному об`єкті власності наявний факт відсутності існування ідеальних часток кожного із співвласників, які б давали можливість виявити обсяг їх прав за наявності бажання одержати конкретну частину у спільному майні та розпоряджатися нею. Здійснити поділ нерухомого майна (квартири) за домовленістю між його співвласниками неможливо, оскільки співвласники померли, а за їх життя договір про поділ майна, що є у спільній сумісній власності, укладеним не був. Так як у разі поділу майна частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними й інше не встановлено домовленістю між співвласниками та законом, суд вважає, що кожному із співвласників належало по 1/2 частці спірного об`єкта нерухомості. Згідно ізх інформацією, що була витребувана судом із нотаріальних установ, встановлено, що спадкова справа до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] ) не заведене. Згідно із довідками виданими Липовецькою міською радою від 02.04.2019 за 984, №1020(а.с.7), на день смерті [PERSON] з нею постійно проживав її чоловік [PERSON] в [ADDRESS] . Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про їх одруження серія [NUMBER] . Встановлені судом обставини підтверджують, що єдиним спадкоємцем, який спадщину прийняв після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON] , а після його смерті єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину є позивач, отож вона йому належить у тому числі у цілого об`єкта нерухомості у вигляді спірної квартири. За таких обставин, суд дійшов висновку, що наявність порушених прав позивача, що є очевидною, а обраний ним спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, отож суд дійшов висновку, що позов обґрунтований. Крім цього, відповідач надав суду заяву про визнання позову. Ураховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення. Відповідно доч.1ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. Зважаючи на викладене, суд вважає за доцільне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved