overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в обґрунтування позовних вимог вказує, що вона з відповідачем проживала однією сум"єю без шлюбу з 2013року. Від проживання з відповідачем мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої відповідач записаний батьком. Дитина перебуває на її утриманні. Відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму, щомісяця на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви - 02 вересня 2015 року до повноліття дитини. Позивачка до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач, в заяві на ім"я суду, позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив розглядати справу у його відсутність. На підставі ст.158 ч.2, ч.2 ст. 197 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін. Судове засідання проводиться без фіксації технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO].(а.с.4). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно заяви відповідач [PERSON], [INFO], працює монтером колії ПЧ-6 Синельниківської дистанції колії Придніпровської залізниці, м.Синельникове, вул.Виконкомівська,64, Дніпропетровської області. Згідно ст.ст. 182-183,191 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків інші обставини, що мають істотне значення. Частка заробітку(доходу) матері,батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, щомісячно на дитину відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду, тобто з 02 вересня 2015 року і до повноліття дитини. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 487, 20грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивачка звернулася до суду з позовом, в обґрунтування позовних вимог посилаючись на те, що відповідач по справі є її колишнім співмешканцем , з яким вона проживала разом з 2005 року по 2014 рік на орендованій квартирі На даний час він не є членом її сім»ї, але залишився зареєстрованим у квартирі , де є її доля власності за адресою м.Харків Салтівське шосе,155/93 кв.107 . За ціє.ю адресою він ніколи не проживав фактично , речей його в квартирі немає, виїхав на постійне проживання за кордон . На теперішній час відповідач понад два роки за місцем реєстрації не проживає, житлом не цікавиться, у зв'язку з чим позивачка звернулася до суду з позовом та просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином та вчасно, причини неявки суду не повідомив. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд постановляє заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст.\~ст. 224-226 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні встановлене наступне. У відповідності до свідоцтва про право власності на житло від 23 грудня 2008 року позивачці [PERSON] , а також членам її родини [PERSON], [PERSON] , [PERSON] , [PERSON], [PERSON] , [PERSON] належить трьохкімнатна квартира за адресою м.Харків Салтівське шосе , 155/93 кв.107. Позивачка до відповідач [PERSON] разом співмешкали з 2005 року по 2014 рік на орендованій квартирі. За проханням відповідача позивачка зареєструвала місце проживання відповідача у вказаній квартирі. У травні 2014 р. відповідач уїхав до Російської федерації, постійно мешкає там та до теперішнього часу, тобто вже понад два роки підряд, жодного разу не приїжджав ні вказаної квартири, де він зареєстрований, що у судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] \~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.1\~ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. \~\~\~\~\~\~ Згідно змісту ч.2\~ст.405 ЦК України, член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~\~\~\~\~\~ Жодних доказів укладання з відповідачем договорів оренди чи найму приміщення, розташованого по Салтівське шосе, 155/93 кв.107 у м.Харкові , перешкод відповідачу у проживанні за вказаною адресою, суду надано не було. \~\~\~\~\~\~ На підставі приведеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що [INFO] року в с.Телелинці Жмеринського району Вінницької області померла мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS], який рахується за померлою на підставі технічного паспорта, виданого 24.12.2013 року комунальним підприємством "Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інфентаризації". Все своє майно [PERSON] заповідала позивачці. При житті [PERSON] не виносилося рішення про видачу свідоцтва про право власності на спадковий будинок. На даний час неможливо винести рішення про видачу свідоцтва про право власності на будинок на ім'я померлої у зв'язку з її смертю. При зверненні до нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину на спадковий будинок, нотконтора 10.01.2014 року видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій за №16/02-31, якою позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS], так як на нього відсутні правовстановлюючі документи. Позивачка просила винести рішення, яким визнати за нею право власності в порядку спадкування на зазначене нерухоме майно, яке згідно технічного паспорту рахується за [PERSON], яка померла [INFO] року. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача Телелинецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, просив розгляд справи провести у його відсутність, не заперчував щодо задоволення позову. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони не заперечували проти розгляду даної цивільної справи у судовому засіданні та ухваленні рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, доведений позивачем, визнаний представником відповідача та відповідачами, це визнання відповідає вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. В даному випадку в наявності є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в судовому засіданні відповідно до вимог ст.174 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказує, 06 липня 2002 року між сторонами по справі зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Протягом останніх декількох місяців відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. Позивач вважає, що стан здоров'я відповідача та його матеріальний стан дозволяють утримувати сина. Та враховуючи, що відповідач має мінливий дохід і частину одержує в натурі, вважає за можливе стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі. Тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. В судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 06 липня 2002 року,відділом реєстрації актів громадянського стану Оріхівського району Запорізької області, актовий запис №39, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 06 липня 2002 року (а.с.8). [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9). Згідно ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. Відповідно до ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України, тобто 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувач може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працює, має мінливий доход, що підтвердив у судовому засіданні. У відповідача немає інших дітей, непрацездатної дружини, батьків. Отже, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяють стягнення аліментів в розмірі 800 рн., тому позовні вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що [INFO] року помер її батько - [PERSON], який постійно проживав в с. Павелки, Андрушівського району. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6955 га. на території Павелківської сільської ради. Спадкоємцем за законом першої черги є позивачка та відповідач, який спадщину не прийняв та на неї не претендує. Позивачка прийняла спадщину після батька, оскільки постійно володіє та розпоряджається сертифікатом на дану земельну ділянку. Однак вона не може реалізувати своє право на спадкування, оскільки сертифікат на вказану земельну ділянку видано вже після смерті батька, а також відсутні докази прийняття позивачем спадщини. Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст.ст. 26, 346 ч.1 п.11 ЦК України у зв`язку зі смертю власника. Позивачка просить встановити факт прийняття спадщини після смерті її батька та визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала з зазначених підстав та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні обставини позову визнав, підтвердив факт прийняття спадщини позивачкою та не заперечував проти задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). Позивачка, дочка померлого та спадкоємець першої черги, що підтверджується копією свідоцтва про народження та витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.15,31). На ім"я спадкодавця видано сертифікат на право на земельну частку(пай) розміром 3,15 умовних кадастрових гектарах серії ЖТ № 0331024. Позивачка прийняла спадщину, оскільки після смерті батька розпоряджалась його майном, зокрема володіла правовстановлюючим документом на земельну ділянку. Даний факт прийняття спадщини визнав та підтвердив відповідач. Згідно довідки Павелківської сільської ради [PERSON] як власнику земельної частки (паю) згідно списків жеребкування належала земельна ділянка [NUMBER] площею 2,6955 га. Однак в зв"язку з відсутністю Державного акта на спадкову земельну ділянку, позивачка не може реалізувати право на її спадкування в позасудовому порядку. Суд, вислухавши позивачку та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що на підставі рішення 18 се-сії 5 скликання Шпиченецької сільської ради Ружинського району Житомирської області від 21 жовтня 2008 року на ім'я позивачки 23.01.2009 року було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 769888 площею 0,0494 га, яка розташована по [ADDRESS] для здійснення ко-мерційної торгівлі та комерційних послуг. Позивачка зазначає, що 25.05.2009 року було внесено запис до Єдиного державного реєс-тру юричиних та фізичних осіб-підприємців про проведення державної реєстрації припинен-ня підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця [PERSON]. Позивачка просить суд визнати недійсним вказаний вище державний акт на право влас-ності на земельну ділянку серії ЯЕ № 769888 від 23.01.2009 року для здійснення комерційної торгівлі та комерційних послуг. До суду позивачка направила заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність. Шпичинецька сільська рада Ружинського району подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність її представника, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до виснов-ку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 769 888, на підставі рішення 18 сесії 5 скликання Шпиченецької сільської ради Ружинського ра-йону Житомирської області від 21.10.2008 року на ім'я позивачки 23.01.2009 року Шпичи-нецькою сільською радою Ружинського району Житомирської області було видано держав-ний акт серії ЯЕ № 769888 на право власності на земельну ділянку площею 0,0494 га, яка розташована по [ADDRESS] для здійснення комерційної торгівлі та комерційних послуг. З повідомлення № 558/2.5-02 від 04.12.2014 року державного реєстратора юридичних та фізичних осіб підприємців Ружинського РУЮ Житомирської області про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця видно, що відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фі-зичних осіб-підприємців" до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підпириємців 25 травня 2009 року внесено запис №23000060002000818 про проведення дер-жавної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON], [NUMBER]. Таким чином, відпала підстава для надання земельної ділянки, яка зазначена у право-встановлюючому документі- державному акті на право власності на земельну ділянку, а тому останній підлягає визанню недійсним. Відповідно до ст.155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої вла-ди або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо воло-діння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнає-ться недійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що з відповідачем мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні, однак в звязку з її навчанням, вона потребує матеріальної допомоги. Позивачка в судове засідання не зявилась, надіславши до суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У звязку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва серії 1-БИ №354088 від 13 листопада 1995 року, батьками [PERSON], [INFO], є громадяни [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідки виданої Київським транспортно-економічний коледжом Національного транспортного університету №173 від 11.11.2013 року, [PERSON] є студенткою ІІ курсу спеціальності 5.03050901 "Бухгалтерський облік", термін навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2015 року. Відповідно до договору про підготовку молодшого спеціаліста від 01.08.2013 року, [PERSON] є студенткою другого курсу Київського транспортно-економічного коледжу Національного транспортного університету, загальна вартість освітньої послуги становить 9540,00 гривень. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При прийнятті рішення по справі суд враховує положення ч.3 ст..181 Сімейного кодексу України, згідно якого за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері(батька) і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Приймаючи до уваги те, що донька позивача та відповідача продовжує навчатися, та потребує додаткових матеріальних витрат, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка звільнена від оплати судових витрат згідно ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просила визнати за нею право на земельну частку /пай/ на землях переданих у колективну власність бувшому колективному сільськогосподарському підприємству агрофірми «Маяк». В обґрунтування позову зазначала, що вона працювала та була членом колгоспу «Маяк», однак її помилково не включили до списків до Державного акту на право колективної власності на землю КСП агрофірми «Маяк», що потягло в послідуючому безпідставну невидачу їй сертифікату на право власності на земельну частку (пай), та відповідного державного акту. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала. Представник відповідача Полонської райдержадміністрації та представник третьої особи відділу Держземагенства у Полонському районі позов визнали. Представник Полонської міської ради та представник Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області в судове засідання не з'явились подали заяви про розгляд справи без їх участі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази суд вважає позов слід задовольнити. Встановлено, що [PERSON] з 1956 року працювала та являлась членом бувшого колгоспу «Маяк» Полонського району, а з 21.05.1994 року після його реорганізації в КСП агрофірму «Маяк» також продовжувала до 1999 року бути членом КСП, про що свідчать дані трудової книжки колгоспника № 185 від 23.03.1967 року. В період паювання земель позивачку не було включено до списку що додавався до державного акту на право колективної власності на землю КСП агрофірми «Маяк» виданого 06.10.1995 року, що потягло неотримання нею сертифіката про право на земельну частку /пай/, на який [PERSON] мала законне право відповідно до Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", а в послідуючому вона не могла одержати державний акт на право власності на земельну ділянку. Згідно до ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Отже суд вважає, що позивачка незаконно позбавлена права на земельну частку (пай), та її порушене право підлягає захисту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на дитину. Посилалась на те, що відповідач останнім часом не бере участі у вихованні та утриманні сина, чим не виконує свій батьківський обовязок. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача на утримання сина в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Просила позов задовольнити. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав, підтвердив, що на утримання свого сина він буде сплачувати аліменти, так як це його обов"язок. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.30. Із довідки виданої виконкомом Лопатицької сільської ради, Олевського району видно, що [PERSON] має в складі сім"ї [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із пояснень відповідача вбачається, що заперечень щодо стягнення із нього аліментів на утримання сина він не має. При таких обставинах суд вважає, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини своїх доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на дитину.

Outcome: approved