Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просить: стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 29517,40 грн. боргу за кредитним договором та судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] викликався до суду в порядку, встановленому ЦПК України, проте не з'явився в судове засідання. Відповідачка [PERSON] викликалася до суду в порядку, встановленому ЦПК України, проте не з'явилася в судове засідання. Представник позивача Ткач С.М. подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Судом досліджено такі інші докази: копія рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 листопада 2011 року, розрахунок заборгованості за кредитним договором від 05.12.2007 року № CVCWAN10180329 станом на 20 лютого 2015 року, копія повідомлення від 30.1.0/2- 705 від 27.02.2015 року на ім'я [PERSON] та [PERSON], копія реєстру повідомлення про наявність боргу від 18.03.2015 року, копія кредитного договору № CVCWAN10180329 від 05.12.2007, ордер-розпорядження про надання кредиту від 10.12.2007 року, копія договору поруки № CVCWAN10180329 від 05.12.2007 року, копія ухвали Шевченківського районного суду ч. Чернівців від 24 грудня 2014 року, копія довідки АА № 241170 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, копія банківської ліцензії №22 від 05.10.2011 року, копія витягу з статуту ПАТ КБ «ПриватБанк». Судом встановлено, що між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] 5 грудня 2007 року був укладений кредитний договір № CVCWAN10180329. Згідно даного договору відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 43815,60 гривень зі сплатою відсотків у розмірі 1,43% на місяць з кінцевим терміном повернення 04.12.2012 року, що стверджується змістом розділу 7.1 вказаного вище договору. Отже, між позивачем та відповідачем відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов'язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто грошові зобов'язання. Згідно даного договору відповідач зобов'язався щомісячно сплачувати відповідні платежі за цим договором. Проте, станом на 20 лютого 2015 року відповідач [PERSON] не виконав свої зобов'язання за договором, щодо оплати частки боргу у встановлений договором термін та не повернула позивачу основний борг в сумі 163,75 грн. гривень, а також прострочив заборгованість по відсотках в сумі 1267,47 гривень, по комісії в сумі 786,56 грн. та нарахована пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 25655,93 гривні. Відповідно до умов договору відповідачам нараховані штрафи: 250 гривень штрафу (фіксована частина), 1393,69 гривень штраф (процентна складова). Загальна сума нарахованої заборгованості складає 29517,40 гривень. Згідно ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Таким чином позивач має право вимагати у відповідача дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Банк звертався до відповідача з вимогою про погашення заборгованості по кредиту та відсотків, проте відповідач не відреагував на повідомлення банку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідач в порушення умов договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовився від своїх зобов'язань за цим договором, порушив свої зобов'язання по поверненню суми позики за цим договором. Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання якщо він не виконав його у строк встановлений договором. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Статтею 554 ЦК передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. За виконання зобов'язання відповідачем [PERSON] перед банком поручився відповідач [PERSON] і взяв на себе обов'язок нести солідарну відповідальність у випадку невиконання або неналежного виконання [PERSON] своїх грошових зобов'язань, про що був укладений договір поруки від 05.12.2007 року. Пунктом 2 даного договору встановлено, що Поручитель відповідає перед Кредитором по зобов'язаннях боржника в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Поручителю направлялися повідомлення про невиконання позичальником своїх зобов'язань з вимогою погасити борг, однак в добровільному порядку поручитель також не сплатив заборгованість позичальника. Згідно п.12 даного договору порука не припинена на момент розгляду справи. Вказані вище обставини стверджується взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Дані докази є належними та допустимими. Згідно ч.1. ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі немає будь-яких фактичних даних про те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] своєчасно виконали грошове зобов'язання за вказаними вище договорами і не порушували умови договору, а відповідачі не надали відповідно до ст. 60 ЦПК України суду доказів, які б підтвердили ту обставину, що відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України вони повернули позивачу заборгованість за кредитним договором. Клопотань про зменшення неустойки відповідачі не заявляли. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача. Враховуючи викладене вище суд вважає, що позовна заява Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню повністю і з відповідачів слід стягнути солідарно на користь позивача 29517,40 гривні боргу за кредитом. Суд вважає що з відповідачів в рівних частках необхідно стягнути на користь позивача судові витрати відповідно до заявленого позову. Враховуючи викладене вище, на підставі ст. ст. 525,526, 553, 554,610 - 612,623,625,629,1046 - 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved