overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування вимог зазначила, що з 20.12.2003 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. В останній час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку, хоча має таку можливість, оскільки працює на шахті і отримує стабільний заробіток. Будь яких стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться. Позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі ? частини від усіх видів його доходу, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дочкою повноліття. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. На позовних вимогах наполягає. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.2.ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.12.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим ВРАГС м.Красний Луч Луганської області 23.01.2004р. Від шлюбу подружжя мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER], виданим 05.02.2004 р. ВРАГС м.Красний Луч Луганської області. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнено. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач працює на шахті "Краснолуцька", має стабільний заробіток, боргових зобов`язань не має. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позов судом задоволений, то в силу ст. 88 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, зазначивши, що з 06.09.2008 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її у триманні. В даний час вона звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, чоловік проживає окремо, не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча працездатний та має таку можливість. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісяця і до повноліття дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину для дитини відповідного віку. Сторони до суду не з"явились, позивачка надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві; відповідач надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони з 06.09.2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання синів, хоча працездатний та має таку можливість, інших утриманців не має, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться. Відповідно до ст.ст.180, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що відповідач має можливість та зобовязаний надавати допомогу на утримання неповнолітніх дітей, позов визнаний відповідачем, а тому позовні вимоги позивача щодо стягнення з нього аліментів є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.\~ У відповідності до вимог ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Питання про стягнення судових витрат вирішується судом відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, зазначивши, що з 21.12.2007 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В даний час вона звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, чоловік не бере участі у веденні спільного господарства, не вносить вклад до сімейного бюджету, не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його доходів (заробітку) щомісяця і до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони до суду не з"явились, позивачка надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач до суду не з`явився та не скористався своїм правом надати пояснення, про день розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони з 21.12.2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча працездатний та має таку можливість, інших утриманців не має. Відповідно до ст.ст.180, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даному випадку позов про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини на утримання неповнолітньої дитини обгрунтований та підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Питання про стягнення судових витрат вирішується судом відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що з являється дочкою відповідача, навчається та в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 заробітної плати на час навчання сина. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи в її відсутність. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, своїх заперечень не надав. За таких обставин суд розглянув справу заочно у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що позивач являється повнолітньою дочкою відповідача, навчається на денній формі навчання в Приватному вищому навчальному закладі Товариства сприяння обороні України "Коростенський технічний коледж". Відповідач доказів неможливості сплати аліментів у вказаному позивачем розмірі та інших обставин, що мають значення при вирішенні даного спору (матеріальний та сімейний стан, стан здоров'я, наявність інших утриманців), не подав. Відповідно до ст.199 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину, якщо повнолітні син чи дочка продовжують навчання до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач має можливість та зобов'язаний надавати допомогу на утримання повнолітньої дочки на час її навчання, тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що являється дочкою відповідача, навчається та в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 заробітної плати на час навчання. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи в її відсутність. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, своїх заперечень не надав. За таких обставин суд розглянув справу заочно у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що позивач являється повнолітньою дочкою відповідача, навчається на денній формі навчання в Приватному вищому навчальному закладі 1 рівня акредитації "Рівненський економіко-гуманітарний та інженерний коледж". Відповідач доказів неможливості сплати аліментів у вказаному позивачем розмірі та інших обставин, що мають значення при вирішенні даного спору (матеріальний та сімейний стан, стан здоров'я, наявність інших утриманців), не подав. Відповідно до ст.199 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину, якщо повнолітні син чи дочка продовжують навчання до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач має можливість та зобов'язаний надавати допомогу на утримання повнолітньої дочки на час її навчання, тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, 03.09.2014 року шлюб розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні, відповідач не приймає достатньої участі в матеріальному забезпеченні дитини, на даний час працює охоронцем на ПАТ "Азот", має стабільну заробітну плату, що надає йому можливість надавати матеріальну допомогу сину. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не меньше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила суд позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного права. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Аліменти можуть бути визначені у частці заробітку (доходу) батька (матері) (ст.181 СК України) або у твердій грошовій сум. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення (ст.182 СК України). Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, до стягнення з відповідача підлягають аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не меньше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, при визначенні розміру аліментів, суд приходить з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища сторін, відповідач не обмежений у працездатності, що надає йому можливість утримувати сина, суд також враховує, що кожен з батьків у рівній мірі зобов'язаний брати участь в утриманні неповнолітніх дітей. Зі згоди позивачки суд ухвалює заочне рішення у справі, що передбачено ст.224 ЦПК України. При подачі позову даної категорії позивачка була звільнена від оплати судового збору, тому оплату судового збору відповідно до ст.88 ЦПК України необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.04.2004 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає з матірю та перебуває на її утриманні, відповідач не приймає достатньої участі в матеріальному забезпеченні дитини. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з"явилась, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, підтримала позовні вимоги, просила суд позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного права. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Аліменти можуть бути визначені у частці заробітку (доходу) батька (матері) (ст.181 СК України) або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно з ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення (ст.182 СК України). Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.04.2004 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], який проживає з матірю та перебуває на її утриманні, що підтверджено довідкою про склад сімї від 10.11.2016 року №879. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, до стягнення з відповідача підлягають аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан сторін, кожен з яких не обмежений у працездатності, отже має можливість працювати та за рахунок заробітку брати участь в утриманні неповнолітнього сина. При подачі позову даної категорії позивачка була звільнена від оплати судового збору, тому оплату судового збору відповідно до ст.88 ЦПК України необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, зазначивши в позові, що [INFO] року помер її батько [PERSON], який при житті склав заповідальне розпорядження та заповідав їй все майно, яке залишиться після його смерті. Позивачка вчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернулась через складні соціально-побутові умови, погіршення матеріального стану, віддаленість місця її проживання від місця відкриття спадщини та лікування свого чоловіка. Вказані обставини вважає поважними причинами пропуску строку. Просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. Оскільки в добровільному порядку вирішити даний спір не можливо, позивачка вимушена звертатись до суду. В попередньому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі за обставин, викладених в позові. Відповідачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до роз'яснень, які містяться в частині 6 пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Враховуючи те, що відповідач по справі визнав позов у повному обсязі, судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права інших осіб, тому суд приймає визнання позову та приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Зважаючи на те, що на підставі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, однак такі вимоги позивачкою не заявлені, то понесені витрати не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO], посилаючись на те , що відповідач участі у вихованні дитини не приймає . В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав з обставин , що викладені у позовній заяві . Відповідач в судове засідання не з»явився , про час та місце розгляду справи повідомлений , направив до суду заяву , в якій зазначив про визнання позову . Представник 3-ої особи органу опіки та піклування Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з»явився , про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином , надав заяву , в якій просив слухати справу у відсутності представника . Вислухавши пояснення представника позивача , дослідивши матеріали справи, суд вважає , що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного . Згідно п.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він :...п.п.2 ) ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Судом встановлено , що відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ( а.с. 8 ) . Шлюб між сторонами був розірваний 10.09.2010 р. ( а.с.6 ) . Судом встановлено , що відповідач ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини , на час розгляду справи засуджений та відбуває покарання в місцях позбавлення волі . Висновком від 09.04.2014 р. № 100-2518 орган опіки та піклування Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації вважає за необхідне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 61 ЦПК України , обставини визнані сторонами та іншими особами , які беруть участь у справі не підлягають доказуванню . Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України , у разі визнання відповідачем позову , суд за наявних для того законних підстав , ухвалює рішення про задоволення позову . Приймаючи до уваги вищевикладене , позовні вимоги підлягають задоволенню , оскільки зазначені позивачем обставини визнані відповідачем та не потребують доказування в судовому засіданні . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Позивачка звернулась\~до суду\~з позовом\~до відповідача\~про розірвання\~шлюбу,\~в обґрунтування\~позову зазначила,\~що подружнє\~життя не\~склалось,\~ у\~зв`язку з\~чим збереження\~шлюбу є\~неможливим. Ухвалою судді від 24 листопада 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилась, проте у позові просить розглянути справу без її участі. Позов підтримує та просить задовольнити. Після розірвання шлюбу прізвище просить залишити " [PERSON] ". Відповідач у судове засідання не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнав повністю. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2011 року, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось. Подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зазначене в сукупності є підставою для задоволення позову і розірвання шлюбу.

Outcome: approved