Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову зазначено, що так як, у відповідача не була застрахована цивільно-правова відповідальність транспортного засобу, позивачем була виплачено страхове відшкодування потерпілій особі, а тому у Моторно (транспортне) страхове бюро України у відповідності до законодавства наявне право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у зв`язку з цим, позивач звернувся до суду та просить стягнути з [PERSON] на користь Моторно (транспортне) страхове бюро України суму в розмірі 21 859, 98 грн. та судові витрати. 10.11.2020 ухвалою суду було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Разом з цим, позивачем подано заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток та розміщенням оголошення на сайті Печерського районного суду м. Києва, тому в силу положень ст. 131 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином. Окрім цього, до суду від відповідача не було подано жодних документів на спростування доводів позивача. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, про що зазначено у позовній заяві. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що позивач зазначає, що 31 серпня 2018 року об 11 годд. 05 хв., на бул. Лесі Українки, 19 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю наступних транспортних засобів: автомобіля «IVЕСО» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «FORD Focus» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (винуватець в ДТП). 07.09.2018 року до Моторного (транспортного) страхового бюро України (із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (справа № 52680) звернулась уповноважена особа власника пошкодженого автомобіля «IVЕСО» д.н.з. [NUMBER] (ТОВ «ЕКОЛЬ ЛОГІСТІКС»), громадянин [PERSON] та надав відповідні документи, щодо зазначеної ситуації та в подальшому 12.09.2018 подав заяву про відшкодування шкоди. Так, на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «IVЕСО» д.н.з. [NUMBER] була застрахована відповідно до полісу № АК/8699315 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Галицька». На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «FORD Focus» д.н.з. [NUMBER] не була застрахована в жодній страховій компанії. Постановою Печерського районного суду міста Києва від 12.07.2019р. по справі № 757/44921/18-п винним у вчиненні дорожньо- транспортної пригоди визнано [PERSON] . З доручення позивача було проведення незалежне авто товарознавче дослідження пошкодженого автомобіля , у відповідності до якого (звіт №1337_5280 від 15.10.2018) вартість збитку завдана власнику транспортного засобу «IVЕСО» д.н.з. [NUMBER] з врахуванням ПДВ становить 21 817,51 грн. Таким чином, у відповідності до законодавства потерпілій особі у справі №52680 була відшкодована матеріальна шкода без ПДВ в сумі 20 939, 98 грн. З врахуванням зазначеного, позивач з врахуванням витрат на відшкодування шкоди та залучення аварійного комісара послуги якого коштували 920,00 грн., поніс витрати в розмірі 21 859,98 грн., які просить стягнути з відповідача. Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) шкоди. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно достатті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів`на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Положеннями статтей 3,5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,ст. 980 ЦК України передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників (страхувальників) наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідач на момент дорожньо-транспортної пригоди не виконав вимогуЗакону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів`та не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Відповідно до статті 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законодавства України та свого Статуту. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до статті 41 пункту 41.1 підпункту «а» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до пункту 22.1.статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Поняття шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, визначено статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»- це шкода, пов`язана, у тому числі, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. За змістом положень статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів`у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Приписами статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Згідно з пунктом 38.2.1.Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього Закону. Отже, законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі, потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена водієм транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи положення вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Враховуючи те, що обставини, на які посилалась сторона позивача у позовній заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а стороною відповідача не надано жодних доказів на підтвердження підстав своїх заперечень, суд приходить до переконання про можливість задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 2 102 грн. 00 коп.

Outcome: approved