Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що з 17.02.2007 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 01.10.2010 року. В шлюбі, 10.02.2007 року, у них народилася донька [PERSON]. Після розірвання шлюбу вони продовжили проживати однією сімєю і в них народилася друга донька [PERSON], [INFO]. В теперішній час діти проживають з нею і перебувають на її утриманні. Відповідач живе окремо і не надає належної матеріальної допомоги на їх утримання. Просила стягнути з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину. В судовому засіданні позивачка свої вимоги уточнила, просила стягнути з відповідача тільки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну з дітей. Відповідач, позов визнав, пояснивши, що він офіційно не працює, але іноді виконує різні роботи за договорами найму. Інших утриманців немає. Стан здоровя нормальний. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони з 17 серпня 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Буринського районного суду від 01.10.2010 року було розірвано, що підтверджується показами сторін, свідоцтвом про шлюб, рішенням суду (а.с.5,10). Сторони мають двох дітей дочок [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], батьком яких є відповідач (а.с.6,7). Діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні, а відповідач, являючись батьком дітей, мешкає окремо та не надає належної матеріальну допомогу, що вбачається з показів сторін, довідок Жуківської сільської ради (а.с.8,9). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд повинен врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судом, відповідач офіційно не працевлаштований, однак має молодий вік, фізично здоровий, інших утриманців не має. Також судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини та позивачки. В силу положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. За таких обставинах, суд, враховуючи думку сторін, вважає встановленим, що відповідач відповідно до Закону, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своїх неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину. Згідно ст.88 ЦПК України, з врахуванням задоволення вимог позивачки та звільнення її відповідно до Закону від сплати судових витрат, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень. Таким чином,

Outcome: approved