Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач ТОВ "Сучасний Факторинг" звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідача борг в сумі 6928,81 грн., штраф в сумі 1200,00 грн., збитки від інфляції в сумі 5473,75 грн., 3 % річних в сумі 521 грн., яка виникла через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, та судовий збір в сумі 1380,00 грн. Обгрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що 26.04.2013 р. між [PERSON] та ФОП «[PERSON].» було укладено договір № 007/2604 та додаткова угода №008378 від 26.04.2013 на виготовлення та поставку вікон та дверей. Відповідно до п.1 основного договору ФОП виготовив та поставив, а відповідач отримав зобов'язання оплатити вікна та двері на умовах визначених розділом 1 додаткової угоди. Відповідно до п. 1 додаткової угоди відповідач повинен був сплатити за товар отриманий на загальну суму 18204 грн. 35 коп. - 2275,54 грн. сплатити до моменту отримання товару; 15928,81 грн. на умовах відтермінування платежу. Товар був отриманий у повному обсязі відповідачем. 19.04.2013 р. між ФОП «[PERSON].» та ТОВ «Сучасний Факторинг» було укладено генеральний договір відступлення права вимоги №СФ2018913 за яким ФОП у випадку продажу товарів може відступати право вимоги боргу до боржника. Оскільки оплата за товар здійснювалась на умовах відстрочки, ФОП «[PERSON].» з метою забезпечення отримання оплати за відвантажений товар запропонувало, а відповідач особисто погодила та уклали відповідні правочини з ТОВ «Сучасний Факторинг», за якими позивач сплатив ФОП «[PERSON].» борг за відповідача в розмірі 15928,81 грн., та отримав право вимоги до останньої щодо оплати боргу та у випадку порушення відповідачем умов погашення-штрафних санкцій за основним договором. Згідно договору позивач надав відповідачу можливість сплатити суму боргу 15928,81 7-ма окремими платежами по 2275,54 грн. з 29.05.2013 р. по 29.11.2013 р. включно. Зазначеною угодою було визначено, що оплата повинна здійснюватись до 29 числа кожного місяця. Відповідач, порушуючи визначений графік оплат, здійснила чотири платежа, а саме: 25.09.2013 - 2500 грн., 12.02.2014 р. -3000 грн., 07.03.2014 р. - 2000 грн., 10.07.2014 р. - 1500 грн. Залишок основного боргу, який на дату подання позову не сплачено відповідачем, становить 6928,81 грн. Позивач намагався в досудовому порядку домовитись з відповідачем про погашення боргу, однак вимоги були проігноровані.Враховуючи систематичне ухилення відповідача від виконання договірних зобов'язань, відсутності бажання останньої добровільно виконати взяті на себе зобов'язання, позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, та просив суд винести рішення про задоволення позову з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач про день та час судового розгляду справи була повідомлена у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України за місцем реєстрації, в судове засідання не з'явилась. Відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленою. Згідно з вимогами ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач була повідомлена про слухання справи, не сповістила суд про причини своєї відсутності, та за згодою представника позивача. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як встановлено судом, 26.04.2013 р. між [PERSON] та ФОП «[PERSON].» було укладено договір № 007/2604 та додаткова угода №008378 від 26.04.2013 на виготовлення та поставку вікон та дверей. Відповідно до п.1 основного договору ФОП «[PERSON].» виготовив та поставив, а [PERSON] отримала зобов'язання оплатити вікна та двері на умовах визначених розділом 1 додаткової угоди, а саме: - 2275,54 грн. сплатити до моменту отримання товару; 15928,81 грн. на умовах відтермінування платежу, на загальну суму 18204 грн. 35 коп. Товар був отриманий у повному обсязі [PERSON], що підтверджується актом приймання-передачі від 26.04.2013 р. (а.с.20) та будь-яких претензій або зауваження з боку відповідача до ФОП «[PERSON].» були відсутні. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Між ФОП «[PERSON].» та ТОВ «Сучасний Факторинг» було укладено генеральний договір відступлення права вимоги №СФ2018913 від 19.04.2013 р. за яким ФОП «[PERSON].» у випадку продажу товарів може відступати право вимоги боргу до боржника. Оскільки оплата за товар здійснювалась на умовах відстрочки, ФОП «[PERSON].» з метою забезпечення отримання оплати за відвантажений товар запропонувало, а відповідач особисто погодила та уклали відповідні правочини з ТОВ «Сучасний Факторинг», за якими позивач сплатив ФОП «[PERSON].» борг за відповідача в розмірі 15928,81 грн., та отримав право вимоги до останньої щодо оплати боргу та у випадку порушення відповідачем умов погашення-штрафних санкцій за основним договором. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язані може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав особі за правочином (відступлення права вимоги) та ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно генерального договору відступлення права вимоги №СФ2018913 від 19.04.2013 р. ТОВ «Сучасний Факторинг» надав [PERSON] можливість сплатити суму боргу 15928,81 сьома окремими платежами по 2275,54 грн. з 29.05.2013 р. по 29.11.2013 р. включно. Зазначеною угодою було визначено, що оплата повинна здійснюватись до 29 числа кожного місяця. Відповідач, порушуючи визначений графік оплат, здійснила чотири платежа, а саме: 25.09.2013 - 2500 грн., 12.02.2014 р. - 3000 грн., 07.03.2014 р. - 2000 грн., 10.07.2014 р. - 1500 грн. Залишок основного боргу, який на дату подання позову не сплачено відповідачем, становить 6928,81 грн. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно до ст. 623 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Доказів на підтвердження відсутності у відповідача [PERSON] боргу перед позивачем або наявності такого у меншому розмірі ніж пред'явлено до стягнення, суду не надано. За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову повністю. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1380 грн.

Outcome: approved