Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи: заявниця [PERSON] звернулася до суду зі заявою, в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки, заповненої на ім`я « [PERSON] , 1957 року народження». Свої вимоги мотивує тим, що вона народилася в селі Свинилів Тлумацького району Івано-Франківської області 13 жовтня 1958 року. В 1974 році вона закінчила школу в селі Островське Первомайського району Кримської області. 15.06.1981 була прийнята на роботу у Островську сільську раду Первомайського району Кримської області на посаду начальника ВУС . Однак, при заповненні трудової книжки була допущена помилка у році народження, замість правильного «1958» вказано «1957». У 2000 році заявниця тимчасово проживала і працювала у місті Києві і всі її документи зберігалися на складі, де вона працювала. Там сталася пожежа і всі її документи згоріли. 23.04.1977 заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON] у виконкомі Островської сільської ради Первомайського району Автономної Республіки Крим, актовий запис № 6, що підтверджується довідкою Калуського міськрайонного відділу державної РАЦС від 15.10.2020. 08.07.1991 вони шлюб розірвали, що підтверджується Витягом з Державного РАЦС громадян про розірвання шлюбу від 16.01.2021. 17.07.1991 заявниця одружилася з [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного РАЦС громадян про шлюб. У витягах з Державного РАЦС рік народження заявниці вказаний -1958. Заявниця [PERSON] у зв`язку з настанням пенсійного віку отримала право на призначення пенсії за віком, однак через помилку у документі позбавлена можливості реалізувати таке своє право. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак її представниця адвокат Сидор Я.М. у своїй письмовій заяві просить справу розглядати у її відсутності, заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився, однак у своїй письмовій заяві просив справу розглядати за його відсутності та врахувати подані ним письмові пояснення, в яких зазначено, що заявницею при зверненні до сервісного центру Головного управління ПФ України в Івано-Франківській області було надано трудову книжку, в якій вказано рік народження заявниці - 1957. Згідно паспорта серія [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] . Даний факт також підтверджується доданим до матеріалів справи Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу, а тому в позасудовому порядку прийняти такі документи та на підставі них призначити пенсію не представилося можливим. Заяви та клопотання заявника та заінтересованої особи, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 28.01.2021 відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу в порядку окремого окремого провадження. 24 лютого 2021 року від представника заявниці адвоката Сидор Я.М. до суду надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати у її відсутності, заяву задовольнити . 12 лютого 2021 року зацікавленою стороною подано пояснення про розгляд справи без їх участі . Фактичні обставини, встановлені судом: 15.06.1981 заявниця була прийнята роботу в Островську сільську раду Первомайського району Кримської області на посаду начальника ВУС . При цьому, у трудовій книжці була допущена помилка у році народження, замість правильного «1958», вказано «1957». Про те, що заявниця [PERSON] народилася 1958 року, свідчать: - світлокопія паспорта громадянина України [NUMBER] , виданого 19 липня 2001 року Калуським МРВ УМВС України в Івано-Франківській області (а.с.7-8); - витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 07.10.2020 (а.с.11 зворот) - витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу від 16.011.2021 (а.с.10) . Встановлення факту належності правовстановлюючих документів має для заявниці юридичне значення, оскільки вона зможе реалізувати своє право на оформлення пенсії. Оцінка суду: суд, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, надані заявницею на обґрунтування заяви, пояснення заінтересованої особи, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що заява [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з такого. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Нормами статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення факту належності трудової книжки [PERSON] має для неї юридичне значення, так як вона зможе реалізувати своє право на отримання пенсійних виплат. В п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинні розглядатися за участю заявників та заінтересованих осіб. Заявники та залучені до участі у справі заінтересовані особи, зокрема, вправі відповідно подавати докази на підтвердження обґрунтованості чи необґрунтованості заяви по встановлення факту, що розглядається судом, брати участь у дослідженні обставин справи. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Як вбачається із дослідженої в судовому засіданні світлокопії трудової книжки заповненої 16.06.1981 року, було допущено помилку, а саме: у трудовій книжці зазначено рік народження заявниці «1957», замість правильного «1958». З наданих суду світлокопіях паспорта громадянина України серія [NUMBER] , виданого Калуським РВ УМВС в Івано-Франківській області 19.07.2001, витяга з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 07.10.2020 та витяга з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу від 16.011.2021, вбачається, що правильний рік народження заявниці - 1958. При наявності таких доказів суд приходить до висновку, що трудова книжка, заповнена 16.06.1981 року, належить [PERSON] , 1958 року народження. Встановлення факту належності [PERSON] вказаної трудової книжки породжує для неї настання правових наслідків і вона зможе підтвердити свій трудовий стаж та оформити пенсію. З огляду на викладене, зважаючи на те, що заявниця немає іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт належності правовстановлюючого документу, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимога заявниці законна, обґрунтована та доказово підтверджена матеріалами справи. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved