Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» у лютому 2014 року звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь відшкодування шкоди у розмірі 13991 грн. 71 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 230 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, справу просив розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про перенесення розгляду справи суду не надіслав. Відповідно до ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою в судове засідання усіх осіб, які приймають участь в справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд з'ясував наступне. Судом встановлено, що 28 травня 2008 року, близько 20 год. 00 хв., [PERSON], керуючи транспортним засобом ВАЗ 21070, державний номер [NUMBER], який належить КТ «Авто-Легіон», рухався по вулиці Полтавській міста Кіровограда, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з транспортним засобом «Шевроле Лачетті», державний номер [NUMBER], який належить Відкритому акціонерному товариству «Гідросила» під керуванням [PERSON]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Шевроле Лачетті», державний номер [NUMBER] завдано механічних пошкоджень. Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда №3-31116/08 від 22.07.2008 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.ст. 124,130 КУпАП /а.с. 12 на звороті/. Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до висновку авто-товарознавчого дослідження - звіт від 11 червня 2008 року за № 129-1652/29.05.08, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Шевроле Лачетті», державний номер [NUMBER] складає 16 913,87 грн. /а.с. 20-23/. ВАТ «Гідросила» та ВАТ HACK «Оранта» уклали договір добровільного страхування транспортного засобу від 10 січня 2008 року № 25, та страховик у відповідності до умов даного договору та розрахунку розміру страхового відшкодування № 129, страхового акту № 129 від 14 липня 2008 року, виплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 16 913,87 грн. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Шевроле Лачетті», державний номер [NUMBER] була застрахована в ЗАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», що підтверджується наявністю Полісу ВВ/ 1235655 від 26 грудня 2007 року /а.с. 10/. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.11.2011 року стягнуто з Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь Відкритого акціонерного товариства національної страхової компанії «Оранта» в особі Кіровоградської обласної дирекції 16403 грн. 87 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди /а.с. 15/. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування Відкритому акціонерному товариству національної страхової компанії «Оранта» згідно страхового акту №ЦВ-6942 від 13 вересня 2011 року в розмірі 13 991 грн. 71 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 8909 від 14.09.2011 р. /а.с. 19/. Ст. 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв»язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов»язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та ст. 38 п. 2 ч. 1 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги /регресу/ до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за збитки. Таким чином, виконавши свої зобов'язання позивач, отримав право вимоги до особи, винної за спричинену шкоду, відшкодувати здійснені фактичні затрати. За вказаного, позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК суд стягує з відповідача судові витрати. На підставі викладеного, та

Outcome: approved