Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Позивач ПрАТ «СГ «ТАС» звернувся до відповідача [PERSON] з позовом про відшкодування шкоди у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою в порядку регресу, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.08.2016 року о 18 год. 10 хв. по пр. Перемоги, 11 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілями [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та Subaru Forester д\\н [NUMBER], який належить [PERSON] Автомобіль Subaru Forester д\\н [NUMBER] був застрахований у позивача за договором добровільного страхування наземного транспорту № А452853 від 24.09.2015 року. У результаті ДТП автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження, а власнику автомобіля [PERSON] була завдана матеріальна шкода. Позивачем власнику автомобіля Subaru Forester було виплачено страхове відшкодування у розмірі 163 916, 37 грн. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.08.2016 року [PERSON] визнано винним у порушенні Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Оскільки відповідач добровільно не бажає відшкодувати завдану шкоду, позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 114 916, 37 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Також було зроблено оголошення в газеті «Урядовий Кур'єр» з повідомленням про час та дату призначення судового засідання. Суд вважає можливим розглядати справу у його відсутність, за наявних у справі матеріалів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Страхової компанії підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 04.08.2016 року о 18 год. 10 хв. по пр. Перемоги, 11 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілями [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та Subaru Forester д\\н [NUMBER], який належить [PERSON] В результаті ДТП автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження, а власнику автомобіля завдано матеріальну шкоду в розмірі 163 916, 37 грн, що підтверджується Актами здачі-прийняття робіт № 058 та № 083. Винним у скоєній ДТП визнаний відповідач [PERSON], що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.08.2016 року. Як вбачається з письмових матеріалів справи, автомобіль [NUMBER] був застрахований власником [PERSON] у ПрАТ «СГ «ТАС» за Договором добровільного страхування наземного транспорту № А452853 від 24.09.2015 року та відповідно до Страхового акту № 13976В/40/2016 від 12.09.2016 року, Страхового акту № 19378В/40/2016 від 07.12.2016 року, на підставі розрахунків суми страхового відшкодування від 12.09.2016 року та від 07.12.2016 року позивачем було виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля на загальну суму 163 916, 37 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 103049 від 14.09.2016 року (на суму 146 138, 09 грн.) та № 113739 від 12.12.2016 року (на суму 13 351, 68 грн.). Разом з тим, враховуючи, що автомобіль [NUMBER] був застрахований у ПрАТ «Європейський страховий союз» за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс № АЕ/6169308 від 19.09.2015 року, з лімітом відповідальності в розмірі 50 000, 00 грн. та франшизою в розмірі 1 000, 00 грн., позивач просить стягнути з відповідача страхове відшкодування без урахування шкоди, яку має відшкодувати ПрАТ «Європейський страховий союз» в установленому ліміті, а саме 114 916, 37 грн. (163 916, 37 - 49 000, 00 = 114 916, 37). Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об?єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Оскільки автомобілем [NUMBER], керував відповідач [PERSON], який визнаний винним у скоєній ДТП, то саме він з урахуванням вимог діючого законодавства зобов'язаний відшкодувати невідшкодовану шкоду, а тому суд вважає, що сума страхового відшкодування на загальну суму 114 916, 37 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь Страхової компанії. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 723, 75 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved