Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення боргу за кредитним договором №150101015951009 від 27 травня 2010 року в розмірі57 897,27грн. та судові витрати. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27 травня 2010 року між ВАТ «АСТРА БАНК» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту №150101015951009, згідно з яким позивач надав у кредит кошти в сумі 95 000,00 гривень, а [PERSON] зобов'язувався повернути кошти з розрахунку в розмірі 24,9 % річних за весь час фактичного користування кредитом до 27 травня 2015 року.. У забезпечення виконання зобов'язань по вказаному договору між [PERSON] та ВАТ «АСТРА БАНК» укладено договір поруки 150101015951009/П1 від 27 травня 2010 року, а також між ПАТ «Астра Банк» та [PERSON] укладено договір поруки 150101015951009/П2 від 27 травня 2010 року, згідно яких [PERSON] та [PERSON] зобов'язується перед позивачем відповідати за невиконання [PERSON] усіх зобов'язань перед позивачем, що виникли з вказаного Кредитного договору, в повному обсязі. 02 грудня 2013 року між ВАТ «АСТРА БАНК» та АТ «Дельта Банк» уклали договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого відбулося переуступлення прав вимог, у зв'язку із чим до позивача перейшли усі права за укладеним вказаними договором. Однак, відповідач [PERSON] всупереч умова Кредитного договору №150101015951009 від 27.05.2010 року свої обов'язки не виконує, має значений розмір кредитної заборгованості. Загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] за Кредитним договором №150101015951009 від 27.05.2010 року становить 57 897,27 грн. Відповідачі не вживають жодних заходів, які свідчать про наміри виконувати зобов'язання передбачені договорами, ухилитися від виконання зобов'язань перед Банком. Просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, надала суду пояснення з підстав, викладених у позові. Просила позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомленні про день, час та місце слухання справи, на підставі ст.ст.169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів(постановляє заочне рішення), проти чого і не заперечив представник позивача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що уточнений позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобов'язання сторін. Згідно ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України). Судом встановлено, що 27 травня 2010 року між Відкритим акціонерним товариством «АСТРА БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 150101015951009 (далі Договір), згідно з умовами якого [PERSON] надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 95 000,00 гривень, з розрахунку в розмірі 24,9 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 27 травня 2010 року по 27 травня 2015 року. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У забезпечення виконання зобов'язань по вказаному договору між [PERSON] та ВАТ «АСТРА БАНК» укладено договір поруки 150101015951009/П1 від 27 травня 2010 року, а також між мПАТ «Астра Банк» та [PERSON] укладено договір поруки 150101015951009/П2 від 27 травня 2010 року, згідно яких [PERSON] та [PERSON] зобов'язується перед позивачем відповідати за невиконання [PERSON] усіх зобов'язань перед позивачем, що виникли з вказаного Кредитного договору, в повному обсязі. 02 грудня 2013 року між ВАТ «АСТРА БАНК» та АТ «Дельта Банк» уклали договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого відбулося переуступлення прав вимог, у зв'язку із чим до позивача перейшли усі права за укладеним вказаними договором. замінений іншою особою, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Частиною першою ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи з наведеного, ПАТ «Дельта Банк» відповідно до ч. 1 ст. 11, ст. 512 ЦК України на було прав та обов'язків перед [PERSON], які встановлені умовами вказаного договору. В порушення умов Кредитного договору всупереч умова Кредитного договору №150101015951009 від 27.05.2010 року відповідач [PERSON], свої обов'язки не виконує, має значений розмір кредитної заборгованості, що вбачається із розрахунку заборгованості наданого ПАТ «[PERSON]. Загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] за Кредитним договором №150101015951009 від 27.05.2010 року становить 57 897,27 грн.. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу приписів ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором (ст.536 ЦК України). Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням проведеним належним чином. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 1049 ч.1 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до норм ст. 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, уразі неподільності предмета зобов'язання. Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлену додаткову(субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором утому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч.1 ст.555 ЦПК України у разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов'язаний повідомити про це боржника, а в разі пред'явлення до нього позову - подати клопотання про залучення боржника до участі у справі. Якщо поручитель не повідомить боржника про вимогу кредитора і сам виконає зобов'язання, боржник має право висунути проти вимоги поручителя всі заперечення, які він мав проти вимоги кредитора. Як вбачається із договорів поруки № 150101015951009/П1 від 27 травня 2010 року та № 150101015951009/П2 від 27 травня 2010 року, відповідальність відповідачів є солідарною. Станом на 09.08.2016р. відповідачі не внесли кошти на погашення заборгованості перед позивачем. Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. На підставі вищенаведеного, оскільки відповідачі по вказаному Кредитному договору не сплатили у встановлені строки заборгованість, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача кошти у сумі 57 897,27грн. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів солідарно на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати в розмірі 1 378,00 грн. судового збору, що було сплачено при поданні позовної заяви.

Outcome: approved