Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

У квітні 2015 року позивач Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу, посилаючись на те, що 16 березня 2012 року Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» і [PERSON] уклади договір, поліс № АВ/1566155 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу Suzuki Grand Vitara, реєстраційний номер [NUMBER]. 21 січня 2013 року в м. Києві на вул. Олегівська відбулась дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були автомобіль Nisan Note, реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], та застрахований автомобіль Suzuki Grand Vitara, реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON]. Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва дорожньо-транспортна пригода сталась в результаті порушення Правил дорожнього руху України [PERSON]. На момент дорожньо-транспортної пригоди між [PERSON] і ПАТ «СК «ПЗУ Україна» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту АЕ № 005521 від 06 червня 2012 року, відповідно до якого було застраховано майнові інтереси власника автомобіля Nisan Note, реєстраційний номер [NUMBER]. Внаслідок даної пригоди третя особа [PERSON] зазнав матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля Nisan Note, реєстраційний номер [NUMBER], і згідно із Звітом № 00327/КВ з оцінки транспортного засобу від 30 січня 2013 року вартість матеріального збитку становить 3 462 грн. 84 коп.. Відповідно до платіжного доручення № 10052 від 13 лютого 2013 року ПАТ «СК «ПЗУ Україна» виплатило страхове відшкодування у розмірі 2 790 грн. 04 коп.. 06 березня 2013 року ПАТ «СК «ПЗУ Україна» звернувся до АТ «ПРОСТО-страхування» з регресною вимогою про виплату страхового відшкодування в розмірі 2 790 грн. 04 коп.. 08 травня 2013 року співробітниками АТ «ПРОСТО-страхування» було складено розрахунок страхового відшкодування № 58580, що належить до виплати страхувальнику. Згідно з даним розрахунком страхове відшкодування складає 2 790 грн. 04 коп.. Зазначена вище подія була визнана страховою, про що 08 травня 2013 року було складено страховий акт № 58580. Відповідно до платіжного доручення № 13399 від 17 травня 2013 року АТ «ПРОСТО-страхування» виплатило страхове відшкодування в розмірі 2 790 грн. 04 коп.. Таким чином, фактичні витрати страхової компанії, пов»язані з цим страховим випадком, складають 2 790 грн. 04 коп.. З повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] всупереч вимогам Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до АТ «ПРОСТО-страхування» не звертався. Враховуючи викладене, позивач Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» просив стягнути з [PERSON] витрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 2 790 грн. 04 коп. і понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.. У судове засідання представник позивача Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи позивач повідомлявся належним чином, до суду надійшла заява представника позивача, у якій він позов підтримав і просив розглянути справу у відсутності представника позивача. У судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Оскільки представник позивача в поданій суду заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, з"ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між АТ «ПРОСТО-страхування» і [PERSON] був укладений Поліс № АВ/1566155 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу Suzuki Grand Vitara, реєстраційний номер [NUMBER]. 22 січня 2013 року о 15 год. 45 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Сузукі», д.н. з. [NUMBER], по вул. Олегівській в м. Києві не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Ніссан», державний номер [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 13.3. ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 лютого 2013 року визнано [PERSON] винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. на користь держави. Внаслідок даної пригоди третя особа [PERSON] зазнав матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля Nisan Note, реєстраційний номер [NUMBER], і згідно із Звітом № 00327/КВ з оцінки транспортного засобу від 30 січня 2013 року вартість матеріального збитку становить 3 462 грн. 84 коп.. Відповідно до платіжного доручення № 10052 від 13 лютого 2013 року ПАТ «СК «ПЗУ Україна» виплатило страхове відшкодування у розмірі 2 790 грн. 04 коп.. 06 березня 2013 року ПАТ «СК «ПЗУ Україна» звернувся до АТ «ПРОСТО-страхування» з регресною вимогою про виплату страхового відшкодування в розмірі 2 790 грн. 04 коп.. 08 травня 2013 року співробітниками АТ «ПРОСТО-страхування» було складено розрахунок страхового відшкодування № 58580, що належить до виплати страхувальнику. Згідно з даним розрахунком страхове відшкодування складає 2 790 грн. 04 коп.. Зазначена вище подія була визнана страховою, про що 08 травня 2013 року було складено страховий акт № 58580. Відповідно до платіжного доручення № 13399 від 17 травня 2013 року АТ «ПРОСТО-страхування» виплатило страхове відшкодування в розмірі 2790 грн. 04 коп.. Таким чином, фактичні витрати страхової компанії, пов»язані з цим страховим випадком, складають 2790 грн. 04 коп.. Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно вимог п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено правило, згідно якого при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи, і ст. 33 цього закону зобов»язано учасника дорожньо-транспортної пригоди повідомити страховика про дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, в п. п. 33.1.2. п. 33.1. визначено, що учасник дорожньо-транспортної пригоди зобов»язаний вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати зазначені дії, вони мають підтвердити це документально (абз. 2 п. п. 33.1.2. п. 33.1. ст. 33 Закону). Вказані умови договору і даного Закону [PERSON] не виконав, належних та допустимих доказів про неможливість повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди страхову компанію з поважних причин відповідач не надав. Статтею 38.1. Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що діяла на момент ДТП, було передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, який подається до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо страхувальник (водій) керував транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніння або під впливом наркотичних, психотоксичних чи інших одурманюючих речовин; якщо страхувальник (водій) керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії; якщо страхувальник (водій) після дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце пригоди або ухилився від проведення в установленому законом порядку перевірки, констатуючої дію алкогольних напоїв, наркотичних, чи інших одурманюючих речовин чи споживав ці речовини після дорожньо-транспортної пригоди до відповідної констатуючої перевірки; якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного станку та порядку транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху України; якщо страхувальник (водій) не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п. п. 33.1.2. п. 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно роз»яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, даних у п. 16 постанови від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», судам слід враховувати, що у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов»язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках-Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно вимог ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню і з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 2 790 грн. 04 коп. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу). Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved