Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, який уточнила, про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька. В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що з перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Шлюб розірвано згідно рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області . Від даного шлюбу а них народилася дочка - [PERSON] [INFO]. Дівчина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, а відповідач постійної участі у вихованні доньки не приймає, матеріальну допомогу не надає у недостатньому розмірі, та безпідставно чинить перешкоди позивачці у здійсненні нею заходів спрямованих на покращення здоров"я та духовного розвитку дитини, а саме не надає у передбаченому законом порядку дозволу на виїзд дитини за кордон. Позивачка має намір виїзджати з донькою за кордон на оздоровлення, а також мандрувати для з дитиною для розширення світогляду та культурного розвитку дівчини. Раніше вона зверталася з пропозицією до відповідача з цього приводу, але отримала необгрунтовану відмову, і на теперішній час відповідач безпідставно відмовляє у наданні дозволу. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги просили задовольнити. Відповідач надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до рішення Здолбунівського районного суду шлюб між сторонами був розірваний. Згідно із свідоцтвом про народження [PERSON] [INFO], [PERSON] є батьком дівчини, а [PERSON] - її матір'ю. Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України»від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/ проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. На теперішній час позивачка має намір виїзжати разом із неповнолітньою донькою на відпочинок та мандрувати за кордон, але без нотаріально посвідченої згоди на те батька доньки, позивачка це зробити не може, та не можу також оформити необхідні документи. Беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, а також враховуючи те, що тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини разом з матір"ю за кордон на відпочинок або для розширення світогляду відповідає її інтересам, відсутні об'єктивні підстави для відмови відповідача у наданні позивачці дозволу на виїзд доньки за кордон, тому суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved