Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду і свої вимоги мотивує тим, що її мати [PERSON], померла 28.09.1996. Після смерті матері відкрилася спадщина на належну їй земельну частку (пай) розміром 2,98 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель КСП «Більшовик», що знаходиться на території Манухівської сільської ради Путивльського району Сумської області. Спадкоємцем першої черги за законом є позивачка, як дочка померлої, яка на момент смерті [PERSON] прийняла спадщину. Факт родинних відносин позивача з померлою [PERSON] підтверджується копіями відповідних свідоцтва про народження та свідоцтва проодруження. Позивачка у січні 2017 року звернулась до приватного нотаріуса Путивльського районного нотаріального округу [PERSON] з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну частку (пай), однак їй у цьому було відмовлено, у звязку з тим, що правовстановлюючий документ на спадкове майно було видано після смерті спадкодавця. У зв'язку з цим, позивач не може прийняти спадщину, тому просить суд визнати за нею право власності на спірну земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Позивачка в судове засідання не зявилась, звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Манухівська сільська рада Путивльського району Сумської області, як відповідач по справі, позов визнала повністю та просила справу слухати без участі її представника. Третя особа в судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст. 328, 1223 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право на спадкування мають особи, визначені у законі. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що 28.09.1996 померла [PERSON], що підтверджується фотокопією свідоцтва про смерть серії І-БП № 320720, виданого Манухівським сільвиконкомом Путивльського району Сумської області 22.05.2015 (а.с. 4). Факт родинних відносин позивачки з померлою [PERSON] підтверджується фотокопієями свідоцтва про народження серії ІІ-АВ № 574877 від 15.09.1971 та свідоцтва про одруження серії ІІ-ЯК №0448146 від 18.02.1973 (а.с. 5, 6). Із довідки Манухівської сільської ради Путивльського району Сумської області від 30.08.2016 № 336 вбачається, що на день смерті [PERSON] проживала одна в [INFO]. Крім того, після її смерті спадщину своєчасно прийняла її дочка [PERSON] вступивши у володіння та управління спадковим майном та розпорядилася особистими речами померлої (а.с.12). Як вбачається із фотокопії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0128939, який видавався на підставі рішення Путивльської РДА від 02.08.1996 № 334 [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Більшовик» розміром 2,98 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.13). Як вбачається із Звіту про оцінку майнових прав на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Більшовик» розміром 2,98 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що наданий ФОП [PERSON] 06.12.2016, вартість майнових прав на спірну земельну частку (пай) становить 59600 грн. (а.с.14-20). Оскільки [PERSON] померла 28.09.1996, тому до спадщини. яка відкрилася після її смерті підлягають застосуванню правила ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. зазначені дії мають бути вчинені протягом шести місяців. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року позивачка відноситься до числа спадкоємців першої черги за законом, оскільки є дочкою померлої [PERSON] Приватний нотаріус Путивльського районного нотаріального округу [PERSON] відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну часку (пай), у звязку з тим, що сертифікат на земельну частку (пай) СМ № 0128939, виданий [PERSON] 30.10.1996, тобто після її смерті, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується довідкою від 12.01.2017 № 21/01-16 (а.с.8). У п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначається, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Як вбачається з довідки державного нотаріуса №1228/01-16 від 27.10.2016, Витягів зі спадкового реєстру № 46404779 від 12.01.2017 та №46404818 від 12.01.2017 спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с.9, 10, 11). Таким чином, позивачка, згідно із законом є спадкоємцем на все майно померлої матері, в тому числі і на вказану земельну частку (пай), вартість якої 59600 грн., однак, через те, що спадкодавець не отримала правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), вона не може оформити право на спадщину на цю земельну частку (пай), іншим шляхом, ніж через суд, вона не може захистити своє право на спадкове майно, тому суд вважає за необхідне визнати за нею право власності на вказану земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved