Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» (далі ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування своїх позовних вимог ПАТ «ВіЕйБі Банк» зазначив, що 04 липня 2008 року між ним та фізичною особою резидентом України [PERSON] було укладено кредитний договір № 1345/08, за умовами якого банк надав відповідачу кредитні кошти у сумі 86000 євро строком до 03 липня 2018 року. За користування кредитними коштами встановлена процентна ставка у розмірі 18% річних. Відповідно до п.2.5.1 кредитного договору відповідач зобовязувався до 10 числа кожного місяця поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням. 04 липня 2008 року на забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком і відповідачем було укладено договір іпотеки, відповідно до якого відповідач передав в іпотеку банку належне йому на праві власності майно, а саме: житловий будинок літ. Д-1, загальною площею 109,2 кв.м., житловою площею 36,3 кв.м., розташованого в м.Харкові по вул. Козакевича,14. В звязку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору утворилась заборгованість, яка станом на 09.06.2016 р. становить 5559 086,45 грн. З урахуванням наявної заборгованості ПАТ «ВіЕйБі Банк», уточнивши позовні вимог, просив в рахунок погашення заборгованості [PERSON] у розмірі 5\~559\~086 грн.45 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок літ. Д-1, загальною площею 109,2 кв.м., житловою площею 36,3 кв.м., розташованого в м.Харкові по вул. Козакевича,14, що належить відповідачу на праві власності, шляхом визнання права власності за Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]». В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги позивача не визнав, зазначив, що банк не мав права звертатись до суду з вказаним позовом, оскільки сплинув строк позовної давності і з цих підстав просив застосувати до позовних вимог позовну давність. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 04 липня 2008 року між позивачем і відповідачем був укладений кредитний договір 1345/08, за умовами якого відповідач отримав у банку 86000 Євро. Кредитні кошти надані строком по 03 липня 2018 року включно. За користування кредитними коштами встановлена плата в розмірі 13,5 % річних.(а.с.8-11) 04 липня 2008 року на забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком і відповідачем укладено договір іпотеки. Згідно умов договору відповідач передав банку в іпотеку належне йому майно, а саме: житловий будинок літ. Д-1, загальною площею 109,2 кв.м., житловою площею 36,3 кв.м., який розташований на земельній ділянці площею 1000 кв.м по вул. Козакевича,14 у м.Харкові. Належним чином зобовязання за кредитним договором відповідач не виконує у звязку з чим станом на 09.06.2016 року зявилася заборгованість у розмірі 5 559086 грн. 45коп., яка складається: із заборгованості по кредиту 81930,74Євро, із заборгованості за відсотками 106158,32 Євро, комісії за РО 50864,79 грн., штрафу за несвоєчасне погашення кредиту 169986,86 грн. В перерахунку на національну грошову одиницю України (курс НБУ 28,381421 за один Євро станом на 09.06.2016 року) заборгованість за тілом та відсотками по кредиту становить 5\~338\~234,80 грн. У відповідності до ст.ст.526,629 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Пунктом 2.7.1 кредитного договору передбачено, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов"язань в цілому, або у визначеній частині у випадку: невиконання позичальником своїх боргових зобов"язань за кредитним договором. Відповідач своїх зобовязань за кредитним договором належним чином не виконував, то банк скориставшись своїм правом, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача. 13 червня 2014 року Київським районним судом м.Харкова було ухвалено заочне рішення про задоволення позову банку та стягнуто з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у сумі 1273701,94 грн., що утворилась станом на 28 березня 2011 року. Рішення суду набрало чинності, але відповідач його не виконує. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, оскільки судове рішення від 13.06.2014 року не виконано. Сума заборгованості, яка утворилася після ухвалення цього судового рішення, підлягає стягненню з відповідача шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Пунктом 7.2 Іпотечного договору передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобовязання або шляхом продажу іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст.38 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього договору. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача про те, що позивач 23.11.2011 р., надіславши вимогу відповідачу про повернення кредиту достроково, змінив кінцеву дату виконання основного зобовязання відповідачем з 03.07.2018 р. на 25.03.2011 р. та оскільки заборгованість за кредитним договором так і не була погашена після отримання вимоги, то починаючи з 26.03.2011 р. розпочав перебіг трирічний строк позовної давності і строк закінчився відповідно 26.03.2014 р. Суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 33 Закону України „Про іпотеку передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель яким є позивач вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено на підставі рішення суду. Отже, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно. Таку правову позицію висловив у своїй постанові Верховний Суд України у справі № 73 цс13. Суд на підставіст.88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені витрати за сплату судового збору у сумі 1378 грн.

Outcome: approved