Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

Позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку загальною площею 0,45 га., з яких 0, 34 га. рілля та 0,11 га. кормові угіддя без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості яка знаходяться на території с. Желдецького старостинського округу, Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області яка належала померлому [PERSON] на підставі сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку - пай) серії ЛВ № 035015 від 06.09.1995 року та зареєстрованого в книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю під № 1031 Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. За вимогами ст.ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. За змістом ст. ст. 1217, 1218, 1261 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або заповітом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ч.3 ст. 1268, ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив. Судом встановлено, що [INFO] у віці 82 роки помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Желдецької сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівській області 28.01.2013 року із приводу чого 09.09.1999 року в книзі реєстрації смертей здійснено актовий запис за № 06 (а.с. 10). Спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] , складається із земельної ділянки загальною площею 0,45 га., з яких 0, 34 га. рілля та 0,11 га. кормові угіддя без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості яка знаходяться на території с. Желдецького старостинського округу, Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області, належала померлому [PERSON] на підставі сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку - пай) серії ЛВ № 035015 від 06.09.1995 року та зареєстрованого в книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю під № 1031 (а.с. 11) За життя [PERSON] , заповіт не складав, вбачається із довідки виданої Желдецьким Старостинським округом Виконавчого комітету Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області за вих. № 992 від 27.09.2019 року (а.с. 12). Судом встановлено, що позивач, [PERSON] , є спадкоємцем згідно законом, що вбачається із свідоцтва про народження, виданого повторно 06.12.2019 року Кам`янка-Бузьким районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, із якого вбачається, що [INFO] , народився [PERSON] , батьками якого, в свідоцтві про народження зазначено [PERSON] як батька та [PERSON] як матір (а.с. 9). Поряд із цим як встановлено судом на підставі дослідженої копії довідки, виданої Желдецьким Старостинським округом Виконавчого комітету Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області за вих. № 991 від 27.09.2019 року, із якої вбачається, що [PERSON] , позивач по справі до дня смерті свого батька постійно проживав та прописаний разом із ним в [ADDRESS] (а.с. 13). А відтак, в розумінні ч.3 ст. 1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину. Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права суд зазначає наступне. За загальним правилом, встановленим нормами Цивільного Кодексу України, зокрема положеннями щодо здійснення права на спадкування, таке здійснюється шляхом подання спадкодавцем, який бажає прийняти спадщину, до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини відповідну заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п.1 глави 13 Наказу № 296/5 від 22.02.2012 року, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 22.02.2012 р. № 282/20595 «Про затвердження порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріус має право відмовити у вчиненні нотаріальних дій у випадку коли не подано відомості (інформація) та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, зокрема разом із заявою про прийняття спадщини, необхідно подати оригінали правовстановлюючих документів. В матеріалах справи, міститься довідка, видана 16.12.2019 року Кам`янка-Бузькою міською радою Львівської області за вих № 1987/02-11, із якої судом встановлено, що згідно із книги записів (реєстрації) сертифіктів на право приватної власності на земелю (середню земельну частк) на території Желдецької сільської ради на ім`я [PERSON] видавався сертифікат, який звреєстрований за № 1031 від 06.09.1995 рок серія ЛВ № 035015, площею 0,45 га., з яких рілля - 0, 34 га. та 0,11 га кормові угіддя (а. с. 11). Інші правовстановлюючі документи окрім зазначеної довідки, якою доводиться факт належності спірної земельної ділянки спадкодавцю у Позивача відсутні. Таким чином, оскільки зазначена довідка, яка видана Кам`янка-Бузькою міською радою Львівської області не є правовстановлюючим документом, а лише підтверджує факт видачі відповідного сертифікату про право власності на земельну ділянку, а сам сертифікат втрачено, то у зв`язку із зазначеними обставинами спадкування права на зазначену спірну ділянку слід вирішувати виключно в судовому порядку. Обставин, які б вказували, що на спадкове майно окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає. Згідно пунктів 10 Постанови Пленуму ВС України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до пункту «г» статті 81, частини першої статті 131 Земельного кодексу України (далі ЗК) громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. Положеннями статей 15, 16 ЦК України, статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що позивач фактично прийняв спадщину в установленому законом порядку після померлого [PERSON] , але оформити своє право на земельну ділянку в нотаріальному порядку не має можливості, через відсутність правовстановлюючих документів, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У зв`язку із вищенаведеним, суд приходить переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved