Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.10.2015 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб в Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за №924. Від вказаного шлюбу у сторін [INFO] народилася спільна дитина - [PERSON] Сімейне життя не склалося. 22.02.2018 року позивачем подано до Деснянського районного суду м. Києва позов про розірвання шлюбу. На утримання дитини позивач витрачає 6000,00 грн. щомісячно. Відповідач в свою чергу кошти на утримання доньки не надає, у зв'язку з чим позивачу допомагають близькі родичі. На підставі викладеного, позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини та аліменти на її утримання щомісячно в розмірі 1500,00 грн. до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до вимог ст. ст. 19, 274 ЦПК України вищевказана справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідач 05.04.2018 року отримав матеріали позову про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Однак, станом на 25.04.2018 року відзиву на позовну заяву у встановлений в ухвалі суду строк на адресу суду не надходило, як і не надходило інших заяв щодо предмету спору. За наявності відомостей про отримання відповідачем матеріалів позову та відсутності відзиву на позовну заяву та заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами без виклику учасників. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Як убачається із матеріалів справи учасники мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем та знаходяться на її утриманні. Позивач посилається на те, що відповідач не надає допомоги на утримання спільної дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров?я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст. 184 СК України). Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько (- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Враховуючи наведене, суд вважає, що виходячи з того, що спільна дитина позивача та відповідача проживає разом із позивачем, у зв'язку з чим цілодобовий обов'язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дитини, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. щомісячно. Крім того, відповідно до вимог ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживають діти, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Зважаючи, що відповідач є працездатною особою, має можливість сплачувати аліменти, суд приходить до висновку, що аліменти на утримання позивачки повинні бути стягнуті у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved