Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~У зв`язку з тим, що на виконанні\~у Рівненському\~районному відділі\~ДВС Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Львів)\~знаходиться виконавчий\~лист №\~570/2229/14-ц,\~виданий 18.06.2014\~року Рівненським\~районним судом,\~про стягнення\~аліментів з\~ [PERSON] на\~користь [PERSON] \~на неповнолітню\~дитину,\~сина -\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~щомісячно в\~твердій грошовій\~сумі по\~500\~грн.,\~починаючи з\~14\~травня 2014\~року до\~досягнення дитиною\~повноліття,\~відповідач по\~справі -\~ [PERSON] ,\~з листопада\~2018\~року взагалі\~не сплачує\~аліменти на\~утримання їхньої\~дитини,\~на даний\~час розмір\~раніше стягнутих\~аліментів є\~недостатнім для\~повноцінного забезпечення\~дитини,\~а відповідач\~працює неофіційно,\~але має\~достатній заробіток,позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить змінити розмір аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] , згідно рішення Рівненського районного суду від 18 червня 2014 року та стягнути аліменти на дитину в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 35700,96 грн. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, місце та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Причину неявки суду не повідомила і від неї не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи слухання справи у її відсутності. \~ \~ \~ \~Представник позивачки [PERSON] , адвокат Чоланюк С.Ю., в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просить позов задоволити, пояснив, що стягнення аліментів в розмірі 500 грн. щомісячно є недостатнім і на даний час така сума аліментів є меншою від мінімального розміру аліментів, встановленого законодавством. Позивачка працює на декількох роботах, однак її заробітної плати не вистачає для повноцінного забезпечення дитини всім необхідним. У 2018 році між сторонами була домовленість, що відповідач поїде на роботу за кордон і сплачуватиме аліменти в більшому розмірі аніж 500 грн., однак цього він не зробив. Зважаючи на це просить позов задоволити, змінити спосіб стягнення аліментів і стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, а також стягнути пеню за прострочення сплати аліментів в сумі наявної заборгованості. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причину неявки відповідач суду не повідомив і від нього не надійшло клопотань про відкладення розгляду справи чи слухання справи у його відсутності. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав і просить відмовити у його задоволенні, пояснив, що з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти в твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно і в рішенні суду про їх стягнення немає будь яких застережень, що сума аліментів повинна бути не меншою за 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а з позовною заявою про збільшення розміру аліментів позивачка до суду не зверталася. Крім того, вважає припущеннями твердження позивачки про те, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі, оскільки він є безробітним і не отримує будь яких доходів. Зазначив, що згідно останнього розрахунку, наданого державним виконавцем, заборгованість по сплаті аліментів становить 18666,68 грн. і крім того у вересні 2021 року відповідач сплатив позивачці 5000 грн. на утримання їхнього малолітнього сина. \~ \~ \~ \~Представник відповідача, його мати [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала і просить відмовити у їх задоволенні позову з мотивів, зазначених у її відзиві на позовну заяву. Пояснила, що відповідач постійно сплачував аліменти у розмірі 500 грн., як це було вказано у рішенні суду, хоча квитанцій про сплату не пред`являв державному виконавцю. Про зміни в законодавстві з приводу розміру аліментів йому не було відомо, а тому вважає, що стягнення з нього пені є безпідставним. Крім того, вказала, що у відповідача погіршився стан здоров`я, він ніде не працює, має на утриманні ще одну дитину, на яку також сплачує аліменти. Зважаючи на це, вважає позовні вимоги безпідставними і просить відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 2011 року і рішенням Рівненського районного суду від 04 липня 2014 року їх шлюб було розірвано. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Рівненського районного суду від 18 червня 2014 року (справа № 570/2229/14-ц) з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно до повноліття дитини. Як вбачається із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 40133 від 03 серпня 2021 року, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів станом на 01 серпня 2021 року становить 18666,68 грн. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 2 ст.182 СК України встановлює, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Стаття 183 Сімейного кодексу України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.\~ \~ \~ \~ Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. \~ \~ \~ \~Виходячи із роз`яснень Верховного Суду у постанові № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. \~ \~ \~ \~В силу вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Оскільки відповідач є здоровим, працездатним, працює неофіційно, доказів на спростування цього суду не надано, тому суд вважає, що розмір аліментів, призначений рішенням суду від 18 червня 2014 року може бути змінено та з [PERSON] мають бути стягнуті аліменти в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Встановлюючи аліменти в такому розмірі, суд враховує наведені вище обставини в їх сукупності, також береться до уваги матеріальний стан позивачки і дитини та матеріальний стан відповідача, стан здоров`я дитини та відповідача, а також мінімальний рекомендований та гарантований розмір аліментів, який встановлено ст.182 Сімейного кодексу України. На думку суду ця сума аліментів є реальною для стягнення в даному регіоні, вона буде достатньою для належного утримання неповнолітньої дитини. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суду не надано жодного доказу того, що відповідач не може сплачувати аліменти в розмірі, в якому просить стягувати аліменти позивачка у своїй позовній заяві. Посилання представника відповідача [PERSON] на те, що у відповідача погіршився стан здоров`я не підтверджено жодними медичними документами, а твердження про важкий матеріальний стан теж не підтверджено жодними доказами. Суд бере до уваги, що на його утриманні перебуває і інша дитина, однак це не звільняє його від обов`язку утримувати спільну дитину сторін і сплачувати аліменти в розмірі, що передбачений законодавством. Тому, на думку суду, позовну вимогу про зміну способу стягнення аліментів необхідно задоволити повністю. \~ \~ \~ \~Оскільки, суду не надано доказів того, що прострочення сплати аліментів сталося з причин, незалежних від відповідача, адже він здоровий, працездатний, розмір аліментів, який стягується з нього є мінімальним, суд приходить до переконання, що відповідач в змозі щомісячно вчасно сплачувати аліменти у визначеному в рішенні суду розмірі, а заборгованість сталась з вини останнього, так як він несвоєчасно сплачував аліменти. \~ \~ \~ \~За таких обставин, зважаючи на розмір заборгованості, який вказано у наданому відповідачем розрахунку, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів в сумі 18666,68 гривень, а не в сумі 35700,96 грн., як того просила позивачка [PERSON] в позовній заяві. \~ \~ \~ \~Стягуючи вказану суму пені, суд враховує те, що представники відповідача в судовому засіданні стверджують, що аліменти сплачуються відповідно до рішення суду і збільшувати розмір аліментів підстав не було, а тому пеня виникла не з вини відповідача. Однак, суд вважає вказану позицію відповідача і його представників неправильною, адже державний виконавець давав вказівку, що аліменти мають сплачуватися в сумі не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Просто відповідачу чи його матері простіше сплачувати по 500 гривень на дитину щомісячно, хоча ця сума є значно меншою тої мінімальної суми, яка має стягуватися відповідно до закону і цієї суми катастрофічно не вистачає для належного утримання дитини. \~ \~ \~ \~Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що в наявності було порушення права позивачки і неповнолітньої дитини сторін, позов є обґрунтований, доведений належними доказами, а тому підлягає до задоволення частково. В зв`язку з задоволенням позову з відповідача належить стягнути і судовий збір, як це передбачено ст.141 ЦПК України, від сплати якого була звільнена позивачка при подачі позову до суду. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved