Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач приватне акціонерне товариство Страхова компанія Арсенал Страхування предявив до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення грошових коштів в розмірі 1952,06 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23 жовтня 2014 року між ПРАТ СК Арсенал Страхування та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №442/14-Т/Ц5, згідно якого ПРАТ СК Арсенал Страхування взяло на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля RENAULT LOGAN, державний номерний знак [NUMBER], його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 26 січня 2015 року по вул. Довженка у м. Тернополі сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки RENAULT LOGAN , державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 березня 2015 року вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху України головним інженером відділу технічного нагляду Тернопільської міської ради [PERSON]. Внаслідок даної ДТП автомобілю [NUMBER] були спричинені механічні пошкодження, а його власнику, завданий матеріальний збиток. Вартість ремонту автомобіля склала 3563,16 гривень. Таким чином, за вирахуванням розміру франшизи, яка відповідно до умов договору склала 2112,10 гривень та з урахуванням витрат на евакуацію транспортного засобу 501 гривню, ПРАТ СК Арсенал Страхування виплатило страхове відшкодування в сумі 1952,06 гривень. З цих підстав вважає, що у нього виникло право регресної вимоги про стягнення вказаних коштів з відповідача. З метою досудового врегулювання спору 25 травня 2015 року позивачем була надіслана на адресу відповідача претензія з вимогою добровільно відшкодувати, завдані ним збитки в дорожньо-транспортній пригоді, однак, відповідач не надав жодної відповіді на вказану претензію. З цих підстав просить позов задовольнити. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій також просить задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі на підставі наявних доказів. Відповідач [PERSON] , повторно, у судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і повторно не зявився у судове засідання без поважних причин, а тому, суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: 23 жовтня 2014 року між приватним акціонерним товариством Страхова компанія Арсенал Страхування та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №442/14-Т/Ц5, згідно якого ПРАТ СК Арсенал Страхування взяло на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля [NUMBER], його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 26 січня 2015 року по вул. Довженка у м. Тернополі сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки RENAULT LOGAN, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 березня 2015 року винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді визнано [PERSON]. Зокрема, згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 березня 2015 року, [PERSON] головний інженер відділу технічного нагляду Тернопільської міської ради станом на 00 год. 00. хв. 26 січня 2015 року по вул. Довженка в м. Тернополі (в районі будинку №13), не вжив відповідних заходів щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, не ліквідував вибоїну на проїзній частині, що призвело до скоєння ДТП, а саме наїзду водієм автомобіля Рено Логан, державний номерний знак [NUMBER], на перешкоду (вибоїну), внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Таким чином, [PERSON] порушив п. 1.5 Правил дорожнього руху України за що ч. 4 ст. 140 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В результаті зазначеної ДТП автомобіль RENAULT LOGAN, державний номерний знак [NUMBER] отримав механічні пошкодження, що підтверджується копією акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 26 січня 2015 року. Згідно рахунку на оплату №199 від 27 лютого 2015 року виданого товариством з обмеженою відповідальністю [PERSON] Центр вартість ремонту автомобіля RENAULT LOGAN з урахуванням ПДВ склала 3383,16 гривень. Крім цього, відповідно до товарного чеку №3 від 26 січня 2015 року виданого на імя [PERSON] вартість транспортування автомобіля RENAULT LOGAN, державний номерний знак [NUMBER] після ДТП з вул. Довженка в м. Тернопіль на СТО становить 600 гривень. За вирахуванням визначеного договором розміру франшизи ПРАТ СК Арсенал Страхування виплатило [PERSON] страхове відшкодування в сумі 1451,06 гривень та витрати на евакуацію транспортного засобу в розмірі 501 гривню, що стверджується копіями платіжних доручень №10401 від 20 березня 2015 року та №10400 від 20 березня 2015 року виданих ПАТ АВАНТ-БАНК. Згідно ст.993 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. 25 травня 2015 року позивачем була надіслана на адресу відповідача претензія №250515-15455/п з вимогою добровільно відшкодувати, завдані ним збитки в дорожньо-транспортній пригоді в розмірі 1952,06 гривень, однак, відповідач не надав жодної відповіді на вказану претензію Таким чином позивач, відшкодувавши потерпілому збитки, заподіяні вказаною дорожньо-транспортною пригодою, здобув право регресної вимоги до винуватця даної пригоди, - відповідача. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ПРАТ СК Арсенал Страхування щодо стягнення з відповідача 1952, 06 гривень страхового відшкодування є законними, обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved