Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, в обґрунтування якого вказала, що відповідач у справі є батьком їх спільної неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на утримання якого має сплачувати аліменти за судовим наказом в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу. Так як відповідач не виконує своїх аліментних обов`язків, аліменти своєчасно не сплачує, за ним станом на 03.09.2021 утворилася заборгованість в розмірі 17521,12 грн. У зв`язку з цим позивачка просить суд відповідно до ч.1 ст.196 СК України стягнути з відповідача на її користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 17521,12 грн, а також витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн. Розгляд справи здійснюється у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні за участю сторін сторони не заявили. Згідно відзиву відповідача на позовну заяву, вимогу про стягнення з нього пені за несвоєчасну сплату аліментів він не визнає. В якості аргументів на користь своєї позиції звертає увагу на неналежність як доказу довідки державного виконавця про заборгованість з аліментів, оскільки вона не відповідає формі довідки, встановленій Міністерством юстиції України (доодатку 16 до Інструкції з організації примусового виконання) і діє лише протягом місяця, вказує на невиконання державним виконавцем свого обов`язку щодо повідомлення стягувача і боржника про розрахунок заборгованості. Зазначає, що оскільки йому не було відомо про обчислення державним виконавцем розміру заборгованості зі сплати аліментів відповідно до додатку 15, визначеного п.4 розділу ХVІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, розміру та підстав нарахування, у його діях вина відсутня. Також вважає неправильним наданий позивачем розрахунок, зазначає, що у травні, червні, серпні 2021 року він сплачував аліменти у розмірі, не меншому 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому підстави для нарахування пені за вказані місяці відсутні. Не погоджується з діями державного виконавця щодо здійснення розрахунку аліментів, виходячи з середньої заробітної плати для працівників місцевості, так як у вказані місяці він сплачував аліменти у розмірі, не меншому 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з відповіддю на відзив позивачем надано ще одну довідку Мирноградського ВДВС від 01.11.2021 про наявність заборгованості зі сплати аліментів. Доводи відповідача про відсутність його вини у виникненні заборгованості вважає непідтвердженими. Встановивши характер спірних правовідносин, дослідивши надані суду докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області (а.с.6). 11.01.2019 Димитровським міським судом видано судовий наказ №2-н/226/3/2019 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 23.11.2018 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.7). Постановою державного виконавця Мирноградського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області від 24.01.2019 на підставі судового наказу №2-н/226/3/2019 відкрито виконавче провадження №58178442 (а.с.8). Згідно довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 01.11.2021 №17.26-22/425, виданої Мирноградським МВ ДВС Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), заборгованість зі сплати аліментів за судовим наказом №2-н/226/3/2019 від 11.01.2019 заборгованість з аліментів станом на 01.11.2021 становить 19439,54 грн., з яких: за листопад 2020 року - 2365,00 грн (сплачено 0,00грн), за грудень 2020 року - 2365,00 грн. (сплачено 0,00грн), за січень 2021 року - 2543,25 грн ( сплачено 0,00 грн), за лютий 2021 року - 2543,25 грн (сплачено 0,00грн), за березень 2021 року - 2543,25 грн (сплачено 0,00грн), за квітень 2021 року - 2543,25 грн (сплачено 0,00грн), за травень 2021 року - 2543,25 грн (сплачено 2000 грн), за червень 2021 року 2543,25 грн (сплачено 2500 грн), за липень 2021 року - 2543,25 грн (сплачено 0,00 грн), за серпень 2021 - 2543,25 грн (сплачено 6000 грн), за вересень 2021 року - 2543,25 грн (сплачено 0,00 грн), за жовтень 2021 року - 3629,50 грн (сплачено 4000 грн). Усього за вказаний період нарахована заборгованість складає 31248,75грн., а сплачено боржником за вказаний період 14500,00 грн (а.с.27). Позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів з листопада 2020 до вересня 2021 року в розмірі 17521,12грн., але не більше 100% заборгованості, яка за його розрахунком за вказаний період становить 33306,97грн. Не погоджуючись з вказаним розрахунком, свого розрахунку відповідач не надав. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів відповідно до ст.196 Сімейного Кодексу України має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, яка є способом забезпечення виконання зобов`язання і нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати. Таким чином, сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів розраховується за формулою: p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів (обраховується позивачем на момент пред`явлення позову); A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед пред`явленням позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня на заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Відтак, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця. Тому при розгляді спорів про стягнення пені від суми несплачених аліментів на підставі ч.1 ст.196 Сімейного Кодексу України суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму, що узгоджується з правовою позицією, що викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №572/1762/15-ц. Так, загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів у межах заявлених позивачкою вимог складає 32976,95 грн., виходячи з розрахунку: листопад 2020 року (2365,00 х 1 % х 287) + грудень 2020 року (2365,00 х 1% х 256) + січень 2021 року (2543,25 х 1 % х 225) + лютий 2021 року (2543,25 х 1% х 197) + березень 2021 року (2543,25 х 1% х 166) + квітень 2021 року (2543,25 х 1% х 136) + травень 2021 року (543,25 х 1% х 105) + червень 2021 року (43,25 х 1% х 75) + липень 2021 року (2543,25 х 1% х 44). Законом України від 17.05.2017 № 2037-VІІІ частину першу статті 196 СК України було викладено у новій редакції, в якій законодавець обмежив розмір неустойки (пені), що підлягає до стягнення, та визначив, що такий не повинен перевищувати 100% розміру заборгованості. Як слідує з матеріалів справи, заборгованість з аліментів, яка утворилася за відповідачем [PERSON] перед позивачкою [PERSON] , становить 18032,75грн., що перевищує 100% розміру заборгованості з аліментів. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цивільного процесуального Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Отже, позов в частині стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів підлягає задоволенню в межах заявлених позивачем вимог і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 17521,12 грн. Доводи відповідача щодо неналежності як доказу довідки Відділу державної виконавчої служби про заборгованість з аліментів у зв`язку з невідповідністю її формі довідок, визначених Додатками Інструкції з організації примусового виконання рішень, є безпідставними. Зазначена довідка містить інформацію щодо предмету доказування, підтверджує обставини, що входять до предмету доказування, отже відповідно до ст.77 ЦПК України є належним доказом. Доводів відсутності вини боржника у виникненні заборгованості судом не встановлено, а його незгода з порядком нарахування державним виконавцем аліментів, виходячи з середньої заробітної плати для працівників місцевості, не є предметом судового розгляду і тому не може братися до уваги. Доводи відповідача про те, що неознайомлення його державним виконавцем з розміром заборгованості не надає підстав для нарахування йому пені у зв`язку з несвоєчасною сплатою аліментів та усуває його вину, суд також відкидає як безпідставні. Доводів, які б вказували, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, відповідачем суду не надано. Вирішуючи питання судових витрат у справі, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд виходить з такого. Згідно з частинами 1-3 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно доданого до справи Договору про надання правової допомоги від 30.08.2021, акту виконаних робіт №22-ц/п-21 позивачем сплачена сума витрат на правову допомогу в розмірі 1000 грн, з яких 100 грн - надання консультації, 100 грн - вивчення документів, 800 грн - складання позовної заяви (а.с.12,13). Розмір витрат є співмірним із складністю справи та виконанням адвокатом роботи з надання послуг з підготовки та написання позовної заяви. Клопотань про зменшення цих витрат відповідачем не заявлено. Отже, вказані витрати в розмірі 1000 грн також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Окрім цього, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн, так як позивачка при зверненні до суду з позовом про стягнення пені за прострочку сплати аліментів звільнена від сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: approved