Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 05.08.2011 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився син - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу позивачка вважає те, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, протягом часу подружніх відносин у них з відповідачем часто виникали сварки, непорозуміння через безпідставні ревнощі з його боку. В зв'язку з цим на початку літа 2014 року сторони припинили шлюбні відносини та з того часу проживають окремо. Позивачка також зазначає, що в провадженні Коломийського міськрайонного суду вже перебувала справа про розірвання шлюбу між сторонами, відповідний позов було подано її чоловіком після припинення шлюбних відносин. Сторонам було призначено 6 місяців строку на примирення. Оскільки вони мали намір примиритися, вказаний позов був залишений без розгляду. Однак, спроби до примирення не дали бажаного результату та шлюбних відносин фактично поновлено не було, сторони і надалі проживають окремо. Спору щодо майна, яке є їх спільною сумісною власністю, немає. Позивачка вважає, що шлюб сторін носить формальний характер, його збереження суперечить її інтересам. Тому вона просить вказаний шлюб розірвати, неповнолітнього сина залишити проживати з нею, а також залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивачка в судове засідання не з'явилася, 29.04.2015 року подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, 29.04.2015 року подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення, просить справу розглядати в його відсутності. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно зі свідоцтвом про шлюб, виданого повторно 07.04.2015 року, сторони одружилися 05.08.2011 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайоного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №289 (а.с.4). Згідно з копією свідоцтва про народження сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини з початку літа 2014 року, не вживають заходів для примирення, призначений раніше строк на примирення не зумовив відновлення сімейних стосунків між сторонами, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач з цим погоджується. Тому суд вважає, що шлюб сторін носить формальний характер та подальше його збереження суперечитиме інтересам подружжя. За таких обставин цей шлюб слід розірвати. Неповнолітню дитину сторін після розірвання шлюбу слід залишити проживати з позивачкою, а також залишити останній прізвище, набуте в зв'язку з реєстрацією шлюбу, оскільки вона вказала про це. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved