Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОРЕС» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Державної служби інтелектуальної власності України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, та просило визнати на ім'я Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРЕС» (Ідентифікаційний код юридичної особи: 22467767) позначення «ФОРЕС» добре відомим знаком в Україні на дату - «31» грудня 2010 року для товарів 30 класу МКТП: «майонез; майонезні соуси». Зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України опублікувати в офіційному Бюлетені «Промислова власність» відомості про визнання позначення «ФОРЕС» добре відомим знаком в Україні відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРЕС» (Ідентифікаційний код юридичної особи: 22467767) на дату - «31» грудня 2010 року для товарів 30 класу МКТП: «майонез; майонезні соуси». Зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України розмістити на офіційному веб-сайті Держслужби в електронній базі даних «Відомості про добре відомі знаки в Україні» відомості про визнання позначення «ФОРЕС» добре відомим знаком в Україні відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРЕС» (Ідентифікаційний код юридичної особи: 22467767) на дату - «31» грудня 2010 року для товарів 30 класу МКТП: «майонез; майонезні соуси». Зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України опублікувати в офіційному Бюлетені «Промислова власність» відомості про визнання позначення «ФОРЕС» добре відомим знаком в Україні відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРЕС» (Ідентифікаційний код юридичної особи: 22467767) на дату - «31» грудня 2010 року для товарів 30 класу МКТП: «майонез; майонезні соуси». Зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України розмістити на офіційному веб-сайті Держслужби України в електронній базі даних «Відомості про добре відомі знаки в Україні» відомості про визнання позначення «ФОРЕС» добре відомим знаком в Україні відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРЕС» (Ідентифікаційний код юридичної особи: 22467767) на дату - «31» грудня 2010 року для товарів 30 класу МКТП: «майонез; майонезні соуси». Визнати недійсним повністю патент України [NUMBER] від 28.08.2017 року на промисловий зразок «[INFO]». Зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести зміни до Державного реєстру патентів України на промислові зразки про визнання недійсним повністю патенту України на промисловий зразок [NUMBER] від 28.08.2017 року та здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність». Зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести зміни до Державного реєстру патентів України на промислові зразки про визнання недійсним повністю патенту України на промисловий зразок [NUMBER] від 28.08.2017 року та здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність». 17 січня 2018 року через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог та викладення їх у новій редакції. Відповідно до зазначеної заяви позивач просив суд уточнити позовні вимоги в частині пункту п'ятого прохальної частини до позовної заяви від 10.01.2018 року та розглядати позовні вимоги, викладені разом у наступній редакції. Визнати на ім'я Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРЕС» (Ідентифікаційний код юридичної особи: 22467767) позначення «ФОРЕС» добре відомим знаком в Україні на дату - «31» грудня 2010 року для товарів 30 класу МКТП: «майонез; майонезні соуси». Зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України опублікувати в офіційному Бюлетені «Промислова власність» відомості про визнання позначення «ФОРЕС» добре відомим знаком в Україні відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРЕС» (Ідентифікаційний код юридичної особи: 22467767) на дату - «31» грудня 2010 року для товарів 30 класу МКТП: «майонез; майонезні соуси». Зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України розмістити на офіційному веб-сайті Держслужби в електронній базі даних «Відомості про добре відомі знаки в Україні» відомості про визнання позначення «ФОРЕС» добре відомим знаком в Україні відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРЕС» (Ідентифікаційний код юридичної особи: 22467767) на дату - «31» грудня 2010 року для товарів 30 класу МКТП: «майонез; майонезні соуси». Зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України опублікувати в офіційному Бюлетені «Промислова власність» відомості про визнання позначення «ФОРЕС» добре відомим знаком в Україні відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРЕС» (Ідентифікаційний код юридичної особи: 22467767) на дату - «31» грудня 2010 року для товарів 30 класу МКТП: «майонез; майонезні соуси». Зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України розмістити на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України в електронній базі даних «Відомості про добре відомі знаки в Україні» відомості про визнання позначення «ФОРЕС» добре відомим знаком в Україні відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРЕС» (Ідентифікаційний код юридичної особи: 22467767) на дату - «31» грудня 2010 року для товарів 30 класу МКТП: «майонез; майонезні соуси». Визнати недійсним повністю патент України [NUMBER] від 28.08.2017 року на промисловий зразок «[INFO]». Зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести зміни до Державного реєстру патентів України на промислові зразки про визнання недійсним повністю патенту України на промисловий зразок [NUMBER] від 28.08.2017 року та здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність». Зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести зміни до Державного реєстру патентів України на промислові зразки про визнання недійсним повністю патенту України на промисловий зразок [NUMBER] від 28.08.2017 року та здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність». Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 22.01.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. 22.01.2018 року ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва задоволено заяву представника позивача ТОВ «ФОРЕС» про забезпечення позову. При звернені до суду позивач посилався на ст. 2, 6, 16, 20, 25 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», ст. 6 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності, п 2.4. Положення про Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг. Зазначив, що позначення «ФОРЕС» має бути визнане судом добре відомим знаком для товарів 30 класу МКТП: «Майонез; майонезні соуси» станом на «31» грудня 2010 року з підстав передбачених ст. 25 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг». В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ТОВ «ФОРЕС» є відомим українським виробником, утвореним ще 08.06.1995 року, з метою виробництва та випуску на території України лінійки майонезів і майонезних соусів, маркованих позначенням «ФОРЕС». На його думку саме через інтенсивне та тривале використання Товариством з обмеженою відповідальністю «ФОРЕС» на території України позначення «ФОРЕС» при маркуванні продукції власного виробництва - товарів 30 класу МКТП: «майонез; майонезні соуси», зазначене позначення стало добре відомим в України по відношенню до ТОВ «ФОРЕС». У зв'язку із зазначеним, позначення «ФОРЕС» підпадає під вимоги ст. 25 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг» та відповідає таким факторам як: тривалість, обсяг та географічний район використання знака, а також тривалість, обсяг та географічний район будь-якого просування знака, включаючи рекламування та представлення на виставках товарів, щодо яких знак застосовувався. Обґрунтовуючи право на звернення до суду за захистом своїх прав, позивач зазначив, що йому стало відомо з Інтерактивної бази даних "Промислові зразки, зареєстровані в Україні" ДП «Український інститут інтелектуальної власності», що Міністерством економічного розвитку і торгівлі України було видано на ім'я Відповідачів - 1, 2, 3, 4 патент України [NUMBER] на промисловий зразок «[INFO]» та здійснено про це публікацію 28.08.2017 в офіційному бюлетені «Промислова власність» №16. Позивач вважає зазначений промисловий зразок схожим настільки, що його можна сплутати зі словесним позначенням «ФОРЕС», що використовує ТОВ «ФОРЕС» відносно товарів 30 класу МКТП - майонез та майонезні соуси. Крім того, посилається на пп. в) п.1 ст.25 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки», згідно з якої патент може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі видачі патенту внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб. З урахуванням викладеного позивач просить позов задовольнити в повному обсязі. 15 березня 2018 року через канцелярію суду відповідачем [PERSON] був поданий у порядку ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України відзив на позовну заяву. В рамках поданого відзиву відповідач зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог ТОВ «ФОРЕС» та просить суд розглянути справу за її відсутності. Крім того, 19 березня 2018 року до Солом'янського районного суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву від відповідача [PERSON] В рамках зазначеного відзиву представником відповідача зазначено, що [PERSON] не заперечує проти задоволення позовних вимог ТОВ «ФОРЕС» та просить суд розглянути справу за її відсутності. Відповідачі [PERSON], Державна служба інтелектуальної власності України та Міністерство економічного розвитку і торгівлі України відзивів на позовну заяву не надали, про встановлений судом п'ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження та призначення справи до розгляду були належним чином повідомлені, однак, конверти з поштовим відправленням повернулись на адресу суду без вручення адресатам. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши зібрані та наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку та сукупності, та дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Як зазначив позивач, позначення «ФОРЕС» є добре відомим знаком в Україні на дату - 31 грудня 2010 року для товарів 30 класу МКТП: «Майонез; майонезні соуси». Отже, до дати подання відповідачами заявки на реєстрацію промислового зразка «[INFO]» за заявкою № s201701207 від 07.07.2017 року, на підставі якою Державною службою інтелектуальної власності України було видано патент України [NUMBER], належна йому торговельна марка «ФОРЕС» вже була добре відомою в Україні. В обґрунтування даного твердження позивач посилається на п. 2 ст. 25 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг», який передбачає, що при визначенні того, чи є знак добре відомим в Україні, можуть розглядатися, зокрема, такі фактори, якщо вони є доречними: ступінь відомості чи визнання знака у відповідному секторі суспільства; тривалість, обсяг та географічний район будь-якого використання знака; тривалість, обсяг та географічний район будь-якого просування знака, включаючи рекламування чи оприлюднення та представлення на ярмарках чи виставках товарів та/або послуг, щодо яких знак застосовується; тривалість та географічний район будь-яких реєстрацій та/або заявок на реєстрацію знака за умови, що знак використовується чи є визнаним; свідчення успішного відстоювання прав на знак; цінність, що асоціюється зі знаком». Крім того, позивач посилається на статтю 2 Спільних рекомендацій ВОІВ, згідно з якою при визначенні знака добре відомим мають бути взяті до уваги будь-які обставини, на підставі яких можна зробити висновок про те, що знак є добре відомим, в тому числі інформацію про фактори, що визначені законом, хоча і не обмежуючись нею. Згідно зі статтею 2 Рекомендацій ВОІВ компетентний орган розглядає надану йому інформацію щодо факторів, на підставі яких можна зробити висновок відносно того, чи є знак загальновідомим або ні, в тому числі, хоча і не обмежуючись нею, щодо наступного: - ступеню відомості чи визнання знака у відповідному секторі суспільства; - тривалості, обсягу та географічному районі використання знака; - тривалості, обсягу та географічному районі будь-якої діяльності щодо просування знака, включаючи рекламу або пропаганду і презентацію на ярмарках або виставках товарів та/або послуг, для яких використовується цей знак; - тривалості та географічному районі здійснених реєстрацій знаку та/або будь-яких заявок на його реєстрацію у тому обсягу, в якому вони відображають використання чи визнання цього знаку; - матеріалів, які відображають факти успішної реалізації прав на знак, зокрема, які відображають обсяг, у котрому цей знак було визнано загальновідомим компетентними органами; - цінності, яка властива цьому знаку. Однак, як наголошується у статті 2 Рекомендацій ВОІВ, вищевказані фактори, які можуть допомогти компетентному органу зробити висновок щодо того, чи є знак загальновідомим, не визначають такий висновок. Скоріш за все, висновок у кожному випадку буде залежати від конкретних обставин. У деяких випадках актуальність може мати сукупність усіх факторів. У інших випадках актуальними можуть бути лише деякі з них. І нарешті, у ще інших випадках усі фактори можуть бути неактуальними і рішення компетентного органу може базуватись на додаткових факторах, які не передбачені вище. Такі додаткові фактори можуть мати актуальність окремо або у сукупності з одним або декількома факторами, перерахованими вище. Судом беруться до уваги положення частини 3 статті 2 Рекомендацій ВОІВ, згідно з якою: (3) [Фактори, які не передбачаються вимогами] (а) Для висновку щодо того, чи є певний знак загальновідомим держава-член не вимагає виконання наступних умов: (1) щоб знак використовувався, або був зареєстрований, або був предметом заявки на реєстрацію, яка подана у державі-члені, у якій вирішується питання щодо того, чи є певний знак загальновідомим, або щодо цієї держави; (ІІ) щоб знак був загальновідомим, або був зареєстрований, або являвся предметом заявки на реєстрацію, поданій у будь-якому іншому правосуб'єкті, окрім цієї держави-члена, або відносно цього правосуб'єкта; або (ііі) щоб цей знак був добре відомим широкій публіці у цій державі-члені. У Примітці до статті 2 Рекомендацій ВОІВ зазначається наступне: «Пункт 2.4. № 2. Тривалість, ступінь і географічний район будь-якого використання знаку являються досить актуальними індикаторами при встановленні загальновідомості знаку у відповідних секторах суспільства. Звертається увага на Статтю 2(3)(а)(і), у якій передбачається, що фактичне використання знаку у державі, в якій запитується його охорона у якості загальновідомого знаку, не може вимагатися у якості умови. Однак, використання знаку на сусідніх територіях, на територіях, де у якості розмовного використовується та ж сама мова або мови, і на територіях, які охоплюються тими ж самими засобами масової інформації (телебаченням або пресою), або на територіях, які мають тісні торговельні зв'язки, може бути актуальним для встановлення факту відомості цього знаку у даній державі». Судом перевірені доводи позивача щодо доброї відомості торговельної марки «ФОРЕС», за результатами чого встановлено наступне. Стосовно інформації щодо компанії позивача встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОРЕС» є відомим з 1995 року українським підприємством, яке займається виробництвом майонезі та майонезних соусів. Підтвердженням вказаного зокрема є численні відомості щодо потужностей, що використовував із зазначеного періоду позивач для виробництва майонезів та майонезних соусів «ФОРЕС». В матеріалах справи містяться численні зображення упаковок продукції «ФОРЕС», що дають змогу зрозуміти в якій формі використовувався та використовується знак безпосередньо на продукції позивача, що відносяться до товарів 30 класу МКТП - майонезів та майонезних соусів. В даному випадку, масове нанесення зображення позначення «ФОРЕС» у несуттєво зміцнювальному вигляді на упаковки майонезів та майонезних соусів гарантує сприйняття знака кожним його покупцем, а також дають змогу споживачам ознайомлюватися з таким товаром у місцях його продажу. Позивач посилається на неодноразову участь у міжнародних конкурсах, виставках, загальнонаціональних програмах, проектах та отриманні на них відповідних нагород і відзнак. Підтвердженням цього є наявні в матеріалах справи дипломи, листи та подяки, серед яких зокрема, диплом в номінації «Якість третього тисячоліття» в міжнародному академічному рейтингу «Золота Фортуна», підтвердження участі торговельної марки «ФОРЕС» в міжнародному конкурсі «Фаворити успіху», участі в VII Міжнародній виставці «FOOD&DRINKS» та інше. Також містяться дані про відзначення ТОВ «Форес» дипломом лауреата нагороди «Срібна якість» Міжнародного академічного Рейтингу популярності та якості «Золота Фортуна», що проводився в м. Києві з 06.11.2001 року по 30.04.2002 року, що підтверджує той факт, що, принаймні, за станом на 06.11.2001 року - дату початку проведення рейтингу «Золота Фортуна» за відповідний період, на українському ринку вже була присутня лінійка майонезів виробництва ТОВ «Форес» під торговельною маркою «Форес», в тому числі майонез під назвою «Форес». Також, позивачем надані за підписом директора та головного бухгалтера ТОВ «Форес» бухгалтерську довідку № 1 вих. № 124/17 від 27.12.2017 року, що підтверджує випуск майонезів та майонезних соусів під торговою маркою «Форес» з 2001 року. Відповідно до вищевказаного судом встановлено, що протягом 2001 - 2010 років ТОВ «Форес» було виготовлено понад 18 тисяч 220 тон майонезу та майонезних соусів під торговельною маркою «ФОРЕС». В свою чергу, з диплому рейтингу «Золота Фортуна» випливає, що в розглядуваний період виробник використовував упаковки місткістю 200, 480, 920 та 1000 грам, внаслідок чого можна зробити обґрунтований умовивід про те, що на ринок було випущено не менше 20 мільйонів упаковок майонезів та майонезних соусів, маркованих позначенням «ФОРЕС». В матеріалах справи присутня бухгалтерська довідка № 4 вих. № 122/17 від 27.12.2017 року з переліком контрагентів ТОВ «Форес» у країнах близького та далекого зарубіжжя, значній частині населення яких знайомий застосований у позначенні «Форес» кириличний алфавіт. Крім того, наявний додаток до бухгалтерської довідки № 1 вих. №124/17 від 27.12.2017 року, який містить і відомості про обсяги експорту ТОВ «Форес» майонезів та майонезних соусів під торговельною маркою «ФОРЕС» до країн близького зарубіжжя - Молдову, Росію, Азербайджан, Румунію, а також до Ізраїлю. Вказані документи підтверджують, що станом на 2010 рік включно обсяг експорту склав понад 1 тисячу 770 тон, тобто не менше ніж 2 мільйони упаковок місткістю 200, 480, 920 та 1000 грам. З огляду на наведене, судом встановлено, що в період з 2001 по 2010 роки загалом було поставлено на внутрішній ринок та ринки іноземних держав, насамперед - близького зарубіжжя, не менше 22 мільйонів маркованих позначенням «ФОРЕС» майонезів та майонезних соусів. Крім того, позивачем надана за підписом директора та головного бухгалтерам ТОВ «Форес» бухгалтерська довідка № 3 вих.№ 123/17 від 23.12.2017 року зі списком (в табличній формі) понад 100 контрагентів ТОВ «ФОРЕС» в різних населених пунктах України, якими здійснювались поставки продукції, зокрема у таких містах, як: Київ, Одеса, Іллічівськ (Одеська обл.), Миколаїв, Херсон, Луцьк, Вінниця, Дніпропетровськ, Тернопіль, Чернівці, Івано-Франківськ, Ужгород, Рівне, Сарни (Рівненська обл.), Хмельницький, Львів, Житомир, Донецьк, Кременчук (Полтавська обл.), АР Крим. При цьому, серед контрагентів ТОВ «Форес» є такі, що представляють собою ритейлерів, які оперують регіональними та національними мережами продуктових супермаркетів, у тому числі ТОВ «Таврія В», ТОВ «Новус Україна», ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» та інші. Підтвердженням значних обсягів та поставок у різні міста України також слугують наявні у справі документи: договори поставок, додаткові угоди, видаткові накладні та специфікації до зазначених договорів тощо, що підтверджують безперервність виробництва та реалізації в значних об'ємах продукції, маркованої позначенням «ФОРЕС». З огляду на наявні докази, суд приходить до висновку, що ТОВ «Форес» займає вагоме положення на ринку харчової продукції України - майонезів та майонезних соусів, маркованих позначенням «ФОРЕС», географія розповсюдження яких охоплює всі регіони України (Центральний, Західний, Південний та Східний). Стосовно тривалості, обсягу та географічного району просування позначення «ФОРЕС», включаючи рекламування та інше оприлюднення, судом встановлено, що першим згадуванням про рекламний захід щодо майонезу під торговельною маркою «ФОРЕС» є оголошення про дегустацію майонезу «Форес» з 9 по 11 серпня у гіпермаркеті «Фоззі» в м. Вишневе, Київської області, наведене у датованій 06 серпня 2001 року електронній публікації «АКЦИИ В СУПЕРМАРКЕТАХ». Серед наданих в матеріалах справи доказах містяться датовані 2005-2009 роками договори на виготовлення рекламної сувенірної та поліграфічної продукції з використанням позначення «ФОРЕС». Зазначені договори передбачали виготовлення таких рекламних матеріалів та засобів, як ручки, шелфтокери (цінники з логотипом), воблери, лотки, таблички «Відчинено/Зачинено», постери, стійки з полицями для товару, презентери, буклети з позначенням «ФОРЕС», а також застосування сіті-лайт боксів, проведення рекламних компаній відповідної торговельної марки на загальну суму понад 590 тисяч гривень (близько 73 тис. доларів США за середнім курсом відповідного періоду). Крім того, позивачем надано підтвердження про рекламування ТОВ «Форес» протягом 2009 - 2010 років своєї продукції на телебаченні, а саме як випливає договорів про надання рекламних послуг, що містяться в матеріалах справи, трансляція рекламного відеоролику торговельної марки «ФОРЕС» здійснювалась на таких телевізійних каналах, як: «ІНТЕР», «СТБ», «5 канал», «канал новин 24», «канал 34», «СТС», «ТНТ», «Домашний», «ДТВ», «ТДК», «РТВИ», «ТВі», «ОРТ», «НТН», «TV-4», «ВІТА ТБ», «Дельта», «Рівне», «Квант», «Всесвіт», «Скіфія», «11 канал», «МАРС ТВ», «9 канал», «НТВ/TV7», «NIT». Зазначені канали транслювались у таких містах, як: Одеса, Херсон, Миколаїв, Кіровоград (Кропивницький), Житомир, Дніпропетровськ (Дніпро), Хмельницький, Вінниця, Рівне, Тернопіль, Івано-Франківськ, Ужгород, АР Крим. Підрахунок витрат на рекламу торговельної марки «ФОРЕС», за згаданими договорами, показує суму, що перевищує 1 мільйон 337 тисяч гривень (близько 167 тис. доларів США за середнім курсом відповідного періоду). Отже, судом достовірно встановлено, що станом на 31.12.2010 року рекламування майонезів та майонезних соусів під торговельною маркою «ФОРЕС» тривало вже близько 10 років, рекламні заходи включали рекламування в місцях продажу, проведення рекламних компаній, зокрема, дегустацій, розміщення POS-матеріалів (шелфтолкерів, воблерів, стійок, постерів, буклетів тощо), а також проводилася рекламна компанія на телебаченні, що охоплювала понад 25 телеканалів у 12 обласних центрах України та в АР Крим. Також матеріали справи підтверджують, що основними способами просування майонезів та майонезних соусів під торговельною маркою «ФОРЕС» була участь ТОВ «Форес» у виставкових заходах, а також у рейтингах та конкурсах, присвячених якості товарів. Так, найбільш ранні відомості про участь товарів торговельної марки «ФОРЕС» у рейтингу товарів є згадуваний вище диплом лауреата нагороди «Срібна якість» Міжнародного академічного Рейтингу популярності та якості «Золота Фортуна», що проводився в м. Києві з 06.11.2001 по 30.04.2002 роках. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем підтверджений факт, що заходи з просування торгової марки «ФОРЕС» здійснювались, щонайменше, з листопада 2001 року. В свою чергу, судом врахований звіт про участь ТОВ «Форес» у VII-й міжнародній виставці «FOOD & DRINKS - 2002», що проходила 4-7 грудня 2002 року в місті Києві, а також посилання Позивача на участь товарів (майонезу) під торговою маркою «ФОРЕС» протягом 2005 - 2010 років у конкурсі «Фаворити Успіху», відповідно до якого торговельна марка «ФОРЕС» за рівнем популярності у 2005 році займала 9 позицію серед 20 торговельних марок, що брали участь у рейтингу; у 2006 році займала 13 позицію серед 24 торговельних марок, що брали участь у рейтингу; у 2007 році займала 14 позицію серед 27 торговельних марок, що брали участь у рейтингу; у 2008 році займала 20 позицію серед 36 торговельних марок, що брали участь у рейтингу; у 2009 році займала 12 позицію серед 35 торговельних марок, що брали участь у рейтингу; у 2010 році займала 19 позицію серед 37 торговельних марок, що брали участь у рейтингу. Судом також відмічено, що вагомим фактором, який сприяв просуванню торговельної марки «ФОРЕС» було створення у вересні 2009 року (15.09.2014) Інтернет-сайту «fores.ua», що сприяло забезпеченню безперервного та безпосередньому доступі споживачів до актуальної інформації щодо маркованих позначенням «ФОРЕС» товарів. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що, починаючи з 2001 року та по 2010 рік включно, ТОВ «Форес» послідовно докладались істотні зусилля, спрямовані на просування торговельної марки «ФОРЕС» відносно майонезу та майонезних соусів, наслідком чого стало стабільне перебування таких товарів у верхній частині рейтингу популярності серед споживачів, незважаючи на значну кількість присутніх на ринку торговельних марок інших виробників. З огляду на викладене вище, суд вважає обґрунтованими твердження позивача стосовно того, що торговельна марка «ФОРЕС» активно рекламувалася на всій території Україні, та як наслідок стала добре відомою відносно ТОВ «ФОРЕС» станом на 31.12.2010 року для товарів 30 класу МКТП: «майонез; майонезні соуси». Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1, 5, 6 ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов'язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Відповідно до висновку експерта № 123 за результатами проведення експертизи об'єктів інтелектуальної власності від 31.01.2018 року, наданого кваліфікованим судовим експертом Жилою Б.В., який має відповідну кваліфікацію та внесений до реєстру атестованих судових експертів, встановлено: - станом на 31.12.2010 виробництво майонезів та майонезних соусів з використанням позначення «ФОРЕС» у промислових масштабах здійснювалось на виробничих потужностях ТОВ «Форес» не менше 10 років; - спосіб використання знака «ФОРЕС» шляхом нанесення на етикетки та упаковки майонезів і майонезних соусів, на які одночасно наноситься й найменування виробника товару - ТОВ «Форес», забезпечує гарантоване ознайомлення споживачів зі знаком та найменуванням особи виробника товару. При цьому, позначення «ФОРЕС» застосовувалось у формі, яка не суттєво відрізняється від знака, який ТОВ «Форес» просить визнати добре відомим в Україні. - за період принаймні з 2001 по 2010 рік ТОВ «Форес» було виготовлено та реалізовано на українському ринку понад 18 тисяч 220 тон майонезу та майонезних соусів під торговельною маркою «ФОРЕС», що, з урахуванням використовуваної у зазначений період тари 200, 480, 920 та 1000 грам, відповідає не менше ніж 20 мільйонам упаковок; - за період з 2006 по 2010 рік ТОВ «Форес» було виготовлено та реалізовано на експорт у країни близького зарубіжжя, а також до Ізраїлю понад 1 тисячу 770 тон майонезу та майонезних соусів під торговельною маркою «ФОРЕС», що відповідає не менше ніж 2 мільйонам упаковок; - у період 2005 - 2010 рік (включно) років ТОВ «Форес» з майонезом та майонезними соусами під торговельною маркою «ФОРЕС» стабільно входив до числа серйозних учасників ринку за обсягами виробництва, доля якого не була меншою ніж 1.6 % і доходила до 1.85 %, що є суттєвим показником з огляду на велику кількість присутніх на ринку виробників; - майонези та майонезні соуси під торговельною маркою «ФОРЕС», поставлялись понад 100 контрагентам ТОВ «ФОРЕС», зареєстрованим у таких містах, як: Київ, Одеса, Іллічівськ (Одеська обл.), Миколаїв, Херсон, Луцьк, Вінниця, Дніпропетровськ, Тернопіль, Чернівці, Івано-Франківськ, Ужгород, Рівне, Сарни (Рівненська обл.), Хмельницький, Львів, Житомир, Донецьк, Кременчук (Полтавська обл.), АР Крим. При цьому, серед контрагентів ТОВ «Форес» є такі, що представляють собою ритейлерів, які оперують регіональними та національними мережами продуктових супермаркетів; - станом на 31.12.2010 року рекламування майонезів та майонезних соусів під торговельною маркою «ФОРЕС» тривало близько 10 років, рекламні заходи включали рекламування в місцях продажу, проведення рекламних компаній, зокрема, дегустацій, розміщення POS-матеріалів (шелфтолкерів, воблерів, стійок, постерів, буклетів тощо), а також рекламну компанію на телебаченні, що охоплювала понад 25 телеканалів у 12 обласних центрах України та в АР Крим; - починаючи з 2001 року та по 2010 рік включно ТОВ «Форес» послідовно докладались істотні зусилля, спрямовані на просування торгової марки «ФОРЕС» відносно майонезу та майонезних соусів, наслідком чого стало стабільне перебування таких товарів у верхній частині рейтингу популярності серед споживачів, незважаючи на значну кількість присутніх на ринку торговельних марок інших виробників - від 20 до 37. На підставі зазначеного експерт дійшов висновку про те, що надані на дослідження матеріали містять відомості про такі фактори, як тривалість, обсяг та географічний район використання знака, а також тривалість, обсяг та географічний район будь-якого просування знака, включаючи рекламування та представлення на виставках товарів, щодо яких знак застосовується, сукупність яких вказує на те, що станом на 31.12.2010 року позначення «ФОРЕС» стало добре відомим в Україні знаком Товариства з обмеженою відповідальністю «Форес» відносно таких товарів 30 класу МКТП, як майонези та майонезні соуси. Крім того, в рамках зазначеного дослідження експертом Жилою Б.В. був проведений аналіз звукової (фонетичної), графічної (візуальної) та смислової (семантичної) схожості словесного позначення «Форес» в складі промислового зразка за патентом України [NUMBER] від 28.08.2017 року із словесним позначенням «ФОРЕС», яке використовує Товариство з обмеженою відповідальністю «Форес» відносно товарів 30 класу МКТП майонез та майонезні соуси. Результати проведеного порівняльного аналізу показали, що : - між словесним позначенням «Форес» в складі варіанту 2 промислового зразка за патентом України [NUMBER] та словесним позначенням «Форес», яке використовує ТОВ «Форес», присутні фонетична, семантична та графічна тотожність; - між словесним позначенням «Форес» в складі варіанту 1 промислового зразка за патентом України [NUMBER] та словесним позначенням «Форес», яке використовує ТОВ «Форес», присутні фонетична, семантична та графічна схожість, що вказує на наявність між ними схожості до ступеню сплутування. Зважаючи на наведене, в результаті розгляду питання № 2 судовий експерт дійшов до висновку, що: - словесне позначення «Форес» в складі варіанту 1 промислового зразка за патентом України [NUMBER] від 28.08.2017 є схожим настільки, що його можна сплутати із словесним позначенням «», яке використовує Товариство з обмеженою відповідальністю «Форес» відносно товарів 30 класу МКТП майонез та майонезні соуси; - словесне позначення «Форес» в складі варіанту 2 промислового зразка за патентом України [NUMBER] від 28.08.2017 є тотожним зі словесним позначенням «Форес», яке використовує Товариство з обмеженою відповідальністю «Форес» відносно товарів 30 класу МКТП майонез та майонезні соуси. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Згідно ч. 3 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Оцінивши висновок експерта № 123 від 31.01.2018 року за результатами проведення експертизи об'єктів інтелектуальної власності, виконаним на замовлення позивача, в сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд не знайшов жодних обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновку чи суперечливість його іншим матеріалам справи. Зважаючи на викладене, висновок слід вважати належним та допустимим доказом у справі. Згідно з ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи те, що позивачем був наданий висновок експерта, що не викликає сумнівів, суд вважає за можливе провести розгляд справи без призначення судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки», промисловий зразок - результат творчої діяльності людини у галузі художнього конструювання. Згідно з п.2 ст. 5 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» об'єктом промислового зразка може бути форма, малюнок чи розфарбування або їх поєднання, які визначають зовнішній вигляд промислового виробу і призначені для задоволення естетичних та ергономічних потреб. Згідно ч. 1 ст. 25 цього ж Закону, патент може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі видачі патенту внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб. Частина 4 ст. 25 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» передбачає, що патент або його частина, визнані недійсними, вважаються такими, що не набрали чинності, від дати публікації відомостей про видачу патенту. За змістом ч. 1 ст. 469 Цивільного кодексу України права інтелектуальної власності на промисловий зразок визнаються недійсними з підстав та в порядку, встановлених законом. Судом встановлено те, що в рамках зазначеного висновку № 123 від 31.01.2018 року експерт дійшов до висновку, що промисловий зразок за патентом України [NUMBER] не відповідає умовам надання правової охорони, так як є таким, що складається з словесного позначення «Форес» - варіант 1 промислового зразка за патентом України [NUMBER] від 28.08.2017 року, яке схоже настільки, що його можна сплутати із словесним позначенням «Форес», яке використовує Товариство з обмеженою відповідальністю «Форес» відносно товарів 30 класу МКТП майонез та майонезні соуси, а також складається з словесного позначення «Форес» - варіант 2 промислового зразка за патентом України [NUMBER] від 28.08.2017 року, тотожного зі словесним позначенням «Форес», яке використовує Товариство з обмеженою відповідальністю «Форес» відносно товарів 30 класу МКТП майонез та майонезні соуси. Пунктами 1, 2 ст. 20 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» встановлено: «1. Будь-яке посягання на права власника свідоцтва, передбачені статтею 16 цього Закону, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України. На вимогу власника свідоцтва таке порушення повинно бути припинено, а порушник зобов'язаний відшкодувати власнику свідоцтва заподіяні збитки». Відповідно до п. 5 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг»: «Свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом: зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати». В силу п. 4 ст. 25 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг»: «З дати, на яку за визначенням Апеляційної палати чи суду знак став добре відомим в Україні, йому надається правова охорона така сама, якби цей знак був заявлений на реєстрацію в Україні. При цьому вона поширюється також на товари і послуги, що не споріднені з тими, для яких знак визнано добре відомим в Україні, якщо використання цього знака іншою особою стосовно таких товарів і послуг вказуватиме на зв'язок між ними та власником добре відомого знака і його інтересам, ймовірно, буде завдано шкоди таким використанням». Відповідно до ст. 495 ЦК України:«1. Майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є: 1) право на використання торговельної марки; 2) виключне право дозволяти використання торговельної марки; 3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. 2. Майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку належать володільцю відповідного свідоцтва, володільцю міжнародної реєстрації, особі, торговельну марку якої визнано в установленому законом порядку добре відомою, якщо інше не встановлено договором». За змістом п. 4 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» використанням знака зокрема визнається нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, …зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж; застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет, у тому числі в доменних іменах. Таким чином, на підставі вимог встановлених ст.ст. 16, 20, 25 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», ст. 25 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки», ч. 1 ст. 469 ЦК України, враховуючи встановлений судом факт, що промисловий зразок за патентом України [NUMBER] не відповідає умовам надання правової охорони, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги Позивача щодо визнання недійсним повністю патент України [NUMBER] від 28.08.2017 року на промисловий зразок «[INFO]». Відповідно до п. 2.3. Положення про Положення про Державний реєстр патентів України на промислові зразки, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України від 28 квітня 2001 р. за N 378/5569, у процесі ведення реєстру до нього вносяться відомості щодо визнання патентів недійсним повністю або частково, а також відповідно до Положення про Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України від 28 січня 2002 р. за N 64/6352, відомості щодо зміни щодо правового статусу свідоцтва, в силу п. 1.2 зазначених вище положень, Державна служба інтелектуальної власності України публікує в офіційному бюлетені «Промислова власність». Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 320 від 11.05.2017 «Питання Міністерства економічного розвитку і торгівлі», яка була опублікована 18.05.2017 року та одразу набрала законної сили, відповідно до якої Міністерству економічного розвитку і торгівлі України були передані функцій і повноваження Державної служби інтелектуальної власності, що ліквідується. При цьому, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутня інформація про ліквідацію ДСІВ України, як органу з реалізації державної політики у сфері інтелектуальної власності, та про повну передачу зазначених функцій на Міністерство економічного розвитку і торгівлі України. Отже, судом встановлено, що на даний час функції з реалізації державної політики у сфері інтелектуальної власності, зокрема, щодо ведення Державного реєстру патентів України на промислові зразки, та опублікування в офіційному бюлетені «Промислова власність» відомостей щодо визнання недійсними повністю або частково патентів України, здійснюють одночасно Державна служба інтелектуальної власності України та Міністерство економічного розвитку і торгівлі України. З огляду на зазначене, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов'язання Державної служби інтелектуальної власності України внести зміни до Державного реєстру патентів України на промислові зразки стосовно визнання недійсним повністю патенту України [NUMBER] від 28.08.2017р. на промисловий зразок та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність», а також про зобов'язання Міністерства економічного розвитку і торгівлі України внести зміни до Державного реєстру патентів України на промислові зразки стосовно визнання недійсним повністю патенту України [NUMBER] від 28.08.2017р. на промисловий зразок та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність». Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог. Відповідно до ч. 1,2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Встановлено, що позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 14 096 грн. 00 коп., за подання заяви про забезпечення позову позивачем було сплачено 881 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи те, що Державна служба інтелектуальної власності України та Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, відповідно до покладених на них повноважень, не відслідковують порушення прав власників промислових зразків, суд вважає, що з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в рівних частинах, підлягають стягненню на користь позивача судові витрати понесені ними під час розгляду справи, які складаються з суми сплаченого судового збору позивачем в розмірі 14 977 грн. 00, тобто по 3744 грн. 25 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved