Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

У грудні 2015 року позивач [PERSON] з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» звернувсь до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП, в порядку регресу. Свої вимоги мотивував тим, що 08 серпня 2012 року між ПрАТ «Страхова компанія «Статус» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За даним договором забезпечений транспортний засіб - автомобіль марки «Део Нексіа», реєстраційний номер [NUMBER]. 27 травня 2013 року сталось ДТП з вини [PERSON] Вказали, що [PERSON] після зіткнення залишив місце ДТП. Внаслідок вказаної ДТП транспортному засобу «Тойота», реєстраційний номер [NUMBER], було завдано матеріального збитку на суму 28\~999,51 грн. 13 вересня 2013 року ПрАТ «СК «Статус» здійснило виплату стразового відшкодування з вирахуванням франшизи у розмірі 23\~166,26 грн. Враховуючи те, що водій транспортного засобу «Део Нексіа» залишив місце пригоди та вчасно не повідомив ПрАТ «СК «Статус» про настання ДТП, та внаслідок того,що ПрАТ «СК «Статус» здійснила страхове відшкодування власнику транспортного засобу «Тойота», держаний номерний знак [NUMBER], тому у ПрАТ «СК «Статус» виникло право зворотної вимоги (регресу) до [PERSON] Вказане право вимоги перейшло до ТОВ «Макрс.Капітал» згідно укладеного договору про надання фінансових послуг факторингу від 28 квітня 2014 року. Позивач звертався до [PERSON] із досудовою вимогою в порядку регресу про відшкодування шкоди з метою досудового врегулювання спору, проте відповідач залишив претензію поза увагою. Тому просив суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» страхове відшкодування за завдані збитки у розмірі 23\~166,26 грн., а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 1\~218,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. У зв'язку з чим суд з урахуванням заяви представника позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до положень ст.\~169\~ч. 4, ст.\~224 ЦПК України\~ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Згідно\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При розгляді справи встановлено, що 27 травня 2013 року о 18 год 35 хв водій [PERSON] на а/д Київ-Фастів в с.Петрівське Києво-Святошинського району Київської області, керуючи транспортним засобом [PERSON], номерний знак [NUMBER], не дотримався безпечної дистанції, допустив зіткнення з автомобілем Тойота, номерний знак [NUMBER]. Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. Після зіткнення водій [PERSON] залишив місце ДТП, своїми діями порушив п.13.1, п.2.10 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.. 124, ст.. 124-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Києво-Святошинського районного суду Кивїської області від 03 червня 2013 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124, ст.124-4 КУпАП. 08 серпня 2012 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Статус» та [PERSON] було укладено договір, поліс №АВ/3740302 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно якого ПрАТ «СК «Статус» взяв на себе зобовязання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу, автомобіля марки «Део Нексіа», реєстраційний номер [NUMBER] сплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну третім особам Відповідно до умов даного полісу станом на 27 травня 2013 року поліс був діючим. Згідно умов полісу № АВ/3740302 страхова сума за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 100\~000,00 грн, за шкоду заподіяну майну 50\~000 грн. 29 травня 2013 року до ПрАТ «СК «Статус» звернулася [PERSON] із заявою про настання страхового випадку. Відповідно звіту №1001/3 про оцінку з визначення вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу, складеного 30 травня 2013 року субєктом оціночної діяльності СПД [PERSON], вартість матеріального збитку автомобіля «Тойота Яріс» складає 28\~999,51 грн. (а.с.16-27). 14 червня 2013 року до ПАТ «СК «Статус» звернувся [PERSON] (власник автомобіля) із заявою про виплату страхового відшкодування. Зазначена вище подія була визнана страховою, про що 26 червня 2013 року було складено Страховий акт №9138-13-59-025, відповідно до якого вартість страхового відшкодування склала 23\~166, 26 грн (а.с.49). Згідно платіжного доручення №3169 від 13 вересня 2013 року та ПрАТ «СК «Статус» виплатило страхове відшкодування [PERSON] (власнику автомобіля) у розмірі 23\~166, 25 грн (а.с.52). Відповідно до вимог\~ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до вимог\~ст. 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до вимог п. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. ст.\~440,\~450 ЦК України\~шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до вимог п. 22.1.\~ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до вимог\~ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди також додаються витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п.п. 38.1.1 п.38.1\~ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо: він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння; не повідомив страховика про настання випадку у строки і за умов, визначених у п.п. 33.1.2 п.33.1. Відповідно до ст.38 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів: „Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, за умов, визначених у статті 33 Закону. Відповідно до\~ст.993 ЦК України \~та \~ст.27 Закону України "Про страхування"\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно\~статті 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до\~ст.1191 Цивільного кодексу України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог п. 8\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~оскільки в силу\~ст. 452 ЦК України\~особа, яка відповідає за шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, не буде суперечити закону пред'явлення за вибором потерпілого вимог про відшкодування шкоди безпосередньо до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої і особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах. Регресна вимога може бути пред'явлена протягом трьох років, з дня виконання зобов'язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо). 28 квітня 2014 року між ТОВ «Маркс.Капітал» та ПрАТ «СК «Статус» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №4/28-04/2014, відповідно до умов якого ПрАТ «СК «Статус» передає ТОВ «Маркс.Капітал», а ТОВ «Маркс.Капітал» зобовязується оплатити ПрАТ «СК «Статус» усі права вимоги за грошовими зобовязаннями, що перейшли до ПрАТ «СК «Статус», як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування; ТОВ «»Маркс.Капітал» займає місце ПрАТ «СК «Статус» як кредитора по всім регрес ним вимогам ПрАТ «СК «Статус» згідно додатків до цього договору , у тому числі права одержання від боржника сум основного боргу, відсотків, неустойок у повному обсязі. З додатку №1 до договору про надання фінансових послуг факторингу №4/28-04/2014 від 28 квітня 2014 року вбачається, що ПрАТ «СК «Статус» передає ТОВ «Маркс.Капітал» в тому числі регресну вимогу №120 за страховим актом №9138-13-59-025 на суму 23\~166,26 грн, страхувальник та винна особа [PERSON] (а.с.62-65). Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату ( у будь-який передбачений договором спосіб) , а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч.1 ст. 1082 ЦК України боржник зобовязаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. 07 липня 2014 року за вих.№007 ТОВ «Маркс.Капітал» направив на адресу [PERSON] досудову вимогу в порядку регресу про відшкодування шкоди з метою досудового врегулювання спору. Зі зворотного поштового повідомлення №0100118304300 вбачається, що 12 липня 2014 року [PERSON] отримав зазначену вимогу особисто, проте залишив претензію поза увагою. Оскільки в судовому порядку було встановлено вину [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження транспортних засобів та будинку, а також чинним законодавством України передбачене право страховика звернутися до винної особи про стягнення шкоди в порядку регресу, суд дійшов висновку, що вимога позивача ТОВ «Маркс.Капітал» до [PERSON] про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу, є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження своїх витрат представник позивача надав платіжний документ за №432 від 23 жовтня 2015 року. Тому позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь позивача судового збору у розмірі 1218,00 грн підлягають задоволенню.

Outcome: approved