Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

ТОВ «Експорт Юей» звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів про усунення перешкод в користуванні квартирою, мотивуючи тим, що товариству на праві власності на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, виданого 11.12.2012 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], реєстроваий №9876, належить однокімнатна квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровані колишній власник та члени його сім'ї - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], однак у ній не проживають, власних речей у вказаній квартирі не зберігають. Реєстрація зазначених осіб у квартирі, що належить позивачу, значною мірою обмежує право останнього на вільне володіння, користування та розпорядження належним йому майном. Просить суд усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження квартирою [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку цих осіб за вказаною адресою. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи, слухання просила проводити без її участі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку. Заяв, клопотань на адресу суду не надсилали. За вказаних обставин та зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до Свідоцтва серії ВТВ №675331 від 11.12.2012 року, виданого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстровано в реєстрі за № 9876 на праві власності ТОВ «Експорт Юей» належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки про склад сім'ї та відомостей, отриманих на запит суду від ВАДР УДМС УМВС України в Херсонській області, у вказаній квартирі зареєстровані особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Пред'являючи позов, новий власник квартири посилався на те, що у ньому зареєстровані [PERSON], [PERSON] та неповнолітня [PERSON], [INFO]. Права власника житлового будинку визначені ст.ст.317,383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом особами, які заселилися до нього зі згоди колишнього власника, у випадку зміни власника. Виникнення права осіб на користування житлом та обсяг цих прав залежить від наявності у особи, зі згоди якої вони вселилися, права власності на це житло, а отже, припинення права власності цієї особи на житло припиняє право осіб, які з її згоди були вселенні, на користування житлом. Таким чином враховуючи, що право власності [PERSON] припинилося в результаті примусової реалізації майна, що йому належало на праві власності то права членів його сім'ї у тому числі і їх неповнолітньої дитини, які не є власниками спірної квартири, на користування ним теж припинилися, оскільки були похідними від права колишнього власника цього будинку. Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як роз'яснено в листі Вищого Спеціалізованого Суду України від 28.01.2013 року «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав», власник житла має право вимагати визнання колишнього власника таким, що втратив право користування, та зняття його з реєстрації. При цьому втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла. Таким чином судом встановлено, що відповідач [PERSON] є попереднім власником спірного майна та втратив право щодо володіння, користування та розпорядження ним у встановленому законом порядку шляхом примусової реалізації з прилюдних торгів. Члени його сім'ї, проживали та користувалися спірним майном зі згоди колишнього власника. Правових підстав для проживання, користування та володіння відповідачів у спірному будинку позивача на час розгляду справи суд не вбачає. Тому реєстрація відповідачів за зазначеною адресою без наявних на те підстав є порушенням права власності нового власника квартири, у зв'язку із чим відповідачі підлягають визнанню такими, що втратили правом користування спірним приміщенням та зняттю з реєстрації з вказаної квартири, з огляду на що суд вважає обґрунтованими та законними позовні вимоги, щодо усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном позивачу, та з урахуванням ст. 391 ЦК України вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно зі ст. 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання Статтею 7 цього ж Закону встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семі днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Враховуючи викладене, суд вважає, що заявлені позовні вимоги в частині усунення перешкод позивачу у користуванні належним йому майном шляхом зняття відповідачів з реєстраційного обліку також підлягають задоволенню, оскільки ґрунтуються на вимогах закону. Таким чином, суд вважає що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved