Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

У березні 2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів на утримання дитини та частково звільнити від сплати заборгованості за аліментами. При цьому посилається на те, що з 30 вересня 2000 року перебував у шлюбі з відповідачкою. В цьому шлюбі у нього народився син, [PERSON], [INFO]. Рішенням Дзержинського районного суду Житомирської області від 25 квітня 2002 року шлюб між ним та відповідачем був розірваний. Визначено стягувати на користь відповідача аліменти на сина у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів і до осягнення дитиною повноліття, але не менші 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян на місяць. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 29 березня 2018 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху. На виконання ухвали суду від 29 березня 2018 року позивач надіслав до суду позовну заяву з усунутими в ній недоліками. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 05 травня 2018 року провадження у цивільній справі було відкрито. 01 серпня 2018 року позивач подав до суду заяву про зміну предмета позову, в якій просив змінити рішення Дзержинського районного суду Житомирської області від 25 квітня 2002 року в частині стягнення з нього аліментів. Просив стягувати з нього на користь відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 980,00 грн. щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також просив частково звільнити від сплати заборгованості по аліментах за 2017 рок із суми 15 628,06 грн. на суму 4 150,70грн. Відповідач позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні. Подала до суду відзив. Позивач скористався своїм правом та подав до суду відповідь на відзив. 17 серпня 2018 року відповідач подала також заперечення на відповідь на відзив. В судове засідання 18 жовтня 2018 року сторони не з'явилися. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив залишити без розгляду вимогу щодо часткового звільнення від сплати заборгованості за аліментами за 2017 рік. Просив стягувати з нього на користь відповідача аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO] у розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття. Відповідач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти уточнених позовних вимог позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст. 12 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду Житомирської області від 25 квітня 2002 року шлюб між сторонами був розірваний. Цим же ж рішенням визначено стягувати на користь відповідача аліменти на сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів і до досягнення дитиною повноліття, але не менші 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян на місяць. Відповідно до свідоцтв про народження від 29 червня 2004 року та 27 липня 2009 року відповідно на утриманні відповідача перебувають дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2017, № 25, ст.291), який набрав чинності 08 липня 2017 року, внесено зміни до Сімейного кодексу України. Так, відповідно до ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладених положень, встановлених обставин справи, виходячи з засад справедливості, розумності та добросовісності, з урахуванням необхідності виконання зобов'язання зі сплати аліментів на сина, [PERSON], [INFO], суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення і за таких обставин розмір аліментів, які стягуються за рішенням Дзержинського районного суду Житомирської області від 25 квітня 2002 року підлягає зміні на стягнення 50%прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved