Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

У вересні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Тебінський Олег Володимирович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на наступні обставини. 30.05.2019 року [PERSON] приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу вчинив виконавчий напис № 3977 щодо звернення стягнення з нього грошових коштів на суму 12072,98 грн. 20.06.2019 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Тебінський Олег Володимирович на підставі виконавчого напису було відкрито виконавче провадження № ВП 59387484. Цим же виконавцем 24.06.2019 року винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Постанова направлена по місцю виконання, а саме ТОВ «Біофарма Плазма» та Білоцерківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області. Він вважає, що вищевказаний виконавчий напис вчинений порушенням законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з наступним. Згідно з виконавчим написом нотаріуса між ним та ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» 15.03.2013 року був укладений кредитний договір ( картковий ). Строк дії договору йому невідомий, оскільки у нього не має самого договору. Він категорично заперечую щодо розміру суми заборгованості на яку було винесено виконавчий напис нотаріуса. Сума у розмірі за період з 23.05.2016 року по 24.05.2019 рік 12072,98 грн., є повністю необґрунтованою та нічим не підтвердженою. Якщо навидь припустити термін договору три роки, - то при чому тут взагалі 2019 рік. Термін дії картки сплив 15.03.2013 року, а виконавчий напис нотаріуса вчинено 13.05.2019 року. З дня виникнення права вимоги пройшло більше трьох років. Він виплачував якісь платежі і сума заборгованості постійно змінюється, ще нівелює положення про безспірність заборгованості. Отже існує спір. Зазначенні обставини підтверджуються виконавчим написом, постановою приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, постановою про звернення стягнення. Оригінали зазначених документів знаходяться у приватного виконавця. Сам кредитний договір ( якщо він існує ) у нього відсутній. Відповідно до положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. А\~ у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Просив суд визнати виконавчий напис від 30.05.2019 року № 3977 вчинений [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу щодо звернення стягнення з нього грошових коштів на суму 12072,98 грн., таким, що не підлягає виконанню. 3упинити стягнення на підставі виконавчого напису нотаріусу, вчиненого 30.05.2019 року за реєстром № 3977 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. та стягнення по постанові приватного виконавця виконавчого округу міста Києва від 24.06.2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, по виконавчому провадженню ВП № 59387484, витребувати від [PERSON] приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу документи матеріали на підставі яких вчинявся виконавчий напис від 30.05.2019 року № 3977 щодо звернення стягнення грошових коштів, стягнути з відповідача витрати пов`язанні з сплатою судового збору в сумі 768, 40 грн. ( а. с. 6-7 ). Одночасно з позовною заявою [PERSON] подано до суду заяву про забезпечення позову ( а. с. 18 ). Ухвалою судді від 10 вересня 2019 року постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній справі та постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження ( а. с. 27-28 ). Ухвалою судді від 10 вересня 2019 року заяву про забезпечення позову було задоволено. Постановлено з метою забезпечення позову, до вирішення спору по суті, зупинити виконання ( стягнення ) на підставі виконавчого напису нотаріуса, вчиненого 30 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, зареєстрованого в реєстрі за № 3977 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 28336/0005 XSGF від 15.03.2013 року у розмірі 12072,98 грн. на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», що здійснюється в межах виконавчого провадження № 59387484 відкритому приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським Олегом Володимировичем ( а. с. 23-26 ).\~ Ухвалою суду від 09 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті ( а. с. 49-50 ). Ухвалою суду від 06 листопада 2019 року постановлено витребувати від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича документи та матеріали на підставі яких вчинявся виконавчий напис\~ від 30 травня 2019 року за № 3977 щодо звернення стягнення грошових коштів з [PERSON] ( а. с. 60-61 ). 27 листопада 2019 року за вх. № 43598 на виконання ухвали суду від 06.11.2019 року від приватного нотаріуса Київського міського округу надійшли належним чином завірені копії документів, на підставі яких 30.05.2019 року був вчинений виконавчий напис за реєстровим № 3977 ( а. с. 71-94 ). В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представником позивача [PERSON] надано заяву, яка отримана судом 16.01.2020 року за вх. № 1463, в якій останній просив слухати справу без позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення суду. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія управління активами» в судове засідання представника не направило, про дату, час та місце слухання справи повідомлено належним чином, про що в матеріалах справи свідчить наявне поштове повідомлення про вручення. З зазначеного поштового повідомлення вбачається, що уповноваженою особою ТОВ «Фінансова компанія управління активами» судову повістку про слухання справи 16.01.2020 року о 12 годині 00 хвилин в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області було отримано 06 грудня 2019 року. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Тебінський Олег Володимирович в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи свідчать наявні поштові повідомлення про вручення, які отримала судову повістку 06.12.2019 року, кожний. Заяв та клопотань з боку відповідача на адресу суду не надходило, як і не надходило відзиву на позовну заяву позивача. Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Отже, отримавши судову повістку 06 грудня 2019 року про слухання справи, яке відбудеться в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду 16.01.2020 року, відповідач був належним чином та завчасно повідомлений. Також, були належним чином та завчасно повідомлені і треті особи, які також отримали судові повістки 06.12.2019 року. Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки, належним чином повідомлений відповідач ТОВ «Фінансова компанія управління активами» не з`явився в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, не повідомивши суду про поважність причини неявки та не надав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а саме заочного, суд\~ вважає за необхідним по даній справі провести заочний розгляд. Ухвалою суду від 16.01.2020 року постановлено провести розгляд даної цивільної справи в заочному порядку. Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи,\~ що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 30.05.2019 року [PERSON] приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу вчинив виконавчий напис № 3977 щодо звернення стягнення з [PERSON] грошових коштів на суму 12072,98 грн. Зазначеним виконавчим написом пропонувалося задовольнити вимоги ТОВ «Фінансова компанія управління активами». Пропонувалося стягнення за період з 23.05.2016 по 24.05.2019 року включно ( а. с. 8 ). 20.06.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Тебінським Олегом Володимировичем на підставі виконавчого напису було відкрито виконавче провадження № ВП 59387484 ( а. с. 9 ) та 24.06.2019 року винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ( а. с. 10-11 ). Постанова направлена по місцю виконання, а саме ТОВ «Біофарма Плазма» та Білоцерківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області. Звертаючись до суду з вищевказаним позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню позивач зазначає, що такий порушує його законне право на захист своїх законних прав та інтересів, оскільки вчинений з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів, так як нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Крім того, був вчинений з порушенням трирічного строку. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.\~\~\~\~\~\~\~ \~ Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому, судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. В судовому засіданні під час розгляду даної цивільної справи було встановлено, що на виконання вимог пункту 2 вище вказаного Переліку відповідач ТОВ «Фінансова компанія управління активами» надало нотаріусу наступні документи: заяву про вчинення виконавчого напису; договір № 28336/0005 XSGF від 15.03.2013 року; загальні умови кредитування; заяву/анкету позичальника; виписку за договором № 28336/0005 XSGF від 15.03.2013 року про відкриття банківського ( карткового ) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту від 15.03.2013 року за період з 23.05.2016 року по 24.05.2019 року; вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань від 16.04.2019 року; повідомлення про відступлення права грошової вимоги від 16.04.2019 року; розрахунок суми заборгованості за договором № 28336/0005 XSGF від 15.03.2013 року про відкриття банківського ( карткового ) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту від 15.03.2013 року за період з 23.05.2016 року по 24.05.2019 року; список № 3074 відправлень листів рекомендованим листом; лист ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» від 17.08.2019 року про надання інформації щодо прав вимоги, які відступлені від ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» до ТОВ «ФК « Європейська агенція з повернення боргів»; додаток № 1 до Листа № ФК/від 17.08.2018 року про перелік боржників за кредитними договорами, права за якими були відступлені від ПАТ «ПтБ» та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс»» до ТОВ «ФК «ЄАПБ», а в подальшому були переуступлені до ТОВ «Фінансова компанія управління активами»; договір факторингу № 20182407-1/2 від 24 липня 2018 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами»; акт прийому-передачі реєстру заборгованостей за договором факторингу № 20182407-1/2 від 24 липня 2018 року; реєстр заборгованостей ( а. с. 73-94 ). Зазначені документи були надані суду приватним нотаріусом Гуревічовим Олегом Миколайовичем на виконання ухвали суду від 06.11.2019 року ( а. с. 71 ). Встановлено, що на підставі вищезазначених документів, які були отримані приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. від ТОВ «Фінансова компанія управління активами» останнім було вчинено виконавчий напис за № 3977 від 230.05.2019 року ( а. с. 72 ). Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчою напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем (Постанова Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 127/15911/17). Аналізуючи надані відповідачем документи приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, суд приходить до наступного. Згідно договору № 28336/0005 XSGF від 15.03.2013 року про відкриття банківського ( карткового ) рахунку, останній було укладено між ПАТ «Платинум Банк»\~ та [PERSON] . Пунктом 1.4 даного договору передбачає, що розмір кредитного ліміту становить 5000 гривень. Згідно з пунктом 1.5 вищевказаного договору, розмір щомісячного платежу становить 325 гривень. Пунктом 4.8 зазначеного договору, банк нараховує проценти на суму технічного овердрафту за фіксованою ставкою 29,99%\~ ( а. с. 74 ). У зв`язку з невиконанням договірних зобов`язань з боку [PERSON] на тіло кредиту, яка складала на час укладання вищевказаного договору у сумі 5000 гривень відповідачем нараховувалися проценти, відсотки та комісія, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою ( а. с. 77 ). Однак, встановлено, що позивач [PERSON] спочатку виконував взяті на себе зобов`язання та сплачував розмір щомісячного платежу в сумі 325 гривень у відповідності до умов договору № 28336/0005 XSGF від 15.03.2013 року про відкриття банківського ( карткового ) рахунку. Сплата грошових коштів позивачем підтверджується наданими представником позивача в судовому засіданні 02.12.2019 року копіями квитанцій ( шість ), з яких вбачається, що [PERSON] сплачував розмір щомісячного платежу в сумі 325 гривень у відповідності до умов договору ( п`ять квитанцій ), одна квитанція про сплату на суму 430 гривень ( а. с. 96 ). Отже, загальна сума зазначених платежів складає 2055 гривень. Однак, зазначені платежі не були враховані з боку відповідача, відповідач продовжував нараховувати проценти, відсотки та комісію на тіло кредиту у розмірі 5000 гривень, як на розмір кредитного ліміту, який становив на час укладання договору № 28336/0005 XSGF від 15.03.2013 року та в подальшому направив пакет документів до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Отже, позивач заперечував про те, що на час вчинення виконавчого напису була безспірна заборгованість. При цьому, відповідач в судові засідання жодного разу не з`явився, та з боку відповідача не було надано жодного належного та допустимого доказу наявності безспірності заборгованості позивача. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ст. 263 ЦП України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 768,40 грн., понесення яких документально підтверджується ( а. с. 5 ). Одночасно, суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved