Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що вироком Катеринопільського районного суду від 01.07.2014 року [PERSON] визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. [PERSON] визнана винною в тому, що 01.05.2014 року близько 01 години в с. Залізнячка Катеринопілського району Черкаської області, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння знаходячись в будинку власного домоволодіння, яке розташоване по вул. Пархоменка, 6, с. Залізнячка, Катеринопільського району Черкаської області вчинивши сварку зі своїм чоловіком [PERSON], який перебував на ліжку умисно нанесла останньому три удари ножем в область правого підреберя. Після того як [PERSON] повернувся на спину нанесла йому ще один удар ножем у праву сторону грудної клітки. Таким чином, [PERSON] заподіяла [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді трьох проникаючих ран в праву плавральну порожнину та однієї непроникаючої в праву плевральну порожнину рани, в ділянку грудної клітини справа, які згідно висновку рслерта № 99 від 19.05.2014 по ступеню тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. У звязку із отриманими тілесними ушкодженнями, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у Катеринопілській ЦРЛ в хірурнічному відділенні з 01.05.2014 року по 13.05.2014 року. Прокурор в судовому засіданні наполягав на позовних вимогах та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник Катеринопільської ЦРЛ в судовому засіданні змінені позовні вимоги прокурора підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні змінені позовні вимоги прокурора визнає в повному обсязі та не заперечує проти їхнього задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам\~фізичної\~або\~юридичної особи, а також шкода, завдана\~майну\~фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1\~статті 1206 ЦК України\~передбачено обов'язок особи, яка вчинила злочин, відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання. Відповідно до п. 3\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 липня 1995 року № 11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат"\~питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінерту Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Як вбачається з довідки від 21.12.2015 року № 492 Катеринопільської центральної районної лікарні хворим [PERSON] проведено у відділенні районної лікарні 12 ліжко-днів. Ліжко-день у травні місяці 2014 року склав 302 грн. 19 коп. Тобто, загальна вартість перебування у лікарні [PERSON] складає 3626 грн. 28 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи визнання позову відповідачем та оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про повну обґрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для їх задоволення, оскільки наведені докази позивача не викликають сумнівів у їх правильності, тому суд дійшов висновку, що змінені позовні вимоги підлягають до задоволення. Окрім того, з відповідача, на підставі ч. 3\~ст. 88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір, на користь держави в сумі 229 грн. 40 коп., від сплати якого прокурор був звільнений відповідно до закону. Враховуючи викладене,

Outcome: approved