Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач - ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" звернувся з позовом про стягнення заборгованості у розмірі 5 610,00 грн. з відповідача - [PERSON]. Позовні вимоги мотивовані наступним. 02.12.2013 року між сторонами був укладений договір позики № 554845119 на суму 2000,00 грн. зі сплатою відсотків та комісії строком на 13 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника (банківська картка [NUMBER]). Відповідно до умов договору, позичальник зобов'язувався повернути позику, сплатити проценти за користування позикою 2% в день від суми позики за кожний день користування позикою, а також комісію за обслуговування договору позики у розмірі 40,00 грн. 16.12.2013 року термін платежу за договором закінчився, а відповідач не виконав свої зобов'язання по договору, а саме - не повернув позику, не сплатив проценти та комісію. Станом на 02.09.2014 року заборгованість за договором позики складається з наступних складових: сума позики - 2000,00 грн.; проценти за користування позикою - 3470,00 грн., штраф - 100,00 грн. та комісія за обслуговування договору позики - 40,00 грн. Згідно п. 7.5. Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», за несвоєчасне повернення суми позики і сплати процентів за користування позикою позичальник сплачує товариству штраф у розмірі 100,00 грн. та 3% від суми несвоєчасно повернутої в строк позики та несвоєчасно сплачених процентів за користування позикою за кожний день прострочення, починаючи з наступного дня після терміну платежу до дати повернення позики та сплати процентів за користування позикою в повному обсязі (включно), але не більше 60 днів прострочки. Позивач зазначає, що у відповідності до умов розділу 3 Правил, відповідач акцептував оферту, здійснивши дії спрямовані на укладення договору позики і настання юридичних прав та обов'язків, у тому числі: заповнюючи заявку на сайті товариства, зазначив інформацію щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої бажав отримати позику (номер банківської картки, строк дії). 03.12.2013 року позивач перерахував грошові кошти у сумі 2000,00 грн. на банківський рахунок позичальника ([NUMBER]), зазначений в заявці, що підтверджується платіжним дорученням, яке засвідчує факт передачі грошових коштів від позивача відповідачу і факт укладення між ними договору позики у формі електронного документу. З урахуванням наведених обставин, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у загальній суми 5610,00 грн., а також відшкодувати за рахунок відповідача понесені ним судові витрати на сплату судового збору. Представник позивача, направивши до суду письмову заяву про підтримання ним позовних вимог, просив розглянути справу у відсутність свого представника, задовольнити позов, у випадку неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання не з'явився, про час та місце судових засідань у справі розгляду справи вважається повідомленим належним чином, - згідно вимог ст. 74 ЦПК України. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи, на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02.12.2013 року між сторонами укладений договір позики № 554845119 на суму 2000,00 грн. зі сплатою відсотків та комісії строком на 13 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника (банківська картка [NUMBER]) (а.с. 6-11). Відповідно до умов договору, позичальник зобов'язувався повернути позику, сплатити проценти за користування позикою 2% в день від суми позики за кожний день користування позикою, а також комісію за обслуговування договору позики у розмірі 40,00 грн. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст.ст. 5, 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов'язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно п. 7.5. Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», за несвоєчасне повернення суми позики і сплати процентів за користування позикою позичальник сплачує товариству штраф у розмірі 100,00 грн. та 3% від суми несвоєчасно повернутої в строк позики та несвоєчасно сплачених процентів за користування позикою за кожний день прострочення, починаючи з наступного дня після терміну платежу до дати повернення позики та сплати процентів за користування позикою в повному обсязі (включно), але не більше 60 днів прострочки. 03.12.2013 року позивач перерахував грошові кошти у сумі 2000,00 грн. на банківський рахунок позичальника (карта [NUMBER]), зазначений в заявці, що підтверджується платіжним дорученням №48 від 03.12.2013 року. Як вбачається із позовної заяви і не спростовано відповідачем, зобов'язання за договором відповідачем не виконані. Станом на 02.09.2014 року наявна заборгованість на загальну суму - 5 610,00 грн., яка складається з: - 2 000,00 грн. - сума позики; - 3 470,00 грн. - проценти за користування позикою; - 100,00 грн. - штраф; - 40,00 грн. - комісія за обслуговування договору позики. Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, як і відсутні докази належного виконання ним договору позики. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки відповідач порушив зобов'язання, встановлені договором, доказів своєчасної та повної оплати заборгованості за договором не надав, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved