Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

У грудні 2020 року до Оріхівського районного суду Запорізької області за підсудністю з Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІН-ТАЙМ» про стягнення 1354,00 грн. заборгованості за договором перевезення та пені в розмірі 6458,58 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що на підставі публічного договору з відповідачем позивач уклала з ним одноразовий договір, за яким відповідач зобов`язався доставити певні матеріальні об`єкти до пункту призначення та передати їх одержувачеві у визначеному відділенні ТОВ «ІН-ТАЙМ», а також надати додаткові послуги, а саме отримати від одержувача плату за доставлений вантаж та передати цю плату позивачу, як відправнику. Зокрема, за деклараціями № 3007367874 від 07.02.2020 року, №3007461062 від 18.02.2020 року, №3007531936 від 25.02.2020 року відповідач повинен був отримати від одержувачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] наложені платежі у розмірі 400,00 грн., 504,00 грн., 450,00 грн. відповідно та передати їх позивачу, однак цього не зробив. У зв`язку із зазначеним позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх прав шляхом стягнення з відповідача вказаної суми та пені. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2020 року цивільна справа за позовом [PERSON] передана за підсудністю до Оріхівського районного суду Запорізької області. Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 17.12.2020 року відкрито провадження за позовною заявою [PERSON] за правилами спрощеного провадження та призначено судове засідання у справі на 18.01.2021 року. Судове засідання 18.01.2021 року було відкладене у зв`язку із неявкою відповідача. В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, заяв з процесуальних питань також не надав, що в сукупності відповідно до ст. 280 ЦПК України є підставою для заочного розгляду справи, про що 18.02.2021 року була постановлена відповідна ухвала. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалося. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та\~обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст.76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі публічного договору з ТОВ «ІН-ТАЙМ»,\~07.02.2020 року позивач відправила одержувачу [PERSON] меблі, сантехніку (інше) вагою 4,50 кг з умовою післяплати в розмірі 400,00 грн., що підтверджується декларацією № 3007367874, відповідно до якої відповідач взяв на себе обов`язок передати вантаж після його оплати та гроші перерахувати відправнику у вигляді видачі готівкових коштів у вказаному розмірі. На підставі публічного договору з ТОВ «ІН-ТАЙМ»,\~18.02.2020 року позивач відправила одержувачу [PERSON] джерела світла (лампа, світлодіод) вагою 2,00 кг з умовою післяплати в розмірі 504,00 грн., що підтверджується декларацією № 3007461062, відповідно до якої відповідач взяв на себе обов`язок передати вантаж після його оплати та гроші перерахувати відправнику у вигляді видачі готівкових коштів у вказаному розмірі. На підставі публічного договору з ТОВ «ІН-ТАЙМ»,\~25.02.2020 року позивач відправила одержувачу [PERSON] меблі, сантехніку (інше) вагою 5,50 кг з умовою післяплати в розмірі 450,00 грн., що підтверджується декларацією № 3007531936, відповідно до якої відповідач взяв на себе обов`язок передати вантаж після його оплати та гроші перерахувати відправнику у вигляді видачі готівкових коштів у вказаному розмірі. Доказів виконання вказаного обов`язку відповідач суду не надав. Відповідно до ч. 1\~ ст.909 ЦК України\~за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Нормами ст. 924 ЦК України передбачено, зокрема, що перевізник відповідає за збереження вантажу з моменту прийняття до перевезення й видачі одержувачеві, у разі порушення зобов`язань, що випливають з договору перевезення, сторони згідно зі ст. 920 ЦК України несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, іншими законами України, транспортними кодексами (статутами). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки судом встановлено, що невиконання договору про надання послуг з організації перевезення відправлення сталося з вини відповідача, суд покладає на нього обов`язки з відшкодування завданих збитків. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач істотно порушив умови договору, ним належним чином не було виконано взятих на себе зобов`язань, грошові кошти в розмірі 1354,00 грн. позивачеві не сплатив. Стаття 920\~ЦК України встановлює, що у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами). Відповідно до ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. ТОВ «ІН-ТАЙМ» не виплатило вчасно позивачу кошти в розмірі 1354,00 грн., таким чином у відповідача виникло зобов`язання сплатити пеню у розмірі 3 % від загальної вартості замовлення (суми післяплати) за кожний день прострочення. Позивачем здійснено розрахунок пені відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», з яким погоджується суд, а тому з ТОВ "ІН-ТАЙМ" на користь позивача підлягає до стягнення пеня за період з 13.03.2020 року по 18.08.2020 року в розмірі 6458,58 грн. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, доведеними та вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про відшкодування збитків в порядку Закону України «Про захист прав споживачів», судовий збір в розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved