Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

Представник КНП ХОР «ОКПЛ №3» звернувся до Московського районного суду з заявою про продовження примусової госпіталізації відносно [PERSON] ,\~ [INFO] на підставі\~ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу». В заяві заявник зазначив, що [PERSON] ,\~ [INFO] направлений на госпіталізацію лікарем-психіатром ПНД №3 [PERSON] . Відповідно до акту психіатричного огляду комісії лікарів - психіатрів у хворого встановлений діагноз - важкий психічний розлад у формі деменції змішаного типу. Внаслідок захворювання хворий має потребу в примусовому лікуванні в умовах психіатричного стаціонару. Представник КНП ХОР ОКПЛ № 3 у судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити. Прокурор в судовому засіданні заяву КНП ХОР ОКПЛ № 3 підтримав та вважав за доцільне задовольнити. Заінтересована особа та захисник проти задоволення заяви не заперечували. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 25.04.2019 року [PERSON] госпіталізований в КНП ХОР «ОКПЛ №3». Рішеннями Московського районного суду м.Харкова від 26.04.2019 року [PERSON] ,\~ [INFO] , госпіталізовий в примусовому порядку в умовах психіатричного стаціонару КЗОЗ "ХОКПЛ №3". Відповідно до акту психіатричного огляду від 18.10.2019 року у госпіталізованого хворого встановлений діагноз - важкий психічний розлад у формі деменції змішаного типу. Відповідно до ч.3\~ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених\~статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров`я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. Згідно\~ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно\~ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу», перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Згідно ч. 2-5\~ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу», виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за можливе продовжити у відношенні [PERSON] примусову госпіталізацію, оскільки встановлені факти свідчать про те, що хворий потребує подальшого лікування . На підставі викладеного та

Outcome: approved