Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Позивач орган опіки і піклування виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області 21.07.2014 року звернувся до суду з цим позовом і вказав, що відповідач [PERSON], є матір'ю малолітніх: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відомості про батька дітей в свідоцтві про народження внесені відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного Кодексу України, а саме за вказівкою матері. Заочним рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12.09.2013 року у відповідача [PERSON] було відібрано без позбавлення її батьківських прав двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON]. [INFO]. Основною причиною вилучення малолітніх [PERSON] і [PERSON] було неналежне виконання відповідачем батьківських обов'язків, що призвело до тривалого жорстокого поводження щодо дітей у сімейному оточенні [PERSON]. Після чого, відповідно до рішення виконавчого комітету Жмеринської міської ради від 05.12.2013 року №308 та розпорядження голови Літинської районної державної адміністрації від 12.12.2013 року №447, - малолітніх [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] направлено на виховання і спільне проживання у дитячий будинок сімейного типу, що розташований в [ADDRESS], до громадян України [PERSON] та [PERSON]. Також органом опіки і піклування виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області двічі на адресу відповідача [PERSON] надсилались листи з проханням з'явитись до служби у справах дітей Жмеринської міської ради, з приводу з'ясування подальшої долі малолітніх дітей та можливості повернення дітей на виховання [PERSON], однак жодного разу вона не з'явилась на виклики. Відповідач [PERSON] не піклується про своїх малолітніх дітей і це змусило позивача звернутися до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В судове засідання представник органу опіки і піклування виконавчого комітету Жмеринської міської ради Церковна Н.Л. не з'явилась, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримавши позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представники третьої особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Жмеринського міського центру соціальних служб для сім'ї та молоді [PERSON] в судове засідання не з'явилась але надала суду заяву про те, що повністю підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу без її участі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Прокурор Жмеринської міжрайонної прокуратури Тарадай Л.О. в судове засідання не з'явилась але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримавши позовні вимоги в повному обсязі, у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить направлення судової повістки за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі відсутності осіб які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст.197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічного звукозаписувального засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Згідно з ст.224 ч.1 ЦПК України - у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України - батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачені обов'язки батьків, що полягають у вихованні дитини в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуванні про здоров'я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпеченні здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя, повазі до дитини. Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона, згідно ст.10 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], є матір'ю малолітніх: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] і [NUMBER] виданих 09.12.2013 року (повторно) відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Жмеринському району реєстраційної служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області (а.с.5-6). Відомості про батька дітей в свідоцтві про народження внесені відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного Кодексу України, відповідно до повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 22.05.2013 року №00012197143 і №00012197059 (а.с.7-10). Відповідно до повідомленням Жмеринського РВ УМВС України у Вінницькій області від 07.05.2013 року №6140 в реанімаційне відділення Жмеринської ЦРЛ 04.05.2013 року було госпіталізовано малолітнього [PERSON], [INFO] після чого працівниками міліції з тілесними ушкодженнями був доставлений [PERSON], [INFO] на обстеження в дитяче відділення. Малолітні проживають разом з матір'ю [PERSON] та її співмешканцем [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Зі слів [PERSON], на протязі декількох місяців він наносив тілесні ушкодження малолітнім [PERSON] та [PERSON], за те що вони його не слухались (а.с.17). Заочним рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12.09.2013 року у відповідача [PERSON] було відібрано без позбавлення її батьківських прав двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON]. [INFO]. Основною причиною вилучення малолітніх [PERSON] і [PERSON] було неналежне виконання відповідачем батьківських обов'язків, що призвело до тривалого жорстокого поводження щодо дітей у сімейному оточенні [PERSON] (а.с.14-16). Відповідно до рішення виконавчого комітету Жмеринської міської ради від 05.12.2013 року №308 (а.с.18) та розпорядження голови Літинської районної державної адміністрації від 12.12.2013 року №447 (а.с.19-20), - малолітніх [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] направлено на виховання і спільне проживання у дитячий будинок сімейного типу, що розташований в [ADDRESS], до громадян України [PERSON] та [PERSON]. Також органом опіки і піклування виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області двічі на адресу відповідача [PERSON] надсилались листи з проханням з'явитись до служби у справах дітей Жмеринської міської ради, з приводу з'ясування подальшої долі малолітніх дітей та можливості повернення дітей на виховання [PERSON], однак жодного разу вона не з'явилась на виклики (а.с.21-22), що вказує на байдужість відповідача до подальшої долі її дітей. Відповідно до витягу з протоколу №8 засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Жмеринської міської ради від 11.06.2014 року було винесене питання щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] і [PERSON] та встановлено, що відповідач не створила для дітей безпечні умови проживання, не працевлаштувалась, протягом поточного року жодного разу не поцікавилась умовами проживання дітей, не робила спроб побачитись з ними, та не прагне повернути їх, щоб проживати з ними однією сім'єю (а.с.23). Згідно з висновком Жмеринського міського центр соціальних служб для сім'ї та молоді "Про доцільність повернення громадянці [PERSON] малолітніх дітей [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]" №251 від 10.06.2014 р. Відповідач не створила належних умов для проживання, виховання і розвитку своїх дітей, не зверталася до служби у справах дітей Жмеринської міської ради чи до Жмеринського міського центр соціальних служб для сім'ї та молоді з приводу повернення дітей у свою сім'ю (а.с.12-13). На підставі висновку №02-5/10-1377 від 19.06.2014 року орган опіки та піклування Жмеринської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.25-26). Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За таких обставин, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] вихованням дітей не займається, жодним чином не забезпечує їх утримання, належний розвиток, чим свідомо уникає виконання своїх батьківських обов'язків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому [PERSON] має бути позбавлена батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Статтею 169 СК України надано право матері, яка позбавлена батьківських прав, на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, про що суд роз'яснив відповідачці. Оскільки позивач - орган опіки і піклування виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області був звільнений від сплати судового збору при поданні позову, то у відповідності до вимог, передбачених ст.88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved