Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України (надалі МТСБУ) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення сплаченої суми страхового відшкодування. Позов обґрунтовано тим, що 02.09.2019 року о 09 год. 45 хв. на перехресті пр.Миру та вул. Казанцева у Центральному районі м. Маріуполя Донецької області, сталося дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: «АЗЛК 2141», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] та «ВАЗ 21093», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 27.09.2019 року відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121, ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про ДТП від 03.09.2019 року та заявою про виплату страхового відшкодування від 15.10.2019 року. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 27947,06 грн. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає: 29547, 06 грн. Позивач відшкодував відповідачу завдані збитки внаслідок ДТП у розмірі 27947,06 грн., а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1600 грн. Таким чином, особою відповідальною за завдані потерпілому збитки, у даному випадку є відповідач. На підставі чого, з метою захисту своїх прав та інтересів вимушені звернутись до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на їх користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 29547,06 грн. та судові витрати пов`язані з оплатою судового збору. Ухвалою судді від 31.03.2021 року у справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження, без виклику сторін, копії якої направлені учасникам справи. Учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, яким одночасно роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі від 31.03.2021 року та копія позовної заяви з додатками надсилалася судом на адресу відповідача. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками повернулись на адресу суду з неврученням під час доставки з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». В розумінні ч. 1 ст. 131 ЦПК України судові повістки на ім`я відповідача вважаються доставленою. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину не вчинення ним своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями частини восьмої статті 178 вказаного Кодексу. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощено позовного провадження від сторін не надходило. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснюється. У відповідності до ст. 280 ч.1 п.4 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення по справі на підставі наявних у ній доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у відповідності до вимог ст.89 ЦПК України, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 02.09.2019 року о 09 год. 45 хв. на перехресті пр. Миру та вул. Казанцева у Центральному районі м. Маріуполя Донецької області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів АЗЛК 2141», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] та «ВАЗ 21093», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 27.039.2019 водія [PERSON] визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.4). Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, в результаті даної ДТП, з вини водія [PERSON] був пошкоджений автомобіль «ВАЗ 21093», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була забезпечена договором ОСЦПВВНТЗ АО/0054061, страховик ПрАТ СК «Українська пожежно-страхова компанія» (а.с. № 7). На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору ОСЦПВ, що підтверджується відомостями Централізованої бази даних з офіційного інтернет-сайту МТСБУ. (а.с.27). Згідно висновку про вартість відновлюваного ремонту колісного транспортного засобу, зазначеного у звіті №204 від 12.10.2019 року, вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників пошкодженого колісного транспортного засобу - легкового автомобіля «ВАЗ 21093», державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2006 року випуску складає 25947,06 грн., без ПДВ. (а.с.12-23). Завдана шкода особисто винуватцем ДТП потерпілому відшкодована не була. У зв`язку з чим власник пошкодженого автомобіля [PERSON] з метою отримання страхового відшкодування, звернувся до МТСБУ з відповідною заявою. У зв`язку з настанням події, передбаченої ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розглянувши заяву власника пошкодженого автомобіля, МТСБУ було прийнято рішення про відшкодування шкоди та виплачено власнику автомобіля «ВАЗ 21093», державний реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] грошові кошти в розмірі 27947,06 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1155553 від 28.11.2019 (а.с. №25-26,28). Також сплачено витрати за послуги аварійного комісара у розмірі 1600 грн. (а.с. № 29). Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до п. «а» ч. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Така оцінка проводиться в порядку, передбаченому «Методикою товарознавчою експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092. Тому, для вирішення питання щодо розміру фактично заподіяної позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди, суд приймає до уваги звіт про оцінку №204від 12.10.2019 року по визначенню вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу. Згідно ч. 1 та 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Як вказує ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Відповідно п. 1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, та здійснило виплату в розмірі 27947,06 грн. потерпілій особі - [PERSON] . Отже, відповідно до ст.1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону після проведення виплати потерпілій особі у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача в розмірі понесених витрат, що складає 27947,06 грн., а також витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 1600 грн., сплата яких підтверджується платіжним дорученням (а.с. № 28-30). Як зазначено в правовій позиції, висловленої ВСУ у справі №6-2188цс16 від 16.11.2016: «Згідно зі статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 цього Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність». Таким чином, до позивача, як до страховика, що виплатив страхове відшкодування в межах сплаченої суми в розмірі 27947,06 грн., а також витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 1600 грн., перейшло право вимоги, яке [PERSON] , на підставі ст.ст. 1187, 1188 ЦК України, мав би до відповідача [PERSON] , а відтак, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог МТСБУ до [PERSON] про стягнення сплаченої суми страхового відшкодування, а отже позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням задоволення позовних вимог у повному обсязі, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved