Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Представник позивачів за довіреністю [PERSON] звернувся в інтересах позивачів до суду з позовом до Павлівської сільської ради Генічеського району Херсонської області про визнання права власності на майно згідно майнових сертифікатів, які останні отримали під час розпаювання майна ПСП «Родина». Свої позовні вимоги представник позивачів обґрунтовує тим, що в процесі паювання та виділення паїв із колективного майна підприємства, позивачам на підставі рішення комісії підприємства було передано будівлю складу енергетиків, яка розташована в с. Павлівка Генічеського район Херсонської області. Починаючи з часу виділення вказаної будівлі позивачі продовжують користуватися вказаним майном до цього часу. Разом з тим, як вбачається з позовної заяви наявні у позивачів свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП без відмітки про виділення майна в натурі, перешкоджає власникам в реалізації їхнього права щодо належної реєстрації права власності, оскільки порушено порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, який було врегульовано наказом Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001 року за №62. У звязку з означеним звернулися до суду за захистом свого порушеного права в порядку ст.. 16 ЦК України. В судовому засіданні представник позивачів за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача Павлівської сільської ради Генічеського району Херсонської області, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав повністю. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції Херсонської області також будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, при розгляді справи покладається на розсуд суду. Вислухавши пояснення представника позивачів, вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення виходячи з наступного. Згідно протоколу загальних зборів громадян-співвласників земельних і майнових паїв ПСП «Родина» та комісії по розпаюванню майна підприємства від 20.04.2002 року вирішено передати майно а саме склад енергетиків, що розташований в с. Павлівка Генічеського району Херсонської області [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Дане майно виділено позивачам як власникам прав на майнові паї в загальній сумі 49436 грн. згідно протоколу загальних зборів громадян-співвласників майна реорганізованого КСП «Родина». Право на майнові паї позивачів підтверджується майновими сертифікатами серії ХО-VІІ №006450, ХО-VІІ №006421, ХО-VІІ №006301, ХО-VІІ №006175, ХО-VІІ №006037 на загальну суму 49436 грн. Відповідно до рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №25222803 від 12.10.2015 року, державним реєстратором прав на нерухоме майно відмовлено у державні реєстрації права власності на склад енергетиків, розташований в с. Павлівка Генічеського району Херсонської області з підстав відсутності відмітки про виділення майна в натурі та відсутності акту приймання-передачі майна. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру, діяльність ПСП «Родина» припинена про що здійснено запис №14871280000000362 від 05 січня 2006 року. За таких обставин позивачі як власники майна, не маючи належних для його реєстрації правовстановлюючих документів, обґрунтовано звернувся до суду з даним позовом. Згідно ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство» позивачі мають право на пай натурою грішми або цінними паперами, тобто на виділення майна в натурі. Відповідно до п. 8 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого Наказом МАП України 14.03.2001 року кожен із співвласників має право отримати свій пай у натурі індивідуально. Згідно п. 9 даного Порядку виділення із складу пайового фонду майна в натурі окремим співвласникам здійснюється за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань на підставі рішення загальних зборів. Як вбачається з матеріалів справи, даний порядок було дотримано. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно ст. 19 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є: державний акт про право власності на земельну ділянку; нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, довічного утримання, дарування, міни земельної ділянки або іншого нерухомого майна;\~договір про приватизацію майна державних підприємств; договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований на біржі в установленому порядку; нотаріально посвідчений договір про поділ, перерозподіл, об'єднання нерухомого майна;\~свідоцтво про право на спадщину; свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя; свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів;\~свідоцтво про право власності на будівлю (частину будівлі), споруду; рішення суду про право власності на об'єкт незавершеного будівництва; акти прийому нерухомого майна до експлуатації; договори про іпотеку, оренду строком більше одного року, інші визначені законом документи щодо речових прав на нерухоме майно;рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, що набрали законної сили;\~інші акти органів державної влади або органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством є, зокрема, його визнання. Відповідно до ч.5п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009року "Про судове рішення у цивільній справі" у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Отже, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі, оскільки вимоги позивачів є обґрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав та інтересів сторін чи інших осіб. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved