Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач ТОВ „ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві зазначив, що 03.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений споживчий кредитний договір № [NUMBER], згідно з яким позичальнику було надано кредит в сумі 24 614 грн., з кінцевим строком погашення до 03 грудня 201 6 року зі сплатою 0,01 % річних за користування кредитними коштами. Відповідно до п. 1.4.2. Договору сума отриманого Кредиту погашається позичальником щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в Графіку платежів. 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за договором № [NUMBER], укладеним з відповідачем. Однак відповідач порушив виконання своїх зобовязань в частині погашення кредиту, станом на 25.08.2015 року залишок заборгованості за кредитом складає 24 614 грн., відсотки за користування кредитом 2 грн. 36 коп., комісія за РО 9 243 грн. 17 коп., а загалом 33 859 грн. 53 коп. Оскільки відповідач добровільно не погашає суму боргу, позивач звернувся до суду та просить достроково стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в розмірі 33 859 грн. 53 коп., та судовий збір в розмірі 1218 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду представник позивача надав клопотання про можливість розгляду справи у його відсутність, та зазначив, що позовні вимоги підтримує і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час, дату та місце розгляду цивільної справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується що підтверджується оголошеннями в газеті Рідне Прибужжя. Про причини неявки суд не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність не надходило. Згідно з ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що у справі можливо ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 03.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений споживчий кредитний договір № [NUMBER], згідно з яким позичальнику було надано кредит в сумі 24 614 грн., з кінцевим строком погашення до 03 грудня 2016 року зі сплатою 0,01 % річних за користування кредитними коштами. /а.с.4-6/. Відповідно до п. 1.4.2. Договору сума отриманого Кредиту погашається позичальником щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в Графіку платежів. 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за договором № [NUMBER], укладеним з відповідачем. /а.с. 22-28/. Як встановлено в судовому засіданні укладений договір № [NUMBER] від 03 грудня 2013 року не скасований, не оскаржений і є чинним. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідач всупереч вимогам кредитного договору № [NUMBER] від 03 грудня 2013 року (у подальшому „Договору) порушив виконання своїх зобов`язань в частині погашення кредиту. Станом на 25.08.2015 року залишок заборгованості за кредитом складає 24 614 грн., відсотки за користування кредитом 2 грн. 36 коп., комісія за РО 9 243 грн. 17 коп., а загалом 33 859 грн. 53 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором /а.с.13/. Відповідно до п. 1.5.4. Договору в разі порушення Позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань за кредитним договором Суд вважає, що відповідачем [PERSON] всупереч вимогам "Договору" безпідставно не сплачується заборгованість по кредитному договору. Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Оскільки відповідачка в добровільному порядку не бажає погасити заборгованість по кредитному договору, то вказана заборгованість підлягає достроковому стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з вимог цієї статті, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 1218 грн., розмір яких підтверджено платіжним дорученням /а.с.-1/. На підставі викладеного,

Outcome: approved