Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач - ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся з позовними вимогами до відповідача - [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 31 085, 23 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що, відповідно до укладеного Договору № б/н від 31.01.2006 року відповідач отримав кредит у розмірі 9 800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановленні однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою складає між ним та банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Згідно п.3.2, 3.3. Умов та Правил надання банківських послуг банк має право змінити кредитний ліміт в бік збільшення чи зменшення, а підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості умов договору, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. В статті 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором - 5000, 00 грн. згідно з заявою відповідача від 31.01.2006р., а згодом встановивши кредитний ліміт на платіжну картку в розмірі 9 800,00 грн. Відповідно до п. 6.5 Умов надання банківських послуг позивальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 6.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач повернув кредит частково, не повернувши весь отриманий кредит, а також не сплатила проценти за користування кредитом, внаслідок чого утворилася заборгованість за договором. Оскільки в порушення умов договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, станом на 13.01.2014р. утворилася заборгованість по тілу кредиту - 4061, 66 грн., по процентам - 25067, 13 грн., вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку. На підставі п. 8.6 Умов надання банківських послуг позивач просить стягнути з відповідача також штраф, який складається з фіксованої частини - 500, 00 грн. та процентної складової - 1456, 44 грн. і вирішити питання про стягнення з відповідача судових витрат. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову з підстав попущення позивачем строку позовної давності, про що надали письмову заяву. Відповідач [PERSON] пояснила, що на прохання свого колишнього чоловіка дійсно 31.01.2006р. за власною заявою отримала в ПАТ КБ «Приватбанк» картку з кредитним лімітом у 5000, 00 грн., з отриманих 5000, 00 грн. грошових коштів в кредит повернула банку близько 400, 00 грн., проте, домовилася з чоловіком про те, що він належним чином сплатить різницю та проценти. З того часу до банку вона не зверталася, будучи впевненою в тому, що у неї жодних зобов'язань перед банком немає, а про борг дізналася, отримавши позовну заяву. Вважає, що банк мав протягом встановленого законом строку позовної давності звернутися до неї з вимогою про погашення процентів за користування кредитними коштами, які могли б бути в рази меншими. Крім того, відповідач просила звернути увагу на те, що банком безпідставно змінений кредитний ліміт з 5000, 00 грн. до 9800, 00 грн. і нарахування заборгованості по процентам мало б відбуватися з суми 5000, 00 грн. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Судом встановлено, що згідно з заявою від 31.01.2006 року відповідач отримала кредит у розмірі 5 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку VISA зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 6). Договір складається з заяви позичальника, Умов і правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач погодилася з тим, що її письмова заява від 31.01.2006 року, разом з Умовами і правилами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою складає Договір про надання банківських послуг, про що свідчить її підпис. Згідно статей 256, 527, 530, ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У порушення умов кредитного договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Згідно з розрахунком заборгованості станом на 13.01.2014р., що не спростовується і відповідачем, у 2006 році вона здійснила два платежі в рахунок погашення кредиту, які були зараховані в оплату процентів за користування кредитними коштами та в рахунок погашення тіла кредиту (а.с. 4). Згідно з п. 9.12 Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 9), договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. Згідно з п. 6.3., 6.4 Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 8), клієнт зобов'язаний отримати виписку про стан свого карткового рахунку та про проведені операції по рахунку та у випадку незгоди зі змінами Правил та/або тарифів надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити наявну перед банком заборгованість. Відповідач не заперечує, що до банку з заявою про розірвання договору не зверталася. Отже, є обґрунтованими доводи представника позивача про те, що договір є чинний. У зв'язку з порушеннями зобов'язань відповідача за договором, станом на 13.01.2014 року, відповідно до наявного у справі розрахунку заборгованості, відповідач має заборгованість у сумі 31085, 23 грн., яка складається з наступного: - 4061, 66 грн. - заборгованість за кредитом; - 25067, 13 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; Також, банком нарахований штраф відповідно до п. 8.6 Умов і правил банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1456, 44 грн. - штраф (процентна складова). Наданим суду розрахунком заборгованості спростовується акт нарахування банком процентів за користування кредитними коштами в сумі збільшеного банком кредитного ліміту на картку відповідачки, а правомірність самостійного збільшення позивачем кредитного ліміту до 9800, 00 грн. підтверджується Умовами і правилами надання банківських послуг, які становлять невід'ємну частину договору. Так, згідно з п.п. 3.2, 3.3. Умов та правил надання банківських послгу, клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банк, і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Оскільки відповідач порушив зобов'язання, встановлені договором, доказів своєчасної та повної оплати заборгованості за кредитним договором в матеріалах справи немає, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав щодо задоволення позовних вимог банка про стягнення з відповідача наявної заборгованості. Доводи про застосування позовної давності, викладені відповідачем та її представником у заяві про застосування позовної давності (а.с. 26-28), суд оцінює критично з тих підстав, що укладений сторонами договір не передбачає чіткого графіку повернення тіла кредиту, процентів за його користування і до них не застосовуються положення ч. 5 ст. 261 ЦК України, яка встановлює перебіг позовної давності за зобов'язаннями з визначеним строком виконання. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 310, 85 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, вищезазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved