Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування звернулась з позовом в інтересах малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], вказавши, що мати дітей - відповідач [PERSON] не виконує своїх обов'язків по утриманню, вихованню неповнолітніх дітей, оскільки не створила їм належним матеріально-побутових умов проживання, у зв'язку з чим просить позбавити відповідачку батьківських прав щодо її дітей та передати їх органу опіки та піклування для вирішення їх подальшої долі, покласти на відповідача судові витрати на користь держави. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги повністю підтримала, пояснивши додатково, що в квартирі за адресою: [ADDRESS], де фактично мешкала [PERSON] разом з дітьми, також мешкають її мати [PERSON], яка була позбавлена батьківських прав щодо своїх дітей, а також періодично мешкають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Зазначена квартира перебуває у непридатному для проживання стані, оскільки є дуже брудною, зайнятою старими непридатними речами, водопостачання відсутнє. З цього приводу сусіди неодноразово скаржились, однак, будь-якого ефекту це не дало, мешканці квартири двері нікому не відчиняють, самі виходять на двір через вікно, до кварири можна потрапити лише за допомогою працівників міліції. Також представник позивача посилалась, що [PERSON] до того, як дітей помістили до державних закладів, отримувала державну допомогу на дітей як одинока мати та мала можливість створити їм належні умови проживання, їй неодноразово вказували на необхідність прибрати в квартирі або знайти інше житло, придатне для помешкання дітей, однак, вона нічого не зробила. Прокурор в судовому засіданні 09.09.2014 року позовні вимоги підтримала на заявлених позивачем підставах. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала, пояснила, що дійсно в квартирі, де зареєстровані вона та діти умови для проживання такі, як зазначив представник позивача, однак, після оголошення судом перерви вона працевлаштувалась та знайшла кімнату для проживання дітей, однак, фактично на цей час вона мешкає у подруги, договору оренду житлового приміщення не має, можливості органу опіки та піклування провести обстеження цього приміщення не надала. Також відповідач вказала, що до дітей ставиться добре, постійно їх відвідує та бажає брати участь у їх вихованні. При вивченні наданих сторонами доказів судом встановлено наступне. Відповідач [PERSON] є матір'ю трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що надані свідоцтва про народження (а.с. 11, 12, 13), відомості про батьків усіх дітей внесені відповідно до ст. 135 СК України. Відповідно до довідок від 06.10.2014 року на час розгляду справи [PERSON] з 12.06.2014 року працює машиністом конвеєра ПАТ «Запоріжнерудпром», її середній заробіток складає 2035 гривень на місяць. Як вбачається з довідок КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької міської ради від 04.01.2014 року та від 03.02.2014 року (а.с. 15), де перебувають малолітні [PERSON] та [PERSON], характеристики КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради, де знаходиться [PERSON], всі діти страждають на ряд захворювань, а малолітня [PERSON] також має і затримку психо-мовленнєвого розвитку. [PERSON]., 2003 року народження, до моменту потрапляння до центру реабілітації дітей, навчався у ЗОШ № 4 м. Запоріжжя. Відповідно до характеристики директора вказаного навчального закладу (а.с. 22 з обох сторін) під час перебування у ньому [PERSON] навчався незадовільно, мав неохайний вигляд, у нього не сформовані санітарно-гігієнічні навички. Відповідач [PERSON] не цікавилась його навчанням, розвитком та вихованням, не відвідувала батьківські збори та не спілкувалась з класним керівником. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 30.05.2014 року, характеристики МКП «Основаніє» від 10.02.2014 року (а.с. 17) в двокімнатній квартирі [ADDRESS], де зареєстрована відповідач разом з дітьми, постійно чи періодично мешкають семеро осіб, не враховуючи малолітніх дітей відповідача, а саме: [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Вказана квартира перебуває у антисанітарному стані, на підлозі ями та шар бруду, все завалено брудними речами та сміттям, меблі непридатні для використання, холодильник не працює, холодне та гаряче водопостачання, водовідведення відсутнє (відключене за борги), тощо. Як вбачається з характеристики МКП «Основаніє», а також актів обстеження житлово-побутових умов від 30.08.2013 року та від 30.01.2014 року, до подання позову до суду комісією у справах дітей неодноразово обстежувалось місце проживання відповідачки та її родини, при цьому протягом року будь-яких позитивних змін у стані квартири не відбулось. При вирішенні спору суд виходить з такого Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Як зазначено у ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" зазначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Стаття 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789 від 27.02.1991 року, вказує, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 27 Конвенції визнається право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Проаналізувавши вивчені по справі докази, заслухавши учасників провадження, враховуючи висновок органу опіки та піклування, суд дійшов висновку, що [PERSON] батьківські обов'язки належним чином не виконує, навіть мінімально необхідні побутові умови, необхідні для повноцінного фізичного та психологічного розвитку дітей, не створила, протягом тривалого часу при наявності такої можливості будь-яких позитивних змін в цьому напрямку не спостерігалось. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін [PERSON] має стабільний заробіток, а до недавнього часу також отримувала допомогу при народженні останньої дитини, а також як мати-одиначка державну допомогу на трьох дітей, однак, не враховуючи на наявність матеріальної можливості, проігнорувала численні звернення органу опіки та піклування щодо необхідності забезпечення належних умов проживання для дітей. Також судом враховується, що за клопотанням відповідачки судом оголошувалась перерва у слуханні справи з метою надання [PERSON]П. можливості знайти належне житло та надати органу опіки та піклування доступу для його обстеження, однак, відповідачка так цього і не зробила, що, на думку суду, свідчить про небажання вчинення нею активних дій для забезпечення дітям належних умов проживання. Все вищезазначене переконує суд у наявності підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved