Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою до Київської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Палагута Олександр Анатолійович, в якому просила визнати за нею право власності на житловий причіп моделі LORD 535, 1979 року випуску, № рами [NUMBER], у порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] року помер чоловік позивача - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відрилася спадщина на житловий причіп моделі LORD 535, 1979 року випуску, № рами [NUMBER]. Спадкоємцями після смерті [PERSON] стали його дружина, та позивач по справі [PERSON] та діти [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Діти померлого відмовилися від спадщини на користь позивача. Позивач звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Палагуги О.А. із заявою про прийняття спадщини, проте, постановою вказаного приватного нотаріуса їй було відмолено у вчиненні нотаріальної дії через те, що померлий [PERSON] за життя не зареєстрував даний житловий причіп відповідно до вимог чинного законодавства. Враховуючи викладене, Позивач звернулась до суду за захистом свого порушеного права шляхом визнання права власності за законом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з викладених у позові підстав. Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з'явився, проте надіслав на адресу свої письмові пояснення, в яких просив розглядати справу без участі свого представника, проти задоволення позову фактично не заперечував. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, проте надіслав заяву, в які просив розглядати справу без його участі. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва [PERSON]. від 14 липня 2017 року було відкрито провадження у даній цивільній справі. Відповідно до Розпорядження №01-08-830 від 13.11.2017 року у зв'язку зі звільненням судді [PERSON]. у відставку з 17.10.2017 року було здійснено повторний розподіл цивільної справи, та відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2017 року цивільну справу за позовом [PERSON] до Київської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Палагута Олександр Анатолійович про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом було передано до провадження судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року вказану справу було призначено до розгляду у судовому засіданні та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Палагути Олександра Анатолійовича спадкову справу №07/2016 заведену після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 січня 2018 року по справі було призначено загальне позовне провадження за участю сторін. Як відомо, з 15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актоів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції. Так, згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судоах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. В свою чергу, як передбачено ч. 2 ст. 19 та п.4 ч.2 ст. 187 ЦПК країни цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. З огляду на вищенаведені положення чинного процесуального законодавства, а також з урахуванням вимог ст.ст.19, 274-282 ЦПК України, у судовому засіданні, яке відбулося 22.01.2018 року було проведено підготовче судове засідання та справу призначено до розгляду по суті у загальному позовному провадженні за участю сторін за відсутності належним чином повідомленого відповідача та третьої особи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні письмові докази і спадкову справу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 13 ЦК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] про, що складено відповідний актовий запис №1586 від 28.09.2016 року, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Судом встановлено, що позивач [PERSON] є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 47). 19.11.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Палагутою О.А. на підставі заяви позивача [PERSON] було відкрито спадкову справу №07/2016 щодо майна померлого [INFO] року [PERSON]. Відповідно до ст. 66 Закону України "Про нотаріат" на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як вказано у ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1281 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Судом встановлено, що в матеріалах Спадкової справи №07/2016, яка була долучена до матеріалів цивільної справи містяться заяви дітей померлого, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідно до яких останні від прийняття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] відмовляються на користь його дружини [PERSON]. 15 травня 2017 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Палагута О.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та житловий причіп, однак, постановою вказаного приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Палагутою О.А. було відмолено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий причіп LORD 535, 1979 року випуску, номер рами [NUMBER], № рами [NUMBER], у зв'язку з тим, що спадкоємицею не був поданий правовстановлюючий документ (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу), який підтверджує право власності спадкодавця на житловий причіп. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. За умовами ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. З матеріалів справи встановлено, що померлому на підставі біржового договору (угоди) №37529 від 13.11.2008 належав транспортний засіб (житловий причіп), модель LORD 535, № рами [NUMBER], 1979 року випуску. Відповідно до Довідки Територіального сервісного центру №3243 Регіонального сервісного центу в Київській області, згідно наявних в підрозділі баз даних транспортний засіб LORD 535 (причіп житловий), № рами [NUMBER], випуску 1979 року за громадянином [PERSON] зареєстрованим не значиться. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до положень ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи, що судом достовірно встановлено, що власником спірного житлового причіпу LORD 535, 1979 року випуску, номер рами [NUMBER], № рами [NUMBER] був померлий [PERSON], тому відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач [PERSON] як єдиний спадкоємець за законом повинна успадкувати житловий причіп LORD 535, 1979 року випуску, номер рами [NUMBER], № рами [NUMBER]. З огляду на викладені обставини, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved