Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, в обґрунтування якого посилається на те, що від шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON] [INFO] . Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 20.01.2009 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка зазначила, що син перебуває на її утриманні. На даний час, в зв`язку з зростанням цін на споживчі товари та послуги, потреби на матеріальне утримання дитини зросли. Аліменти, що сплачуються відповідачем в розмірі 600 гривень на місяць, не покривають навіть елементарних витрат на утримання дитини, а вона одноосібно не має можливості забезпечити дитину усім необхідним. Крім того, з 08.07.2017 року законодавчо збільшено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим 50 % прожиткового мінімуму, що перевищує розмір аліментів, які сплачуються відповідачем. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач в добровільному порядку не погодився на збільшення розміру аліментів, позивачка в позовній заяві просила суд змінити розмір аліментів, що стягнуться з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , на підставі рішення Нетішинського міського суду від 20.01.2009 року та стягувати їх у розмірі 1/4 частки всіх видів їх заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи із дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Нетішинського міського суду від 23.09.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] пояснила, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання сина є меншим законодавчо визначеного мінімального розміру аліментів на одну дитину. Зміна способу стягнення аліментів сприятиме збільшенню розміру аліментів, які стягуватимуться з відповідача на користь позивачки. Розмір аліментів не буде меншим 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечив щодо збільшення розміру аліментів, що стягуються з нього на утримання сина [PERSON] до 2000 гривень на місяць. Представник відповідача - адвокат Андрієвський О.А. в судовому засіданні підтримав пояснення відповідача в частині часткового визнання позовних вимог. Пояснив, що відповідач на даний час не має постійного місця роботи, а тому доцільно буде збільшити розмір аліментів, що стягуються на утримання дитини до 2000 гривень, а не відраховувати їх у відсотковому відношенні до заробітку відповідача, який є нестабільним, що в свою чергу лише погіршить становище дитини щодо належного матеріального забезпечення з боку батька. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача, його представника, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши надані докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У разі зміни розміру аліментів вони будуть стягуватися від дня набрання рішенням суду законної сили, а не від дня пред`явлення позову. Згідно роз`яснень, викладених в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Виходячи з наведеного, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому зв`язку з погіршенням матеріального становища одержувача аліментів, покращенням матеріального становища платника, одержувач може подати до суду заяву про збільшення їх розміру. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.12.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області. Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 20.01.2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Судом об`єктивно встановлено, що після винесення рішення суду про стягнення аліментів у зв`язку із збільшенням вікових потреб дітей, зростанням цін та прожиткового мінімуму для дитини, витрати, які несе позивачка на утримання сина значно перевищують розмір сплачуваних відповідачем аліментів, в зв`язку з чим матеріальне становище отримувача аліментів погіршується. Водночас суд враховує те, що розмір стягуваних з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі по 600 гривень щомісячно є значно нижчим законодавчо визначеного мінімального розміру аліментів, який відповідно до приписів ч. 2 ст. 182 СК України не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Наведене є підставою для застосування положень ч.1 ст.192 СК України. При визначенні розміру аліментів суд повинен першочергово керуватися правами та інтересами дитини на належний рівень забезпечення життєво важливих потреб. Законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку не є орієнтиром для визначення суми аліментів на утримання дитини, але встановлений як нижня межа, порушення якої свідчитиме про порушення прав дитини. Крім того, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне та сімейне становище сторін, а також те, що стан здоров`я їх дитини не змінився, відповідач позов визнав частково в розмірі 2000 гривень. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що обоє батьків зобов`язані утримувати своїх дітей до повноліття, суд вважає за доцільне змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина, в розмірі 2000 гривень, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Враховуючи вищевикладене стягненню з відповідача в доход держави підлягають 768,40 гривень судового збору, від сплати якого позивача звільнена при зверненні до суду з позовом. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Згідно зі ст. 30 цього ж Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені, склад та розміри цих витрат, входить до предмета доказування у справі. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачкою долучено до позовної заяви квитанцію до прибуткового касового ордеру №37 від 06.09.2019 року, згідно якого адвокат Романова Н.І. отримала від [PERSON] 420 гривень за підготовку позову. Враховуючи вищевикладене дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved