Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

\~У грудні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Тростянецької селищної ради Тростянецького району Вінницької області, третя особа [PERSON] , про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті залишилася спадщина, яка складається, зокрема, з банківського вкладу, рахунок № 870 в «Державному ощадному банку України» №10012/0116, відкритого в селищі Калінінський Луганської області. 21.09.2016 р., тобто в межах 6-ти місячного строку після смерті батька, [PERSON] звернулася з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до міської державної нотаріальної контори №1 м. Свердловська Луганської області. Відповідно до офіційної інформації ДП «Укрпошти» від 27.11.2014 р., з 24.11.2014 р. зупинено прийняття та доставку поштових відправлень на територіях Донецької та Луганської областей, які не контролюються українською владою, в тому числі у Луганській області приймання поштових відправлень не здійснюється. 31.01.2019\~р.\~позивач звернулася\~до Тростянецької\~державної нотаріальної\~контори з\~заявою про\~видачу свідоцтва\~про право\~на спадщину\~на банківський\~вклад,\~однак завідувач\~Тростянецькою ДНК\~Середа Н.М.\~повідомила,\~що заява\~ [PERSON] \~про прийняття\~спадщини та\~видачу свідоцтва\~про право\~на спадщину\~не може\~бути задоволена,\~оскільки позивачем\~пропущено 6-ти\~місячний строк\~встановлений ст.\~1270\~ЦК України та роз`яснено право звернення до суду. Також зазначила, що не змогла вчасно звернутися до державної нотаріальної контори із заявою з об`єктивних причин, а саме у зв`язку із складнощами процедури отримання відповідних документів на непідконтрольній Україні, пов`язаних з проведенням антитерористичної операції на сході України. З огляду на викладене, просила суд ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 03.08.2020 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання. 02.09.2020 р. замінено процесуальний статус третьої особи [PERSON] , шляхом залучення його в якості співвідповідача по даній справі. 23.09.2020 р. закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явилася. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник Тростянецької селищної ради Тростянецького району Вінницької області в судове засідання не з`явилася. Від селищного голови надійшло клопотання про розгляд справи за позовом [PERSON] без участі представника селищної ради. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному сайті «Судова влада України». Згідно з частиною третьою\~статті 211 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Так, згідно з\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У \~ст. 5 ЦПК України\~ зазначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] народилася в с. Калініно Свердловського району, Луганської області, про що в книзі записів актів громадського стану 27.04.1953р.н. зроблений запис за №39. Батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.7). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану № витягу 00022009845 від 01.02.2019 р. [PERSON] 17.09.1977 року зареєструвала шлюб з [PERSON] . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с.8). 23.11.1988 р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстровано виконкомом Калінінської селищної ради м. Свердловська Луганської області, актовий запис №15. Після укладення шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу (повторно) серія [NUMBER] (а.с.9). [PERSON] помер [INFO] у віці 90 років, про що 20.04.2016р. складено актовий запис №29, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.10). Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 20.04.2016 р. встановлено факт смерті [PERSON] [INFO] в смт.Калінінський Свердловського району Луганської області. Рішення набрало законної сили 05.05.2016 р. (а.с.19, 20). 31.01.2019р. [PERSON] , звернулася до Тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.12). Листом від 05.02.2019р. №62/02-17 Тростянецька ДНК Вінницької області повідомила [PERSON] , що вона до шести місяців з дня смерті [PERSON] не звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, в строк передбачений законом для прийняття спадщини. Доказів, які б свідчили про прийняття нею спадщини в нотаріальній конторі немає. Тому запропоновано надати докази, які б свідчили про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. Роз`яснено, що в разі ненадання доказів своєчасного прийняття спадщини, право звернення до суду для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.13). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно з спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Частиною третьою\~статті 1272 ЦК України\~передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення [PERSON] додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Аналогічні висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року справа № 6-85цс12 та від 04 листопада 2015 року справа № 6-1485цс15. У\~статті 55 Конституції України\~визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Звертаючись у суд з позовом, [PERSON] в позові вказувала на те, що нею 21 вересня 2016 року поштовим зв`язком було надіслано до міської державної нотаріальної контори № 1 м. Свердловська Луганської області, тобто в межах 6-ти місячного строку, визначеного\~статтею 1270 ЦК України,\~заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] в смт. Калініський м. Свердловськ Луганської області. Дана заява була посвідчена приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Вінницької області Вихватнюк Л.А. та зареєстрована в реєстрі за №1716 (а.с.11). З 7 квітня 2014 року територія Донецької області була визнана одним з районів проведення антитерористичної операції та терміни її проведення, відповідно до наказу антитерористичного центру при службі безпеки України 07.10.2014 р. №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», не встановлений. З 27 листопада 2014 року на виконання\~Указу Президента від 14.11.2014 №875/2014\~про введення в дію рішення РНБО «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», а також\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження»\~ДП «Укрпошта» прийнято рішення про зупинення приймання і доставки поштових відправлень на територіях Донецької та Луганської областей, які не контролюються українською владою, серед яких є м. Свердловської Луганської області. У постанові Верховного Суду від 6 червня 2018 року (справа №592/9058/17-ц; касаційне провадження № 61-200 св 18) вказано, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ст. 15 ЦК України). Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів і заперечень учасників справи та її фактичних обставин. Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів для подання заяви не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку. Оскільки судом встановлено, що в період строку для подання заяви про прийняття спадщини, нотаріальна контора знаходилася у м. Свердловськ Луганської області - території, тимчасово непідконтрольній державі Україна, з якою відсутній поштовий зв`язок, а виїзд осіб з тимчасово окупованої території у Донецькій та Луганській областях здійснюються через контрольні пункти в`їзду-виїзду за наявності відповідного дозволу та може в будь-який час бути обмеженим у разі реальної загрози життю та здоров`ю осіб, які перетинають лінію розмежування, суд дійшов висновку, що позивач пропустила вказаний строк з поважних причин, а отже [PERSON] слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВССУ від 30 травня 2008 року\~\~№7 "Про судову практику у справах про спадкування",\~\~у резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК\~для прийняття спадщини. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що достатнім для подання заяви про прийняття спадщини буде додатковий строк протягом двох місяців з моменту набрання рішенням законної сили. Вимогу про стягнення з відповідача понесених судових витрат позивач не заявляла, тому

Outcome: approved