Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, в якому просить : встановити факт володіння померлою 16 серпня 2015 року [PERSON] за життя на праві особистої приватної власності квартирою № 910, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Мелешкіна, будинок № 29в, загальною площею 116,0 кв.м., житловою площею 74,4 кв.м.; визнати за [PERSON] право власності на квартиру № 910, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Мелешкіна, будинок № 29в, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 16 серпня 2015 року. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 16 серпня 2015 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді чотирикімнатної квартири № 910, загальною площею 116,0 кв.м., житловою площею 74,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Мелешкіна, будинок № 29в. Дана квартира належала померлій [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 21.03.2012 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 906, але\~\~зазначену квартиру мати\~\~за життя\~\~не\~\~зареєструвала у КП ДОР «Криворізьке БТІ». За життя [PERSON] склала заповіт, яким свою квартиру заповіла позивачці [PERSON]. Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем за заповітом, що прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви, є позивачка [PERSON] Інших спадкоємців немає. У встановлений законом строк звернулася до державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] Однак, державним нотаріусом мені було відмовлено через відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно за спадкодавицею. З цих підстав позивач була змушена звернутися до суду. Згідно вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема може бути визнання права. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів що мають юридичне значення", суд може встановити факти, що мають юридичне значення, а саме: факт володіння будівлею на праві приватної власності. Вважає, що суд має можливість встановити факт володіння померлою [PERSON] за життя на праві особистої приватної власності квартирою № 910 в будинку № 29в по вул. Мелешкіна у м. Кривому Розі та визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Відповідно до розяснень, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляді не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи той факт, що у звязку із ненаданням нею - [PERSON] державному нотаріусу Шостої криворізької державної нотаріальної контори оригіналу правовстановлюючого документу, який підтверджує державну реєстрацію вищевказаного майна на ім'я померлої, у державного нотаріуса відсутні умови для видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON]Г, померлої 16 серпня 2015 року. Тому вимушена за захистом порушених прав та охоронюваних законом інтересів звернутися до суду із позовом про встановлення факту володіння померлою на праві особистої приватної власності нерухомим майном, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав в повному обсязі, підтвердивши зміст позовної заяви. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяви не надав, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: свідоцтво про народження (а.с.5), свідоцтво про шлюб (а.с.6), свідоцтво про смерть (а.с.7), договір (а.с.8-10), технічний паспорт (а.с.11), план (а.с.12), заповіт (а.с.13), витяг (а.с.14), постанова (а.с.15). Суд, оцінюючі, відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні на підставі належних, допустимих, достовірних, взаємоповязаних між собою у сукупності доказів, встановлені наступні факти та обставини. [PERSON], яка померла 16 серпня 2015 року, доводилася позивачці матірю. 21 березня 2012 року між [PERSON], як дарувальником, та [PERSON], як обдарованою, був укладений договір дарування квартири № 910, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Мелешкіна, будинок № 29в, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] Зазначену квартиру [PERSON]\~\~за життя\~\~не\~\~зареєструвала у КП ДОР «Криворізьке БТІ». 4 червня 2015 року [PERSON] склала заповіт, яким квартиру № 910, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Мелешкіна, будинок № 29в, заповіла позивачці [PERSON], яка у встановлений законом строк звернулася до державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] Однак, державним нотаріусом мені було відмовлено через відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно за спадкодавицею. Вказані факти та обставини підтверджуються поясненнями представника позивачки, свідоцтвом про народження (а.с.5), свідоцтвом про шлюб (а.с.6), свідоцтвом про смерть (а.с.7), договором (а.с.8-10), технічним паспортом (а.с.11), планом (а.с.12), заповітом (а.с.13), витягом (а.с.14), постановою (а.с.15). Встановленим у судовому засіданні фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ст. 328 ч.1\~ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217\~ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 256 ч.2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], яка померла 16 серпня 2015 року, уклавши 21 березня 2012 року з [PERSON] договір дарування квартири № 910, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Мелешкіна, будинок № 29в, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], набула право власності на зазначену квартиру. Позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка своєчасно подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса від 2 березня 2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] у звязку з тим, що спадкове майно не було зареєстроване спадкодавцем згідно законодавства, яке діяло на момент оформлення права власності. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пунктом 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.\~ \~ Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що маються законні підстави для задоволення позову [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved