Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що після смерті її матері відкрилась спадщина, до якої входить, з поміж іншого, земельна частка (пай), виникла необхідність прийняти спадщину, однак в нотаріальній конторі їй відмовляють у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, спадщину вона прийняла шляхом подання зави про прийняття спадщини до нотаріуса, іншим чином ніж шляхом звернення до суду її спадкові права не набути, просить суд визнати за нею право власності на земельну частку (пай). В судове засідання позивач не з'явилась, про місце та час слухання справи була належним чином повідомлена, надіслала до суду заяву в якій просить слухати справу без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] дійсно доводиться матір'ю позивача відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER]. [PERSON] померла [INFO] у віці 65 рік згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], вона була власником права на земельну частку (пай) члена КСП «Працівник» с. Забілоччя, Забілоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, розміром 4,41 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 5 394,00 гривень, що належав померлій матері згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай), виданого на її ім'я на підставі рішення Радомишльської РДА № 92 від 25.03.1997 року - даний факт підтверджують довідки за № 304 від 06.06.2016 року та за № 194 від 18.05.2017 року, видані виконкомом Забілоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, Уточнений список членів КСП «Працівник» і пенсіонерів, які мають право на середню загальну частку (пай) при приватизації і роздержавленні землі господарства та Список громадян, яким видано державні акти на право приватної власності на землю (земельний пай) ТОВ «Навігатор» Радомишльського району Житомирської області. Також встановлено, що оригінал вищезгаданого Сертифіката відсутній, тому нотаріусом правомірно було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності за законом. Спадщину позивач прийняла шляхом подачі у встановленому порядку заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, внаслідок чого було заведено спадкову справу № 408/2005 згідно якої позивач прийняла спадщину. У зв'язку з тим, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо суд задовольняє її позовні вимоги. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 ЦК. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «… у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги» Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст. 1268 незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 10 додатку №1 до п.2.1. "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилалась позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги викладене та те, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо, суд її позовні вимоги задовольняє.

Outcome: approved