Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що [INFO] після смерті [PERSON] , який до смерті постійно проживав в с.Лісівка, Андрушівського району, Житомирської області, відкрилась спадщина на належне йому на день смерті майно, зокрема на земельну ділянку площею 0,20 га для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] , яка була передана [PERSON] у приватну власність на підставі рішення виконавчого комітету Зарубинецької сільської ради №06 від 25.02.1994. Проведеними замірами вищевказаної спадкової земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства встановлено, що її фактична площа становить 0,1195 га. Позивачка є дружиною померлого [PERSON] , відповідач є сином померлого, та у відповідності до положень ст.1261 ЦК України вони є спадкоємцями першої черги за законом після його смерті. При цьому, позивачка прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] та частково реалізувала свої спадкові права. Відповідач подав заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Інших спадкоємців немає. Однак, позивачка не в змозі в позасудовому порядку в повному обсязі реалізувати свої спадкові права після смерті [PERSON] , а саме на вищевказану спадкову земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, оскільки спадкодавцем за життя на неї не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи, що стало підставою відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст.ст.26, 346 ч.1 п.11 ЦК України у зв`язку зі смертю власника. Враховуючи вищезазначене, позивачка просить суд, визнати за нею, [PERSON] , право власності на земельну ділянку площею 0,1195 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] , як на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Судовий збір з відповідача просить не стягувати. Позивачка та її представник адвокат Гарастівський С.А. в підготовче судове засідання не з`явилися, від представника позивачки на адресу суду надійшла заява в якій він просить розгляд справи провести у його відсутність та у відсутність позивачки, позовні вимоги підтримують, позов просять задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.5). Позивачка є дружиною померлого [PERSON] , а відповідач є його сином, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу позивачки та копією свідоцтва про народження відповідача (а.с.8-9). На день смерті [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] , і разом з ним були зареєстровані та проживали: дружина - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою виданою Зарубинецькою сільською радою Андрушівського району Житомирської області від 11 лютого 2020 року №160 (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому на день смерті майно, зокрема на земельну ділянку площею 0,20 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка була передана [PERSON] у приватну власність на підставі рішення виконавчого комітету Зарубинецької сільської Ради народних депутатів Андрушівського району Житомирської області №06 від 25.02.1994 "Про передачу земельних ділянок громадянам у приватну власність" (а.с.11). Проведеними замірами вищевказаної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства встановлено, що її фактична площа становить 0,1195 га, що підтверджується планом фактичного користування земельною ділянкою (а.с.12). Відповідно до повідомлення наданого приватним нотаріусом Андрушівського районного нотаріального округу Житомирської області Чистяковим А.О. вбачається, що спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] , а [PERSON] від прийняття спадщини відмовився шляхом подачі відповідної заяви, крім того, нотаріусом на ім`я [PERSON] видано два свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки: площею 4,5866 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та площею 4,1674 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Зарубинецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області. (а.с.23). В позасудовому порядку позивачка не в змозі в повному обсязі реалізувати свої спадкові права після смерті чоловіка [PERSON] , а саме на вищевказану земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, оскільки спадкодавцем за життя на неї не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи, у зв`язку з чим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується листом приватного нотаріуса Андрушівського районного нотаріального округу Житомирської області Чистякова А.О. (а.с.14). Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328, 380, 1223, 1225, 1245, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст.80, 81, 125 ЗК України. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та його батьки. Згідно положень ст.1268 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивачка [PERSON] має право на спадкування майна спадкодавця [PERSON] , однак в позасудовому порядку позбавлена можливості його оформити у зв`язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved