Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на його користь на його утримання, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до закінчення навчання, але не більше досягнення 23-річного віку. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що його батьки [PERSON] та мати [PERSON] з відповідачем перебувають у розірваному шлюбі з 27 березня 2000 року. Він навчається на першому курсі на факультеті транспортних технологій ДВНЗ «Приазовський державний технічний університет». Після розірвання шлюбу відповідач сплачував аліменти у добровільному порядку. Інші особи, відносно яких відповідач сплачує аліментні зобов'язання - відсутні. На підставі викладеного та посилаючись на діюче законодавство, позивач звертається до суду та просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь аліменти на його утримання, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку. В подальшому, позивачем було надано до суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої, [PERSON] в остаточній редакції просив стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 1/6 частини. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, однак надав суд письмову заяву з проханням розглянути справу за його відсутність, уточнені позовні вимог підтримав, та просив їх задовольнити. Представник позивача, адвокат [PERSON], яка діє на підстав ордеру, до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/6 частини. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, але надав суду письмову заяву в якій не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини, просив справу розглянути без його участі. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріли справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 24 квітня 1998 року Оджонікідзевським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя, [PERSON] народився [INFO], актовий запис № 258, в графі "Батьки" записано: батько - [PERSON] та мати - [PERSON]. Як вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 27 квітня 2000 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 27 березня 2000 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 151. Згідно довідки № 108 від 16 травня 2018 року, виданої ДВНЗ «ПДТУ», [PERSON] є студентом третього курсу денної форми навчання Факультету транспортних технологій. У відповідності до ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, ситна;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення з нього аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати, пов'язані з розглядом справи, а саме судовий збір у сумі 551,20 гривень.

Outcome: approved