Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

Позивачка просить ухвалитирішення, яким стягувати з [PERSON] на її, [PERSON] , користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі розміром 7 000 (сім тисяч) гривень щомісяця починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 25 лютого 2017 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] . [INFO] у них народилася дочка, [PERSON] , яка на даний час проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. З часом між нею та відповідачем почали виникати непорозуміння, і відносини між ними значно погіршились. Відповідач часто їздить за кордон на заробітки, де працює офіційно. Більше місяця вони не проживають разом. З часу фактичного розірвання шлюбних стосунків кошти на утримання їх спільної дитини відповідач надає нерегулярно. Такої нестабільної матеріальної допомоги не вистачає на нормальне утримання дитини, оскільки варто взяти до уваги постійне зростання цін на продукти харчування, речі першої необхідності, одяг та ліки, через що й витрати на дитину зростають пропорційно. Відносини між ними не повинні жодним чином впливати па дочку і суперечки між ними не звільняють відповідача від обов`язку надавати допомогу на утримання малолітньої дитини. Вона на даний час не працює, оскільки влаштуватись на постійну роботу в неї немає можливості, з тих причин, що вона має обов`язок виховувати малолітню дитину, через що більшість роботодавців не бажають приймати її на роботу. Їй фінансово допомагають її батьки. Інших джерел доходу в неї немає. Тож зважаючи на той факт, що відповідач практично не бере участі в матеріальному утриманні їх дитини, і в добровільному порядку не бажає щось змінювати, в неї виникла гостра необхідність звернутись до суду із даною позовною заявою. [PERSON] є фізично здоровою людиною. Інших дітей не має, в нього на утриманні ніхто не перебуває. Відповідач працює офіційно в будівельній компанії у місті Прага (Чехія) і має стабільні високі доходи. Його заробітна плата в перерахунку на гривні становить приблизно 40 тисяч гривень. Виходячи з наведених вище обставин, вважає, що [PERSON] має повну спроможність сплачувати аліменти па утримання малолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі розміром 7 000 (сім тисяч) гривень щомісяця. Позивачка [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги уточнила, просить ухвалити рішення яким стягувати з [PERSON] на її, [PERSON] , користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі розміром 3 000 (три тисячі) гривень щомісяця починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, хоч про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому Законом порядку. В Долинський районний суд через канцелярію поступила заява [PERSON] , згідно якої, у зв`язку з його перебуванням за межами України в Республіці Чехія, вінпросить цивільну справу №343/559/20 за позовом [PERSON] до нього, про стягнення аліментів на утримання дитини розглядати у присутності представника - адвоката Коцковича Р.М. (а.с.26). Представник відповідача [PERSON] - адвокат Коцкович Р.М. ( ордер серії ІФ №053693, а.с.27-29) в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав, не заперечив проти їх задоволення. Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних, для вирішення спору. Даний позов, з врахуванням уточнення позовних вимог, підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції , передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст.183 СК України визначено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25.02.2017р.(а.с.13). За час спільного проживання в шлюбі у них [INFO] народилася донька, [PERSON] (копія свідоцтва про народження серія [NUMBER] а.с.12). В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї, їх дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] , на даний час офіційно не працює, що підтверджується копією трудової книжки [NUMBER] заповненої на 10 вересня 2000 року на ім?я останнього (а.с.30). Оскільки відповідач офіційно не працевлаштований та немає постійного доходу та регулярного заробітку, то суд, враховуючи обставини визначені ст.182 СК України і роз`яснення, що містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст.141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст.157 цього Кодексу. Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки утримання неповнолітньої дитини є обов`язком батьків, а відповідач [PERSON] , добровільно не надає в достатній мірі матеріальну допомогу , хоча може та зобов`язаний її надавати, позов [PERSON] , з врахуванням уточнених позовних вимог, про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає до задоволення. Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище позивачки [PERSON] , матеріальне становище відповідача [PERSON] , те, що він тимчасово не працює, не має стабільного доходу, відсутність у нього інших утриманців, яких він зобов`язаний утримувати у відповідності до вимог Закону, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» , ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», з відповідача слід стягувати аліменти на утримання малолітньої доньки, [PERSON] , у розмірі 3000,00 гривень, щомісячно. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved