Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

Позивач Чернівецький обласний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування допомоги по безробіттю. В обґрунтування позову посилається на те, що 15.04.2013 відповідач [PERSON] звернувся до Заставнівського районного центру зайнятості, як шукаючий роботу за сприянням у працевлаштуванні, проте у зв`язку із відсутністю підходящої роботи - відповідачу з 06.11.2014 було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу на 360 к.д. терміном з 13.11.2014 по 07.11.2015 та розпочато її виплату. 14.06.2017 [PERSON] знову звернувся до Заставнівського районного центру зайнятості, як шукаючий роботу за сприянням у працевлаштуванні, проте у зв`язку із відсутністю підходящої роботи, йому було поновлено статус безробітного та виплату допомоги по безробіттю, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу на 360 к.д. терміном з 21.06.2017 по 15.06.2018 та розпочату її виплату. Скорочення виплати по безробіттю було проведено з 18.03.2018 по 15.06.2018. Позивач вказує, що у заяві про надання статусу безробітного від 06.11.2014 та у заяві про поновлення статусу безробітного від 14.06.2017 власним підписом відповідача було підтверджено, що він ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Наказом Державної служби зайнятості (Центрального апарату) від 18.10.2016 року №175 про реорганізацію базових центрів зайнятості Чернівецької області прийнято рішення про реорганізацію шляхом приєднання до Чернівецького обласного центру зайнятості Заставнівського районного центру зайнятості та установлено, що Чернівецький обласний центр зайнятості є правонаступником майна, прав та обовязків базових центрів зайнятості. Передавальним актом від 02.07.2018 року Заставнівський районний центр зайнятості передав Чернівецькому обласному центру все майно, права та обовя`зки як його правонаступнику. Позивач звертає увагу суду на те, що в результаті проведеного обміну інформацією між Державною службою зайнятості та Пенсійним фондом України було встановлено, що під час перебування на обліку в статусі безробітного в Заставнівському районному центрі зайнятості з 06.11.2014 по 14.05.2015 та з 14.06.2017 по 01.08.2018 відповідач був зайнятою людиною, оскільки був зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності, а саме з 03.04.2008 по 06.12.2018 та на підтвердження даної інформації позивачем було складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення за №244 від 09.01.2019 року. Таким чином, вказує, що під час перебування на обліку в центрі зайнятості відповідачем були приховані відомості про факт зайнятості, а саме реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності. На підставі вище зазначеного позивач вважає, що [PERSON] не мав законного права на реєстрацію та перебування на обліку в Заставнівському районному центрі зайнятості та отримувати допомогу по безробіттю. А сума отриманої ним допомоги по безробіттю, є такою, що, незаконно отримана та підлягає поверненню. Відповідно до довідки за №131/24.07-19 від 11.01.2019 та довідки №146/24.07-19 від 14.01.2019 [PERSON] було нараховано допомогу по безробіттю за період з 13.11.2014 по 13.05.2015 в сумі 5865,24 грн та за період з 21.06.2017 по 17.03.2018 - 11776,32 грн. 10.01.2019 відповідачем було повернуто 2600 грн, у зв`язку із цим сума заборгованості, які підлягає поверненню становить 15041,56 грн. 12.03.2019 року відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення надіслано повідомлення про повернення суми 15041,56 грн за вих. №293/2404.002-19 від 12.03.2019 року, в якому запропоновано добровільно повернути кошти. Крім того, вказують, що 18.03.2019 року [PERSON] повідомлення про повернення суми допомоги по безробіттю за №293/2404.002-19 від 11.03.2019 року, отримав на руки, про що свідчить його власний підпис на екземплярі повідомлення. Стверджує, що на момент звернення до суду кошти боржником не сплачені. Як наслідок того, ненадходження коштів завдає збитків державі в особі Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, крім того, порушуються інтереси держави, як гаранта забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг та матеріального забезпечення. На основі викладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Чернівецького обласного центру зайнятості кошти в сумі 15041,56 грн та стягнути з відповідача судові витрати. Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача Грекул Н.Ф. в судовому засіданні позовну заяву підтримав, обґрунтувавши вищенаведеним, просив її задовольнити в повному обсязі, мотивуючи тим, що відповідач відмовляється добровільно повернути зазначені кошти,не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, до зали судового засідання не з`явився, поважні причини своєї неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Враховуючи наявність підстав, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд зі згоди представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 15.04.2013 відповідач [PERSON] звернувся до Заставнівського районного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного (а.с.10),в якій зазначив, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, не є зареєстрованим як суб`єкт підприємницької діяльності, та що ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». 06.11.2014 року [PERSON] було надано статус безробітного та заведено персональну картку № [NUMBER] (а.с.13). Згідно додатку №4 до персональної картки про нарахування допомоги по безробіттю та платежів, у період з 13.11.2014 по 07.11.2015 та довідки щодо нарахування допомоги по безробіттю [PERSON] від 11.01.2019 №146/24.07-19 відповідачу у відповідності до наказу №НТ14113 було нараховано та виплачено допомогу по безробіттю в загальному розмірі 5865,24 грн. (а.с.16-17, 32-33). В подальшому 14.06.2017 [PERSON] повторно звернувся до Заставнівського районного центру зайнятості із заявою про поновлення виплати допомоги по безробіттю (а.с.11) та заявою про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю (а.с.12). Внаслідок чого йому у день звернення було поновлено виплату допомоги по безробіттю, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу на 360 к.д., терміном з 21.06.2017 по 15.06.2018. Згідно додатку №4 до персональної картки про нарахування допомоги по безробіттю та платежів, у період з 21.06.2017 по 18.09.2017 та довідки щодо нарахування допомоги по безробіттю [PERSON] від 14.01.2019 №146/24.07-19 відповідачу у відповідності до наказу №НТ170621 було нараховано та виплачено допомогу по безробіттю в загальному розмірі 11776,32 грн. (а.с., 17-18, 29-31). Таким чином, [PERSON] було нараховано та виплачено допомогу по безробіттю в розмірі 17641,56 грн, з яких згідно квитанції №129 від 10.01.2019 відповідачем на розрахунковий рахунок Чернівецького обласного центру зайнятості в добровільному порядку було повернуто 2600 грн (а.с.21). Наказом Державної служби зайнятості (Центрального апарату) від 18.10.2016 року №175 про реорганізацію базових центрів зайнятості Чернівецької області прийнято рішення про реорганізацію шляхом приєднання до Чернівецького обласного центру зайнятості Застапвнівського районного центру зайнятості та установлено, що Чернівецький обласний центр зайнятості є правонаступником майна, прав та обовязків базових центрів зайнятості. Передавальним актом від 02.07.2018 року Заставнівський районний центр зайнятості передав Чернівецькому обласному центру все майно, права та обовязки як його правонаступнику, що підтверджується копією наказу №175 від 18.10.2016 р (а.с.27). Згідно акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» за №244 від 09.01.2019 року було встановлено, що в період часу з 06.11.2014 по 14.05.2015 та з 14.06.2017 по 01.07.2018 відповідач був зайнятою людиною, оскільки був зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності з 03.04.2008 по 06.12.2018 (а.с.14). Також згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань встановлено, що [PERSON] з 03.04.2008 по 06.12.2018 був зареєстрований як фізична особа - підприємець, де вказано основний вид діяльності фізичної особи - підприємця "лісівництво та заготівлі". 12.03.2019 року відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення надіслано претензію про повернення суми 15041,56 грн. за вих. №293/2404.002-19 від 12.03.2019 року, в якому запропоновано добровільно повернути кошти (а.с.19), яку відповідачем було особисто отримано 18.03.2019 (а.с.20). Відповідно до п.1 ч.1 ст.45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи. Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Згідно вимог ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа , яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави ( безпідставно набуте майно) , зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з п.1 ч.1 ст.1215 УК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі, як засіб до існування, якщо їх вирлата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Тлумачення цієї норми свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по - перше, якщо виплата відповідних сум не є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі відсутності недобросовісності зі сторони набувача виплати. Таким чином, суд вважає, що неповідомлення відповідачем [PERSON] про факт зайнятості, а саме реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності і отримання допомоги по безробіттю, є порушенням ним вимог ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове держане соціальне страхування на випадок безробіття» та свідчить про його недобросовісність та наявність підстав для стягнення з нього на користь позивача 15041,56 грн, як безпідставно набутих коштів. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у розмірі 15041,56 грн. Згідно вимог ст.141 ЦПК України також на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved