Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на своє утримання пожиттєво в розмірі 1500 грн., починаючи з дня пред`явлення позову. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що позивачка є матір`ю [PERSON] . Позивачка є пенсіонеркою, непрацездатною, має захворювання та потребує лікування, а єдиний дохід у вигляді пенсії по інвалідності, яка виходячи з її стану здоров`я, умов її проживання, не може забезпечити достатній життєвий рівень та необхідні умови для існування, а тому вона потребує матеріальної допомоги, яку її донька не надає, хоча і є працездатною. Ухвалою від 17.08.2020 року у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала свої повноваження представниці, яка подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка повідомлена про розгляд справи належним чином, поштовою кореспонденцією (ухвала, копія позовної заяви) з штриховим ідентифікатором №7300308510700, яка повернулася до суду неврученою з поштовою довідкою про причини повернення з відміткою «адресат відсутній» та оголошенням про виклик особи від 18.08.2020 року розміщеним на офіційному веб-сайті судової влади України. В судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила. Відзиву на позовну заяву у строк встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження у справі не надала. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим повторно 03.07.2020 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 03.07.2020 року. Позивачка є пенсіонеркою по інвалідності ІІ групи загального захворювання, що підтверджено пенсійним посвідченням № [NUMBER] виданим 28.08.2017 року Пенсійним фондом України. Відповідно до довідки про доходи №8940917799992916 розмір пенсії, отриманої [PERSON] за період з 01.02.2020 року по 31.07.2020 року становить 14928,12 грн. Згідно довідки №01-12/441 від 26.02.2020 року виданої Комунальним некомерційним підприємством «Херсонський обласний онкологічний диспансер» Херсонської обласної ради. Зазначено, що [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом саркома м`яких тканин лівої гомілки, стадія ІрT1N0M0. Стан після оперативного лікування та післяопераційного курсу променевої терапії. Продовження хвороби у первинному вогнищі та пахові лімфовузли. Стан після променевої терапії. Хвора потребує динамічного спостереження в ХООД. Відповідно до положень ст. 1 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними визнаються особи, які досягли пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. [PERSON] є пенсіонеркою, пенсія, яку вона отримує не забезпечує необхідного мінімального прожиткового мінімуму. Позивачка є непрацездатною, хворіє, потребує постійного лікування та матеріальної допомоги, позбавлена можливості забезпечити себе побутовими предметами першої необхідності, продуктами харчування, одягом та ліками. Обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплений в статті 51 Конституції України. Згідно ч.1, 3 ст.172 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. Згідно зі ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Пункт 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" містить роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК ( 2947-14 ), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК). Згідно з ч. 2 ст. 205 СК ( 2947-14 ) при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. З матеріалів справи, не вбачається підстав передбачених ст. 204 СК України для звільнення відповідачки від сплати аліментів на утримання непрацездатної матері. Визначаючи розмір аліментів суд враховує розмір доходу позивачки, стан її здоров`я, відсутність заперечень відповідачки щодо стягнення з неї аліментів у визначеному позивачкою розмірі. Отже, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн, щомісячно, починаючи з 03.08.2020 року і довічно. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже оскільки позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судового збору з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн. На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 183, 191 України,

Outcome: approved