Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в котрому зазначено, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після смерті останнього залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 4,3986 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області. Відповідно до ст. 1261 ЦК України вона та відповідачка по справі - дружина померлого є спадкоємцями першої черги за законом. В передбачений законодавством термін до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звертався, однак вона вважає себе такою, що прийняла спадщину після смерті батька, оскільки в зв'язку з похилим віком та безпорадним станом переїхала проживати до нього, де здійснювала за ним догляд до дня його смерті, тобто фактично постійно проживала разом з батьком однією сім'єю по день його смерті. Проте, при її зверненні до нотаріуса по питанню видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказані земельну ділянку, з'ясувалося, що державний акт на дану земельну ділянку у неї відсутній. На її думку, 21 квітня 2014 року [PERSON], укладаючи договір про внесення змін до договору оренди землі від 30 жовтня 2007 року, віддав оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку ТОВ «Баришівській зерновій компанії», однак після підписання договору його не забрав. Пунктом п. 4.15 глави 10 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Просила встановити факт постійного проживання разом з батьком [PERSON], на час відкриття спадщини та визнати за нею право власності на спадкове майно. В підготовче засідання позивачка та її представник не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивачки звернувся до суду з заявою, в котрій просив розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в підготовче засідання не з"явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, в заяві до суду просила розглянути справу у її відсутності, позов визнала. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Перевіривши матеріали справи, роз'яснивши процесуальні наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідачка позов визнала та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення. З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] (а.с.11) вбачається, що власником земельної ділянки площею 4,3986 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області є [PERSON] В силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги грунтуються на законі та підлягають до задоволення.

Outcome: approved