Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

позивачка, звернувшись з даним позовом, посилається на те, що 1/6 частина будинковолодіння [ADDRESS], та 1/6 частина земельних ділянок площами 0,0350 га та 0,1450 га, призначених для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд, належали на праві власності матері позивачки [PERSON] відповідно до рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 14.06.2012 року. [INFO] [PERSON] померла, не оформивши право власності на вказане майно. В зв'язку з цим позивачка як спадкоємиця звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як померла не зареєструвала своє право власності в Державному реєстрі речових прав. Тому позивачка просить визнати за нею право власності на 1/6 частину вказаних будинковолодіння та земельних ділянок. Сторони та третя особа в судове засідання не з'явилась, про його час і місце були належним чином повідомлені. Сторони звернулися до суду із письмовими заявами про розгляд справи в їх відсутності. В своїй заяві від 13.06.2014 року позивачка вказує, що позовні вимоги підтримує, а відповідачка в заяві від 13.05.2014 року зазначає, що позовні вимоги визнає та не претендує на спірне майно Третя особа без самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не з'явився та не заявив про свою участь в судових засіданнях. Тому у відповідності до правил ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом також встановлено, що рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 14.06.2012 року, винесеним в справі № 2/0909/2464/2011, за [PERSON] визнано право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться в [ADDRESS], та на 1/6 частину земельних ділянок площами 0,0350 га та 0,1450 га, призначених для будівництва і обслуговування вказаного житлового будинку (а.с.20-23). Також цим судовим рішенням визнано право власності на 1/6 частину вказаних будинковолодіння та земельних ділянок за третьою особою [PERSON]. Відповідно до рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.03.2013 року за відповідачкою [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину спірних будинковолодіння та земельних ділянок (а.с.17-19). Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] померла, що стверджується копією свідоцтва про її смерть (а.с.7). Після її смерті відкрилась спадщина на 1/6 частину спірних будинковолодіння та земельних ділянок. Із копій свідоцтв про народження та шлюбу позивачки вбачається, що вона є дочкою померлої [PERSON] та, одружившись, змінила своє прізвище на «[PERSON]» (а.с.5,6). Позивачка як дочка померлої є єдиним спадкоємцем на майно [PERSON] і відповідно до ст. 1268 ЦК України прйняла спадщину, що стверджується довідкою Воскресинцівської сільської ради № 279 від 09.04.2014 року (а.с.10). З метою оформлення спадщини після смерті своєї матері позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, виданий спадкодавцю. У відповідності до ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи наведене, та те що відповідачка на спадщину не претендує та визнала позов, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивачки. На підставі ст.ст. 16, 328, 392, 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved