Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] - [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. Позов обґрунтовує тим, що дитина на час звернення до суду з позовом перебуває на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на її утримання добровільно не надає, хоч в свідоцтві про народження неповнолітнього записаний як батько, тому повинен забезпечувати дитину матеріально, приймати участь у його вихованні. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи сторони в судове засідання не з'явились. Позивачка звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити та в разі неявки відповідача не заперечує проти постановлення заочного рішення в справі. Відповідач [PERSON], який в установленому законом порядку, передбаченому ст.74 ЦПК України був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що в справі є підтвердження, двічі в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину своєї неявки, клопотання про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. За згодою позивачки проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки до суду та розгляд справи без його участі. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що даний позов обґрунтований і підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 19.09.1992 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 19.09.1992 року, виданим Звенигородським райвідділом ЗАГС Черкаської області (а.с.3). Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] - [INFO], батьком якої в актовому записі про народження, зробленому Вільховецькою сільською радою Звенигородського району Черкаської області записаний відповідач (а.с.4). Згідно копії довідки виконавчого комітету Вільховецької сільської ради від 18.11.2013 року №2056, [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS], склад прописаних становить: [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO] /а.с.7/. Місце роботи відповідача [PERSON] на даний час не встановлено. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Частиною 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що домовленості між батьками щодо участі в утриманні неповнолітньої дитини не досягнуто, а позивачка наполягає на стягненні аліментів в примусовому порядку. Таким чином, з врахування викладеного, суд прийшов до висновку, що слід стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у примусовому порядку. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, суд у силу вимог ст.182 Сімейного Кодексу України, суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, стягувача аліментів відповідно до наданих матералів суду. При цьому, суд виходить із принципу розумності та враховує загальноприйняту практику визначення розміру аліментів, а також потреби дитини, майовий стан відповідача і позивача. Оскільки між сторонами не досягнуто згоди про утримання неповнолітньої дитини, то суд приходить до висновку, що відповідач, який є працездатний зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини сторін [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду - з 09.12.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів слід допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Від сплати судового збору позивачку звільнити на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ „Про судовий збір". У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати в дохід держави, а саме 229 грн.40 коп. судового збору. Питання про стягнення з відповідача на користь позивача 200 грн. понесених нею судових витрат за надання правової допомоги судом не вирішується, оскільки в матеріалах справи відсутнє підтвердження їх сплати. На підставі ст. ст. 180-183, 191 СК України та

Outcome: approved