Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приват Банк звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 31111,71 грн. заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що згідно заяви № б/н від 09.07.2012 року відповідач отримав кредит у банку в розмірі 1800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20.40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки . Кредит надано в тимчасове користування на умовах зворотності, терміновості, платності з оплатою за процентними ставками, встановленими кредитним договором. Позивач свої зобов»язання по кредитному договору виконав, надавши відповідачу грошові кошти. Однак, взяті на себе зобов»язання відповідач виконував не належним чином, вчасно не повертав кредит і заборгованість за кредитним договором станом на 31.12.2016 року становить 31111грн. 71 коп. , яка складається з наступного: 2037,07 грн. - заборгованість за кредитом, 23776,94 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3340,00грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору:500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1457,70 грн. - штраф (процентна складова). Просить постановити рішення про стягнення зазначеної суми з відповідача в користь позивача і судові витрати в розмірі 1840,00 гривень, справу просить слухати в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з*явився з невідомих суду причин. Про час і місце слухання справи повідомлений завчасно і належним чином , про що свідчить оголошення в засобах масової інформації (газета «Галичина» № 24 від 30 березня 2017р. ) про причини неявки суд не повідомив . Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зі змісту ст. 60 ЦПК України випливає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, а також доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню всіх обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі. А відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором, бо відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що згідно договору б\\н від 09.07.2012 року відповідач отримав кредит в банку у розмірі 1800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки . В судовому засіданні також встановлено, що кредитний договір складається з заяви відповідача, Умов і Правил надання банківських послуг по платіжній картці "Кредитка Універсальна ". Відтак,згідно з положеннями ст.634 ЦК України вказаний договір є договором приєднання. Кредит надано в тимчасове користування на умовах зворотності, терміновості, платності з оплатою за процентними ставками, встановленими кредитним договором. П.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг», на підставі яких відповідач при укладанні Договору про надання банківських послуг дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Згідно ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобов*язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Однак, взяті на себе зобов»язання відповідач виконував не належним чином, вчасно не повертав кредит і заборгованість за кредитним договором станом на 31.12.2016 року становить 31111грн. 71 коп. , яка складається з наступного: 2037,07 грн. - заборгованість за кредитом, 23776,94 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3340,00грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору:500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1457,70 грн. - штраф (процентна складова). Дані обставини підтверджено розрахунком заборгованості . У відповідності із ст.ст. 610,611, 623,651 ЦК України у разі порушення зобов*язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Враховуючи вищенаведене, суд встановив, що позов підставний підлягає до часткового задоволення в сумі 27771,71 гривень, яка складається з 2037,07 грн. - заборгованість за кредитом, 23776,94 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1957,70 грн. штрафи. Щодо стягнення 3340 грн. заборгованості за пенею та комісією суд вважає,що в даній частині позов до задоволення не підлягає в зв*язку з необгрунтованістю даних позовних вимог, а саме , відсутністю належного розрахунку даної заборогованості окремо по пені і комісії з посиланням на відповідні положення кредитного договору. У відповідності із ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі 1600,00 гривень сплаченого судового збору та 240 гривень за оголошення в пресі . На підставі ст. ст. 526,527,530 ЦК України,

Outcome: approved