Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Позивач у травні 2018 р. звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 16.12.2016 р. між ПАТ «СК «ВУСО» та Національною філармонією України» було укладено договір страхування наземного транспорту, предметом якого були майнові інтерси страхувальника щодо автомобіля «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] . 19.10.2017 р. в м. Києві по вул. Терещанська-бул. Шевченка з вини відповідача, що керувала автомобілем «ЗАЗ» д.н.з. [NUMBER] , сталася ДТП, в результаті якої автомобіль «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] зазнав механічних пошкоджень. Станом на момент скоєння ДТП пошкоджений автомобіль «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] був застрахований ПАТ СК «Вусо», правонаступником якого є позивач. На вимогу потерпілої особи страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування страхувальнику в розмірі 99 738,75 грн. Відповідач як водій транспортного засобу «ЗАЗ» д.н.з. [NUMBER] не була забезпечена договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача завдані збитки в порядку регресу, судовий збір та витрати на правову допомогу. Ухвалою суду від 29.01.2019 р. заява відповідачки [PERSON] про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17.09.2018 р. у цивільній справі № 2/759/5104/18, 759/8110/18-ц - задоволена. Скасовано заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17.09.2018 р. у цивільній справі № 2/759/5104/18, 759/8110/18-ц за позовом Фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу. По справі призначено підготовче засідання. Підготовче засідання проведено та завершено, розгляд справи призначено по суті. Представник позивача до суду не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав (ас. 88). В судове засіданні відповідачка не з`явилась, відзив на позов не подала, про причини совєї неявки суд не повідомила. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Національній філармонії України на праві власності належить автомобіль «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 15). Встановлнео, що 19.10.2017 р. о 07:58 [PERSON] , керуючи автомобілем «ЗАЗ» д.н.з. [NUMBER] , рухаючись на перехресті вулиці Терещенківської та бул. Т. Шевченка в м. Києві, розпочала рух через вказане перехрестя на забороняючий сигнал світлофора (червоний), внаслідок чого допустила зіткнення з транспортним засобом марки «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.11.2017 р. [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення та накладено адміністративне стягнення (а.с. 13). Відповідно до рахунку-фактури №ПА-07907 від 24.10.2017, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] складає 100 230,69 грн. (а.с. 17-18). На момент скоєння ДТП, автомобіль «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] бу застрахований в ПАТ «СК «ВУСО» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту від 16.12.2016 р., укладеного з Національною філармонією України (а.с. 11-13). 21.05.2018 р. власник пошкодженого транспортного засобу звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування до ПАТ «СК «ВУСО» (а.с. 14-15). На підставі страхового акту від 16.12.2016 р., рахунку-фактири від 24.10.2017 р., 09.11.2017 р. ПАТ «СК «ВУСО» здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 99 738,75 грн. (а.с. 19). 18.04.2018 р. між ПАТ «СК «ВУСО» та позивачем укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого останній набув право вимоги до боржника [PERSON] за укладеним договором страхування з Національною філармонією України від 16.12.2016 р., що також підтверджується додатком до договору (а.с. 6-9). Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У відповідності до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. На підставі ч. 2 ст. 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. У відповідності до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Враховуючи наведенні вище факти в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та такими, що знайшли своє підтвердження, з відповідача [PERSON] на підставі ст. ст. 993, 1191 ЦК України, підлягає стягненню розмір виплаченого потерпілій особі страхового відшкодування в розмірі 99 738,75 грн., при цьому, відповідачка [PERSON] , яка зверталась до суду із заявою про скасування заочного рішення, всупереч ст. 81 ЦПК України, не надала суду письмових доказів в спростування заявлених позовних вимог та в підтвердження своїх заперечень на позов, що є підставою для його задоволення. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Судом встановлено, що 29.03.2018 р. між позивачем та адвокатом Войтюк О.В. укладено договір про надання правової допомоги №002. Відповідно до додаткової угоди №3 від 21.05.2018 р вартість послуг адвоката становить всього 8 100,00 грн. Квитанцією до прибуткового касового ордеру від 21.05.2018 р. позивачем сплачено вказану суму (а.с. 25). Враховуючи наведене, витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved