Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду із заявою про надання [PERSON] психіатричної допомоги в примусовому порядку. В обґрунтування заяви зазначив, що 03.09.2021 [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару у зв`язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу (діагноз): біполярний афективний розлад, поточний маніакальний епізод з психотичними симптомами. Лікар-психіатр Кирій Г.Д. в судовому засіданні заяву підтримала та пояснила, що [PERSON] госпіталізований до їх лікарні вперше, зі слів бабусі лікувався в Ізраїлі 5 разів, приїхав до бабусі на літо, перед госпіталізацією став агресивним, блукав по місту, прийшов додому і викинув через балкон всі продукти з холодильнику, погрожував бабусі, вона викликала поліцію, він погрожував поліції розправою, у відділенні поводив себе агресивно, вживав нецензурну лексику, постійно бився, кричав. Його ніхто не бив та його прав не порушував. Він надійшов перед вихідними, був дуже агресивним і тому його зв`язали. Вважала, що [PERSON] необхідна госпіталізація та просила задовольнити заяву. Прокурор в судовому засіданні підтримав заяву про госпіталізацію [PERSON] . Особа, стосовно якої вирішується питання [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що нормально себе почуває, хворою є його бабуся, вона з ним ходить, лягає з ним спати і розповідає йому казку, говорить, що він намагався від неї втекти. Приїхав до бабусі, тому що вона живе одна і щоб погуляти в клубах. Він з бабусею має нормальні стосунки, вона для нього, як мати. Він прибирав її квартиру до 12:00 години, почав робити ремонт, потім пішов подихати повітрям, вийшов погуляти, поїхав додому, тому що хотів відпочити, прийшла бабуся і покликала його їсти, він почув, як бабуся говорила по телефону «Свєта допоможи мені, він мене вбити хоче». Він вийшов на балкон, щоб вилити помиї. В Ізраїлі він так не робить, це не його країна і він не знає, як тут потрібно робити, йому бабуся сказала, що так потрібно робити. Лікуватися не бажає. До нього приїхала поліція, потім приїхала швидка, вони розмовляли, він говорив швидкій допомозі, щоб вони забирали бабусю, вони йому сказали поїхали писати заяву і вони забрали його до лікарні, вони порушили всі його права, забрали ліки, які він приймав, вони роблять щеплення не зрозуміло чим, привезли його вночі і навіть не дали нічого поїсти, заламували та вдарили кулаком, хоча він говорив, що в нього зламане плече ще з Ізраїлю, вони його ігнорували. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно ч.ч. 2-5 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів. У судовому засіданні було встановлено, що 03.09.2021 [PERSON] був госпіталізований до КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради за направленням лікаря Лотакова лікарні КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР у зв`язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він становить небезпеку для себе та оточуючих. При обстеженні психічного стану [PERSON] в КП «ДБКЛПД» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий має психічні розлади у вигляді психомоторного збудження неадекватної поведінки: імітував звуки тварин, гавкав, був агресивним до бабусі. [PERSON] поставлено попередній діагноз: біполярний афективний розлад, поточний маніакальний епізод з психотичними симптомами. У судовому засіданні пояснення [PERSON] постійно сплутувались, спочатку він сказав, що його бабуся хвора та він намагався від неї втекти, потім сказав, що в них з бабусею нормальні стосунки. Зазначав, що приїхав допомогти бабусі, а потім зазначив, що приїхав погуляти у клубах. Згідно рапорту поліції, 03.09.2021 було отримано виклик на планшетний пристрій «хуліганство» за адресою: [ADDRESS] . Прибувши на місце події, заявниця [PERSON] повідомила, що її онук [PERSON] з діагнозом «маніакально-деприсивний психоз», вживає медичні препарати, поспілкувавшись, останній повідомив, що викидав з холодильника продукти через балкон на вулицю, через що саме не повідомив, поводив себе неадекватно, постійно лаявся та був агресивним до бабусі Лікар-психіатр підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначила, що [PERSON] необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Згідно Рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 року № 2-рп/2016 судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», є необхідною гарантією захисту прав і свобод, закріплених, зокрема, статтями 29, 55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканість. Враховуючи, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, суд вважає за необхідне госпіталізувати його в психіатричний заклад в примусовому порядку, оскільки існують підстави, передбачені ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» для його госпіталізації до психіатричного закладу без його усвідомленої згоди. Аналогічний висновок викладений і в Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 серпня 2017 року по справі № 689/1338/16-ц. Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, п."е" цієї статті дозволяє законне затримання психічно хворих як з метою їх ізоляції від суспільства, так і з метою покращення їх стану. За встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що вимоги заявника про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved