Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 29 листопада 1994 року бюро по приватизації державного житлового фонду в [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] . Право власності зареєстровано в Коломийському МБТІ. В 2007 році [PERSON] без дозвільної документації здійснила реконструкцію квартири з добудовою, внаслідок чого збільшилась загальна площа квартири. [INFO] [PERSON] померла, залишивши заповіт, згідно якого все належне майно заповіла їй. Вказує, що прийняла спадщину після смерті бабусі, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки спадкодавцем за життя здійснено реконструкцію квартири, внаслідок чого збільшилась її площа. Зазначає, що будівництво здійснено на земельній ділянці, яка є прибудинковою територією та належить до земель Коломийської міської ради. Враховуючи те, що вказаним будівництвом не порушено права та інтереси інших осіб, реконструкція проведена з додержанням діючих архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних норм і правил, просить визнати за нею право власності на зазначений об`єкт нерухомості. Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Представник Коломийської міської ради в судове засідання також не з"явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, при прийнятті рішення покладаються на позицію суду. Представник третьої особи також не з"явився в судове засідання, подав заяву про розгляд справи у відсутності представника. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 29 листопада 1994 року бюро по приватизації державного житлового фонду в м. Коломия на підставі розпорядження № 4265 від 08 листопада 1994 року, квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] . Право власності зареєстровано в Коломийському МБТІ за реєстровим № 4998 (а.с. 9). Із змісту позовної заяви вбачається, що в 2007 році [PERSON] без дозвільної документації здійснила реконструкцію квартири за рахунок демонтажу пічок та прибудови, внаслідок чого збільшилась загальна площа квартири із 50,2 кв.м. до 70,4 кв.м. Наведене стверджується копією виписки з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ № 65191 від 08 жовтня 2019 року (а.с.15). [INFO] [PERSON] померла, про що 22 жовтня 2018 року складено відповідний актовий запис за № 503 (а.с.7). Померла залишила заповіт, посвідчений 07 травня 2012 року приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Григорець В.М., зареєстрований в реєстрі за № 1221, згідно якого все належне їй майно заповіла позивачці (а.с.8). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 13 жовтня 2019 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що спадкодавцем за життя здійснено реконструкцію квартири, внаслідок чого збільшилась її площа. У відповідності до ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У відповідності до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Наявні докази вказують, що спірна самочинна добудова здійснена на земельній ділянці, яка є прибудинковою територією і на даний час належить відповідачу, Коломийській міській раді. Висновком звіту про проведення технічного обстеження щодо стану будівельних конструкцій та інженерних мереж встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації реконструйованої квартири [ADDRESS] (а.с.16-19). Згідно звіту про незалежну оцінку квартири за вищевказаною адресою її вартість становить 174 406, 00 грн. (а.с.20). У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Виходячи з того, що позивачка є спадкоємцем за заповітом на майно, яке належало спадкодавцю на праві власності у встановленому законом порядку і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, спадкодавець здійснив самочинне будівництво спірного майна, а відповідач, як орган місцевого самоврядування, не заперечє проти визнання права власності на спадкове майно за позивачкою, яка у свою чергу, не в змозі оформити своїх прав через проведену без дозвільної документації реконструкцію квартири, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності квартиру, шляхом задоволення позову. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328, 392, 376, 1217, 1268 ЦК України,

Outcome: approved