Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом, про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог вказала, що [INFO] померла тітка позивача [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] . Дане будинковолодіння відповідно до відомостей сільської ради відносилось до категорії дворів робочого типу, власником якого була [PERSON] . На день смерті [PERSON] в господарстві вона проживала одна. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина домоволодіння по [ADDRESS] . Спадщину за заповітом своєчасно прийняв позивач [PERSON] , оскільки у встановлений законом строк 26 грудня 2019 року подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Постановою нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок по [ADDRESS] , з підстав відсутності правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок. Таким чином оформлення спадщини в нотаріальному порядку не можливе. Представник позивача просить суд визнати за позивачем право власності на спадкове майно. В підготовчому судовому засіданні представник позивача не з`явилася, однак 07 серпня 2020 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов підтримує в повному обсязі, також подала клопотання про винесення рішення у підготовчому засіданні відповідно до вимог ч. 2 ст. 200 ЦПК України, оскільки представник відповідача визнав позов в повному обсязі. Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні не з`явився, але подав до суду заяву про визнання заявлених позовних вимог в повному обсязі з проханням справу розглянути у його відсутності. Суд враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи що визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі дійшов висновку про розгляд справи у відсутності представника відповідача і задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Зі статті 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Матеріалами справи судом встановлено, що господарство по [ADDRESS] відносилося до категорії робочого двору головою якого була [PERSON] , що підтверджується довідкою № 350 від 10 червня 2020 року виданою Зеленогайським старостинським округом № 7 Новоселицького району Чернівецької області. При житті 21 грудня 2015 року [PERSON] склала заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 3499, яким все своє майно заповіла [PERSON] . Голова двору [PERSON] померла [INFO] року, про що складений актовим запис № 102 виконавчим комітетом Новоселицької міської ради. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина на дворогосподарства по [ADDRESS] . Згідно ст.. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Позивач [PERSON] своєчасно прийняв спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] оскільки у встановлений законом строк 26 грудня 2019 року подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Постановою нотаріуса від 12 червня 2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок по [ADDRESS] . Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з ст. 82 ЦПК України, Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи те, що право власності на спірний житловий будинок не визначено, але воно зареєстровано органом місцевого самоврядування, визначена адресна частина, позивач своєчасно прийняла спадщину, тому суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі. Суд вирішуючи питання, щодо судових витрат приймає до уваги, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору відповідно до квитанції від 16 червня 2020 року в сумі 5913 грн., які є обґрунтованими та пропорційними заявленому позову. Відповідно до вимог ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Суд враховуючи, що представник відповідача визнав заявлені позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, тобто у процесі підготовчого судового засідання, що і стало підставою для винесення рішення по суті заявлених позовних вимог, тому на підставі викладеного суд вважає за необхідним, повернути з державного бюджету 2956 грн. 50 коп. (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят шість гривень 50 копійок) сплаченого при поданні позову на користь [PERSON] .

Outcome: approved