Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

Представник ПАТ «СК «Провідна» Миц І.В. звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить з відповідача матеріальну шкоду в порядку регресу (суброгації) в розмірі 2000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 20.12.2017 року між ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспортного №06/0686745/2115/17, предмет договору страхування є транспортний засіб Lexus, д.н.з. [NUMBER] . 14.05.2018 у м.Харкові по вул.Валентинівська 21/28 відбулось ДТП за участі застрахованого транспортного засобу Lexus, д.н.з. [NUMBER] , та автомобіля ВАЗ 2109, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Московського районного суду м.Харкова [PERSON] визнано винуватим у вчиненні ДТП. ПрАТ «СК «Провідна» на підставі складеного страхового акту відшкодувало [PERSON] 6134,04 грн. Згідно поліса АМ1620908 цивільно-правова відповідальність відповідача на час ДТП була застрахована ТДВ СК «Альфа-Гарант», яка сплатила ПрАТ «СК «Провідна» 4134,04 грн, що покрило лише частину шкоди, залишок невиплаченої суми 2000 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, в заяви просив розглядати справу без участі представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28.05.2021 провадження у справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. 20.12.2017 року між ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспортного №06/0686745/2115/17, предмет договору страхування є транспортний засіб Lexus, д.н.з. [NUMBER] . 14.05.2018 у м.Харкові по вул.Валентинівська 21/28 відбулось ДТП за участі застрахованого транспортного засобу Lexus, д.н.з. [NUMBER] , та автомобіля ВАЗ 2109, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Московського районного суду м.Харкова [PERSON] визнано винуватим у вчиненні ДТП. Відповідно до розрахунку на оплату №1214 від 17.05.2018 вартість відновлювального ремонту автомобілю Lexus, д.н.з. [NUMBER] , становить 6134,04 грн. ПрАТ «СК «Провідна» складено страховий акт та розрахунок суми матеріального збитку на суму 6134,04, яка виплачена [PERSON] за платіжним дорученням №0024175. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час ДТП була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно полісу АМ1620908. Згідно з бухгалтерською довідкою від 28.04.2021 вих.№22-19/2296, ТДВ «СК «Альфа-Гарант» 23.11.2018 перерахувала ПрАТ «СК «Провідна» суму 4134.04 грн. у відшкодування шкоди завданої [PERSON] . Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно до вимог частини 4 статті 988 ЦК України, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до норм статті 993 Цивільного кодексу України (ЦК) та статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика є суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. З огляду на положення ст. 1192 ЦК України, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Також у порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування. П. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України та п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. Таким чином, до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. ПрАТ «ПРОВІДНА» виконало свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування потерпілій особі завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до позивача як до страховика потерпілої особи перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Судом встановлено, що позивачем було виплачено власнику пошкодженого в результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіля Lexus, реєстраційний номер [NUMBER] , страхове відшкодування у розмірі 6134,04 гривень, отже право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, якою є [PERSON] , перейшло до страховика. Оскільки ТДВ СК «Альфа-Гарант», де застрахована відповідальність винної особи [PERSON] , виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 4134,04 гривень, різниця між сумою завданих збитків та виплаченим страховим відшокдуванням у розмірі 2000 гривень підлягає стягненню з винної особи - [PERSON] . У добровільному порядку відповідач не компенсував ПрАТ «ПРОВІДНА» витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь позивача в порядку суброгації сплачену ним суму страхового відшкодування у розмірі 2000 гривень. Згідно з платіжним дорученням №017789 від 26 квытня 2021 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved