Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить суд виділити їй частину майна, спільно набутого за час шлюбу з [PERSON], а саме: диван (вартістю 300,00 грн.), ліжко (вартістю 200,00 грн.), шафу (вартістю 400,00 грн.), шафу з антресоллю (вартістю 500,00 грн.), стіл комп'ютерний (вартістю 100,00 грн.), телевізор SONY з діагоналлю 42 дюйми (вартістю 3000,00 грн.), комод (вартістю 400,00 грн.), трюмо (вартістю 200,00 грн.), холодильник LG (вартістю 3000,00 грн.), пральну машину VIRPUL (вартістю 2500,00 грн.), стіл кухонний (вартістю 150 грн.), три стільці (загальною вартістю 300,00 грн.), мікрохвильову піч (вартістю 350,00 грн.), кондиціонер (вартістю 1000,00 грн.), гладильну дошку (вартістю 50,00 грн.), праску (вартістю 70,00 грн.), колонки до музичного центру (вартістю 100,00 грн.), тостер (вартістю 50,00 грн.) та палас (вартістю 100,00 грн.)- загальною вартістю 12770,00 грн., що становить 47% від загального об'єму та вартості спільного майна. Виділити [PERSON] частину майна, спільно набутого за час шлюбу з позивачкою, а саме: диван (вартістю 2000,00 грн.), письмовий стіл (вартістю 300,00 грн.), тумбу під телевізор (вартістю 200,00 грн.), шафу (вартістю 500,00 грн.), телевізор SONY діагоналлю 21 дюйм (вартістю 2500,00 грн.), ліжко (вартістю 200,00 грн.), стіл кухонний (вартістю 150,00 грн.), пилосос (вартістю 300,00 грн.), музичний центр РНІLIPS (вартістю 3000,00 грн.) та палас (вартістю 100,00 грн.) - загальною вартістю 9250,00 грн., що становить 34% від загального об'єму та вартості майна. Також Позивачка просить суд залишити в їх спільному користуванні електричний нагрівач води (вартістю 3000,00 грн.), електричну плиту (вартістю 2000,00 грн.), та тумбу під взуття (вартістю 300,00 грн.) - загальною вартістю 5300,00 грн., що становить 19% від загального об'єму та вартості майна. До судового засідання позивачка не з'явилась, але подала до суду заяву про слухання справи за її відсутності в якій наголосила, що позовні вимоги підтримує повністю. Від відповідача до суду надійшла заява про визнання вимог позивачки та розгляд справи за його відсутності. Врахувавши позицію позивачки та відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує чиїхось прав та інтересів, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, згідно статті 174 ЦПК України. Як встановлено в судовому засіданні, 25.08.2001 року сторони по справі уклали шлюб, який зареєстрували в виконкомі Щорської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області (а.с.6). За час спільного проживання з відповідачем вони придбали певне майно (меблі, електричні прибори та інші побутові прилади), яке є їх спільною сумісною власністю. Так у спільному володінні та користуванні зараз у сторін перебувають: два дивана, два ліжка, три шафи, два столи, два телевізора, музичний центр, колонки до музичного центру, комп'ютерний стіл, комод, трюмо, холодильник, пральна машина, мікрохвильова піч, кондиціонер, електричний нагрівач води, електрична плита, тумба під взуття, гладильна дошка, праска, тостер, соковижималка, пилосос, два паласи та три стільці Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 03.11.2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Частиною 1 статті 60 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частиною 1 статті 61 Сімейного кодексу України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частиною 1 статті 68 Сімейного кодексу України встановлено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Частиною 1 статті 69 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною статті 70 Сімейного кодексу України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" судам роз'яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч.3 ст.368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки.

Outcome: approved