Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивач у листопаді 2015 року звернулася до суду з позовом та просила постановити рішення, на підставі якого стягнути з відповідача аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 гривень щомісячно з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повнолітнього віку. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюб із відповідачем зареєстровано 18 серпня 2012 року Комінтернівським відділом РАЦС Харківського міського управління юстиції. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, життям дитини не цікавиться, працевлаштований, має регулярний доход, але утримувати свою дитину відмовляється, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, інші стягнення за виконавчими листами з нього не проводяться, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. 23 лютого 2016 року через канцелярію суду надійшла заява [PERSON], відповідно до якої вона уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не з'явилася, через канцелярію суду 30 березня 2016 року надійшла заява з проханням справу розглянути у її відсутність, уточнений позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи призначався неодноразово, повістки, які надсилалися на адресу відповідача, у тому числі і повістка з викликом у зазначене судове засідання, поверталися до суду з відміткою поштового відділення за закінченням терміну зберігання . Зазначене свідчить про той факт, що відповідач відмовляється отримувати судову повістку, на повідомлення поштового відділення про необхідність явки для отримання заказаної кореспонденції не реагує. Відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та вважає необхідним задовольнити їх, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 18 серпня 2012 року Комінтернівським відділом РАЦС Харківського міського управління юстиції. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO], батьком якого записано відповідача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого Височанською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 11 (а.с. 2). Позивач зазначає, що дитина проживає із нею та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою ЖК «Романтік-3» №15 від 23.11.2015 року (а.с.3). Як вбачається із відповіді ПАТ «Комаровський молочний завод» №2 від 11 лютого 2016 року, [PERSON] працює на ПАТ «Комаровський молочний завод» з 01 січня 2016 року на посаді електрика (а.с.20). Відповідно ч. 2 ст. 77 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду. Частинами 1,2,3 ст.181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі. Положення ст.181 СК України відповідають вимогам, передбаченим статтями 183, 184 цього Кодексу. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 17 встановлено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно ст.183 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, які будуть стягуватися на неповнолітню дитину з її батьків, визначається у частці від заробітку (доходу) платника аліментів і за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як було встановлено судом відповідач [PERSON] від утримання свого сина ухиляється, у звязку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на Законі, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved