Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому посилається на те, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.05.2007 року їй на праві власності належить житловий будинок, який розташований за адресою: вул. Ставропольсьска, 26 "а" в місті Чернівці. Стверджує, що позбавлена можливості користуватися своїм майном, оскільки у будинку зареєстрований колишній чоловік - [PERSON] , шлюб з яким, розірвано рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16.10.2012 року. Факт реєстрації відповідача у згаданому будинку створює ряд незручностей та збільшення оплати за комунальні послуги. На підставі вищевикладеного, уточнюючи позовні вимоги, просить суд визнати відповідача таким , що втратив право користування житловим будинком з належними до нього будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: м.Чернівці , вул. Старопольська, 26-а. У судове засідання позивачка та її представник не з»явилися , надіславши до суду заяву , про проведення слухання справи без їх участі . В даній заяві також вказують, що позовні вимоги підтримують та просять задовольнити їх. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча своєчасно і належним чином був двічі повідомлений про час та місце розгляду справи . Про причини своєї неявки до суду не повідомив. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до вимог п.п 1,2,4, ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки представник позивача не заперечував проти проведення розгляду даної справи за відсутності відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності позивачці на праві приватної власності належить житловий будинок з належними до нього спорудами за адресою : м. Чернівці , вул. Ставропольська, 26»а» (а.с.10-11). Згідно довідки ПП « Житлосервіс» № 676 від 21.12.2017 року , за згаданою адресою зареєстровані позивачка , її мати , двоє синів та колишній чоловік ( а.с.7). Відповідно до ст.4\~Закону України «Про власність»-\~власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Згідно ст.48\~ цього ж Закону - \~власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,\~386,\~391 ЦК України. Як вбачається з наведених вище норм цивільного законодавства України наявні підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном. Не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно актів ПП « Житлосервіс» від 02.03.2017 року та від 21.12.2017 року, відповідач фактично з вересня 2012 року не проживає за згаданою адресою(а.с. 4-5). Заочним рішенням від 16.10.2012 року, шлюб між позивачкою та відповідачам розірвано . Дане рішення набрало законної сили 05.11.2012 року. Зміст ст. 405 ЦК України передбачає, що члени сім ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом. Право користування житлом втрачає член сім ї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік. На підставі наведеного вище, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки під час судового розгляду факт не проживання відповідача за адресою : м. Чернівці , вул. Ставропольська, 26 «а» в м. Чернівці, доведено належними доказами.

Outcome: approved