Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

У грудні 2013 року заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду в порядку окремого провадження з заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги заявники обґрунтовували тим, що 09 жовтня 1999 року між ними укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Новгород-Сіверського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №87. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилися сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Заявники стверджували, що подружнє життя у них не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] та [PERSON] зазначили, що вони разом не мешкають, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Заявники досягли згоди щодо місця проживання дітей після розірвання шлюбу, визначили умови та участь батьків у їх вихованні, здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з подружжя, хто проживає окремо і сплати аліментів на дітей. З цих підстав заявники просили суд розірвати шлюб, укладений між ними 09 жовтня 1999 року. У судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник підтримали заяву, просили суд задовольнити її в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення заявника [PERSON] і його представника, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що, 09 жовтня 1999 року між [PERSON] і [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Новгород-Сіверського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №87 (а.с.4). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилися сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.5, 6). За приписами ч.1, ч.2 ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Судом встановлено, що подружнє життя заявників не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] і [PERSON] разом не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. 23.12.2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладеного договір про визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, умови та участь батьків у їхньому вихованні (а.с.26). 28.01.2014 року між [PERSON] і [PERSON] також був укладений договір про розмір аліментів на дітей (а.с.40). Зазначені договори були укладені у письмовій формі та нотаріально засвідчені. Відповідно до ч.3 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя. Таким чином, враховуючи дійсну волю заявників, відсутність порушень при цьому їх особистих майнових прав, а також прав їхніх дітей, суд вважає, що заяву про розірвання шлюбу слід задовольнити. За бажанням заявника [PERSON] після розірвання шлюбу суд залишає їй прізвище "[PERSON]". Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.109 Сімейного кодексу України ст.ст.3, 4, 208, 212-215, 234 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved