Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] [INFO] Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з 2009 року по 2011 рік вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від подружнього життя у них народився син [PERSON] [INFO]. Після розірвання шлюбу син проживає разом із нею. Відповідач життям малолітнього сина не цікавиться, не телефонує, не зустрічається і не виявляє бажання спілкуватися з дитиною . Відповідно до судового рішення з 2010 року на відповідача покладено обов»язок сплати аліментів на утримання малолітнього сина, але призначені аліменти [PERSON] сплачував нерегулярно і тому з цієї причини постійно існує значна заборгованість. При цьому відповідач жодного разу не поцікавився, за які гроші утримується дитина. Як батько малолітньої дитини він не піклується сином, його фізичним і духовним розвитком, не цікавиться успіхами, проблемами, станом здоров»я і навчанням дитини, не проявляє жодної зацікавленості в його подальшій долі і підготовці до самостійного життя. 21.02.2014 року вона повторно зареєструвала шлюб із [PERSON], який на даний час проживає разом з нею та її сином. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Миколаївської РДА Львівської області №02-27/0-3487/14 від 24.10.17 року доцільно позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] [INFO], у зв'язку з чим просила позов задоволити. У судове засідання позивачка не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила такі задоволити в повному обсязі, а справу слухати у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши на підставі вимог ст. 281 ЦПК України заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України.. Третя особа - орган опіки та піклування Миколаївської РДА заперечень щодо позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітньої дитини не має, просить позов задоволити, а справу слухати у їхній відсутності. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних обставин. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Про ухилення від обов'язків виховувати дитину, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мова може йти лише за умови винної поведінки особи, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов'язками. Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO]. Відповідач ухиляється від виконання батьківського обов'язку, вихованням дитини не займається, не цікавиться її розвитком, не підтримує матеріально. Суд вважає позовні вимоги доведеними, оскільки наявні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав.

Outcome: approved