Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

У березні 2021 р. [PERSON] звернувся з позовом, у якому просить визначити йому додатковий строк - два місяці, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , посилаючись на те, що йому нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері - [PERSON] , у зв`язку з неприйняттям спадщини у встановлений законодавством України строк, цей строк він пропустив з поважних причин, оскільки має ряд хронічних захворювань, йому важко пересуватися, він мав на утриманні важкохвору дружину. Райгородоцька сільська рада Бердичівського району Житомирської області своєї позиції щодо позову у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомила, проте від неї надійшла заява, у якій вона зазначила, що проти позовних вимог не заперечує. Судом з`ясовано, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12.12.2019 р. [PERSON] є сином [PERSON] та єдиним її спадкоємцем, який звернувся з заявою щодо оформлення спадщини, інші спадкоємці [PERSON] , які прийняли спадщину, відсутні, що випливає з довідки 18.11.2021 р. та постанови від 03.10.2020 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори Г.А. Денисенко, якою [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що він пропустив строк, встановлений законодавством України для прийняття спадщини. Відповідно до частин першої та другої статті 1269 Цивільного кодексу України у редакції, чинній на час відкриття спадщини [PERSON] , спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами першою та другою статті 1220 Цивільного кодексу України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Таким чином [PERSON] як такий, що на час відкриття спадщини постійно з [PERSON] не проживав, для прийняття спадщини повинен був подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті [PERSON] ( [INFO] ), проте не зробив цього, що випливає зі змісту його позовної заяви, довідки 18.11.2021 р. та постанови від 03.10.2020 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори Г.А. Денисенко. Частинами першою та другою статті 1272 Цивільного кодексу України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Між тим, [PERSON] , будучи спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, позбавлений можливості за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, у зв`язку з відсутністю таких спадкоємців. Відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суд України від 30.05.2008 р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" випливає, що при вирішенні питання про продовження строку для прийняття спадщини суд має дослідити поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У позовній заяві [PERSON] посилається на те, що пропустив строк, встановлений статтею 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що має ряд хронічних захворювань, йому важко пересуватися, він мав на утриманні важкохвору дружину. Частиною третьою статті 12 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В порушення зазначеної норми Цивільного процесуального кодексу України [PERSON] не довів наведених вище обставин, з поданих ним доказів лише випливає, що він є інвалідом другої групи загального захворювання з 21.08.2020 р., а не на час відкриття спадщини, а його дружина, яка померла, [INFO] , була інвалідом першої групи загального захворювання у 2011 р. та другої групи загального захворювання з 2012 р. до дня смерті. Таким чином [PERSON] не довів поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини. Разом з тим, оскільки, як зазначалось вище, інші спадкоємці [PERSON] , які прийняли спадщину, відсутні, а Райгородоцька сільська рада Бердичівського району Житомирської області проти позову не заперечила, Суд вважає, що визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , відповідатиме таким загальним засадам цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України). Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved