Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому після залишення частини вимог без розгляду просить встановити факт того, що вона є членом сім`ї чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом та знаходилась у нього на утриманні. Представник позивачки у судове засідання не з`явилась, позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності, про що надала письмову заяву. Представник відповідача у судове засідання не з`явилась, справу просила розглядати за її відсутності, рішення прийняти на розсуду суду, про що надала відповідну письмову заяву. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] р . внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, помер чоловік позивачки - [PERSON] . Позивачка проживала разом із чоловіком однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Разом із ними мешкали їх малолітні діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] - [INFO] . Відповідно до ст. 41 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті. 2. Такими непрацездатними особами є: 1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання, - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років; 2) особи, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якщо вони не працюють. Згідно п. 6 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату. 28 листопада 2018 р. позивачка звернулась до відділення виконавчої дирекції ФССНВ в м. Лисичанську з заявою щодо отримання страхових виплат, а саме одноразової допомоги кожній особі, яка перебувала на його утриманні після смерті чоловіка - [PERSON] . 29 листопада 2018 р. отримала відповідь про те, що право на страхові виплати мають непрацездатні особи, які знаходилися на утриманні померлого. На момент смерті чоловіка, позивачка була працездатною особою, яка знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. У зв`язку з тим, що законодавством України чітко не визначено поняття утриманець і визначити чи була позивачка на момент смерті чоловіка утриманкою неможливо, Лисичанське міське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Луганській області відмовило позивачці в призначенні страхових виплат та запропонувало звернутися до суду. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 84 СК України, 1. Дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. 2. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. 3. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. 4. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. 5. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. 6. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Позивачка знаходилась на утриманні свого чоловіка до досягнення дитиною трьох років та на час його смерті разом із ними проживали їх малолітні діти віком 1 рік 4 місяці та трьох місяців. Таким чином, суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 704,8 грн., на підставі ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved