Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму завданої майнової шкоди в розмірі 47 620,46 грн. та судовий збір у розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 08.10.2017 року в м. Чугуєві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ГАЗ, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля HYUNDAI державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] В результаті настання дорожньо-транспортної пригоди автомобіль HYUNDAI, державний номерний знак [NUMBER] , зазнав механічних пошкоджень. Постановою Чугуївського міського суду Харківської області від 20.11.2017 року у справі №636/3710/17 відповідача визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 46 680 грн. 46 коп. Виплата страхового відшкодування була здійснена МТСБУ на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 04.12.2017 року та Звіту № 718/М/207 від 16.11.2017 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 903275 від 29.03.2018 року. З метою встановлення розміру заподіяння шкоди, МТСБУ залучило суб`єкта оціночної діяльності, вартість послуг якого складає 940,00 грн. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням №1262884 від 20.12.2017 року. Таким чином, загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 47 620 грн. 46 коп. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то останній, як особа, що винна у настанні ДТП, зобов`язаний відшкодувати позивачу в порядку регресу завдану шкоду. Відповідач вказаної суми не сплатив, тому Моторне (транспортне) страхове бюро України звернувся до суду для захисту своїх прав та інтересів. Сторони в судове засідання не з`явились, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. (а.с.68,79). Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток на його адресу (а.с.67,72,78,82), причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов суду не надав. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що постановою Чугуївського міського суду Харківської області від 20.11.2017 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Згідно даної постанови 08.10.2017 року в м. Чугуєві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ГАЗ-24, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля HYUNDAI державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (а.с.7,8). Частина 6 статті 82 ЦПК України передбачає, що постанова суду у справі по адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Крім того, страховик потерпілого після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страховика водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, незалежно від того, чи встановлена вина заподіювача шкоди саме рішенням суду. У такому випадку для здійснення відшкодування шкоди, що була отримана внаслідок використання джерел підвищеної небезпеки, насамперед необхідно встановити та підтвердити вину особи, що має відповідати за шкоду, у вчиненні такої дії, отже, цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, настає у разі наявності вини особи в цьому, незалежно від того, чи є в діях цієї особи склад адміністративного проступку чи злочину. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 16.07.2018 року, прийнятій за результатом розгляду справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування шкоди. Також у вищезазначеній постанові Верховний Суд, відхиляючи доводи касаційної скарги заявника, звернув увагу й на те, що відсутність у матеріалах справи судового рішення, яким особу було б притягнуто до відповідальності за скоєння дорожньо-транспортної пригоди, не може бути достатньою підставою для відмови в позові, оскільки таке рішення є обов`язковим для суду, проте не єдиним доказом вини заподіювача шкоди. Цивільно-правова відповідальність потерпілого, як власника наземного транспортного засобу, була застрахована в ПАТ «Страхова група «ТАС», що підтверджується Полісом № АК/6867484 (а.с.11). 04.12.2017 року до Моторного (транспортного) страхового бюро України звернувся власник автомобілю HYNDAI, державний номер [NUMBER] , - [PERSON] з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що сталась (а.с.9). Відповідно до звіту від 16.11.2017 року оцінювачем проведено огляд транспортного засобу HYNDAI, державний номер [NUMBER] , під час якого виявлені пошкодження, завдані внаслідок ДТП (а.с.13-21). 16.11.2017 року аварійним комісаром здійснено оцінку з метою визначення вартості відновлюваного ремонту автомобіля HYNDAI, державний номер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . За результатами оцінки складено Звіт та проведено ремонтну калькуляцію. Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку від 16.11.2017 року та ремонтної калькуляції №45215 від 08.10.2017 року, вартість відновлюваного ремонту автомобілю HYNDAI, державний номер [NUMBER] , із включенням в розрахунок ПДВ складає 100526,02 грн.; вартість відновлюваного ремонту автомобілю HYNDAI, державний номер [NUMBER] , із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових - 46680,46 грн. без ПДВ; матеріальний збиток, завданий власнику автомобілю HYNDAI, державний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження у ДТП - 46680,46 грн.; коефіцієнт фізичного зносу (Ез) автомобілю HYNDAI, державний номер [NUMBER] , - 0,7; ринкова вартість автомобілю HYNDAI, державний номер [NUMBER] , на момент ДТП - 186522,05 грн. (а.с.14-20). 04.12.2017 року до позивача надійшла заява [PERSON] про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті вищезазначеної ДТП (а.с.9). Згідно з Довідкою №1 Моторного (транспортного) страхового бюро України від 15.03.2018 року [PERSON] нараховано до сплати страховиком 46 680,46 грн. (а.с.48). 28.03.2018 року Моторним (транспортним) страховим бюро України видано Наказ №2874 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] у розмірі 46 680,46 грн. (а.с.47). Згідно з платіжним дорученням за № 2903275 від 29.03.2018 року вказана сума перерахована на особистий рахунок [PERSON] № [NUMBER] (а.с.49). Також, позивач поніс витрати на послуги аварійного комісара у розмірі 940,00 грн., що перераховані Моторним (транспортним) страховим бюро України на особистий рахунок ТОВ «Незалежна експертна компанія» 16.11.2017 року, р/р № [NUMBER] (а.с.50). Моторне (транспортне) страхове бюро України 30.10.2018 року звернулось до [PERSON] з досудовою регресною вимогою про відшкодування у добровільному порядку завданих збитків внаслідок ДТП, що сталась з його вини 08.10.2017 року, однак, вона залишилась без уваги останнього (а.с.53). Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно зі ст. 9 Закону України «Про страхування», страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК України), а також ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача. Згідно зі ст. 38 цього ж Закону, Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до відповідача [PERSON] . Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, а також за послуги спеціаліста з огляду пошкодженого транспорту. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при поданні позовної заяви. На підставі викладеного і

Outcome: approved