Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Позивач у грудні 2020 року звернулася до суду з указаним позовом який мотивувала тим, що у жовтні 2020 року дізналася про те, що за виконавчим написом від 13.10.2020 № 936, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною з неї як з боржника стягується на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованість в розмірі 33348,37 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорком Вадимом Вікторовичем звернено стягнення заборгованості на заробітну плату позивача, яку вона отримує у ПрАТ «Монделіс Україна». Заборгованість за виконавчим написом є спірною, позивач не визнає існування заборгованості, з банком ПАТ «Укрсоцбанк» договору не укладала, тільки 16.10.2012 року підписувала заяву про відкриття банківського поточного (карткового) рахунку та на картку отримувала заробітну плату, а приблизно з квітня 2016 року заробітну плату отримує в іншому банку. Строк дії картки минув у 2016 році. [PERSON] заперечила проти нарахування відповідачем ТОВ «Вердикт капітал» заборгованості з 29.01.2019 року. Відповідачем на адресу позивача жодних повідомлень про заміну кредитора з розрахунками заборгованості не надходило надсилав. Позивачу невідомо з чого складається сума заборгованості, яка стягується за відкритим виконавчим провадженням. Крім того, [PERSON] вважає, що оспорюваний нею виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, оскільки чинна редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, на який посилається відповідач в обґрунтування безспірності заборгованості, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, який з позивачем не укладався. Спірний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом на підставі кредитного договору, який не посвідчений нотаріально і не забезпечений іпотекою. Крім того, нотаріусом не було дотримано умови про те, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років і відсутні докази безспірності заборгованості. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною, вчинений 14.09.2020 року та зареєстрований у реєстрі за №936, про стягнення з неї на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованість у розмірі 30043,97 грн., таким, що не підлягає виконанню. Стислий виклад позиції відповідача Представник відповідача ТОВ «Вердикт капітал» в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав. Позиція третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Треті особи, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Тетяна Іванівна, приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко Вадим Вікторович у судове засідання не з`явились, письмових пояснень не надали. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою суду від 14.12.2020 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 18.01.2021 року за клопотанням позивача у відповідача та третьої особи витребувано письмові докази, змінено процесуальний статус приватного нотаріуса Секістової Т.І. з відповідача на третю особу, а підготовче судове засідання відкладено. Відповідачем 26.01.2021 на виконання ухвали суду надано витребувані за клопотанням позивача письмові докази Ухвалою суду від 05.02.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Протокольною ухвалою суду від 26.02.2021 року за клопотанням позивачки відкладено судовий розгляд. Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що 16.10.2012 [PERSON] подала до ПАТ «Укрсоцбанк» заяву №0755/008482-ZP, підписанням якої погодилася з тим, що укладає з ПАТ «Укрсоцбанк» Договір банківського поточного (карткового рахунку) на умовах, викладених у цій заяві, Правилах надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів-фізичних осіб у ПАТ «Укрсоцбанк», Умовах відкриття та здійснення операцій за банківськими поточними рахунками, Умовах відкриття та обслуговування банківських вкладних (депозитних) рахунків та Умовах установлення кредитної лінії на картковому рахунку, з якими Клієнт ознайомився, з ними погоджується і зобов`язується виконувати (розділ ІІІ Заяви, а.с.63 зворотній бік). За змістом указаної заяви позивач просив відкрити: 1) поточний картковий рахунок з типом картки Visa Electron, номер рахунку (зарплатний) № [NUMBER] ; 2) депозитний рахунок Ощадний+ № [NUMBER] та «Депозит «Активний» № [NUMBER] ; 3) поточний картковий рахунок з установленням кредитної лінії на кредитну картку Visa Classic, номер кредитного рахунку № [NUMBER] в Українській гривні з установленням максимального кредитного ліміту 50000 грн. строком на рік з можливістю його автоматичного продовження, із застосування відсоткової ставки за користування кредитною лінією - до 15 числа місяця наступного за місяцем формування Виписки - 0,10 % річних, з 15 числа місяця наступного за місяцем формування Виписки - 30 % річних, за користуванням Овердрафтом - 48 % річних. Крім того, [PERSON] 16 жовтня 2012 заповнила та підписала Анкету № [NUMBER] про надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів - фізичних осіб в ПАТ «Укрсоцбанк» (а.с.62), а також підписала розписку про отримання картку по картковому рахунку № [NUMBER] з тарифним пакетом «Кредитка». Отже, Позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк» 16 жовтня 2012 року був укладений договір №0755/008482-ZP про комплексне банківське обслуговування, який складається із Заяви №0755/008482-ZP та Анкети № 075500003946, за умовами якого [PERSON] , крім отримання картки для зарахування заробітної плати, відкриття депозитних рахунків, отримала кредитну картку із можливістю користуватись кредитним лімітом на умовах, викладених у Заяві від 16.12.2012 року. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. 14.09.2020 був вчинений виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі № 936, за яким нотаріусом звернено стягнення із [PERSON] , як боржника за кредитним договором за № 0755/008482-ZP від 16.10.2012 за період із 29.01.2019 по 11.03.2020, у сумі 29543,97 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 9683,17 грн.; простроченою заборгованістю по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 10500,75 грн., строкова заборгованість за комісією - 580,85 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 8779,20 грн., а також за вчинення виконавчого напису нотаріусом 500,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню - 30043,97 грн. (а.с.12). Спірний виконавчий напис був виданий стягувачу ТОВ «Вердикт Капітал», який як указаному в оспорюваному виконавчому документі, є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитним договором 0755/008482-ZP від 16.10.2012 року. На підставі оспорюваного виконавчого напису, зареєстрованого у реєстрі № 936 від 14.09.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорко Вадимом Вікторовичем постановою від 13.10.2020 року у виконавчому провадженні № 63245633 було звернено стягнення на доходи позивача, які вона отримує у ПрАТ «Монделіс Україна» (а.с.14-15). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права I. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону (у редакції на час вчинення оспорюваного виконавчого напису) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Також, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Отже, для одержання виконавчого напису стягувач має надати нотаріусу оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким може здійснюватися стягнення у безспірному порядку. Наданий відповідачем на вимогу суду Договір банківського поточного (карткового) рахунку за № 0755/008482-ZP від 16.10.2012 у формі Заяви та Анкети № [NUMBER] до Правил надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів - фізичних осіб в ПАТ «Укрсоцбанк» не є нотаріально посвідченим договором, а отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Приватний нотаріус Секістова Т.І. за змістом оспорюваного виконавчого напису керувалася пунктом 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, який був доповнений до Переліку постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, проте постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 в цій частині був визнаний нечинним та незаконним, а тому приватний нотаріус Секістова Т.І. 14.10.2020 не мала права керуватись цим пунктом Переліку. За таких обставин, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц. ІІ. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга статті 11 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, судом установлено, до 28 січня 2019 року між АТ «Укрсоцбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» укладено договір факторингу №2019-1УСБ/ВЕСТА, відповідно до якого АТ «Укрсоцбанк» відступив Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА»» свої права вимоги до боржників (а.с. 66-71). Після цього 29 січня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста»» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 29-01/19/1, відповідно до якого Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста»» відступив Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» свої права вимоги до боржників, перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до Договору (а.с.73-77). Проте відповідачем не надано до суду Додаток № 1-1 до Договору про відступлення прав вимоги № 29-01/19/1 від 29.01.2019 року або витягу з нього, що унеможливлює установлення і перевірку судом розміру заборгованість, її складових та з якого кредитного договору вона виникла. Отже, суд дійшов висновку, що відповідач відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України не довів набуття прав кредитора за кредитним договором № 0755/008482-ZP від 16.10.2012, який складався із Заяви №0755/008482-ZP від 16.10.2012 та Анкети № 075500003946 на підставі Договору про відступлення прав вимоги № 29-01/19/1 від 29.01.2019 року. Також надані на вимогу ухвали суду від 18.01.2021 у цій справі відповідачем розрахунок заборгованості не є належними доказами, які підтверджують факт використання [PERSON] кредитного ліміту на суму 9683,17 грн. та яким способом (зняття готівки у банкоматі, оплати товарів, послуг та інших видів транзакцій), що може підтверджуватись деталізованою випискою за його кредитним рахунком, яка має відображати всі операції із використання коштів та зарахування коштів на картку (а.с.64-65). Згідно з наданим відповідачем розрахунком та відповідно до оспорюваного виконавчого напису відповідач після укладення Договору про відступлення прав вимоги № 29-01/19/1 від 29.01.2019 року самостійно нарахував відсотки, комісію та пеню за період з 29.01.2019 по 11.03.2020. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, які передбачені договором, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, проценти, неустойка, комісія нараховуються в межах дії договору. Кредитор має право після закінчення строку дії картки на стягнення відповідних виплат за статтею 625 ЦК України. Указана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12. Відповідачем не доведено, що строк дії кредитного договору №0755/008482-ZP від 16.10.2012 не закінчився станом на 29.01.2019 і діяв до 11.03.2020, що давало б кредитору нараховувати відсотки, пеню за умовах передбачених цим договором. Отже, з огляду на викладене суд дійшов висновку, що для вчинення оспорюваного виконавчого напису відповідачем не було надано належних документів на підтвердження безспірної заборгованості за кредитним договором №0755/008482-ZP від 16.10.2012, оскільки надані відповідачем документи не відображають повно і всебічно інформацію чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, чи здійснювала позивачка оплату по кредиту, не довів дійсний розмір заборгованості та підстави заміни кредитора за кредитним договором. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Відповідно до приписів пункту 2 частини 1 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. Позивачка при зверненні до суду сплатила судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. за подання позову немайнового характеру, а тому ураховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню вся сума сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved