Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання їх втратившими право користування квартирою № 33 у будинку\~ № 129 по пр-т. Металургів в м. Маріуполі, з тих підстав, що вона є основним квартиронаймачем вказаної квартири. Крім неї у вказаній квартирі зареєстровані: її донька [PERSON] та онука [PERSON], які є відповідачами. Відповідачі зареєстровані у вказаній квартирі, але з 2013 року в квартирі не проживають, комунальні послуги не сплачують, речі відповідачів у квартирі відсутні. Позивачці тяжко сплачувати комунальні послуги, у звязку з чим просила суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою\~ № 33 у будинку\~ № 129 по пр. Металургів в м. Маріуполі. Позивачка [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, наполягали на задоволенні позовних вимог. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутністю, не заперечували проти задоволення позовних вимог. Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами та підставі ст.197 ч.2 ЦПК України.\~ Згідно ст.174 ч.5 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову суд при наявності для цього законних підстав постановляє рішення про задоволення позову. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України\~ Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції\~від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки виданої головним спеціалістом Департаменту адміністративних послуг відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Маріупольської міської ради № 14-0276 від 26.07.2017 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до заяв, які надійшли від відповідачів, вбачається, що останні визнали позовні вимоги та не заперечували проти їх задоволення, зазначили, що у вищевказаній квартирі не проживають з січня 2014 року. Статтею 71 Житлового кодексу України передбачений шестимісячний строк, протягом якого за тимчасовою відсутністю членів сімї наймача за ними зберігається жиле приміщення. У випадку відсутності за поважних причин понад шість місяців цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Даною нормою матеріального закону, крім того, передбачений перелік випадків зберігання жилого приміщення понад встановлений строк. Зважаючи на вимоги ст. 72 ЖК України особа може бути визнана в судовому порядку такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені ст. 71 ЖК України строки. Однією з підстав для зняття з реєстрації є позбавлення права користування жилим приміщенням відповідно до\~ст. 7 Закону України "Про свободу пересування, вільний вибір місця проживання в Україні". Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи наведені норми законодавства та обставини, встановлені по справі, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачами не суперечить закону та вважає необхідним задовольнити позов.

Outcome: approved