Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, треті особи: Орган опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації, Маріупольська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №37 Донецької обласної ради, [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що [PERSON] має малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка навчається в Маріупольській спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті №37. Батько дитини, [PERSON] помер [INFO]. [PERSON] з травня 2014 року мешкає на правах співмешканки в домі [PERSON], який розташований на території Мартенівської сільської ради. За час проживання на території сільської ради вона зарекомендувала себе не з кращої сторони,зловживає спиртними напоями. Рішенням Орджонікідзевського районного суду від 10 березня 2015 року вона була позбавлена батьківських прав відносно своїх двох дітей. На даний час офіційно ніде не працює, на обліку в центрі зайнятості не знаходиться. Перебивається підробітками. Тривалий час малолітня дитина [PERSON] мешкає у родині [PERSON], який є біологічним дідусем малолітньої дитини та перебуває на його забезпеченні. Мати з моменту проживання з [PERSON] не виховувала та не утримувала доньку, не підтримувала з нею та особами, які виховують її доньку, зв'язків. Не цікавиться життям доньки, не приймає участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги, не піклується про її стан здоров'я, розвиток (фізичний, духовний, психічний та інше), не відвідує дитину за місцем проживання, не телефонує, проявляє байдужість до дитини. Таким чином, відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Позивач просив суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] та стягнути з неї аліменти на користь опікуна (піклувальника) або державної установи куди буде влаштована дитина. Представник Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради до підготовчого судового засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомленою про день та час проведення підготовчого судового засідання, у підготовче судове засідання не з'явилася, тому суд з урахуванням наявності в матеріалах цивільної справи посвідченої згоди на позбавлення її батьківських прав стосовно її доньки [PERSON], [INFO], і відмови від своїх батьківських прав відносно доньки, на підставі яких суд дійшов висновку, що відповідачка визнає позов відповідно до ст. ст. 200 ч.3, 223 ЦПК України розглянув справу без її участі та ухвалив рішення за результатами підготовчого провадження. Третя особа [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи Маріупольської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат №37 Донецької обласної ради до суду не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, при ухваленні рішення просила максимально врахувати інтереси малолітньої дитини. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації у судове засідання не з'явився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції, неповнолітня [PERSON] народилася [INFO], батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з копії рішення Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 10 березня 2015 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно заяви засвідченої секретарем Мартинівської сільської ради Пономаренко Л.І., [PERSON] надала згоду на позбавлення її батьківських прав стосовно її доньки [PERSON], [INFO] і відмовилася від своїх батьківських прав відносно доньки. З листа виданого директором Маріупольської СЗШІ № 37 вбачається, що [PERSON], [INFO] навчається в школі - інтернаті з підготовчого класу згідно рішення ПМПК № 24/756 від 27.04.2011 року. Протягом всіх років перебування дитини в інтернаті її вихованням та утриманням займались бабуся з дідусем - [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] в школі доньку не відвідувала, матеріально не утримувала, не цікавилась її життям. [PERSON] навчається в 6 класі, а мати жодного разу не спілкувалася з педагогами. [PERSON] не виконує своїх батьківських обов'язків по відношенню до своєї доньки [PERSON] З характеристики позивачки з місця проживання, виданої сільським головою Мартинівської сільської ради, вбачається, що [PERSON], перебуває на території ради з травня 2014 року. Жінка проживає на правах співмешканки в домогосподарстві [PERSON]. За час проживання на території сільської ради [PERSON] зарекомендувала себе не з кращої сторони. Опирається на обмежені або поверхневі знання та культуру. Особливої привабливості у людей не викликає. Почуття колективізму та товариськості розвинуте слабо, разом з співмешканцем зловживає спиртними напоями. Немає далекоглядності, не завжди передбачає наслідки дій. Віддає перевагу тому, щоб не помічати, обходити проблеми сучасного життя. Ігнорує пропозиції старших. Має низьке почуття відповідальності. В даний час офіційно ніде не працює. Па обліку в центрі зайнятості не знаходиться. Перебивається стихійними підробітками. Участі в житті села не приймає. Поряд з цим відмічається байдужість, холодність матері до дітей. Іншими відомостями сільська рада не володіє. З висновку Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області про доцільність позбавлення батьківських прав від 16 серпня 2017 року вбачається, що є всі достатні підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], оскільки мати з моменту проживання на території району не виховувала та не утримувала доньку, не підтримувала з нею та особами, які виховують її доньку, зв'язків, не цікавиться життям доньки, не приймає участі у її вихованні, не піклується про її стан здоров'я та розвиток, проявляє байдужість до дитини. Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.76- 78, 81 ЦПК України. У даному випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки (один з батьків) повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України, держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім'ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. Згідно зі статтею 9 Конвенції ООН Про права дитини, держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду буде встановлено, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Згідно зі ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Оскільки, відповідачка не спілкується із дитиною, не піклується про її фізичний і розумовий розвиток, не проявляє до неї батьківської турботи, що свідчить про те, що вона свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню неповнолітньої доньки - [PERSON], так як протягом тривалого часу мала реальну можливість виконувати їх, але відповідних дій не вчиняла, тому з метою захисту прав та інтересів дитини - [PERSON], [INFO], [PERSON] має бути позбавлена батьківських прав відносно неї. При зміні свого ставлення по відношенню до неповнолітньої доньки, відповідачка не позбавлена можливості поновити свої батьківські права. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (ч. 2 ст. 166 СК України). Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч.3 ст.181 цього Кодексу, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. За таких обставин, враховуючи, що утримання неповнолітньої дитини є не правом, а обов'язком батьків, і позбавлення батьківських прав не звільняє їх від виконання цього обов'язку, суд вважає можливим стягнути з відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення донькою повноліття, на користь опікуна (піклувальника) або державної установи, куди буде влаштована малолітня. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, підлягає задоволенню, при цьому суд враховує позицію відповідачки, яка позовні вимоги визнала, та не заперечувала проти її позбавлення батьківських прав, що не суперечить закону та не порушує законних прав та свобод інших осіб. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Тому з відповідачки на користь держави підлягають стягненню витрати з оплати судового збору у сумі 3524 гривень.

Outcome: approved