Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

Позивач Фізична особа-підприємець [PERSON] 25 травня 2020 року звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 4.01.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової повідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/8911928. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ 2103», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 05 грудня 2016 року приблизно о 08:00 год. у м. Львові по вул. Олесницького, 61, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 2103», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням відповідача [PERSON] , та автомобіля «ВАЗ21053», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] .Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «ВАЗ21053», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », було завдано механічних пошкоджень власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до Постанови Залізничного районного суду м. Львова від 03.04.2017 року по справі №462/1072/17, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних опорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП. З огляду на вищевказане, власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «ВАЗ 21053», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », - [PERSON] звернувся до Страховика - ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АІ/8911928 від 04.01.2016 року. На підставі страхового акта №ОЦ/075/000/17/1130 від 22.05.2017 року ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 3500 грн. Відповідачеві було направлено Вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони Відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було. 16.03.2020 року між ПрАТ «УПСК» та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено Договір №13/03/2020 про відступлення права вимоги, відповідно якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договору страхування. Новий кредитор, позивач, отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АІ/8911928 від 04.01.2016року. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь завдані збитки в порядку регресу у розмірі 3500грн. та судові витрати. Ухвалою суду визначено здійснювати судовий розгляд справи за данним позовом в порядку спрощеного позовного провадження. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву, заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач на позовну заяву не надав відзиву, в зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних у ній доказів . Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть у ній участь. Суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 4.01.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової повідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/8911928. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ 2103», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. Як вбачається з Постанови Залізничного районного суду м. Львова від 03.04.2017 року по справі №462/1072/17, відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних опорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, а саме у зв`язку з тим, що 05 грудня 2016 року приблизно о 08:00 год. у м. Львові по вул. Олесницького, 61, [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2103», номерний знак [NUMBER] , проявив неуважність до дорожньої обстановки, не реагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «ВАЗ 21053» номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали технічні пошкодження, чим порушив п. 2.36; 12.1; 13.1 Правил дорожнього руху. Крім цього, [PERSON] порушив п. 2.10 (А,Д) Правил дорожнього руху, чим скоїв правопорушення передбачене ст. 122-4 КУпАП, а саме залишив місце вказаної дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетним. За ст.79 ЦПК достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч.6 ст. 82ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової овідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та з майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленом Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як вбачається з платіжного доручення №96 від 24.05.2017 року, страховиком ПрАТ «УПСК» на підставі страхового акта №ОЦ/075/000/17/1130 від 22.05.2017 року було виплачено страхове відшкодування в розмірі 3500грн. власнику пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «ВАЗ 21053», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », [PERSON] . Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Підпунктом "в" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язі страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якій спричинив дорожньо-транспоргну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Згідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо,) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 24 травня 2017 року, що підтверджуєт платіжним дорученням №96 від 24.05.2017 року. Між ПрАТ «УПСК» та Фізичною особо підприємцем [PERSON] 16 березня 2020 року укладено Договір №13/03/2020 про відступлення права вимоги відповідно якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договор страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. Тим самим позивач, як новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АІ/8911928 від 04.01.2016 року та перейшло право вимоги. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, слід стягнути з відповідача на користь позивача в порядку регресу завдані збитки у розмірі 3500 грн. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 840грн.80 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 2000грн., які підтверджуються платіжним дорученням.

Outcome: approved