Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 грудня 2018 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, дочку - [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що нормальні подружні стосунки у них з відповідачем не склалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, вони на ґрунті сімейно-побутових проблем втратили почуття любові та поваги, через що подружні відносини вони припинили близько двох років тому, їхнє спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам, позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить їх шлюб розірвати, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище, місце проживання дитини визначити з нею та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, місце та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Від неї до суду надійшла заява, в якій вона зменшила позовні вимоги, оскільки спору відносно визначення місця проживання дитини у неї з відповідачем немає, просить не розглядати дану позовну вимогу, в решті позовних вимог позов підтримала, просить позов задоволити, справу розглядати без її участі. В разі неявки відповідача не заперечила проти ухвалення заочного рішення у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причину неявки відповідач суду не повідомив і від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи слухання справи за його відсутності. Суд визнав неявку відповідача до суду неповажною. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за можливе провести слухання справи у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. А в зв`язку з неявкою відповідача, суд приходить до висновку, що є підстави провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення, проти чого позивачка не заперечує, вказавши про це у своїй заяві. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 грудня 2018 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, дочку - [PERSON] , [INFO] . Нормальні подружні стосунки у сторін не склалися через різні погляди на життя, тривалий час, понад два роки, вони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, мають різні бюджети, їх шлюб носить формальний характер, і суперечить їх інтересам. Суд, відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийшов до переконання, що дана сім`я існує формально, примирення подружжя неможливе, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них і інтересам їх неповнолітньої дитини. Тому суд вважає за необхідне і доцільне розірвати шлюб між ними. На думку суду, неповнолітню дитину необхідно залишити з матір`ю, проти чого сторони не заперечують. Що стосується повернення позивачці дошлюбного прізвища " [PERSON] ", то Сімейний кодекс України не передбачає такого поняття як повернення прізвища. Стаття 113 СК України передбачає, що особа яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки при розгляді справ позовного провадження, ЦПК України не передбачено зміну прізвища судом, таке можливо лише при розгляді справ окремого провадження, то питання відновлення позивачці дошлюбного прізвища повинно вирішуватися органами ДРАЦСу після розірвання шлюбу. В зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивачки належить стягнути сплачений нею при подачі позову судовий збір, як це передбачено ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved