Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] подала до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить, ухвалити рішення, яким позбавити відповідача [PERSON], [INFO] батьківських прав стосовно його дитини [PERSON], [INFO]. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати. У якості підстав позову позивачка зазначила, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не сплачує аліменти на його утримання, виховання сина не займається, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що надавав гроші на лікування сина, постійно приходив на день народження сина. З 2010 року син був у відповідача 7-8 разів. В даний час син сторін навчається у четвертому класі Мошанецької школи. Відповідач був у школі. Син тікає від нього. Щороку відповідач робив сину подарунки на день народження. Протягом останнього року передав на утримання сина 1000 гривень. Протягом 2016 року спілкувався з сином 3-4 рази. Відповідачка проти спілкування дитини з ним. У 2016 році не сплачував аліменти на утримання сина, бо не працював. У 2017 році з сином не спілкувався. Представник Кельменецької районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування, [PERSON] в судовому засіданні підтримав висновок органу опіки та піклування і пояснив, що позивачка звернулася до органу опіки та піклування. Було проведено засідання комісії. Встановлено, що [PERSON] неналежним чином займається вихованням і утриманням дитини. До органу опіки та піклування не надходили звернення відповідача з приводу того, що позивачка не дає йому дитину. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов та пояснила, що у листопаді 2016 року [PERSON] передав 1000 гривень. Іншої допомоги він не надавав. Востаннє відповідач брав дитину до себе чотири роки тому. Подарунків дитині від відповідача позивачка не бачила. У 2010 році відповідач подарував дитині костюмчик. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов та пояснила, що шлюб між сторонами розірваний. Син сторін живе з позивачкою. Відповідач не утримує дитину, не спілкується з сином, не навідує його. Син сторін є інвалідом дитинства. Відповідач самоусунувся від виховання сина. Судом досліджені наступні докази: копію свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] виданого 16 вересня 2009 року на бланку серії [NUMBER], копію свідоцтва про народження [PERSON] виданого 22 вересня 2006 року на бланку серії [NUMBER], копію довідки про неотримання аліментів № 19044/36 виданої 29 листопада 2016 року Чернівецьким міським відділом державної виконавчої служби, довідку № 438 видану поліклінічним відділенням Кельменецької ЦРЛ 09 грудня 2016 року, лікарський висновок виданий лікарем [PERSON] 07 грудня 2016 року, довідку № 2010 видану Мошанецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області 06 грудня 2016 року, копію посвідчення серії [NUMBER] виданого [PERSON] 26 жовтня 2012 року, висновок Кельменецької районної державної адміністрації як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] № 01-31/2634 від 22 грудня 2016 року, копію довідки № 2056 виданої Мошанецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області 12 грудня 2016 року, акт обстеження житлово-побутових умов [PERSON] від 26 грудня 2016 року, копію розпорядження голови Кельменецької районної державної адміністрації №273 від 29.09.2010 року, копію характеристики [PERSON] виданої Бернівською сільською радою Кельменецького району №424 від 21.12.2016 року, копію характеристики [PERSON] виданої ПП „ЕЛАНА", копію довідки №23 виданої ПП „ЕЛАНА" 02.12.2016 року, копію постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 23.07.2015 року винесеної заступником начальника Садгірського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції [PERSON] у виконавчому провадженні №37702593. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього - [PERSON], [INFO]. [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо [PERSON] Зокрема, [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його підготовку до самостійного життя, не забезпечує сину необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню сином загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. [PERSON] не утримує сина відповідно до своєї частки батьківських обов'язків. Вказані вище обставини стверджуються взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Такою своєю бездіяльністю відповідач порушує ст. 18 Конвенції про права дитини, згідно якої батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Відповідач порушує ст. 150 Сімейного кодексу України згідно якої батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Згідно ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки, які ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Зважаючи на характер поведінки відповідача [PERSON], суд не вважає можливим відмовляти в позові і попереджувати відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дитини. Відповідач не надав суду жодного доказу, який би стверджував його бажання брати участь у вихованні сина, вчинення ним будь - яких дій з метою спілкуватись з сином та брати участь у його вихованні та наявність перешкод у виконанні його батьківських обов'язків. Суд також враховує, що за 2016 рік відповідач передав на утримання сина лише 1000 гривень. В період з 22 грудня 2016 року, тобто з часу коли відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини Кельменецької районної державної адміністрації з приводу надання висновку про позбавлення батьківських прав [PERSON], останній не змінив своє ставлення до виховання і утримання сина. Зокрема відповідач не вжив жодних заходів щодо зустрічі та спілкування з сином, не надає матеріальної допомоги позивачці на утримання дитини. Не змінилося ставлення відповідача до своїх обов'язків щодо участі у вихованні дитини і після відкриття провадження по даній цивільній справі. Суд також бере до уваги, що згідно рішення Кельменецького районного суду, з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина. Однак відповідач не виконує це рішення суду. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, позбавивши [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітньої сина -[PERSON] На підставі ст.12, ч.1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ст. ст. 150, 152, 155, 164, 165, 166,167, 171 СК України,

Outcome: approved