Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18 квітня 2016 року у виконкомі Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Проживаючи у шлюбі з чоловіком втратили один до одного почуття любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, з грудня 2019 року шлюбні вінодсини фактично припинені. Вважає, що збереження сім`ї неможливе, а тому просить суд шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивачка просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач повідомив суд, що позовні вимоги позивачки про розірвання шлюбу визнає, просив справу слухати в його відсутність. Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 18 квітня 2016 року виконкомом Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис №5); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 18 квітня 2019 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданого Вітовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 17 листопада 2016 року за актовим записом № 30 (а.с.5). Шлюбні відносини між подружжям фактично припинені через втрату почуття любові і поваги один до одного, взаємодопомоги та підтримки; шлюбні стосунки фактично припинили з грудня 2019 року, проживають окремо. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами не є можливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, а тому збереження даної сім`ї не відповідало б інтересам сторін та дитини, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved