Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому після збільшення позовних вимог просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за несплату аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , за період з липня 2018 року по квітень 2019 року в сумі 16 293,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 21 травня 2018 року Борщівським районним судом Тернопільської області прийнято рішення у справі №594/409/18 за її позовом до відповідача про стягнення на її користь з відповідача аліментів на утримання сина, проте, відповідач за період з липня 2018 року по лютий 2019 року не сплатив жодних коштів на утримання сина та допустив заборгованість зі сплати аліментів, яка складає 18 499,00 грн. Однак, зважаючи на те, що сума неустойки (пені) не може бути більшою, ніж 100% заборгованості по сплаті аліментів на дитину, з відповідача підлягає стягненню неустойка (пеня) за несплату аліментів у розмірі 100% заборгованості по сплаті аліментів, а саме в розмірі 16 293,00 грн. Ухвалою суду від 09 квітня 2019 року розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні представник позивачки адвокат Дейнюк М.П. позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явився, викликався шляхом направлення судової повістки разом з копією ухвали про відкриття провадження у справі та позовною заявою з копіями документів рекомендованим листом з повідомленням про вручення, які ним було отримано. Відзиву на позовну заяву не подавав. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, проти чого позивачка не заперечувала. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти. Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 21 травня 2018 року у справі № 594/409/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] в користь [PERSON] , [INFO] ,жительки [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 (одна тисяча триста) грн. щомісячно, з урахуванням індексу інфляції, починаючи з 16 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили 25 червня 2018 року. 02 липня 2018 року Борщівським районним судом Тернопільської області на підставі вищевказаного рішення суду видано виконавчий лист. 09 липня 2018 року постановою начальника Борщівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Дудою В.Б. відкрито виконавче провадження за №56728655 при примусовому виконанні виконавчого листа №594/409/18, виданого Борщівським районним судом 02 липня 2018 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , 2018 року народження в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. щомісячно з 16 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з прецендентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»). Відсутність гарантії виконання судового рішення у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачені гарантії надані сторонам - справедливий, відкритий і швидкий розгляд. Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Крім того, обов`язок надавати дитині допомогу (аліменти) батько несе не лише на підставі рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами СК України. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частин 1-2 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц у статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Також у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки ( пені), визначена у статті 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1 х 1% х Q1)+(A2 х 1% х Q2)+……….(An х 1% х Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів відповідачем [PERSON] , проведеного Борщівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 02 травня 2019 року станом на 30 квітня 2019 року по справі №594/409/18 заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів за період з квітня 2018 року по квітень 2019 року становить 16 293,00 грн. Розмір встановлених щомісячних платежів становить: за квітень 2018 року - 693,00 грн.; за період з травня 2018 року по квітень 2019 року - 1300,00 грн. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд погоджується з обчисленням пені у розмірі 16 293,00 грн., відповідно до наданого позивачкою розрахунку, оскільки він відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі №572/1762/15-ц. Згідно ст.5 п.1 ч.3 ЗУ "Про судовий збір" позивачка звільнена від сплати судового збору, тому суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі ст.ст. 180, 191, 196, 197 СК України та

Outcome: approved