Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»(надалі-ПАТ «УкрСиббанк») звернулося в суд з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , третя особа- Державна спеціалізована фінансова установа «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про стягнення заборгованості за кредитним договором №521 від 10.10.2005 року у розмірі 31625,56 доларів США 167,58 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.10.2005 року між АКІБ «УкрСиббанк», яке після внесення змін до Статуту у відповідності до Закону України «Про акціонерні товариства» №514-VІ від 17.09.2008 року перейменовано на ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №521 в іноземній валюті на суму 50000 доларів США, терміном до 05.10.2026 року зі сплатою 12,5 % річних. На забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором в частині повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитними коштами, можливих штрафів та інших витрат, між позивачем, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки №1 від 10.10.2005 року, за умовами якого остання зобов`язалася відповідати перед позивачем за невиконання зобов`язань відповідача [PERSON] в повному обсязі. Відповідач [PERSON] порушив взяті на себе згідно кредитного договору зобов`язання щодо своєчасного погашення заборгованості за щомісячними платежами у зв`язку із чим станом на 13.06.2016 року утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 31625,56 доларів США, з яких: 27381,26 доларів США-прострочена заборгованість по кредиту; 4244,30 доларів США- заборгованість по процентах, а також нарахована пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у сумі 167,58 грн. з яких: 67,28 грн.-пеня за прострочення сплати кредиту та 100,30 грн.-пеня за прострочення сплати процентів. 19.02.2016 року позивач направив відповідачам вимогу про погашення заборгованості, яка залишилась без відповіді. Із врахуванням наведеного просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Ухвалою суду від 24.06.2016 року відкрито провадження у цивільній справі №607/6776/16-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] та призначено її до судового розгляду. Ухвалою суду від 28.02.2017 року відмовлено у задоволенні заяви представника [PERSON] - [PERSON] про відвід головуючого судді Дзюбича В.Л. Відповідач [PERSON] 28.02.2017 року звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання недійсним кредитного договору №521 від 10.10.2005 року із застосуванням наслідків недійсності кредиту. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що ПАТ «УкрСиббанк» не надано документального підтвердження факту видачі йому грошових коштів згідно кредитного договору №521 від 10.10.2005 року в іноземній валюті -доларах США у сумі 50000 доларів США, оскільки він взагалі не отримував від позивача готівкові кошти у доларах США. Відповідно до п.3.1 вказаного договору банк зобов`язувався відкрити йому позичковий рахунок для видачі кредиту, однак у наявному у нього примірнику договору відсутнє посилання на номер даного позичкового рахунку, а також відсутні реквізити для сплати тіла кредиту та для сплати процентів за користування кредитом. Водночас відповідно до договору №10/40 про відкриття поточного рахунку та розрахункове касове обслуговування в національній валюті йому було відкрито рахунок у національній валюті-гривні. Проте позивачем не долучено до позову інформації про рух коштів по даному гривневому рахунку. У відповідності із вимогами Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України №337 від 14.08.2003 року банк на підтвердження факту видачі з каси готівкових коштів у сумі 50000 доларів США повинен був надати суду відповідний касовий документ, а саме: заяву на видачу готівки по формі згідно Додатку 8 до Інструкції, а також договір про відкриття позичкового рахунку та розрахункове касове обслуговування в іноземній валюті, однак зазначених письмових доказів ПАТ «УкрСиббанк» не надано. Також позивачем не долучено до позову доказів на підтвердження факту проведення такої касової операції, як видача йому готівкових коштів у сумі 50000 доларів США. Із врахуванням наведеного вважає, що кредитний договір №521 від 10.10.2005 року є недійсним. Підтвердженням наведеного служить також той факт, що валютою розрахунку за придбаний ним за рахунок кредитних коштів будинок була національна грошова одиниця-гривня. Оскільки банк не виконав свого зобов`язання та не видав йому кредит у доларах США, а отже вказаний валютний кредит носить фіктивний характер. Із врахуванням наведеного просить у задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов задовольнити у повному обсязі. 23.11.2017 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено Державну спеціалізовану фінансову установу «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву». Тернопільське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» у своїх письмових поясненнях від 29.01.2018 року вказало, що постановою Кабінету Міністрів України №853 від 04.06.2003 року затверджено Порядок надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, відповідно до якого між Тернопільським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та сім`єю в особі [PERSON] був укладений Договір про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків №253 від 01.12.2005 року предметом якого стало відшкодування частини відсотків за кредитом, наданим Тернопільським управлінням західного регіонального департаменту АКІБ «УкрСиббанк» на придбання житла-житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] . Проте, 30.05.2016 року у зв`язку із невиконанням [PERSON] договірних зобов`язань за кредитним договором за період з 01.05.2015 року по 12.05.2016 року, що підтверджується копією листа ПАТ «УкрСиббанк» від 13.05.2016 року за №57-2/01/33 на підставі п. 10 Порядку та п.3.3.2 Договору про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків №253 від 01.12.2005 року даний договір було розірвано, про що повідомлено позичальника листом за вих.№162 від 19.05.2016 року. Ухвалою суду від 17.08.2018 року у вказаній справі за клопотанням представника відповідача [PERSON] -адвоката Ізай Р.О. призначено експертизу документів фінансово-кредитних операцій, на час проведення якої провадження у справі зупинено. Оплату вартості вказаної експертизи покладено на відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 13.11.2018 року на виконання клопотання судового експерта Львівського НДІСЕ Міністерства юстиції України Кукула А.І. про надання додаткових документів для проведення експертизи, судом витребувано у ПАТ «УкрСиббанк» заяву на видачу кредиту за кредитним договором №521 від 10.10.2005 року; кредитну справу за кредитним договором №521 від 10.10.2005 року. 06.05.2019 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області направлено на адресу Львівського НДІСЕ Міністерства юстиції України заяву та документи на 56 арк., які надійшли від ПАТ «УкрСиббанк» в порядку виконання ухвали суду від 13.11.2018 року про витребування доказів. 04.04.2019 року до суду надійшло клопотання експертів Львівського НДІСЕ Міністерства юстиції України про проведення оплати експертизи документів фінансово-кредитних операцій, призначеної ухвалою суду від 17.08.2018 року. 19.06.2019 року Львівським НДІСЕ Міністерства юстиції України повернуто суду матеріали цивільної справи №607/6776/16-ц без виконання вимог ухвали суду від 17.08.2018 року у зв`язку із ненадходженням оплати за призначену судом експертизу. Ухвалою суду від 26.07.2019 року вказану справу повторно направлено до Львівського НДІСЕ Міністерства юстиції України для виконання вимог ухвали суду від 17.08.2018 року про призначення експертизи документів фінансово-кредитних операцій, оскільки у судовому засіданні представник відповідача [PERSON] -адвокат Ізай Р.О. вказала, що [PERSON] зобов`язується оплатити вартість експертизи. 07.11.2019 року Львівським НДІСЕ Міністерства юстиції України повернуто суду матеріали цивільної справи №607/6776/16-ц без виконання вимог ухвали суду від 17.08.2018 року у зв`язку із ненадходженням оплати за призначену судом експертизу. Представник ПАТ «УкрСиббанк» у судовому засіданні первісний позов підтримав повністю та просить його задовольнити у повному обсязі. У задоволенні зустрічного позову просить відмовити за безпідставністю, посилаючись на те, що умовами укладеного із [PERSON] кредитного договору №521 від 10.10.2005 року визначено, що позичальник повертає банку кредит та відсотки за користування кредитом у валюті кредиту. Факт отримання [PERSON] кредиту в іноземній валюті-доларах США підтверджується меморіальним ордером №122640 від 10.10.2005 року та випискою про рух коштів по рахунку. Відповідач [PERSON] та його представники [PERSON] , [PERSON] у судовому засіданні зустрічний позов підтримали та просять його задовольнити. У задоволенні первісного позову просять відмовити, з підстав, викладених у зустрічній позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представник-адвокат Ізай Р.О. у судовому засіданні позов АТ «УкрСиббанк» не визнали та просять у його задоволенні відмовити. Зустрічний позов підтримал та просять його задовольнити. В останнє судове засідання відповідач [PERSON] та її представник не з`явилися, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час розгляду справи належно повідомлялись. Від третьої особи у справі- Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» надійшли письмові пояснення із клопотанням про розгляд справи у відсутності представника фонду. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 26.09.2005 року [PERSON] , [PERSON] звернулися у АКІБ «УкрСиббанк» із заявою про надання іпотечного кредиту у сумі 50000 доларів США зі сплатою 12,5 % річних для придбання приватного житлового будинку. Того ж дня відповідач [PERSON] підписав анкету заявника та підписав гарантійний лист -зобов`язання. Як вбачається із виписки з протоколу №103 засідання кредитного комітету ТУ АКІБ «УкрСиббанк» від 06.10.2005 року, кредитна комісія АКІБ «»УкрСиббанк» схвалила надання відповідачу [PERSON] кредиту на придбання житла в кредит(молодіжне кредитування) у розмірі 50000 доларів США терміном на 252 місяці зі сплатою 12,5 % річних комісія за видачу кредиту-1,0%, комісія за оформлення кредитного договору-0,1% від суми кредиту. Забезпеченням кредиту виступає приватний будинок за адресою [ADDRESS] та квартира за адресою [ADDRESS] , ринковою вартістю 351480 грн. 10.10.2005 року між АКІБ «УкрСиббанк», яке змінило своє найменування на АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №521 за умовами якого банк надав відповідачу кредит в іноземній валюті в сумі 50000 доларів США на строк до 05.10.2026 року зі сплатою 12,5 % річних за використання кредитних коштів для придбання житлової нерухомості, а саме: будинковолодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до п.1.5 кредитного договору кредит видається шляхом видачі готівки через касу банку. Згідно п.1.2.2 договору позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного терміну(достроково) відповідно до умов розділу 11 договору на підставі будь-якого з п.п.2.3, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 7.4 ч.2 п.9.2 договору. Кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми в повному обсязі на відповідний рахунок банку. Позичальник повинен повернути основну суму кредиту на рахунок № [NUMBER] . У відповідності до Додатку №1 до кредитного договору №521 від 10.10.2005 року, що є невід`ємною частиною вказаного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно не пізніше визначеного число кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Пунктом 1.3.3 договору передбачено, що нарахування процентів здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця. Проценти нараховуються методом «факт/360». При цьому проценти нараховуються на суму кредитних коштів, що фактично надані банком позичальнику і які ще не повернуті останнім відповідно до умов даного договору. Термін сплати процентів з 01 по 05 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти. Проценти сплачуються на рахунок № [NUMBER] . Згідно п.3.1 договору банк зобов`язується відкрити позичальнику позичковий рахунок № [NUMBER] для видачі кредиту. Відповідно до п.п. 5.3,5.5 договору при настанні подій, що впливають на здатність або бажання виконання позичальником зобов`язань по договору, зокрема: погіршення фінансового стану позичальника; порушення проти позичальника кримінальної справи; звільнення з основного місця роботи; довгострокового погіршення стану здоров`я позичальника, інвалідність та інше, Які можуть призвести до погіршення фінансового стану позичальника та унеможливлюють подальше виконання зобов`язань по договору банк має право в односторонньому порядку змінити термін погашення кредиту та плати за кредит за цим договором в порядку, визначеному в розділі 11 договору. У випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту(основної суми) та/або термінів сплати плати за кредит строком більш ніж на 5 календарних днів, та/або у випадку порушення позичальником умов договору застави, вказаного в п.2 договору банку має право змінити термін погашення кредиту та плати за кредит за цим договором в порядку, визначеному в розділі 11 договору. У випадку невиконання або прострочення виконання грошових зобов`язань, передбачених цим договором, а також будь-якими іншими угодами, що укладені або будуть укладені в майбутньому між банком та позичальником, банк може змінити термін повернення кредиту в повному обсязі та плати за кредит в сторону зменшення в порядку. визначеному в розділі 11 договору. За умовами п.7.1 договору за порушення термінів повернення кредиту та/або процентів за кредит та/або комісій позичальник сплачує банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню з розрахунку 0,2 відсотка від суми зазначеної заборгованості(суми кредиту та/або процентів по кредиту та/або комісій), розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості. У випадку нецільового використання кредиту позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5 відсотків від суми нецільового використання-п.7.2 договору. У відповідності із п. 7.3 договору згідно вимог ст..611 ЦК України при порушенні позичальником вимог п.п. 2.3, 5.3,5.5,5.6,5.8,5.10, 7.4, ча.2 п.9.2 договору банк має право самостійно змінити термін повернення кредиту за цим договором, в порядку, встановленому розділом 11 договору. Пунктом 7.6 договору передбачено, що позичальник у відповідності із вимогами ст..611 ЦК України зобов`язаний сплатити банку неустойку за порушення своїх зобов`язань(в тому рахунку і за порушення термінів виконання зобов`язань) встановлених п.п. 4.3, 4.4, 4.5, 4.7 цього договору у розмірі 500 грн. Згідно п.2.1 договору у забезпечення виконання зобов`язань позичальника банком прийнято заставу нерухомого майна згідно договору іпотеки від 10.10.2005 року. З метою забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань щодо погашення кредиту та інших платежів, передбачених кредитним договором №521 від 10.10.2005 року між позивачем та [PERSON] , [PERSON] 10.10.2005 року було укладено договір поруки №1. Відповідно до п.п.1.1, 1.3, 1.4 вказаного договору остання зобов`язалась відповідати перед позивачем по зобов`язаннях [PERSON] , які виникають з умов кредитного договору №521 від 10.10.2005 року в повному обсязі. Позичальник та поручитель відповідають перед позивачем як солідарні боржники. 01.12.2005 року між Тернопільським регіональним управлінням державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та сім`єю в особі [PERSON] на підставі рішення про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво(реконструкцію) і придбання житла від 28.10.2005 року №19-244, погодженого Головою правління Фонду 28.11.2005 року був укладений договір №253 про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків. Відповідно до умов вказаного договору Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву взяв на себе зобов`язання щодо відшкодування частини відсотків за кредитом, що надається [PERSON] згідно з кредитним договором №521 від 10.10.2005 року, укладеним між позичальником та АКІБ «УкрСиббанк» на придбання житла загальною площею 90,30 кв.м. за адресою [ADDRESS] з терміном повернення 21 рік(252 місяці). Часткова компенсація визначається у розмірі 1,0 облікової ставки Національного банку України, що діє на день укладення кредитного договору і становить 9,50%. Визначена згідно з Реєстром сума часткової компенсації за відповідний період розпорядженням Фонду перераховується на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] у комерційному банк, визначеному п.1.1 цього договору після виконання позичальником в повному обсязі поточних зобов`язань за кредитним договором. У випадку надання позичальнику кредиту в іноземній валюті для розрахунку розміру часткової компенсації використовується курс відповідної валюти, який встановлено Національним банком України в день здійснення позичальником платежу(п.п.1.1-2.4 договору). Пунктом 3.3.2 вказаного договору передбачено, що Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву має право достроково розірвати цей договір, письмово повідомивши про це позичальника за 10 календарних днів у разі невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором протягом трьох місяців. Згідно з п.4.2.1 договору №253 від 01.12.2005 року у кожному випадку несплати або часткової несплати визначеного згідно з кредитним договором поточного платежу, а також відсотків за користування кредитом Фонд має право розірвати договір з позичальником, письмово попередивши його про це за 10 календарних днів. Судом встановлено, що позивач у повному обсязі виконав свої зобов`язання за кредитним договором №521 від 10.10.2005 року та надав [PERSON] кредит у розмірі 50000 доларів США. Факт видачі відповідачу кредитних коштів у іноземній валюті у сумі 50000 доларів США підтверджується долученими позивачем до матеріалів справи розпорядженням про надання кредиту №521/1 від 10.10.2005 року за підписами заступника начальника ТУ ЗРД АКІБ «УкрСиббанк» та фахівця з кредитування(т.1 а.с.178), меморіальним ордером №122640 від 10.10.2005 року(т.1 а.с.121) та випискою про рух коштів за кредитним договором №521(реєстраційний номер кредитного договору в системі обліку банку-10303006000)(т.1 а.с.122-161). 19.02.2016 року у зв`язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором і наявністю простроченої заборгованості, що станом на 17.02.2016 року складала 30381,46 доларів США, АТ «УкрСиббанк» направило на адресу відповідачів вимогу про усунення порушень умов кредитного договору та погашення простроченої заборгованості протягом 31 одного календарного дня з дати одержання вказаного повідомлення у розмірі 1984,10 доларів США-прострочена заборгованість; 3000,20 доларів США- прострочена заборгованість по процентах. Одночасно банк вказав, про те, що у разі невиконання [PERSON] , [PERSON] зазначеної вимоги на 32 день з дня її отримання, а у випадку відсутності підтвердження отримання вимоги-з 41 календарного дня з дати відправлення вимоги про дострокове повернення кредиту вимагає дострокового виконання зобов`язання за кредитним договором №521 від 10.10.2005 року у вигляді сплати заборгованості по поверненню суми кредиту в повному обсязі, сплаті нарахованих процентів, що разом становить 30381,46 долар США. Зазначена вимога була направлена позивачем 24.02.2016 року та отримана відповідачами 15.03.2016 року, що підтверджується долученими до матеріалів справи списком №053151016906 згрупованих рекомендованих відправлень та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення(т.1 а.с.18, 20-21), однак ні [PERSON] , як позичальник за кредитним договором, ні [PERSON] , як поручитель вимоги АТ «УкрСиббанк» не виконали. Листом за вих.№57-2/01/33 від 13.05.2016 року АТ «УкрСиббанк» повідомило Тернопільське РУ Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про те, що [PERSON] з травня 2015 року не проводилось погашення строкової та простроченої заборгованостей по кредитному договору №521 від 10.10.2005 року. Станом на 12.05.2016 року заборгованість [PERSON] по вказаному кредитному договору складає: прострочена заборгованість по погашенню основного боргу-2579,33 доларів США і за період 01.05.2015-12.05.2016 року не погашалась; прострочена заборгованість по погашенню нарахованих відсотків складає 1171,69 доларів США і за період 01.05.2015-12.05.2016 року не погашалась; строкова заборгованість по кредиту складає 24801,93 доларів США. 19.05.2016 року за вих. №162 Тернопільське РУ Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» направило на адресу [PERSON] повідомлення про розірвання договору про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків з 30 травня 2016 року у зв`язку з несплатою поточних платежів по оплаті тіла кредиту та відсотків за користування кредитом протягом трьох місяців, тобто з травня 2015 року. 07.06.2016 року Тернопільське РУ Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» ухвалило рішення №19-462 «Про дострокове розірвання договору про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредиту комерційного банку від 01.12.2005 року №253, укладеного згідно рішення від 28.10.2005 року №19-244» у відповідності до якого достроково розірвало із 30.05.2016 року Договір про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків №253 від 01.12.2005 року, укладений із [PERSON] у зв`язку із невиконанням останнім своїх договірних зобов`язань за кредитним договором протягом трьох місяців. З повідомлення Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», адресованого [PERSON] за вих.. №1145/05 від 03.05.2018 року вбачається, що згідно з п.2 Порядку часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №853 від 04.06.2003 року середня вартість будівництва 1 кв.м житла , що склалася в регіоні відповідно до даних Держбуду(на даний час-Мінрегіону) визначається в гривнях. Отже максимальний розмір кредиту, на який може бути надана часткова компенсація відповідно до Порядку, визначається в гривнях на день укладення кредитного договору. В договорі про надання часткової компенсації з урахуванням розміру кредиту, на який надається часткова компенсація, визначений прогнозний розмір останньої. Таким чином, незалежно від того в якій валюті надавався кредит, в договорі про надання часткової компенсації визначений у гривнях розмір кредиту, на який може бути надана часткова компенсація, та попередньо вказано у гривнях суму часткової компенсації, можливої до відшкодування з бюджету. Згідно з абзацом першим п.1 Порядку( у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07.12.2011 року №1259) регіональні управління Держмолодьжитла спрямовують кошти, призначені для надання часткової компенсації, з казначейських рахунків на відповідні рахунки, відкриті у комерційних банках, для подальшого зарахування зазначених коштів на рахунки позичальників. Отже, вказана норма передбачає можливість спрямування коштів, призначених для надання часткової компенсації, з казначейських рахунків на відповідні транзитні рахунки, відкриті у комерційних банках, для подальшого зарахування зазначених коштів на рахунки позичальників. Протягом терміну дії договору про надання часткової компенсації №253 від 01.12.2005 року перерахування часткової компенсації відсотків за кредитом за платіжними дорученнями Тернопільського регіонального управління Держмолодьжитла здійснювалось на такі рахунки: [NUMBER]-поточний рахунок [PERSON] , вказаний у договорі про надання часткової компенсації; [NUMBER]-транзитний рахунок, відкритий в АТ «УкрСиббанк» для зарахування коштів часткової компенсації відповідно до договору про перерахування коштів з часткової компенсації відсоткової ставки, укладеного між Тернопільським регіональним управлінням Держмолодьжитла та банком від 22.12.2005 (для подальшого зарахування зазначених коштів на рахунки позичальників); [NUMBER]-транзитний рахунок, відкритий в АТ «УкрСиббанк» для зарахування коштів часткової компенсації відповідно до договору, укладеного між Тернопільським регіональним управлінням Держмолодьжитла та банком від 05.05.2006 року (для подальшого зарахування зазначених коштів на рахунки позичальників); [NUMBER]-поточний рахунок [PERSON] , вказаний у повідомленні АТ «УкрСиббанк» від 21.12.2009 року №137-530/1430. При вирішенні первісного позову АТ «УкрСиббанк» суд враховує наступне. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема із договорів. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строку та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до вимог статей 525, 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином та в установлений строк відповідно до умов договору та діючого законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином- ст. 599 ЦК України. Зі змісту статей 610, 611, 612 ЦК України вбачається, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов`язання та сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів- ст. 554 ЦК України. Як встановлено судом, [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №521 від 10.10.2005 року належним чином не виконує внаслідок чого утворилася заборгованість по погашенню кредиту та сплаті процентів за користування кредитними коштами. Згідно долученої до матеріалів справи довідки-розрахунку заборгованості, станом на 13.06.2016 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором №521 від 10.10.2005 року становить: 27381,26 доларів США- прострочена заборгованість по кредиту; 4244,30 доларів США- заборгованість по процентах, 67,28 грн.-пеня за прострочення сплати кредиту та 100,30 грн.-пеня за прострочення сплати процентів. Загалом сума заборгованості [PERSON] перед позивачем становить 31625,56 доларів США та 167,58 грн. За таких обставин, враховуючи факт невиконання відповідачами умов кредитного договору №521 від 10.10.2005 року суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачами майнових прав позивача, які підлягають до задоволення шляхом солідарного стягнення з [PERSON] , [PERSON] в користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 31625,56 доларів США та 167,58 грн. нарахованої пені. У відповідності до ч.2 ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч.2 ст.524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно до ч.3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 04.07.2018 року у справі №761/12665/14-ц зазначила, що правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті. Таким чином, при визначенні зобов`язання в іноземній валюті суд не вправі змінювати грошовий еквівалент зобов`язання і в резолютивній частині рішення зазначає саме розмір іноземної валюти, що підлягає стягненню. АКІБ «УкрСиббанк» правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», отримав Банківську ліцензію №75-2 зареєстровану Національним банком України 28 жовтня 1991 року за номером 57, з відповідними дозволами, якою надано право на укладення правочинів з використанням іноземної валюти. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що оскільки валютою зобов`язання за кредитним договором №521 від 10.10.2005 року є долар США і [PERSON] отримав кредит в іноземній валюті, тому до стягнення з відповідачів підлягає борг за кредитом, виражений у валюті зобов`язання -доларах США. Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору №521 від 10.10.2005 року суд враховує наступне. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; істотними умовами цивільно-правового договору є умова про предмет договору; умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду; усі інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди-ч.1 ст.638 ЦК України. Частиною першою ст. 215 ЦК передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом(нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним(оспорюваний правочин). Виходячи з положень ст.215 ЦК України та п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Такими підставами є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст. 203 ЦК України. В свою чергу ст.203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, відповідно до яких: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Як вбачається із кредитного договору №521 від 10.10.2005 року відповідачу [PERSON] було надано інформацію щодо усіх умов договору. Так, в договорі послідовно та докладно викладено усі права та обов`язки сторін, правила нарахування процентів і комісій, наслідки порушення умов договору. Відповідно до ст.627 ЦК України, підписанням вказаного кредитного договору та додатку №1, що є невід`ємною частиною кредитного договору, відповідач засвідчив, що усі умови кредитного договору йому зрозумілі, він вважає їх справедливим по відношенню до себе та підтвердив свою здатність виконувати їх. Своїм підписом у вказаному договорі [PERSON] підтвердив, що сторони дійшли згоди стосовно всіх умов договору і він погоджується із запропонованими умовами кредитування, належним чином ознайомлений із інформацією, передбаченою ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» та правилами надання фінансових послуг, в тому числі із сукупною вартістю кредиту та графіком погашення платежів, що викладений у додатку №1 до договору. Волевиявлення сторін було вільним та направленим на отримання реальних наслідків договору, тобто з боку відповідача - отримання кредиту, а з боку позивача його надання, повернення наданих коштів та отримання прибутку у вигляді плати за користування кредитом. З наявної в договорі кредитування інформації не вбачається нечіткості, двозначності, незрозумілості та інших ознак використання нечесної підприємницької діяльності. Пунктом 9.5 кредитного договору встановлено, що підписанням Загальних умов кредитування позивач підтверджує, що відповідач належним чином ознайомив його з інформацією передбаченою ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», а також, що позивач ознайомився з правилами надання фінансових послуг, затвердженими відповідачем. З моменту укладення вказаного договору та до 31.03.2015 року відповідачем не ставилась під сумнів дійсність вказаного договору та своєчасно і в повному обсязі вносились обов`язкові щомісячні платежі за кредитом на користь позивача. Посилання відповідача на недійсність кредитного договору №521 від 10.10.2005 року у зв`язку із відсутністю доказів видачі кредиту готівкою, зокрема через відсутність заяви [PERSON] на видачу готівки з каси банку, суд до уваги не бере, оскільки вони повністю спростовуються дослідженими судом доказами. Як зазначено вище, факт виплати та отримання [PERSON] готівкових грошових коштів у сумі 50000 доларів США згідно кредитного договору №521 від 10.10.2005 року підтверджується долученим до матеріалів справи меморіальним ордером №122640 від 10.10.2005 року, що є внутрішньобанківським первинним розрахунково-платіжним документом, з якого вбачається, що 10.10.2005 року банком видано валютний кредит у сумі 50000 доларів США з дебету рахунку 2213. Дана банківська операція проведена з дотриманням вимог постанови Національного банку України №337 від 14.08.2003 року «про затвердження Інструкції про касові операції в банках України» та постанови Національного банку України №280 від 17.06.2004 року «Інструкція про застосування плану рахунків бухгалтерського обліку банків України», які були чинними на час укладення кредитного договору. З акту ПАТ «УкрСиббанк» №3 по Західному регіону про вилучення для знищення документів не внесених до Національного архівного фонду від 20.09.2016 року та акту №01/13/10/2016 до прийомної квитанції №1 від 13.10.2016 року ТзОВ «Вторма-Львів» вбачається, що касові документи ПАТ «УкрСиббанк» по банківських операціях в національній та іноземній валюті за період 2004-2009 роки, знищено як такі, що не мають науково-історичної цінності і втратили практичне значення, відтак позивач позбавлений можливості надати суду копію заяви [PERSON] на видачу готівки з каси банку у зв`язку із її знищенням за закінченням терміну зберігання. Долучений до договору про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків №253 від 01.12.2005 року розрахунок прогнозованого розміру компенсації в якому відображено розмір кредиту у гривневому еквіваленті у сумі 252500,00 грн. не свідчить про те, що відповідачу не був наданий кредит готівкою у доларах США, оскільки з листа Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», адресованого [PERSON] за вих. №1145/05 від 03.05.2018 року вбачається, що максимальний розмір кредиту, на який може бути надана часткова компенсація визначається в гривнях на день укладення кредитного договору, незалежно від того в якій валюті надавався кредит, в договорі про надання часткової компенсації визначений у гривнях розмір кредиту, на який може бути надана часткова компенсація, та попередньо вказано у гривнях суму часткової компенсації, можливої до відшкодування з бюджету. Суд не приймає до уваги посилання [PERSON] на те, що розрахунок за придбаний ним житловий будинок за адресою [ADDRESS] кошти на придбання якого він отримав у відповідності до кредитного договору №521 від 10.10.2005 року здійснювався у національній валюті, оскільки зазначене не є свідченням того, що ним не було отримано кредитні кошти в сумі 50000 доларів США. Наданий відповідачем договір №10/40 від 11.10.2005 року, укладений із АКІБ «УкрСиббанк» на відкриття поточного рахунку та розрахунково-касове обслуговування в національній валюті не містить інформації про те, що зазначений рахунок був відкритий позивачу на виконання умов кредитного договору №521 від 10.10.2005 року та не спростовує факт отримання останнім кредитних коштів готівкою у сумі 50000 доларів США, які згідно вищевказаного меморіального ордеру №122640 від 10.10.2005 року були видані відповідачу 10.10.2005 року. Таким чином, вищенаведене спростовує твердження відповідача про відсутність доказів, які засвідчують факт отримання ним кредитних коштів в іноземній валюті. Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно із ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто рішення суду може грунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом-ч. 6 ст.81 ЦПК України. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому, у справах про стягнення кредитної заборгованості на банки покладається обов`язок довести факт укладення кредитного договору і наявність заборгованості, а клієнти банку повинні спростувати вказані доводи банку та довести протилежне. Неможливість спростування відповідачами зазначених обставин не звільняє їх від відповідальності за неналежне виконання зобов`язань за договором. Відповідачем [PERSON] не наведено обставин та не подано належних та достатніх доказів, які б обґрунтовували заявлені ним зустрічні позовні вимоги про визнання недійсним в цілому кредитного договору №521 від 10.10.2005 року, а тому суд приходить до переконання, що зустрічні позовні вимоги до задоволення не підлягають. З метою забезпечення дотримання принципу змагальності судом за клопотанням представника відповідача [PERSON] у вказаній справі була призначена експертиза документів фінансово-кредитних операцій, на вирішення якої поставлено запропоновані стороною питання та покладено оплату вартості даної експертизи на відповідача [PERSON] . У зв`язку із тим, що в подальшому відповідач відмовилась від оплати вартості експертизи, матеріали справи повернуто до суду без висновку експерта. Відповідно до вимог ст.109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з"ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Відповідно до принципу диспозитивності суд не має права самостійно збирати докази, що стосуються предмета спору, крім випадків передбачених Цивільним процесуальним кодексом, в той час як відповідач [PERSON] не скористалася своїм правом на проведення експертизи документів фінансово-кредитних операцій та, незважаючи на надане суду зобов`язання, не здійснила оплату вартості експертизи. Відмову відповідача [PERSON] оплатити проведення експертизи документів фінансово-кредитних операцій суд вважає ухиленням від участі у експертизі, що робить неможливим її проведення. У відповідності до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Враховуючи вищенаведене, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання, що позовні вимоги АТ «УкрСиббанк» слід задовольнити, стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] в користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №521 від 10.10.2005 року у розмірі 31625,56 доларів США та 167,58 грн. нарахованої пені. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити за безпідставністю. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів [PERSON] , [PERSON] слід стягнути в користь АТ «УкрСиббанк» 11869,38 грн. сплаченого судового збору у рівних частках по 5934,69 грн. з кожного, а також стягнути з відповідача [PERSON] в користь позивача 770 грн. витрат, пов`язаних із розглядом справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved