Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2014 року визнано за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS], визнано за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS]; усунено перешкоди [PERSON] зі сторони [PERSON] в користуванні квартирою [ADDRESS]. В задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі - продажу автомобіля «Mitsubishi ASX», реєстраційний номер [NUMBER], укладеного 04.07.2013 року, визнання права власності на 2/3 частини автомобіля «Mitsubishi ASX», реєстраційний номер [NUMBER], встановлення порядку користування автомобілем та усунення перешкод зі сторони [PERSON] а користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом вселення відмовлено. В задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом виселення, визнання факту передачі грошових коштів, визнання факту солідарної відповідальності за [PERSON] та [PERSON] перед [PERSON] за надану позику та стягнення з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь [PERSON] суму позики в розмірі 23 000 Євро відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 23 000 Євро. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2014 року зазначена цивільна справа була повернута до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська для ухвалення додаткового рішення. В судове засідання сторони не з'явились, про час і місце проведення судового засідання повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України присутність сторін у судовому засіданні не є обов'язковою. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів даної цивільної справи, при ухваленні рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по даній цивільній справі, у резолютивній частині рішення не вказана сума грошових коштів у гривневому еквіваленті, яку вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON]. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 220 суд, що ухвалив рішення може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішуючи питання про право не зазначив точної грошової суми, яка підлягає стягненню. Отже, необхідно ухвалити додаткове рішення, яким стягнути на користь [PERSON] з [PERSON] грошові кошти в сумі 23 000 Євро, що в гривневому еквіваленті складає 243 340 грн. за офіційним курсом Національного банку України станом на 25 липня 2013 року. Крім цього, за змістом ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом при прийнятті рішення також не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 % ціни позову, але неменше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. За подання позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 13 липня 2002 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського округу та зареєстрованим в реєстрі за № 1-770, вартість квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], складала 16 311 грн. Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 25 червня 2013 року ринкова вартість автомобіля «Mitsubishi ASX», реєстраційний номер [NUMBER] станом на дату оцінки складала 160 609 грн. 93 коп. Як вбачається з матеріалів цивільної справи за подання позовної заяви [PERSON] було сплачено судовий збір в розмірі 3 441, 00 грн., за подання зустрічної позовної заяви [PERSON] було сплачено судовий збір в розмірі 3 654,00 грн. Третя особа, яка заявляла самостійні вимоги на предмет спору - [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 2 435, 14 грн. Отже, враховуючи ч. 1 ст. 88 ЦПК України, ціну позовних вимог майнового характеру, вимоги немайнового характеру, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму сплаченого судового збору в розмірі 162 грн. 36 коп., а з [PERSON] на користь [PERSON] 322 грн. 87 коп. Крім цього, на користь [PERSON] з [PERSON] необхідно також стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 2 435 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved