Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що відповідач є батьком її малолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні. Шлюб між сторонами не розірваний. На протязі п'яти місяців та по даний час сторони спільно не проживають. Відповідач зрідка надає матеріальну допомогу на утримання доньки, однак цих коштів не вистачає, він не цікавиться та не приймає особистої участі у її вихованні, не піклується про стан здоров'я, фізичний та духовний розвиток дитини та що відповідач офіційно працює, має постійний прибуток у вигляді заробітної плати, але де саме їй не відомо. Позивачка вважає, що обов'язком відповідача відповідно до ст. 180 СК України є приймати участь в матеріальному утримані доньки, тому вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 40 відсотків від його щомісячного доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць. В судовому засіданні позивачка підтримала позов в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та суду пояснив, що він офіційно працює охоронцем 1-ї категорії на Дочірньому Підприємстві «Ефорт - Гарант - 19» в м. Львові та в середньому отримує щомісяця заробітну плату в розмірі 1700-2100 гривень, погоджується сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 40 відсотків від його щомісячного доходу. Суд вислухавши думку позивачки та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи що визнання позову відповідачами не суперечить встановленим обставинам по справі дійшов задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач по справі є батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами не розірваний, в даний час вони проживають окремо, дитина проживає разом із матір'ю та фактично перебуває на її утриманні. Сторонами по справі не оспорюється факт того, що малолітня [PERSON], мешкає разом з матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні, тому відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України додатковому доказування не підлягає. З довідки про доходи № 548 від 19.10.2016 року виданої Дочірнім Підприємством «Ефорт - Гарант - 19» вбачається, що [PERSON] офіційно працевлаштований та займає посаду охоронця 1-ї категорії, загальна сума доходу з 01.04.2016 року по 30.09.2016 року становить 12129 гривень 74 копійки (дванадцять тисяч сто двадцять дев'ять копійок сімдесят чотири копійки). Відповідач як батько зобов'язаний приймати участь в утриманні своїх неповнолітніх дітей на рівні із матір'ю. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 17 встановлено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Приймаючи до уваги, що відповідач має постійний дохід у виді заробітної плати, то відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини має бути визначений у частці від його доходу. При визначенні розміру аліментів суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Під час розгляду справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого на підставі актового запису про народження є малолітня дитина, батьком якої записаний відповідач. Дитина фактично перебуває на утриманні позивачки. Відповідач визнав позов в повному обсязі, офіційно працює, має постійний дохід, виходячи з принципу справедливості та розумності і обов'язку обох батьків приймати участь в утриманні своїх дітей, суд вважає за можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання своєї дитини в розмірі 40 відсотків з його доходу, але не менш як 30% від мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дитину, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 18.10.2016 року, а відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах місячного платежу. Суд вважає, що відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного і

Outcome: approved