Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,-кв. [ADDRESS] . Позов обгрунтований тим, що позивач є власником даної квартири, відповідач є рідним сином позивача та зареєстрований за вищевказаною адресою з 1999 року, при цьому з травня 1999 року в даній квартирі не проживає, оскільки постійно проживає з дружиною за іншою адресою- [ADDRESS] . Відповідач не сплачує комунальних платежів, не бере участі в утриманні житла, його особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою він не цікавиться. Перешкод відповідачу у користуванні жилим приміщенням позивач не чинить. Позивач має намір отримати субсидію, проте на можливість її надання впливає кількість зареєстрованих у житлі осіб. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає. Реєстрація відповідача порушує її права, як власника квартири та перешкоджає в отриманні житлової субсидії. Просить позов задовольнити. Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до заяви від 09 грудня 2019 року представник позивача [PERSON] адвокат Литовченко Д.М. просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідно до повідомлення відділу квартирного обліку, приватизації житла та ведення реєстру територіальної громади Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 18 вересня 2019 року [PERSON] , [INFO] , має зареєстроване місце проживання у кв. [ADDRESS] . Положеннями ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Ухвала про відкриття провадження у справі вручена сторонам, відповідачу вручена ухвала про відкриття провадження у справі в порядку ч.ч.6, 7, 8 ст.128 ЦПК України шляхом надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою згідно позовної заяви, яка є адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, та за адресою- [ADDRESS] , відповідачем не подано: заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, повідомлення іншої адреси свого проживання. Інформація про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження розміщена також на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України. За таких обставин, враховуючи сповіщення відповідача про розгляд справи в суді, відсутність його заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, положення ст.279 ЦПК України щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, положення ст.281 ЦПК України щодо заочного розгляду справи за правилами загального чи спрощеного позовного провадження,- наявні підстави в порядку ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Відповідно до ст.9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Реєстрація місця проживання є похідним правом від права користування житлом, а тому зняти особу з реєстрації за місцем проживання можна лише за умови втрати нею права користування цим житлом чи у зв`язку з її виселенням (добровільно чи у примусовому порядку). Позивач [PERSON] є власником кв. [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки КП «Ніжинське МБТІ» Чернігівської обласної ради від 02 вересня 2019 року, реєстрація права власності здійснена на підставі довідки №49 від 27 листопада 1991 року, виданої житлово-будівельним кооперативом «Прогресівець -1». Спірні правовідносини виникли з приводу визнання відповідача, який є рідним сином позивача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, у якому має зареєстроване місце проживання. За правилами ст.ст.150, 156 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди; члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням; припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до копії Акту від 04 вересня 2018 року за участі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відповідач [PERSON] у кв. [ADDRESS] не проживає більше трьох років, його речей за даною адресою не має, комунальні платежі не сплачує, участі в утриманні житлового будинку не бере. Згідно копії Акту від 21 серпня 2019 року за участі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відповідач [PERSON] у кв. [ADDRESS] не проживає більше трьох років, а саме з травня 1999 року, його речей за даною адресою не має, комунальні платежі не сплачує, участі в утриманні житлового будинку не бере. Відповідно до копії вимоги про зміну місця реєстрації місця проживання від 29 серпня 2019 року на ім`я [PERSON] , позивач [PERSON] пропонувала відповідачу змінити місце реєстрації проживання. Вказані обставини відповідачем у встановленому порядку не спростовані. Право члена сім`ї власника на користування житлом є сервітутним правом, у зв`язку з чим припинення цього права повинно відбуватися відповідно до вимог ст.ст.405, 406 ЦК України. Зокрема, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність без поважних причин члена сім`ї понад один рік у спірному житловому приміщенні, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Положеннями ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які набрали чинності для України з 11 вересня 1997 року та є частиною національного законодавства відповідно до вимог ст.9 Конституції України, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст.319, 321 ЦК України власник не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у цьому праві. Частиною 1 ст.317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Із врахуванням непроживання відповідача у даній квартирі понад один рік, відсутності перешкод останньому у цьому, відсутності домовленостей відповідача з позивачем, як власником квартири, відсутності юридично визначених у встановленому порядку правомочностей відповідача щодо володіння та користування ним, наявні підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим примішенням,- кв. [ADDRESS] . Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час розгляду справи відповідач [PERSON] своїми діями не засвідчив те, що не втратив інтерес до вищезазначеної квартири, в якій має своє зареєстроване місце проживання, також останнім не надано суду у встановленому порядку відзиву на позов чи заперечення, у зв`язку з чим він несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку,- ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved