Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить зняти арешт з Ѕ частини квартири [ADDRESS] , який було накладено Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою на підставі постанови, 353/25, 23.05.2008 року Відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, за реєстраційним номером обтяження 7284287 від 29.05.2008 року. В обґрунтування позову посилається на те, що їй стало відомо про накладення арешту на належну їй 1/2 частину квартири [ADDRESS] , який в свою чергу не може скасувати ВДВС, оскільки такого виконавчого провадження у них на виконанні більше не перебуває, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27.07.2020р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та на порушення її майнових прав, а також на те, що підстави для перебування квартири [ADDRESS] під арештом відпали, позов просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутність відповідно до ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння,користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що 1/2 частина квартири [ADDRESS] зареєстрована на праві власності за [PERSON] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна на Ѕ частину квартири [ADDRESS] Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою накладено арешт на підставі постанови, 353/25, 23.05.2008 року Відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві за реєстраційним номером обтяження 7284287 від 29.05.2008 року (а.с. 6). Тоді як згідно листа Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 20.02.2020 року в системі АСВП відсутні відомості щодо виконавчого провадження, в рамках якого була винесена постанова 353/25 від 23.05.2008р., на підставі якої було арештовано майно за адресою [ADDRESS] . Крім того, на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження ВП № 12284630 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2556, виданого 15.10.2006р. Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь Комунального підприємства з утримання житлового господарства Святошинського району м. Києва заборгованості у розмірі 2340,64грн. 8.04.2009р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 31.12.2009р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (а.с. 7). Стаття 59 Закону України «Про виконавче провадження» містить вичерпний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Відповідно до ст. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Отже, наведені вище обставини свідчать про відсутність підстав для існування на тепер такого арешту. З огляду на, що вимоги позивачки про скасування арешту є обґрунтованими, оскільки він порушує права позивачки на володіння, користування та розпорядження майном, у зв`язку з чим такі порушені права позивачки підлягають захисту шляхом скасування накладеного Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою арешту. На підставі викладеного,

Outcome: approved