Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, мотивуючи тим, що 21 жовтня 2004 року зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони разом не проживають, діти живуть разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач коштів на утримання дітей не надає. Тому просила стягувати з [PERSON] аліменти в свою користь на утримання малолітніх дочок в твердій грошовій сумі в розмірі по 700 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали повністю з мотивів, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Суду пояснив, що згідний платити аліменти на утримання дочок, однак в частці від свого заробітку в розмірі 1/2 щомісячного доходу на двох дітей. На підтвердження офіційного працевлаштування та розміру заробітної плати надав суду довідку про доходи. Заслухавши пояснення позивачки представника та відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 2004 року, що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 13 листопада 2013 року. Позивачка - [PERSON] офіційно працює на посаді бухгалтера-касира ІФФ ТзОВ «ТД «Щедро» з 01 червня 2012 року, про що свідчить долучена до матеріалів справи копія її трудової книжки. Відповідач офіційно працює на посаді охоронника в УДСО Івано-Франківськ. За період з грудня 2013 року по січень 2014 року його дохід склав 5 894 грн. 02 коп. Про способи виконання обов`язку утримувати дитини в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що матеріальне становище відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання дітей, оскільки він на даний час працює. Тому аліменти слід стягувати в частці від його заробітку, а не в твердій грошовій сумі. Що стосується розміру частки, то суд враховує те, що відповідач довів в судовому засіданні, що допомогу на утримання дітей він частково надає, про дітей піклується. Окрім того судом враховуються положення ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" стосовно максимального розміру аліментів, що стягуються з боржника, який не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. За приписами ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Із зазначених підстав суд вважає, що вимога про стягнення аліментів на утримання дітей підлягає до часткового задоволення в розмірі, який суд за внутрішнім переконанням вважає достатнім, а саме в розмірі 1/2 частини від всіх видів доходів відповідача на двох дітей щомісячно, але не менше 30 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову в суд. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі наведеного, ст. ст. 180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 3, 6, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік», ст. 11, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved