Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою № 171 по вулиці Океанівській, № 28 в м. Миколаєві. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що йому [PERSON] належить на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 26.12.2005 року 1/2 частина квартири [ADDRESS]. Інша частина квартири (1/2) належала його дружині [PERSON], яка 05.05.2006 року померла. Позивач є єдиним спадкоємцем на майно, яке залишилося після смерті його дружини. В квартирі, за його згодою, у 2010 році була зареєстрована відповідач по справі, [PERSON], яка 22.12.2010 року зареєструвала шлюб з турком та виїхала до Туречини на постійне місце проживання. З цього часу, відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації, не сплачує комунальні послуги, не підтримує квартиру у належному стані, майно та особисті речі відповідача в квартирі відсутні, перешкод для проживання у квартирі для відповідача позивач не створює, вона за власним бажанням та з власної волі не проживає за місцем своєї реєстрації. Посилаючись на викладене, позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач була належним чином та своєчасно повідомлена про час та місце судового засідання, будь яких заяв від неї не надходило, причина її неявки суду не відома. Враховуючи те, що від відповідача заперечення та заява про розгляд справи у її відсутність не надходила, то суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України». Згідно з п. 9 ч. 1 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Суд, дослідивши надані письмові докази, прийшов до наступного. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 1/2 частина квартири № 171 по вулиці Океанівській (раніше Артема) № 28 в м. Миколаєві належить позивачу на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 7370/Б від 26.12.2005 року (а.с.7-8). Інша частина квартири (1/2) належала його дружині [PERSON], яка 05.05.2006 року померла (а.с.10). Позивач є єдиним спадкоємцем на майно, яке залишилося після смерті його дружини. Згідно довідки про склад сім'ї, виданої КЖЄП-24 № 3180 від 25.10.2017 року (а.с.14), в спірній квартирі зареєстрована відповідач по справі (без родинних відносин). Відповідач з 20010 року за місцем своєї реєстрації не проживає, що підтверджується актом (а.с.15). Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як надані позивачем докази у своїй сукупності вказують на те, що відповідач втратила право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved