Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Степанівська селищна рада в особі ради опіки і піклування виконавчого комітету Степанівської селищної ради в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулася до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що відповідач є матір`ю неповнолітнього доньки [PERSON] , [INFO] . З грудня 2018 року відповідач фактично не займається вихованням дитини, зловживає алкогольними напоям, фактично виховання дитини займається її бабуся - [PERSON] , третя особа по справі. Мати не піклується про дитину, не вживає жодних заходів щодо покращення відносин з дитиною, а тому представник Степанівської селищної ради Сумського району просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , 2011 року народження та стягувати з неї аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини її щомісячного доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання представник позивача не з`явився, направивши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, направивши відзив, в якому просила розгляд справи проводити без її участі, проти позовних вимог не заперечувала. Представник третьої особи - служби у справах дітей Сумської РДА також до суду не з`явився, направивши заяви про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, а також надав суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 5). Останнім часом відповідач [PERSON] не приділяє належної уваги дитині, зловживає спиртними напоями. 18 грудня [NUMBER] року до селищної ради було направлено лис-подання Підліснівської загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів, відповідно до якого адміністрація навчального закладу просить вжити заходів щодо [PERSON] з метою виправлення її поведінки по відношенню до своєї доньки та повноцінного нею обов`язків щодо виховання [PERSON] (а.с. 19). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 04 січня 2019 року комісією в складі [PERSON]., [PERSON] та [PERSON] було встановлено, що в будинку на час обстеження знаходився [PERSON] , який повідомив, що [PERSON] спить в нетверезому вигляді, її неповнолітня донька [PERSON] перебуває під наглядом тітки [PERSON] (а.с. 15). Також, згідно до акту обстеження умов проживання від 22 лютого 2019 року комісією в складі [PERSON]., [PERSON] та [PERSON] . було встановлено, що в будинку на час обстеження [PERSON] спала, розбудити їй не вдалося, малолітня [PERSON] була без нагляду та повідомила, що її мати вживала спиртні напої та заснула (а.с. 15). Згідно письмових підтверджень [PERSON] та [PERSON] також було встановлено, що [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої [PERSON] , зловживає спиртними напоями, залишає дитину без догляду (а.с. 9, 10). Рішенням виконавчого комітету Степанівської селищної ради Сумського району № 27 від 25.02.2019 року було вирішено питання щодо звернення до суду з позовною заявою про по-бавлення батьківських прав [PERSON] та надано дозвіл [PERSON] на тимчасове виховання [PERSON] , а також зобов`язано її забезпечувати належні умови проживання, утримання та виховання неповнолітньої. (а.с. 8). Судом встановлено, що [PERSON] не цікавиться станом здоров`я та розвитку своєї дитини, не надає їй ніякої матеріальної допомоги. В зв`язку з тим, що відповідач не займається вихованням своєї дитини, не надає їй матеріальної допомоги, не цікавиться станом її здоров`я, повністю втратила контакт з неповнолітньою донькою, суд вважає, що вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей і таким відношенням до них відповідач порушує права та інтереси неповнолітньої [PERSON] Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно виховання дитини, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться здоров`ям, не турбується про їх фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Наведене свідчить про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Виходячи із оцінки доказів у справі таке ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, суд вважає свідомим та умисним, що дає підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав. Таким чином, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що у ході розгляду справи встановлено беззаперечні докази повного відсторонення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини, а тому її слід позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] . Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 гривень на користь держави.

Outcome: approved