Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

Позивач ПРАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» звернулося в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 47 041,76 грн. та судового збору в розмірі 2102,00 грн. Мотивуючи свою заяву тим, що 14 грудня 2017 року між ПРАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/2053148. У відповідності до умов Полісу страхування у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Mitsubishi» державний реєстраційний номер [NUMBER] на ПРАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» покладається обов`язок сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 20 квітня 2018 року відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Mitsubishi» державний реєстраційний номер [NUMBER] здійснив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 21053» д.р.н. [NUMBER] та з автомобілем «ГАЗ 32213-14» д.р.н. « [NUMBER] », що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановами Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.05.2018 року та 06.06.2018 року дорожньо - транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України. Власники автомобілей: «ВАЗ 21053» д.р.н. [NUMBER] та «ГАЗ 32213-14» д.р.н. [NUMBER] звернулися до ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» про виплату страхового відшкодування на загальну суму 47 041 грн. 76 коп.. Після сплати відшкодування, страховик просить стягнути в порядку зворотної вимоги (регресу) з відповідача цю суму, а також відшкодувати судові витрати по справі. Відповідно до ч. 2 - 6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку з викликом сторін. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2020 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Представник позивача до суду не прибув, в матеріалах справи міститься письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, вважається таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відзив на позовну заяву не подав. Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, що викладена у їх письмовому клопотанні, суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Положеннями статті 979 ЦК України визначено: за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За змістом статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Судом встановлено, що 14 грудня 2017 року між ПРИВАТНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» та [PERSON] був укладений договір обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/2053148, предметом якого є страхування транспортного засобу «Mitsubishi» державний реєстраційний номер [NUMBER] на підставі якого страховик взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату на умовах договору ( а.с. 25; 75). 20 квітня 2018 року відповідач [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Mitsubishi Lanser» державний реєстраційний номер [NUMBER] , скоїв дорожньо - транспортну пригоду за участю автомобіля марки «ВАЗ 21053» д.р.н. [NUMBER] та з автомобілем «ГАЗ 32213-14» д.р.н. « [NUMBER] », внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Постановами Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 травня 2018 року та 06 червня 2018 року [PERSON] визнано винуватим у вчинені адміністративних правопорушенню відповідальність за які передбачена ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення за порушення ПДР України. Зокрема зазначено, що водій [PERSON] 20.04.2018 року о 20.20 годині, в м. Кривому Розі по вулиці Монастирська поблизу електроопори 8/02, керуючи автомобілем Mitsubishi Lancer, днз [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21053, днз [NUMBER] під керуванням [PERSON] та поїхав з місця ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10 ПДР України (а.с. 13-14; 28-29). Правилами ч. 4 ст. 82 ЦПК України закріплено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В результаті огляду АК «УКРАВТОЕКСПЕРТИЗОЮ» транспортного засобу «ВАЗ 21053» державний реєстраційний номер [NUMBER] виявлені механічні пошкодження автомобілю (а.с.16) На підставі огляду автомобілю «ВАЗ 21053» державний реєстраційний номер [NUMBER] складено рахунок № 194-18 розміру страхового відшкодування по пошкодженню транспортного засобу від 20.06.2018 року, згідно якого на підставі ремонтної калькуляції № 194-18М від 14.06.2018 року сума збитків складає 12 960 грн. 40 коп., а сума страхового відшкодування 10 960 грн. 40 коп. (а.с.12; 17-18). Із заявою про отримання страхового відшкодування по випадку, що стався 20.04.2018 року, внаслідок якого було спричинено пошкодження автомобілю «ВАЗ 21053» державний реєстраційний номер [NUMBER] за полісом страхування [NUMBER] звернувся до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» [PERSON] (а.с. 13). На підставі заяви [PERSON] про отримання страхового відшкодування ПрАТ «Українською Транспортною Страховою Компанією» 22 червня 2018 року було виплачено останньому 10 960 грн. 40 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 17395 (а.с. 8). В результаті огляду АК «УКРАВТОЕКСПЕРТИЗОЮ» транспортного засобу «ГАЗ32213-14» д.р.н. [NUMBER] виявлені механічні пошкодження автомобілю (а.с.32). Відповідно до оцінки майна № 054/МУ -18 від 09.07.2018 року про оцінку матеріальних збитків завданих володільцю автомобілю ГАЗ-32213-14 д.р.н. [NUMBER] , внаслідок пошкодження сума матеріальних збитків склала 47 596 грн . 36 коп. ( а.с. 37-38). Згідно оцінки визначення утилізаційної вартості автомобіля ГАЗ -32213-14 д.р.н. [NUMBER] утилізаційна вартість складає 9 515 грн. 00 коп. (а.с. 49-52). Таким чином , на підставі розрахунку № 202-18 розміру страхового відшкодування по пошкодженню транспортного засобу ГАЗ -32213-14 д.р.н. [NUMBER] склала 36 081 грн. 36 коп. (сума матеріальних збитків - утилізаційної вартості автомобіля - франшиза 2000 грн.) (а.с. 30). 03 вересня 2018 року із заявою про отримання страхового відшкодування по випадку, що стався 21 квітня 2018 року, внаслідок якого було пошкоджено автомобіль марки «ГАЗ -32213 -14» державний реєстраційний номер [NUMBER] звернулося ДП «Агролайт» ( а.с. 32). ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» здійснила страхове відшкодування ДП «Агролайт» в сумі 36 081 грн. 36 коп., шо підтверджується платіжним дорученням № 17958 від 26 липня 2018 року ( а.с. 9). З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» зверталося до [PERSON] із вимогою про відшкодування збитків в розмірі 10 960 грн. 40 коп. та 36 081 грн. 36 коп., однак останнім вищевказані вимоги були проігноровані ( а.с. 11; 28). Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною другою статті 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченою відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 2443 VIII). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 2443 VIII). Згідно до статті 6 Закону № 2443 VIII страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до частини першої статті 22 Закону № 2443 VIII у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Пунктом 36.2 статті 36.2 Закону № 2443 VIII передбачено, що страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик i потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування i не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Закону № 2443 VIII порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно з підпунктами «а», «в» пункту 38.1.1 статті 38 Закону № 2443 VIII страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подавати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та (або) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 16 травня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до цієї постанови водій [PERSON] 21.04.2018 року о 01-34 год, в м. Кривому Розі по вул. Тухачевського,79, керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer, днз [NUMBER] , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Згідно висновку КЗ «КПНД» ДОР» № 819, водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога [PERSON] , чим порушив п. 2.9 а ПДР України (а.с 36-37). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов страхової компанії обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки пошкодження автомобілей «ВАЗ 21053» д.р.н. [NUMBER] та «ГАЗ 32213-14» д.р.н. « [NUMBER] », що мало місце 20.04.2018 року, відбулося в результаті порушення ПДР України водієм [PERSON] , а водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, самовільно залишив місце пригоди, страховика про подію не повідомив. Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування вимог ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» відповідачем [PERSON] до суду не подано. Аналізуючи в сукупності обставини справи в контексті законів, інших норм права, надані сторонами докази, виходячи з стандарту доказування "баланс вірогідностей" (BENDERSKIY v. Ukraine 15.11.2007 р., J.K. AND OTHERS v. SWEDEN 23.08.2016 р.) суд приходить до висновку, що позивачем доведено право на відшкодування шкоди в порядку регресу, а отже позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням задоволення позовних вимог у повному обсязі, враховуючи приписи статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 гривні 00 копійок.

Outcome: approved