Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі 35 відсотків з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання до суду позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 14 жовтня 2002 року у Холминській селищній раді Корюківського району Чернігівської області, актовий запис № 14. Від шлюбу у них є малолітні діти - дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO] Діти проживають разом з позивачкою, знаходяться на її утриманні. Сімейне життя сторін не склалося, проживають за різними адресами. Відповідач не виконує свого батьківського обов'язку, дітей матеріально не утримує, не надає позивачці коштів на утримання дітей. На даний час вони проживають окремо, припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Відновлювати розірвані відносини позивачка не має наміру. За таких обставин подальше подружнє життя з відповідачем і збереження сім'ї вважає неможливим, тому позивачка просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача алементи на утримання дітей. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище "[PERSON]". Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно вимог ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не з'явився, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд прийшов до висновку про можливість заочного розгляду справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 жовтня 2002 року у Холминській селищній раді Корюківського району Чернігівської області, актовий запис № 14 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане повторно 12.03.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області). Від шлюбу у них є малолітні діти - дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно 10.09.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області та дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно 16.08.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області. Батьком у свідоцтвах про народження дітей вказаний відповідач. Сторони проживають окремо, припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Діти знаходяться на утриманні позивачки (а.с.10). Відповідно до ст.37 СК України шлюб є правозгідним. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні стосунки сторін фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер. Примирення між сторонами неможливе. Збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення. У відповідності до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст.184 цього кодексу. Зважаючи на викладене, з урахуванням матеріального становища обох сторін, їх стану здоров'я, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі 35 відсотків усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подачі позовної заяви і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У відповідності до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору понесені позивачем, згідно квитанції № 26 від 31.03.2015 року, в розмірі 243,60 грн., слід стягнути з відповідача на її користь, а також з відповідача на користь держави необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору за вимогу майнового характеру про стягнення аліментів з відповідача, так як позивача звільнено від сплати судового збору за вказаною вимогою.

Outcome: approved