Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, сім'я розпалась, в зв'язку з відсутністю спільних інтересів, розбіжностями характерів, різними поглядами на сімейні взаємовідносини та виховання дітей. Від шлюбу мають дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть, подальше спільне життя та збереження сім'ї, на думку позивачки - не можливе, в зв'язку з чим просить позов задовольнити (а.с.2-3). Позивачка в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином (а.с.15). Подала заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягаєла, просила строк для примирення не надавати (а.с.17). Відповідач до суду не прибув, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.16). Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та про визнання позовних вимог, категорично заперечував щодо можливості примирення (а.с.18). Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з розірванням шлюбу. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 18.05.2002 року Червоноармійською сільської радою Болградського району Одеської області, актовий запис №09 та підтверджується свідоцтвом про їх шлюб серії [NUMBER] від 08.02.2007 року (а.с.6). Від цього шлюбу сторони мають дітей: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області 30.11.2002 року та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області 06.09.2010 року. Позивачка вважає, що примирення між ними не є можливим та наполягає на розірванні шлюбу (а.с.17), відповідач позов визнав, також просив розірвати їх шлюб (а.с.18). Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо. Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] - існує формально, а тому підлягає розірванню. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачка подала заяву про залишення їй шлюбного прізвища "[PERSON]" (а.с.17). На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved