overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

У грудні 2016р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 12206,31грн., посилаючись в обґрунтування вимог на те, що 02.12.2013р. за договором банк надав відповідачу кредит у розмірі 3200грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік, терміном, що відповідає строку дії картки; умови повернення кредиту порушені та існуюча заборгованість відповідачем не погашена. У судовому засіданні представник позивача був відсутній, надав заяву, просив розглянути справу за його відсутністю, позов підтримав. Відповідач повідомлявся у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, до суду не зявився. За таких обставин суд за згодою представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог статей 525,526,625,1054 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, а також боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За кредитним договором позичальник зобовязується повернути банку кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, встановлених договором, при цьому неможливість виконання грошових зобовязань не звільняє боржника від відповідальності. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що відповідно до наявної в справі копії заяви [PERSON] від 02.12.2013р. ПАТ КБ "ПриватБанк" надав відповідачу [PERSON] у кредит грошові кошти у розмірі 3200грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік, терміном, що відповідає строку дії картки. За твердженнями банку умови повернення кредиту позичальником порушені, існує заборгованість, яка згідно розрахунку позивача станом на 06.11.2016р. становить 12206,31грн., яка складається з наступного: за кредитом - 2930грн., процентами 6716,87грн., пеня, комісія - 1502грн. Крім того, за умовами договору за прострочення зобовязань відповідачу нараховано штраф (фіксована частина) - 500грн., штраф (процентна складова) - 557,44грн. Таким чином, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист з відповідача підлягають стягненню неповернені кредитні суми, заборговані відсотки, сума штрафу, комісії, пені. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати, які складають з судового збору в розмірі 1378грн., а також витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 243грн., а всього 1621грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

У грудні 2016р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 13986,74грн., посилаючись в обґрунтування вимог на те, що у липні 2014р. за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, банк надав відповідачу 3750грн. кредиту шляхом відкриття карткового рахунку, строком на два роки; умови повернення кредиту порушені та існуюча заборгованість відповідачем не погашена. У судовому засіданні представник позивача був відсутній, надав заяву про підтримку позову і розгляд справи без його участі. Відповідач повідомлявся у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, до суду не зявився. За таких обставин суд за згодою представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог статей 525,526,625,1054 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, а також боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За кредитним договором позичальник зобовязується повернути банку кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, встановлених договором, при цьому неможливість виконання грошових зобовязань не звільняє боржника від відповідальності. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 16.07.2014р. ПАТ "Альфа-Банк" надав відповідачу [PERSON] у кредит грошові кошти у вигляді відкриття відновлювальної кредитної лінії, встановивши ліміт в розмірі 3750грн., картковий рахунок №26250002430354, строком на два роки, що підтверджується копією заяви, що є у справі. За твердженнями банку умови повернення кредиту позичальником порушені, існує заборгованість, яка згідно розрахунку позивача на 22.11.2016р. становить 13986,74грн. та складається з наступного: за кредитом - 5293,39грн., 6523,98грн., відсотки - 18,80грн. Крім того, за умовами договору за прострочення зобовязань відповідачу нарахована неустойка (пеня, штраф) - 2150,57грн. Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист з відповідача підлягають стягненню неповернені кредитні суми, заборговані відсотки, штрафи. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

У грудні 2016р. позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, щомісяця, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач - батько дитини - коштів не надає. У судовому засіданні сторони були відсутні, надали заяви, в яких просили розглядати справу за їх відсутністю, позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, відповідач проти задоволення позову не заперечив. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріали справи свідчать, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матір'ю. Угоди щодо її утримання сторони не досягли, про що свідчить факт звернення до суду. Згідно ст.ст.180-182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного суду України (постанова №3 від 15.05.2006р. п.17), за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом і за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, при визначенні розміру яких враховується: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що вимагається стягнення на утримання одної дитини, що відповідач працює в ТОВ "ЕЛЛАЙ", отримує стабільну заробітну плату, фізично здоровий. Доцільно визначити стягнення у вигляді 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] із заявою, в якій зазначив, що [INFO] померла двоюрідна сестра заявника - [PERSON], внаслідок чого відкрилась спадщина. На даний час [PERSON] не може оформити свої спадкові права у зв'язку з тим, що відсутні документи, що підтверджують той факт, що її мати - [PERSON] та мати спадкодавця - [PERSON] були рідними сестрами. Посилаючись на вказані обставини, представник заявника просить суд ухвалити рішення, яким встановити той факт, що [PERSON] є двоюрідною сестрою [PERSON] В судове засідання заявник, його представник та заінтересовані особи, які були належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, не з"явилися. При цьому, представник заявника, підтримавши доводи заяви, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами, якщо такий факт має юридичне значення. Судом встановлено, що 4 січня 2018 року набрало законної сили рішення Романівського районного суду від 21 листопада 2017 року, яким встановлено той факт, що [PERSON] [INFO], є двоюрідною сестрою [PERSON], яка померла [INFO]. Згідно архівної довідки № Т/4025-1, виданої 22 грудня 2016 року державним архівом Житомирської області Житомирської обласної державної адміністрації та копії свідоцтва про народження [PERSON] остання є рідною сестрою заявника. Враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] являються рідними сестрами, суд прийшов до висновку про наявность родинних відносин між нею та [PERSON] Факт, про встановлення якого просить [PERSON], має для неї юридичне значення, оскільки вказаний факт пов"язаний з реалізацією її спадкових прав. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання на період навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що вона досягла повноліття, являється донькою відповідача та студенткою Вознесенського професійного ліцею денної форми навчання, потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням, яку відповідач має можливість надати, тому прохала стягнути з останнього аліменти на її користь в розмірі 1/4 частини заробітку(доходу) відповідача щомісячно на час її навчання. В судове засідання позивач надала заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги і просила слухати справу в її відсутність. В судове засідання відповідач надав заяву, в якій визнав позовні вимоги і просив слухати справу в його відсутність. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ Зокрема, судом встановлено, що відповідач є батьком повнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФП № 0446603, виданого 04.10.2006 року виконкомом Садівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області. Рішенням Арбузинського районного суду від 27.03.2014 року батьків позивача [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав та стягнуто аліменти на користь [PERSON] утримання дитини [PERSON] до досягнення нею повноліття. [PERSON] являється студенткою І курсу Вознесенського професійного ліцею денної форми навчання та проживає в гуртожитку ліцею за адресою: м.Вознесенськ, вул.Київська, 279, термін навчання 1,5 роки та отримує стипендію в розмірі 1000 грн. Відповідач [PERSON] сплачував аліменти на утримання доньки в період з липня по листопад 2017 року, має заборгованість зі сплати аліментів станом на 30.06.2017 року в розмірі 14 602 грн. 83 к. Відповідач [PERSON] проживає окремо від позивача та допомоги на утримання повнолітньої дитини не надає. Згідно довідки про доходи, відповідач працює в СТОВ "Промінь" робочим та отримує середньомісячну заробітну плату в розмірі 7 300 грн. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи викладені обставини справи, положення ст. 200 СК України, матеріальне становище позивача, а також те, що відповідач працює та має заробіток, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання повнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), так як він має можливість надавати доньці матеріальну допомогу на період її навчання. На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позову. Оскільки позивачка, при зверненні до суду, була звільнена від сплати судового збору, судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

У грудні 2017 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості в сумі 114 735 грн. 62 коп. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечення (відзив) суду не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ст. 279, 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи у справі, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 06.06.2016 року між ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] (далі-Позичальник) уклали Оферту на укладання угоди про надання особистого кредиту №500992592, відповідно до якого сума кредиту - 102 145, 63 грн., процентна ставка за користування кредитом - 23,00%.Дата остаточного повернення кредиту, яку прошу вважати припинення нарахування відсотків та комісій 07.06.2021 р.. На адресу відповідача надсилалась вимога від 06.06.2016 р. про досудове врегулювання спору, згідно якої Банк вимагає від позичальника у строк 30 днів від дати відправлення цієї вимоги, але не пізніше 3 днів з дати отримання, сплатити заборгованість по кредиту, нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штраф/пеню. Дотепер відповідач свої зобовязання за вищевказаним договором не виконав, заборгованість за кредитом 98278,63 грн., по відсотках - 15056,99 грн., штраф - 1400,00 грн.-станом на 07.11.2017 року. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 114 735 грн. 62 коп. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 526, 527, 530,1049,1050, 1054 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за кредитним договором, у зв'язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими й підлягають задоволенню. Тому, враховуючі заявлені позивачем вимоги, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в сумі 114 735 грн. 62 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1721 грн. 03 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

У грудні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - позивач) звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між Банком та [PERSON], 03.11.2012 р. був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 1400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення умов договору відповідач своїх зобовязань не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 31.10.2017 року складає 61015,78 грн.. Тому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою суду від 10 січня 2018 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду клопотання в якому просив суд розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач про час, дату, місце судового розгляду повідомлений належним чином, отримав копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження, судову повістку про виклик до суду та копію позовної заяви з додатками, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, проте відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходило. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи у спрощеному позовному провадженні, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

У грудні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - позивач) звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між Банком та [PERSON], 20.06.2011 р. був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення умов договору відповідач своїх зобов'язань не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 31.10.2017 року складає 38930,39 грн.. Тому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою суду від 09 січня 2018 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача повідомлений про розгляд справи, направив до суду клопотання в якому просив суд розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення у порядку спрощеного провадження не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи у спрощеному позовному провадженні, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

У грудні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - позивач) звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між Банком та [PERSON], 20.12.2012 р. був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В порушення умов договору відповідач своїх зобовязань не виконала, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 26.11.2017 року складає 50384,90 грн.. Тому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою суду від 10 січня 2018 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду клопотання в якому просив суд розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення у порядку спрощеного провадження не заперечує. Відповідач про час, дату, місце судового розгляду повідомлена належним чином, отримала копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження, судову повістку про виклик до суду та копію позовної заяви з додатками, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, проте відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходило. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи у спрощеному позовному провадженні, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований тим, що він та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.10.2011 р. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO] Подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки у них виявилися різні погляди на шлюб та сім"ю, зникло взаєморозуміння. На сьогодні сторони припинили вести спільне господарство, та вже понад рік проживають окремо. Сім"я існує формально, примирення та збереження шлюбу між ними неможливе, оскільки суперечить їх інтересам. Донька буде проживати разом з відповідачем, спору про поділ спільного майна між сторонами не має. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.12.2018 р. прийнято позовну заяву до провадження та викликано сторін в підготовче судове засідання. У підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у підготовчому судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала та не заперечувала щодо розірвання шлюбу з позивачем. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК УКраїни, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на життєві і сімейні цінності сторони втратили почуття взаємної любові та поваги і, як наслідок, не ведуть спільне господарство та не проживають разом більше року. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved