Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

У грудні 2017 року позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом. В позовній заяві вказують, що 22.06.2017 року службою у справах дітей та сім'ї Сквирської райдержадміністрації Київської області на підставі рішення органу опіки та піклування Пустоварівської сільської ради Сквирського району Київської області про тимчасове влаштування малолітніх та закріплення житла від 22.06.2017 року №1 і згідно направлень (путівок) до Сквирського дитячого будинку «Надія», тимчасово влаштовані малолітні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], батьками яких є відповідачі [PERSON] та [PERSON]. Підставою для влаштування дітей до Сквирського дитячого будинку «Надія» стала заява [PERSON] від 16.06.2016 року про те, що вона відмовляється опікуватися внуками за станом здоров'я, а мати дітей [PERSON] зникла в невідомому напрямку 02.06.2016 року та неодноразово залишала малолітніх без догляду на тривалий час. З акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 30.12.2016 року вбачається, що житловий будинок по [ADDRESS], в якому проживають [PERSON], [PERSON] та [PERSON] знаходиться в задовільному стані, є побутова техніка, необхідні меблі. Взаємовідносини між членами родини напружені, незадовільні. [PERSON] не працює, зловживає алкоголем, періодично зникає з дому на невизначений термін, не є доброю господинею. [PERSON] працює в ТОВ «Агрофірма «Колос», є учасником АТО, зловживає алкоголем, порушує громадський порядок, притягувався до адміністративної відповідальності. Згідно висновків про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 30.03.2017 року, [PERSON] має захворювання - нічний енурез, пахова грижа, F-70; [PERSON] - нічний енурез, F-98 і свідчить, що батьки не дбали про здоров'я дітей. Відповідачі самоусунулися від виконання своїх батьківських обов'язків: не цікавляться станом здоров'я дітей, не беруть участь у вихованні та матеріальному утриманні, не піклуються про фізичний та духовний розвиток, їх навчання, підготовку до самостійного життя. Згідно висновку органу опіки та піклування Пустоварівської сільської ради Сквирського району Київської області визнано недоцільним повернення малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], до матері [PERSON], [INFO]. Відповідно до витягу (висновку) з протоколу №14/17 засідання комісії з питань захисту прав дитини Сквирської райдержадміністрації Київської області від 05.12.2017 року визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З урахуванням наведеного, просять позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей, в розмірі 1/3 частки її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на наведені вище обставини. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали, заперечень не мають. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, вважає доцільним позбавити відповідачів батьківських прав та стягнути на утримання дітей аліменти. Суд, заслухавши сторін, представника третьої особи, вивчивши письмові докази, надані позивачами в обґрунтування позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено та підтверджується наявними у справі доказами, що 22.06.2017 року службою у справах дітей та сім'ї Сквирської райдержадміністрації Київської області на підставі рішення органу опіки та піклування Пустоварівської сільської ради Сквирського району Київської області про тимчасове влаштування малолітніх та закріплення житла від 22.06.2017 року №1 і згідно направлень (путівок) до Сквирського дитячого будинку «Надія», тимчасово влаштовані малолітні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], батьками яких є відповідачі [PERSON] та [PERSON]. Підставою для влаштування дітей до Сквирського дитячого будинку «Надія» стала заява [PERSON] від 16.06.2016 року про те, що вона відмовляється опікуватися внуками за станом здоров'я, а мати дітей [PERSON] зникла в невідомому напрямку 02.06.2016 року та неодноразово залишала малолітніх без догляду на тривалий час. З акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 30.12.2016 року вбачається, що житловий будинок по [ADDRESS], в якому проживають [PERSON], [PERSON] та [PERSON] знаходиться в задовільному стані, є побутова техніка, необхідні меблі. Взаємовідносини між членами родини напружені, незадовільні. [PERSON] не працює, зловживає алкоголем, періодично зникає з дому на невизначений термін, не є доброю господинею. [PERSON] працює в ТОВ «Агрофірма «Колос», є учасником АТО, зловживає алкоголем, порушує громадський порядок, притягувався до адміністративної відповідальності. Згідно висновків про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 30.03.2017 року, [PERSON] має захворювання - нічний енурез, пахова грижа, F-70; [PERSON] - нічний енурез, F-98 і свідчить, що батьки не дбали про здоров'я дітей. Відповідачі самоусунулися від виконання своїх батьківських обов'язків: не цікавляться станом здоров'я дітей, не беруть участь у вихованні та матеріальному утриманні, не піклуються про фізичний та духовний розвиток, їх навчання, підготовку до самостійного життя. Згідно висновку органу опіки та піклування Пустоварівської сільської ради Сквирського району Київської області визнано недоцільним повернення малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], до матері [PERSON], [INFO]. Відповідно до витягу (висновку) з протоколу №14/17 засідання комісії з питань захисту прав дитини Сквирської райдержадміністрації Київської області від 05.12.2017 року визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За змістом статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирiшуючи питання щодо розмiру алiментiв, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матерiальне становище дитини i платника алiментiв; наявнiсть в останнього iнших неповнолiтнiх дiтей, непрацездатних чоловiка, дружини, батькiв, повнолiтнiх дочки, сина; iншi обставини, що мають iстотне значення. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. На підставі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивачі звільнені від сплати судового збору відповідно до вимог ст.5 Закону України "Про судовий збір", відповідач [PERSON] має статус учасника бойових дій і відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору. Таким чином, суд вважає стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір у сумі 640,00 грн.

Outcome: approved