Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

У вересні 2019 року заявниця [PERSON] звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з заявою, в якій просила встановити факт того, що трудова книжка серії [NUMBER] , заповнена 22 липня 1983 року російською мовою на « [PERSON] », [INFO] , з дописом прізвища на російській мові « [PERSON] », належить [PERSON] , [INFO] , уродженці міста Білицьке міста Добропілля Донецької області. В обґрунтування вимог, посилається на те, що у її трудовій книжці серії [NUMBER] , заповненій 22 липня 1983 року російською мовою на « [PERSON] », [INFO] , в подальшому, після укладення шлюбу, власне прізвище нею було власноруч дописано в трудовій книжці російською мовою « [PERSON] ». Через ці виправлення в неї виникли труднощі під час оформлення пенсії. У зв`язку з чим, просила встановити факт належності їй правовстановлюючого документу. Від представника заінтересованої особи Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області надійшов до суду відзив на заяву про встановлення факту, відповідно до якого заявниця не мала законних підстав для внесення записів до трудової книжки. Так, відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58, зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) із посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, крім іншого, колишнє прізвище і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів. А оскільки заявниця написала прізвище власноручно, тому просила в задоволенні заяви відмовити в повному обсязі. В судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Проте, надала суду заяву про розгляд заяви у її відсутності, в якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була письмово належним чином повідомлена. Звернулася до суду із клопотанням про розгляд справи у відсутності представника управління. Проти заяви [PERSON] заперечувала в повному обсязі. Суд вважає можливим розглянути справу без участі відсутніх учасників процесу, які належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 315\~ЦПК України,\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 2.13. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України від 29 липня 1993 року N 58, передбачено, що зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів. Відповідно до п. 26 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року\~(зі змінами та доповненнями), якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт належності цього документу даній особі може бути встановлено у судовому порядку. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 12 цієї Постанови визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України 01 січня 2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Як вбачається з матеріалів справи, заявниця, прізвище якої відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 29 липня 1999 року Білицькою міською Радою м. Добропілля Донецької області, було від народження « [PERSON] » (а.с.7), 22 січня 1994 року було укладено шлюб, після реєстрації якого вона взяла прізвище « [PERSON] », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 18 вересня 2012 року. (а.с.14) Крім того, відповідно до персональних відомостей у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого 15 жовтня 2014 року Добропільським МВГУ ДМС України в Донецькій області, прізвище ім`я по батькові заявниці записано як « [PERSON] », [INFO] , а на сторінці, заповненій російською мовою, відповідно « [PERSON] ». (а.с.5) Як вбачається з трудової книжки серії [NUMBER] , 22 липня 1983 року її заповнено було російською мовою на ім`я « [PERSON] », [INFO] (а.с.8), що відповідає персональним даним в свідоцтві про народженні заявниці (а.с.7). Прізвище « [PERSON] », яке вписане в трудову книжку заявниці, та як зазначено в заяві наведене нею власноручно, відповідає її прізвищу в паспорті громадянина України серії [NUMBER] (а.с.5) та прізвищу, взятому заявницею після укладення шлюбу (а.с.14) Згідно відповіді ФОП [PERSON] , [PERSON] працювала у ФОП [PERSON] на посаді охоронця з 12 лютого 2018 року по 02 жовтня 2018 року (а.с.25), що відповідає записам у трудовій книжці на сторінках 44-45 (а.с.11). Крім того, у відповіді вказано, що на теперішній час внести відповідні виправлення до трудової книжки немає можливості, оскільки ФОП [PERSON] припинив свою підприємницьку діяльність та перебуває в стадії припинення підприємства. (а.с.25) Таким чином, суд приходить до висновку, що трудова книжка [NUMBER] дійсно належить заявниці [PERSON] . Проте, відповідні виправлення запису в трудовій книжці [NUMBER] про прізвище заявниці власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи внести неможливо, оскільки ФОП [PERSON] припинило свою діяльність. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що факт того, що відомості в трудовій книжці [NUMBER] , заповненій 22\~липня 1983\~року, належать [PERSON] , [INFO] , уродженці міста Білицьке міста Добропілля Донецької області, доведений в судовому засіданні сукупністю досліджених доказів, а тому заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved