Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів та додаткових витрат на неповнолітню дитину, просить, збільшивши (уточнивши) позовні вимоги, стягувати з відповідача аліменти на сина в розмірі 3000,00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно; стягувати з відповідача додаткові витрати в розмірі 3650 грн щомісячно, а також стягнути з відповідача фактично понесені додаткові витрати на сина в розмірі 1736 грн. Позов мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 08.08.2007 року. Під час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10.05.2016 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач спочатку добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання сина, однак останні кілька місяців вона змушена її в нього випрошувати. Така поведінка відповідача ставить її з дитиною у скрутне матеріальне становище. Відповідач є офіційно працевлаштованим в ТОВ «Економічна клініка «Умі-інтелект» в м.Києві, де отримує високу заробітну плату. Оскільки відповідач є здоровою і працездатною особою, вважає розмір аліментів, який просить стягувати з відповідача, є справедливими та обґрунтованими. Окрім того, їхня дитина хвора на діабет І типу важкої форми, внаслідок чого є дитиною-інвалідом до 18 років. У результаті, вона постійно несе значні витрати на діагностування та лікування сина: щоденне кількаразове вимірювання рівня глюкози в крові, періодичне медикаментозне лікування, проведення необхідних аналізів, забезпечення спеціальної дієти, санаторно-курортне лікування. Син проявляє здібності у вивченні іноземних мов, тому відвідує систематичні приватні заняття з англійської мови. Враховуючи стан здоров`я та інтелектуальні потреби їхньої дитини, батько зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину. У зв`язку з викладеним, змушена звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою від 10.07.2020 справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження. 28.09.2020 відповідач надав суду відзив на позовну заяву. Зазначає, що жодним чином не оспорює необхідності сплати аліментів на неповнолітнього сина. Проживає далеко від сина, але в міру можливості відвідує його. Вказує на те, що дійсно син являється дитиною-інвалідом до 18 років та за таких обставин йому призначена соціальна допомога. Окрім того, він щоквартально передає сину необхідні ліки, які безкоштовно отримує в поліклініці м.Києва. Додатково зазначає, що в лютому 2019 року втратив роботу та був зареєстрований як фізична особа-підприємець (платник податку по 3 групі без ПДВ), однак жодної діяльності не веде, подає нульову звітність. На його утриманні також є друга дитина [PERSON] , [INFO] . Вважає, що розмір додаткових витрат, які позивач просить стягувати щомісячно, нічим не підтверджується, відтак просить відмовити у їх задоволенні. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просить їх задоволити у повному обсязі. Додатково зазначила, що внаслідок хвороби син потребує постійного догляду та значних витрат: систематичне вимірювання рівня глюкози, ін`єкції інсуліном, прийом медикаментів та вітамінів, проходження профілактичних оглядів в м.Києві, санаторно-курортне лікування, спеціальне харчування. Додатково пояснила, що соціальна допомога від держави не велика, їх забезпечують тільки інсуліном, всі інші витрати вона здійснює сама, щоб забезпечити дитині якісне та повноцінне лікування. Представник позивача адвокат Гирич О.В. позовні вимоги своєї довірительки підтримав, вважає позов підставним та повністю обгрутованим. Зазначив, що відповідач вказує у відзиві, що у нього є ще одна дитина, однак в підтвердження додав лише заяву про визнання батьківства [PERSON] , [INFO] , без штампу отримання такої відповідним відділом державної реєстрації актів цивільного стану. Відтак вважає, що вказана обставина не підтверджена належним доказом. Просить задоволити позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, з підстав викладених у відзиві. Не заперечує щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 3000 грн щомісячно на утримання сина до досягнення ним повноліття, а також щодо стягнення фактично понесених позивачем додаткових витрат в розмірі 1736 грн. У стягненні додаткових витрат на дитину по 3650 грн, щомісяця просить відмовити. Додатково пояснив суду, що допомагав сину матеріально та ліками, коли мав таку змогу, але на даний час не працює, доходу не отримує. Проживає з другою дружиною у цивільному шлюбі та мають спільну дитину. Зазначив, що держава виплачує на сина соціальну допомогу і позивач користується відповідними пільгами у зв`язку з хворобою сина. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] . Його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з копії рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10.05.2016 року, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано. З довідки про склад сім`ї №12, виданої 19.05.2020 року ОСББ «Квартал-76», вбачається, що [PERSON] зареєстрована і проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з сином [PERSON] , [INFO] . Згідно копії посвідчення серії [NUMBER] , виданого 28.08.2017 року, [PERSON] є дитиною-інвалідом до 18 років. Копіями витягів з медичної карти стаціонарного хворого стверджується, що у [PERSON] наявний діагноз цукровий діабет. Як підтверджує копія товарного чеку від 23.05.2020 року, [PERSON] відвідував заняття з англійської мови, їх вартість з вересня 2019 року по березень 2020 року становить 3472 гривні. Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 181\~СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Відповідно до ст.182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст.182\~СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Отже, кожен із батьків зобов`язаний приймати участь у додаткових витратах на дитину і вони мають рівні обов`язки щодо несення таких витрат. Згідно із частиною першою статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У відповідності з п. 18 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~3\~від 15.05.2006 «Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» у випадках стягнення додаткових витрат мова йде про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 3 ст.12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача аліментів на дитину, суд враховує матеріальне становище та сімейний стан позивача, з якою проживає дитина. У свою чергу, відповідач - платник аліментів є молодою та працездатною особою. Суд також бере до уваги вік дитини, стан її здоров`я та відповідні матеріальні потреби. Суд, зокрема, враховує рівність прав та обов`язків обох батьків щодо утримання дітей, можливості відповідача щодо надання матеріальної допомоги, а також стан сина сторін, який є дитиною з інвалідністю, вимоги розумності та справедливості, а тому визначає аліменти в розмірі 3000 гривень щомісяця, починаючи з дня подання позову (11.06.2020) і до досягнення дитиною повноліття, а також 2000 гривень щомісяця додаткових витрат, пов`язаних із хворобою та заняттями з іноземної мови, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду буде відповідати інтересам дитини, враховуючи матеріальні потреби, та можливостям відповідача. Вимога позивача про стягнення з відповідача фактично понесених додаткових витрат на дитину в розмірі 1736 гривень відповідачем визнається, а також підтверджується письмовими доказами, відтак підлягає задоволенню. Час, з якого присуджуються аліменти на дитину, визначений ст.191 Сімейного кодексу України. Так, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно зі ст.185 СК, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Зважаючи на положення вказаної статті, додаткові витрати на дитину не є аліментами у розумінні Сімейного кодексу, а тому їх слід стягувати, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини є гарантією її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання одного з батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч.1ст.155 СК України. Поряд з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що ч.3 ст.80 та ч.1ст.192\~СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.6 ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.\~141\~ЦПК України з відповідача слід стягнути 840,80 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved