Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з відповідною позовною заявою про скасування арешту з майна, а саме: квартири №4 що розташована в будинку №3 по прт. Дніпровський, м. Нова Каховка, Херсонської області, накладеного постановою державного виконавця ДВС Новокаховського МУЮ від 17.06.2004 р. В обґрунтування вимог зазначила про те, що вказана обставина стала відома заявнику при звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батьків. Підстави накладення арешту невідомі, оскільки при зверненні до ДВС було повідомлено по те, що будь-який виконавчий документ по примусовому стягненню відносно [PERSON] відсутній, відомості про підстави накладення арешту на майно відсутні, оскільки сплинув строк їх зберігання. За таких підстав, просить суд, заяву задовольнити. Представник позивача у судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача у судове засідання не з*явився з не відомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. На адресу суду подав заперечення проти позову. Представник третьої особи у судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи за своєї відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, суд вважає можливим, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.60 «Про виконавче провадження», особа, за якою визначене право власності на річ, може звернутися до суду із заявою про скасування арешту. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Новокаховської міської ради від 09.10.1995 р., квартира №4 в будинку №3 по прт. Дніпровський в м. Н.Каховка на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON] Відповідно до постанови державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби НК МУЮ в Херсонській області від 17.06.2004 р. на все належне на праві власності майно боржника [PERSON] накладено арешт та заборону його відчуження. З листа державного нотаріуса Новокаховської державної нотаріальної контори від 11.09.2015 р., вбачається, що [PERSON] у видачі свідоцтва про на спадщину після смерті матері [PERSON] відмовлено, оскільки на квартиру №4 в будинку №3 по прт. Дніпровський в м. Н.Каховка накладено арешт та оголошено заборону на її відчуження. Відповідно до листа Відділу ДВС Новокаховського МУЮ від 11.09.2015 р. вбачається, що згідно до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, на примусовому виконанні у відділі виконавчі документи про стягнення з [PERSON] не перебувають, у звязку з чим повідомити інші відомості неможливо. Згідно п.п.9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить три роки, крім випадків виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Після смерті [PERSON], який помер 15.06.2013 р., що підтверджується копією відповідного свідоцтва, його матір [PERSON], фактично прийняла спадщину, яка залишилась після його смерті, оскільки протягом шести місяців та по день смерті проживала разом з ним. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №399935 виданого 20.12.2014 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, [PERSON] померла 19.12.2014 р., про що внесено відповідний актовий запис №12891. Згідно п.3 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва. Статтею 50 Закону України "Про виконавче провадження " передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. На підставі викладеного, враховуючи що будь-який виконавчий документ у Відділі ДВС НК МУЮ відносно померлого [PERSON] на примусовому виконанні не перебуває, виконавче провадження є закінченим та знищеним, а позивач як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] не може реалізувати своє право на прийняття спадщини, суд вважає позовні вимоги доведеними в судовому засіданні, законними та обґрунтованими, оскільки ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Outcome: approved