Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

Представник позивача Доброчинська А.С. в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики грошових коштів. В обґрунтування позову зазначила, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів від 22.09.2018 на суму 201 600 грн. 00 коп. строком повернення не пізніше 24:00 години 01.12.2018. Відповідач зобов`язання за договором позики не виконав, грошові кошти позивачу не повернув, з урахуванням чого підлягають нарахуванню та стягненню з відповідача на користь позивача 3 % річних за період з 02.12.2018 по 30.04.2020, що становить 8 544 грн. 56 коп. Крім того, з відповідача підлягають також стягненню інфляційні втрати у сумі 11 842 грн. 37 коп. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд позов задовольнити в повному обсязі та вирішити питання розподілу судових витрат. Ухвалою суду від 28.05.2020 було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 31.08.2020 об 11 годині 00 хвилин. Ухвалою суду від 31.08.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті із викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, представником позивача подано заяву через канцелярію суду про розгляд справи за відсутності позивача та його представника на підставі наявних доказів, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України", у судове засідання не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, свого представника до суду не направив, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідач відзив на позов не подавав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів від 22.09.2018 на суму 201 600 грн. 00 коп. строком повернення не пізніше 24:00 години 01.12.2018. Відповідач добровільно не виконав зобов`язання за договором позики, у строк встановлений договором кошти не повернув. У частині першій статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною першою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 5.2 договору позики від 22.09.2018 передбачено, що відповідальність за порушення зобов`язання встановлюється відповідно до чинного законодавства України з урахуванням вимоги п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Тобто, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Правовий аналіз норм статей 525, 526, 599, 611, 625 ЦК України свідчить про те, що боржник, який не виконав зобов`язання у повному обсязі за неможливості його виконання, не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, не припиняє правовідносин сторін цього договору та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбаченої статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Таким чином, між сторонами існувало зобов`язання, яке є грошовим. Дане зобов`язання було простроченим, оскільки відповідач [PERSON] своєчасно його не виконав, борг позивачу не повернув, тому до даних правовідносин підлягають застосуванню вимоги ст. 625 ЦК України. Розмір 3% річних від невиконаного грошового зобов`язання за період з 02.12.2018 по 30.04.2020, складає суму в розмірі - 8 544,56 грн. Розмір інфляційних втрат за період з 02.12.2018 по 15.04.2020 складає 11 842 грн. 37 коп. Представником позивача долучено до матеріалів справи, зокрема, розрахунок заборгованості за Договором позики від 22.09.2018, з урахуванням строку позовної давності за період з 02.12.2018 по 30.04.2020. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що відповідачем не виконане грошове зобов`язання перед позивачем, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики грошових коштів від 22.09.2018 у розмірі 221 986 грн. 93 коп., з яких: 201 600 грн. 00 коп. - сума основного боргу, 11 842 грн. 37 коп. - інфляційні втрати, 8 544 грн. 56 коп. - три проценти річних за період з 02.12.2018 по 30.04.2020. За правилом, встановленим статтею 141 ЦПК України, суд здійснює розподіл судових витрат між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак із відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 2 219 грн. 87 коп. відповідно до задоволеної позовної вимоги. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. У відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до частин першої - п`ятої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Матеріалами справи встановлено, що підготовка до розгляду справи, збір доказів та представництво інтересів позивача в суді здійснювалось адвокатом АО «Право Гарант» Доброчинською А.С. відповідно до Договору про надання правової допомоги від 24.04.2020 № С150-К. Відповідно до п. 2.1. Договору гонорар Адвокатського об`єднання за надання правової допомоги зазначено у Додатку 1 до цього договору . Згідно з п. 1.2. Договору правова допомога за цим договором надається виключно адвокатами, які перебувають у трудових відносинах з Адвокатським об`єднанням. Адвокат Доброчинська А.С. перебуває у трудових відносинах з Адвокатським об`єднанням, що підтверджується інформацією з Єдиного реєстру адвокатів України. Відповідно до п. 2.2. Договору Адвокатське об`єднання за фактом надання правової допомоги виставляє відповідний рахунок Клієнту та надає акт приймання-передачі наданих послуг, а Клієнт зобов`язується у триденний строк з моменту отримання вищезазначених документів підписати акт приймання-передачі та повернути один примірник Адвокатському об`єднанню, а також сплатити рахунок. При оплаті послуг Клієнт обов`язково зазначає призначення платежу вказане Адвокатським об`єднанням у виставленому рахунку. Згідно з п. 2.3. Договору в актах приймання-передачі наданих послуг зазначається перелік, найменування та обсяг послуг, що були надані Клієнту, зокрема, назви підготовлених документів, перелік усних або письмових консультацій, номер судової справи, дата участі адвоката в судовому засіданні, кількість годин, що були витрачені на надання правової допомоги (у випадку надання правової допомоги, вартість якої визначається погодинною оплатою), П.І.Б. адвоката та реквізити його свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (який безпосередньо за дорученням Адвокатського об`єднання надавав Клієнту правову допомогу), вартість та загальна сума наданих послуг. Відповідно до Додатку № 1 до Договору про надання правової допомоги № С063-К від 24.04.2020 одним судоднем вважається день (дата), на яке судом призначено судове засідання у справі, в тому числі: участь адвоката в судовому засіданні у справі в призначені судом дати та час, незалежно від тривалості засідання; прибуття адвокатом до суду у призначені судом дату та час проведення судового засідання у справі, у випадку якщо судове засідання не відбулося, з причин, що не залежать від адвоката. Акти приймання-передачі наданих послуг є підтвердженням факту надання Адвокатським об`єднанням Клієнту правової допомоги відповідно до умов цього Договору. На підтвердження витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 9 000 грн., представником позивача - адвокатом Доброчинською А. С. долучено до матеріалів справи копії наступних документів: - Акт прийому-передачі виконаних робіт № С150-К/1 від 04.05.2020 р.; - Акт прийому-передачі виконаних робіт № С150-К/2 від 31.08.2020 р.; - Акт прийому-передачі виконаних робіт № С150-К/3 від 07.12.2020 р.; - Квитанція № 0.0.1698306617.1 від 07.05.2020; - Квитанція № 0.0.1877693169.1 від 20.10.2020; - Квитанція № 0.0.1933311606.1 від 08.12.2020; - Копія акту прийому-передачі виконаних робіт № С150-К/5 від 04.03.2021; - Копія рахунку № С150-К/5 від 02.03.2021 року; - Копія квитанції № 0.0.2037930914.1 від 03.03.2021. З зазначених документів, долучених до матеріалів справи та заяв про стягнення витрат, пов`язаних з розглядом справи, вбачається, що позивачу в межах цивільної справи надавались наступні юридичні послуги: надання правових консультацій, складання та подання належним чином оформленої позовної заяви, представництво у судовому засіданні, підготовка заяви про розгляд справи без участі позивача та його представника, участь адвоката в судовому засіданні (судодень), підготовка заяв про стягнення витрат, пов`язаних з розглядом справи. Дослідивши матеріали справи, зокрема, надані стороною позивача документи, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підтверджені належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим наявні правові підстави для їх стягнення з відповідача в сумі 9 000 грн. Окрім того, такий розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Заяви відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу матеріали справи не містять. А тому у суду відсутні підстави робити висновок про неспівмірність витрат на правову допомогу без відповідної заяви відповідача.

Outcome: approved