overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивачка звернулася 27.11.2014 року до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], щомісячно по 1000,00 гривень, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, добровільної допомоги на її утримання не надає. У судове засідання сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивачка заявлені вимоги змінила і просила суд стягнути з відповідача щомісячно по 800,00 гривень на утримання дитини до досягнення нею повноліття, відповідач заявив про визнання позову у розмірі 800,00 гривень щомісяця. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі наявних у справі матеріалів, позов підлягає частковому задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі приходиться батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, приймаючи до уваги: те, що батьки в рівних частках зобов'язані утримувати дитину, а також матеріальне положення обох сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідача щомісячно по 800,00 гривень, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та згідно ст. 9 Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 гривень із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивачка звернулася 30.01.2015 року до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 500,00 гривень щомісячно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, добровільної допомоги на утримання сина не надає. У судове засідання позивачка подала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час , день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, про що не заперечувала позивачка. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі приходиться батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч. 1 ст. 183 СК України, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, приймаючи до уваги: те, що батьки в рівних частках зобов'язані утримувати дитину, а також матеріальне положення обох сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача аліментів в розмірі 500,00 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та згідно ст. 9 Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 гривень із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Позивачка звернулася 30.05.2017 року до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. З позову вбачається, що шлюб між сторонами зареєстрований 23 лютого 2014 року у виконкомі Червонозаводської міської ради Лохвицького району Полтавської області, актовий запис № 05. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Свій позов позивачка мотивує тим, що вони з відповідачем проживають окремо, мають різні погляди на шлюбне життя, шлюб існує лише формально. На даний час вони не спілкуються. Просить шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не зявилася, заявою просить справу слухати без її участі, просить позов задовольнити. У судове засідання відповідач не зявився, але направив заяву в якій позовні вимоги визнає, просить справу слухати без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23 лютого 2014 року у виконкомі Червонозаводської міської ради Лохвицького району Полтавської області, актовий запис № 05, сторони уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія 1-КЕ № 113500 від 23.02.2014 року. Як вбачається із вказаного Свідоцтва про шлюб [PERSON] до реєстрації шлюбу мала прізвище "Куліш". Встановлено, що сторони шлюбно-сімейні стосунки припинили, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейні відносини позивачка не бажає. Подружжя не будує спільних планів на майбутнє, шлюб існує лише формально, разом не проживають. Враховуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами розпався, зберегти його неможливо, шлюб між подружжям носить лише юридичний характер. Відповідно до частини 2 статті 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його припинення. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно статті 112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересів їхніх дітей, що мають істотне значення. При умовах, що викладені у позові, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя, а тому на підставі ст. 112 СК України шлюб має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивачка звернулася 31.03.2016 року до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 500,00 гривень щомісячно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, добровільної допомоги на утримання сина не надає. У судове засідання позивачка подала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, про що не заперечувала позивачка. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає задоволенню частково. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі приходиться батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч. 1 ст. 183 СК України, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, приймаючи до уваги те, що батьки в рівних частках зобов'язані утримувати дитину, а також матеріальне положення обох сторін, суд вважає, що заявлений позов слід задовольнити повністю та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 500,00 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та згідно ст. 9 Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивачка звернулася 31.12.2015 року до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щомісячно по 1 200,00 гривень на сина, та по 1 200,00 гривень на дочку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем позивачка має двох спільних дітей, та перебували не зареєстрованому шлюбі. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач є батьком дітей, добровільної допомоги на їх утримання не надає. У судове засідання позивачка подала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, про що не заперечувала позивачка. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі приходиться батьком неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Діти мешкає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, приймаючи до уваги те, що батьки в рівних частках зобов'язані утримувати дитину, а також матеріальне положення обох сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідача на утримання сина [PERSON] аліментів у розмірі 1 200,00 гривень щомісячно, та на утримання дочки [PERSON] аліментів у розмірі 1 200,00 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та згідно ст. 9 Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 гривень із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Позивачка звернулася в Верховинський районний суд із позовом про розірвання шлюбу до відповідача. Позов мотивує тим, що одружилася із відповідачем 19.10.1991 року, зареєструвавши шлюб у Нижнівській сільській раді Тлумацького району Івано-Франківської області. Від даного шлюбу дітей не має. Причиною розірвання шлюбу послужило те, що подружнє життя з відповідачем не склалося в силу різного менталітету та поглядів сімейне життя. Між ними зникло почуття взаємоповаги та любові і їх нічого не поєднує. На даний час, вже більше двох років разом не проживають. Примирення між ними неможливе, шлюб носить формальний характер, а тому просить суд шлюб розірвати, так як розірвати його в добровільному порядку в органах ДРАЦСу відповідач відмовляється та після розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище "[PERSON]". В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони тривалий час разом не проживають, відповідач, будучи належним чином повідомлений, в судове засідання не з'явився, що свідчить про те що він не заінтересований у збереженні шлюбу, позивачка миритися не бажає, настоює на розірванні шлюбу і збереження його суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивачка звернулася в Дарницький районний суд м. Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів у розмірі 1228 грн. на утримання сина - [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила про те, що відповідач коштів на утримання дитини не надає та не бере участі у вихованні, хоча і має таку змогу, оскільки працевлаштований, отримує заробітну плату, а також аліментів нікому не платить, тому і звернулася до суду з даними позовними вимогами. Позивач подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов та не заперечувала щодо розгляду справи у її відсутність. Відповідач також подав до суду заяву в якій не заперечував проти позовних вимог, вказавши, що добровільно сплачує грошові кошти, та боргу по аліментам не має, та просив розгляд справи проводити у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. У сторін [INFO] народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 4). Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Статтею 180 СК України передбачений обов"язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи питання суми аліментів, яка підлягає стягненню з відповідача, суд приймає до уваги, що відповідно до ч.3 ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються і у твердій грошовій сумі, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу, а також те, що обов"язок по утриманню дитини покладений на обох батьків, тому вважає стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1228 грн., починаючи з 15.11.2016 року, до досягнення повноліття. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивачка звернулася в до суду з позовом, згідно якого просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 01.12.2007 року міським відділом РАЦС Бердичівського МРУЮ Житомирської області, актовий запис № 991. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Спільне життя у них з відповідачем не склалося, сторони втратили взаємне почуття любові та поваги, мають різні погляди на сім"ю та ведення спільного господарства. В зв"язку з цим, протягом останніх вісім місяців подружніх відносин не підтримують. Вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. Миритися вони не бажають, а тому збереження шлюбу не можливе і суперечить їх інтересам. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про шлюб (а.с. 5), копію свідоцтва про народження дитини (а.с. 8), та врахувавши обставини справи, суд вважає позов підставним, підлягаючим задоволенню, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, разом не проживають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу. У відповідності до ст. 105 ч. 3 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати, оскільки вони підтверджені документально. (а.с. 2)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом, в якому зазначила, що вона являється дочкою [PERSON] та навчається на денній формі навчання в Київському національному університеті технологій та дизайну. Термін навчання встановлено до 30 червня 2015 року. В зв'язку із цими обставинами вона не має свого заробітку і потребує матеріальної допомоги на час свого навчання. Відповідач коштів на її утримання і навчання в добровільному порядку не надає, тому вона вимушена звернутися до суду із даною позовною заявою та просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на період навчання, тобто до 30 червня 2015 року в розмірі ? частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня подачі позову до суду і до закінчення навчання. В судове засідання позивачка не з'явилась, хоча була повідомлена про день та час розгляду справи належним чином, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує з підстав зазначених у позовній заяві та просила справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає та просив справу розглянути без його участі. Проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], являється дочкою [PERSON] (а.с.6). Яка в даний час навчається на формі навчання в Київському національному університеті технологій та дизайну, що стверджується довідкою (а.с.8). Термін навчання встановлено до 30 червня 2015 року. В зв'язку із цими обставинами, позивачка не має свого заробітку і потребує матеріальної допомоги на час свого навчання. Відповідач коштів на утримання і навчання в добровільному порядку не надає, хоча працездатний і в змозі надавати таку допомогу. Згідно ст.ст.199, 200 Сімейного кодексу України - "Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином." В даному випадку позов про стягнення з відповідача аліментів в розмірі ? частини з усіх видів заробітку на утримання дочки на період її навчання - обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved