overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] у березні 2014 року звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалась на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 04 червня 2006 року Михальчанською сільською радою Сторожинецького району Чернівецької області, про що зроблено актовий запис за №15. Від вказаного шлюбу у них [INFO] року народився син - [PERSON]. Разом з тим, подружнє життя не склалося через різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого між ними часто виникали конфлікти. Протягом одного місяця вони не підтримують шлюбних відносин та проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. У зв'язку із тим, що їх шлюб носить тільки формальний характер, просила його розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Надала заяву, у якій розгляд справи просила провести без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному об'ємі та просила їх задовольнити. Вважає, що примирення з відповідачем неможливе. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Надав заяву, в якій розгляд справи просив провести у його відсутність. Позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти розірвання шлюбу. Просив строк на примирення не надавати. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 04 червня 2006 року Виконкомом Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, про що зроблено актовий запис за №15 (а.с.3). Від вказаного шлюбу у сторін [INFO] року народився син [PERSON] (а.с.4). Спільне життя сторін склалось невдало через різні погляди на сімейне життя. На даний час сторони не підтримують фактичних шлюбних відносин, проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Таким чином, суд вважає, що збереження сімї неможливе, оскільки сім"я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім"я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] у вересні 2014 року звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалась на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 01 липня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №959. Від шлюбу у них [INFO] року народилася донька [PERSON]. Разом з тим, подружнє життя не склалось через відсутність між ними взаєморозуміння, різні погляди на життя та несумісність характерів, через що між ними часто виникали непорозуміння та суперечки. Всі ці обставини призвели до втрати почуття поваги та любові. З липня 2014 року вони припинили фактичні шлюбні відносини та проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. У зв'язку із тим, що шлюб носить тільки формальний характер, просила його розірвати та після розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище "[PERSON]". В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Надала заяву, у якій розгляд справи просила провести без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному об'ємі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Надав заяву, в якій розгляд справи просив провести у його відсутність. Позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 01 липня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №959 (а.с.4). Від вказаного шлюбу у сторін [INFO] року народилася донька [PERSON] (а.с.5-6). Спільне життя сторін склалось невдало через відсутність між ними взаєморозуміння, різні погляди на життя та постійні суперечки. З липня 2014 року вони припинили фактичні шлюбні відносини та проживають окремо. Таким чином, суд вважає, що збереження сім»ї неможливе, оскільки сім»я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім»я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] у вересні 2016 року предявила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що шлюб зареєстровано 27 лютого 2014 року, про що зроблено актовий запис № 204 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції . Від шлюбу є син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя із відповідачем не склалося, через постійні сварки та непорозуміння, вони проживають окремо , не підтримують подружніх й сімейних стосунків , не ведуть спільного господарства . Таким чином подальше спільне її та відповідача сімейне життя вважає неможливим , оскільки перебування у шлюбі суперечить її інтересам та інтересам їх неповнолітнього сина , що мають істотне значення, тому проти примирення категорично заперечує . У судове засідання позивачка [PERSON] подала заяву, згідно із якою просить розглядати справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задоволити у повному обсязі, проти примирення категорично заперечує. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву , у якій вказав що просить слухати слухати за його відсутності , позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає, проти примирення категорично заперечує. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: сторони вступили у зареєстрований шлюб 27 лютого 2014 року, про що зроблено актовий запис № 204 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції . Від шлюбу сторін 25 березня 2014 народився син [PERSON], про що зроблено актовий запис № 725 від 01 квітня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції . Сімейне життя сторін не склалося, що через постійні сварки та непорозуміння, вони проживають окремо , не підтримують подружніх та сімейних стосунків , не ведуть спільного господарства . Наведене свідчить про те, що сім"я сторін розпалася, тому шлюб носить формальний характер . Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому із поданих сторонами до суду заяв убачається, що сторони дійшли до переконання, що їх сім"я розпалася, проти примирення обоє категорично заперечують , тому шлюб підлягає до розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин суд вважає, що сімя сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивачки та неповнолітнього сина сторін , що мають істотне значення , тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] у квітні 2014 року звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалася на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 12 серпня 2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1287. Разом з тим, подружнє життя не склалося через суперечки та непорозуміння, внаслідок чого, вони віддалилися один від одного та перестали підтримувати подружні стосунки. Зазначає, що дії, які вона вживала щодо налагодження стосунків, не призвели до бажаного результату, у зв'язку із чим у неї пройшло почуття любові та поваги до відповідача. На даний час вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. У зв'язку із тим, що їх шлюб носить тільки формальний характер, просила його розірвати, а також після розірвання шлюбу відновити їй дівоче прізвище «[PERSON]». В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позов та підтвердила викладені у ньому обставини. Просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 12 серпня 2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1287 (а.с.4). Від вказаного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Спільне життя сторін склалось невдало через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. На даний час сторони не підтримують фактичних шлюбних відносин, проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Судом надавався сторонам термін для примирення, однак сторони так і не помирилися. Таким чином, суд вважає, що збереження сімї неможливе, оскільки сім"я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім"я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] у квітні 2016 року предявила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що шлюб зареєстровано 26 червня 2013 року, про що зроблено актовий запис № 50 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби збаразького районного управління юстиції у Тернопільській області.Від шлюбу дітей немає. Так склались обставини, що вони із відповідачем упродовж тривалого періоду часу, понад рік разом не проживають , не підтримують сімейних стосунків , не ведуть спільного господарства . Таким чином подальше спільне її та відповідача сімейне життя вважає таким , що суперечить її інтересам, що мають істотне значення. У судове засідання позивачка [PERSON] подала заяву, згідно із якою просить розглядати справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задоволити у повному обсязі . Відповідач [PERSON] подав до суду заяву , згідно із якою позовні вимоги визнає та просить цивільну справу слухати за його відсутності . Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: сторони вступили у зареєстрований шлюб 26 червня 2013 року, про що зроблено актовий запис № 50 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби збаразького районного управління юстиції у Тернопільській області. Від шлюбу сторін дітей немає. Сімейне життя сторін не склалося , упродовж тривалого періоду часу, понад рік вони разом не проживають , не підтримують сімейних стосунків , не ведуть спільного господарства , що призвело до того,що сім"я сторін розпалася. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Із поданих сторонами до суду заяв убачається, що сторони дійшли до переконання, що їх сім"я розпалася, шлюб носиь формальний характер та підлягає до розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин суд вважає, що сімя сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивачки , що мають істотне значення , тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивачка [PERSON], уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до виповнення донькою [PERSON], [INFO], 3-х років. Вимоги обгрунтовує тим, що 17.07.2010 року з відповідачем зареєструвала шлюб, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач взмозі надавати допомогу на її утримання, але добровільно не надає, що і змусило звернутись з позовом до суду. Позивачка [PERSON] вимоги позову підтримує. Відповідач [PERSON] безумовно позовні вимоги визнає. Таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Суд, вислухавши сторони, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню відповідно до абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", оскільки безумовно визнані відповідачем. Згідно ст. 84 ч.2 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до переконання, що [PERSON] за своїм матеріальним станом взмозі і, відповідно до ст. 84 ч. 2 СК України, повинен утримувати [PERSON], з якою проживає дитина. Тому з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на її утримання щомісячно у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до виповнення донькою [PERSON], [INFO], 3-х років, тобто до [INFO] Крім цього з відповідача, на підставі ст. 88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. на користь Державного бюджету Конотопського району.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] у травні 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання. В обґрунтування своїх позовних вимог пояснила, що відповідач є її чоловіком. Від шлюбу мають дітей - сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги на своє утримання. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги. Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином до судового засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд за згодою позивачки розглядає справу заочно. Суд, вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 5 вересня 2008 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Юнокомунарівської міської ради у Донецькій області, актовий запис № 67 (а.с. 3). Від спільного життя у сторін [INFO] року народився син [PERSON] та [INFO] року дочка [PERSON] (а.с. 4-5). В судовому засіданні встановлено, що сторони фактичні шлюбно-сімейні відносин не підтримують, при цьому спільні діти сторін проживають разом з позивачкою. Судовим розглядом також з'ясовано, що позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, отримує державну допомогу на дитину, відповідач працює на шахті "Єнакіївська". Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна жінка, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати. Суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/6 його доходів, оскільки він має можливість надавати дружині утримання у цьому розмірі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] у червні 2016 року пред"явила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що шлюб зареєстровано 15 листопада 1986 року, про що зроблено актовий запис № 29 Староскалатської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області . Від шлюбу [INFO] року народилася дочка [PERSON] Причина розірвання шлюбу у тому , що вони із відповідачем люди різних характерів , в них різні погляди на життя , між ними втрачене почуття поваги та любові , через що упродовж тривалого періоду часу вони разом не проживають , не підтримують подружнфіх та сімейний стосунків, не ведуть спільного господарства. За таких обставин просить шлюб розірвати, проти примирення заперечує, оскільки перебування у шлюбі є неможливим , суперечить її інтересам, що має істотне значення. У судове засідання позивачка [PERSON] подала заяву, у якій зазначила , що озовні вимоги підтримує та просить задоволити у повному обсязі, заслухавши справу за її відсутності, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, не повідомивши причин неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів . Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Сторони вступили у зареєстрований 15 листопада 1986 року, про що зроблено актовий запис № 29 Староскалатської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області . Від шлюбу сторін є повнолітня дочка [PERSON], 1987 року народження . Упродовж тривалого періоду часу сторони разом не проживають , не підтримують подружніх , сімейних стосунків та не ведуть спільного господарства , що свідчить про те,що сім"я сторін розпалася та шлюб має формальний характер . Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин суд вважає що сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивачки , що мають істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивачка [PERSON], яка навчається в Конотопському медичному училищі звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на свою користь в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно до закінчення нею навчання до 30.06.2016 року. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач по справі є її батьком, а її мати померла [INFO]. До виповнення 18 років батько сплачував їй аліменти, а з серпня 2013 року ніякої допомоги не надає, хоча працює в ПрАТ РАЙЗ «Максимко» і має можливість сплачувати аліменти. У судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги і прохала суд стягувати з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку відповідача. Відповідача [PERSON] уточнені позовні вимоги визнав повністю. Суд вислухавши сторони, дослідивши надані ними докази на підтвердження своїх доводів та заперечень, дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Мати позивачки по справі [PERSON] померла [INFO] (а.с. 5). Згідно довідки № 540/01-22 від 12.02.2014 року [PERSON] є студенткою 2 курсу Конотопського медичного училища, навчається за спеціальністю "Сестринська справа" на денній формі навчання, строк закінчення навчального закладу - 30.06.2016 року (а.с.6). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працює у Роменській філії ПрАТ «Райз-Максимко», де отримує заробітну плату (а.с.7), а тому спроможний надавати допомогу своїй повнолітній доньці. Спір підлягає вирішенню на підставі ст. ст. 182, 198-200 Сімейного кодексу України. Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати повнолітню дитину до досягнення нею 23 років, яка продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси третіх осіб. Відповідно до ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць.

Outcome: approved