Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

У березні 2014 року позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Граве Україна» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу, посилаючись на те, що ПрАТ СК «Граве Україна» уклав з [PERSON] Договір № ВС/9133966 про страхування обов»язкової цивільно-правової відповідальності водіїв транспортного засобу ДЕУ, реєстраційний номер [NUMBER] терміном з 31 грудня 2009 року по 30 грудня 2010 року. 26 червня 2010 року в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю [PERSON], який керував застрахованим транспортним засобом, та [PERSON], який керував автомобілем ВАЗ, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва дорожньо-транспортна пригода вчинена внаслідок порушення Правил дорожнього руху України [PERSON]. Про зазначену пригоду [PERSON] не повідомив ПрАТ СК «Граве Україна». 31 серпня 2011 року ПрАТ СК «АХА Страхування» через свого повіреного звернулось до ПрАТ СК «Граве Україна» з претензією на виплату страхового відшкодування з підстав переходу прав вимоги від [PERSON] до ПрАТ СК «АХА Страхування». На підставі рішення Господарського суду Львівської області від 24 вересня 2013 року ПрАТ СК «Граве Україна» виплатило страхове відшкодування на користь ПрАТ СК «АХА Страхування» в розмірі 6763 грн. 40 коп., а також судові витрати. В зв»язку з невиконанням [PERSON] положень ст. 33 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ СК «Граве Україна» має право регресної вимоги до відповідача в розмірі 6 763 грн. 40 коп.. Враховуючи викладене, позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Граве Україна» просив стягнути з [PERSON] на його користь страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 6 763 грн. 40 коп.. У судове засідання представник позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи позивач повідомлявся належним чином, до суду надійшла заява представника позивача, у якій він позов підтримав і просив розглянути справу у відсутності представника позивача. У судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Оскільки представник позивача в поданій суду заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, з"ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПрАТ СК «Граве Україна» і [PERSON] був укладений Договір № ВС/9133966 про страхування обов»язкової цивільно-правової відповідальності водіїв транспортного засобу ДЕУ, реєстраційний номер [NUMBER]. Термін дії договору з 31 грудня 2009 року по 30 грудня 2010 року. 23 червня 2010 року [PERSON], рухаючись по пр-ту Палладіна-вул. Уборевича в м. Києві, керуючи автомобілем «ДЕУ», д/н [NUMBER], не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ», д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. п. 12.1. Правил дорожнього руху України. Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 26 липня 2010 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 25-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 грн. на користь держави. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «ВАЗ», д/н [NUMBER] було пошкоджено, що підтверджується довідкою ДАІ і Актом товарознавчого дослідження. Рішенням Господарського суду Львівської області від 24 вересня 2013 року в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» про стягнення грошових коштів, позов задоволено частково, і стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» 6 763 грн. 40 коп. страхового відшкодування в порядку регресу. Після виплати страхового відшкодування до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» перейшло право регресної вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно вимог п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено правило, згідно якого при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи, і ст. 33 цього закону зобов»язано учасника дорожньо-транспортної пригоди повідомити страховика про дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, в п. п. 33.1.2. п. 33.1. визначено, що учасник дорожньо-транспортної пригоди зобов»язаний вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати зазначені дії, вони мають підтвердити це документально (абз. 2 п. п. 33.1.2. п. 33.1. ст. 33 Закону). Відповідно до наданої відповіді ТОВ «Екліс» № 23 від 04 квітня 2014 року згідно записів журналу реєстрації вхідних дзвінків звернення від страхувальника [PERSON] (автомобіль ДЕУ, д.н. [NUMBER]) 23 червня 2010 року до контакт-центру ТОВ «Екліс» на номери телефонів гарячої лінії не надходило. Вказані умови договору і даного Закону [PERSON] не виконав, належних та допустимих доказів про неможливість повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди страхову компанію з поважних причин відповідач не надав. Статтею 38.1. Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що діяла на момент ДТП, було передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, який подається до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо страхувальник (водій) керував транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніння або під впливом наркотичних, психотоксичних чи інших одурманюючих речовин; якщо страхувальник (водій) керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії; якщо страхувальник (водій) після дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце пригоди або ухилився від проведення в установленому законом порядку перевірки, констатуючої дію алкогольних напоїв, наркотичних, чи інших одурманюючих речовин чи споживав ці речовини після дорожньо-транспортної пригоди до відповідної констатуючої перевірки; якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного станку та порядку транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху України; якщо страхувальник (водій) не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п. п. 33.1.2. п. 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно роз»яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, даних у п. 16 постанови від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», судам слід враховувати, що у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов»язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках-Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно вимог ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню і з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 6 763 грн. 40 коп. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу). Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved