overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивачка по суті позову дала показання, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 червня 2014 року було розірвано шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Від шлюбних стосунків мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 28 січня 2015 року. Позивач в судовому засіданні уточнила позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі по 450 (чотириста п»ятдесят) гривень щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 28 січня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач в судове засідання не з»явився. До початку судового засідання через канцелярію Рівненського міського суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення уточнених позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 червня 2014 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбних стосунків мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі по 450 (чотириста п»ятдесят) гривень щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 28 січня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов'язків по відношенню до дитини. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача. На підставі ст.ст. 110, 112, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 215 ЦПК України,суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно на утримання повнолітньої дочки в зв'язку із продовженням нею навчання в Луганському національному університеті імені Т. Шевченка за напрямом "Початкова освіта" денної контрактної форми навчання, посилаючись на те, що дочка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, так як не має змоги утримуватися самостійно, відповідач має можливість надавати їй утримання. Позивачка у судове засідання не з'явилась, у письмовій заяві просила суд розглянути справу за її відсутності, позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, позов визнав повністю, просив розглянути справу за його відсутності. Третя особа у судове засідання не з'явилася, про причини нез'явлення не повідомила. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що третя особа [PERSON], [INFO], є донькою відповідача. Третя особа потребує від відповідача матеріальної допомоги в зв'язку із продовженням нею навчання в Луганському національному університеті імені Т. Шевченка денної контрактної форми навчання, оскільки не має змоги утримувати себе самостійно. Відповідач має змогу надавати позивачці таку допомогу, так як працює. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. 199 СК України підстави для стягнення аліментів, розмір аліментів є обґрунтованим, тому визнання позову відповідачем слід прийняти На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Вказує, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем і у них є неповнолітня дитина. Їх подружнє життя не склалось і шлюб було розірвано у 2014 році. В зв*язку з тим, що відповідач довгий час ніде не працював, ніякої матеріальної допомоги по утриманню дитини не надавав, у зв*язку з чим позивачка була вимушена звернутися до Ленінського районного суду м. Харкова з заявою про стягнення аліментів, яку було задоволено в повному обсязі. Однак відповідач не виконує рішення суду та не сплачує аліменти. Відповідач належної матеріальної допомоги на утримування сина не надає, не цікавиться здоров'ям дитини, її розвитком, навчанням, тривалий час не приймає участі у його вихованні, не піклується його навчанням, не цікавиться його досягненнями, у зв*язку з чим позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON]. Відповідач про час і дату розгляду справи повідомлений повісткою. Але в судове засідання не з'явився без поважних на то причин, заяви про перенос розгляду справи або про розгляд справи за його відсутністю до суду не подавав. Зі згоди позивачки суд розглядає справу за відсутністю відповідача у заочному судовому засіданні. Третя особа до судового засідання не з*явилась, але надала заяву про розгляд справи за її відсутністю позовні вимоги підтримали. В судовому засіданні встановлене наступне. Згідно із свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8 ). \~\~\~\~Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 10.01.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. \~\~\~\~Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 02.10.2013 року з з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно. Однак батько дитини ухиляється від сплати аліментів, що підтверджується довідкою про неотримання аліментів (а.с. 14) \~\~\~\~ Неповнолітній [PERSON] мешкає разом з матір'ю [PERSON], що підтверджується довідкою наданою КП "Жилкомсервіс" (а.с. 15). Згідно висновку Департаменту праці та соціальної політики Управління служб у справах дітей Харківської міської ради від 23.09.2016 року комісія вважає доцільним позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина, оскільки він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно сина. Відповідач не цікавиться життям сина не приймає ні якої участі в його вихованні і розвитку, не піклується про його здоров'я, не забезпечує здобуття ним освіти, тобто ухиляється від виконання своїх обов'язків, встановлених\~ст. 150 СК України. Відповідно до п. 2 ч. 1\~ст. 164 СК України\~мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, суд задовольняє позов і позбавляє його батьківських прав відносно неповнолітньої дочки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на те, що між нею та відповідачем склалися неприязні стосунки , в зв"язку з чим у грудні 2011 року вони припинили спільне проживання , у них з відповідачем різні погляди на сімейне життя, в зв'язку з чим вона вважає, що примирення та подальше спільне життя з відповідачем однією сім'єю неможливе. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення (а.с.9,13), причину неявки до суду не повідомив, заперечення проти позову не надав. Позов підлягає задоволенню Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами був зареєстрований 10 липня 2002 року Табаківською сільською радою Болградського району Одеської області, про що зроблено актовий запис № 5. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] [INFO]. Між сторонами склалися неприязні стосунки , в зв"язку з чим у грудні 2011 року вони припинили спільне проживання, проживають окремо. За минулий час будь-яких заходів для примирення та збереження сім'ї сторони не здійснили. Позивачка миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. Спору щодо місця проживання неповнолітньої дитни між сторонами немає. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд доходить висновку, що примирення між сторонами, збереження шлюбу та їх подальше спільне життя неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на те, що між ними склалися неприязні стосунки, в зв"зку з чим вони з відповідачем у серпні 2014 року припинили спільне проживання , проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, примирення та подальше проживання з відповідачем однією сімєю неможливе. Позивачка в судове засідання не прибула , направила до суду клопотання про розгляд справи без її участі в судовому засіданні. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, причину неявки до суду не повідомив, заперечення проти позову не надав. Зі згоди позивачки суд постановляє по справі заочне рішення , що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Позов підлягає задоволенню Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами був зареєстрований 01 жовтня 2010 року третім Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що було зроблено актовий запис за № 350. Дітей від шлюбу сторони не мають. Між сторонами склалаися непрязні стосунки , в зв"язку з чим у серпні 2014 року вони припинили спільне проживання, проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують. За минулий час сторони заходів для примирення не здійснили, позивачка миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд доходить висновку, що примирення між сторонами, збереження шлюбу та їх подальше спільне життя неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ст. 79,88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею судові витрати, а саме судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на те, що між ними склалися неприязні стосунки, в зв"язку з чим у травні 2010 року вони припинили спільне проживання. Примирення та подальше спільне життя з відповідачем однією сім'єю неможливе. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення , причину неявки до суду не повідомив, заперечення проти позову не надав. Позов підлягає задоволенню Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами було зареєстровано 04 серпня 1998 року Городненською сільською Радою Болградського району Одеської області, про що було зроблено актовий запис №20. Від шлюбу сторони мають дітей: доньку [PERSON] [INFO] і сина [PERSON] [INFO] . Між сторонами склалися неприязні стосунки , в зв"язку з чим у травні 2010 року вони припинили спільне проживання, проживають окремо. За минулий час будь-яких заходів для примирення та збереження сім'ї сторони не здійснили. Позивачка миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. Спора щодо місця проживання неповнолітніх дітей між стронами немає. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд доходить висновку, що примирення між сторонами, збереження шлюбу та їх подальше спільне життя неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на те, що між ними склалися неприязні стосунки , подальше проживання з відповідачем однієї сім"єю неможливе, миритися вона не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав, на розірвання шлюбу з позивачкою згоден, миритися не бажає, також наполягає на розірванні шлюбу. Позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами було зареєстровано 08 грудня 2000 року Криничненською сільською радою Болградського району Одеської області, про що було зроблено актовий запис за №23. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Сторони мають різні погляди на сімейні взаємовідносини, між ними склалися неприязні стосунки, вони прийшли до взаємної згоди , що подальше проживання однією сім"єю не є можливим. Миритися сторони не бажають, обидва наполягають на розріванні шлюбу. Спора щодо місця проживання неповнолітніх дітей між сторонами немає. Відповідно до ст.112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд доходить висновку, що примирення між сторонами, збереження шлюбу та подальше спільне проживання сторін неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на те, що між ними склалися неприязні стосунки , у травні 2014 року вони з відповідачем припинили спільне проживання, примирення та подальше проживання з відповідачем однією сім'єю неможливе. Позивачка в судове засідання не з"явилась , направила до суду клопотання про розгляд справи без її участі в судовому засіданні , на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 74 ч.5 ЦПК України, причину неявки до суду не повідомив, заперечення проти позову не надав. Позов підлягає задоволенню Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами було зареєстровано 30 квітня 2005 року Криничненською сільською радою Болградського району Одеської області, про що було зроблено актовий запис за № 6. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO]. Між сторонами склалися неприязні стосунки , в зв"язку з чим у травні 2014 року вони припинили спільне проживання, проживають окремо. За минулий час будь-яких заходів для примирення та збереження сім'ї сторони не здійснили. Позивачка миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. Діти сторін проживають з позивачкою, спора між сторонами щодо місця проживання неповнолтніх дітей немає. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд доходить висновку , що примирення між сторонами, збереження шлюбу та їх подальше спільне життя неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя між нею та відповідачем не склалося, вони перестали розуміти один одного, перестали йти на поступки, між ними почали виникати сварки із-за різних поглядів на сімейне життя, у зв'язку з чим вони з відповідачем у лютому 2014 року припинили спільне проживання, примирення та подальше проживання з відповідачем однією сім'єю неможливе. Позивачка в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі в судовому засіданні, наполягає на задоволенні свого позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до ст. 74 ч.9 ЦПК України шляхом розміщення оголошення в газеті "Одеські вісті" № 17(4840) від 05.03.2016 року, причину неявки до суду не повідомив, заперечення проти позову не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України зі згоди позивачки суд постановляє по справі заочне рішення. Позов підлягає задоволенню Відповідно до ст.. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно зі ст.. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами було зареєстровано 10 квітня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що було зроблено актовий запис за № 402. Дітей від шлюбу сторони не мають. Дошлюбне прізвище позивачка не змінювала. Між сторонами склалися неприязні стосунки, в зв'язку з чим вони у лютому 2014 року припинили спільне проживання, проживають окремо. За минулий час будь-яких заходів для примирення та збереження сім'ї сторони не здійснили. Позивачка миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки взаємовідносини подружжя свідчать про те, що збереження шлюбу неможливо, суд доходить висновку, що примирення між сторонами, збереження шлюбу та їх подальше спільне життя неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння вони з відповідачем у листопаді 2013 року припинили спільне проживання, примирення та подальше проживання з відповідачем однією сім'єю неможливе, миритися вона не бажає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті «Одеські вісті № 49(4614) від 13 травня 2014 року відповідно до вимог ст. 74 ч.9 ЦПК України, причину неявки до суду не повідомив, заперечення проти позову не надав. Позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами було зареєстровано 11 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, про що зроблено актовий запис №46. Сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] і доньку [PERSON] [INFO]. Діти проживають з позивачкою за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою Залізничненської сільської ради №425 від 2 квітня 2014 року. Спору щодо місяця проживання неповнолітніх дітей між сторонами немає. Між сторонами склалися неприязні стосунки, в зв"язку з чим у листопаді 2013 року вони припинили спільне проживання . Відповідач виїхав з постійного місця проживання за межі Болградського району , його точне місце знаходження позивачці невідомо. За мінулий час будь-яких заходів для збереження сім"ї сторони не здійснили. Позивачка миритися з відповідачем не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст.112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд доходить висновку, що примирення між сторонами, збереження шлюбу та подальше спільне проживання сторін неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивачка просить розірвати їх шлюб з відповідачем, зареєстрований 07 жовтня 2006 року Бердичівським відділом РАЦС Житомирської області, актовий запис № 747. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], та доньку [PERSON] [INFO], які проживають разом з нею. Свої позовні вимоги мотивує тим, що спільне життя у них припинилося, вони мають різні характери. На даний час їх не пов"язує спільний побут, подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Підстав для примирення і збереження шлюбу немає. Просить здійснити поділ майна , що є спільною сумісною власністю подружжя , та виділити їй у власність 1/2 частину будинку [ADDRESS], та 1/2 частину земельної ділянки яка також знаходиться за вказанною адресою. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги змінив і просить розірвати шлюб позивачки та відповідача з підстав зазначених в позові, та розділити їх спільне майно подружжя, стягнувши на її користь грошову компенсацію 1/2 частини спірного майна, виходячи з вартості цього майна визначенної у договорах купівлі-продажу його, відповідно до яких вартість житлового будинку складає 75 000 грн. а вартість земельної ділянки становить 21 000 грн.. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до п. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про одруження сторін, та врахувавши обставини справи, суд вважає позов підставним, підлягаючим задоволенню, оскільки сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу. У відповідності до ст.105 ч.3 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Так згідно ст. 60 Сімейного Кодексу України , майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 70 цього Кодексу, у разі поділу майна що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя , частки майна дружини та чоловіка є рівними , якщо інше не визначено домовленістю між ними, або шлюбним договором.

Outcome: approved