Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2017 року позовні вимоги [PERSON] до Управління державної казначейської служби України в Шевченківському районі м. Дніпропетровська, Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, держави Україна в особі Міністерства внутрішніх справ України про відшкодування моральної та матеріальної шкоди задоволено частково. Стягнуто з держави Україна в особі Міністерства внутрішніх справ України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів Дніпропетровська з єдиного казначейського рахунку на користь [PERSON] моральну шкоду, завдану незаконними діями Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Відділу державної автомобільної інспекції Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, у сумі 1000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. 17 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду з заявою щодо ухвалення у справі додаткового рішення, оскільки суд при винесенні рішення не вирішив питання щодо судових витрат. В судове засідання\~\~сторони\~\~не з'явилися, хоч були належним чином судом повідомлені про час та місце розгляду питання щодо винесення додаткового рішення відповідно до закону. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст.220 ч.1 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної\~\~ініціативи ухвалити додаткове рішення,\~\~якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст.220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Отже неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином судом повідомлені, не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення. Відповідно до ч.ч.1,2,3,4 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави. Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.3 ст.79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, серед іншого, витрати на правову допомогу . За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно із ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Така особа має право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. У пунктах 47, 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз'яснено, що При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Установлено, що позивач [PERSON] 22 грудня 2014 року уклав договір про надання правової допомоги по цивільній справі в Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська з адвокатом [PERSON] (а.с. 168-170), згідно п.1.1 якого клієнт [PERSON] доручає, а адвокат бере на себе зобовязання надати клієнту юридичні послуги по цивільній справі за позовом [PERSON] до Управління Державної казначейської служби України у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Відділу державної автомобільної інспекції Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області в межах та обсязі, на умовах визначених даним договором в Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська. В матеріалах справи наявна копія свідоцтва № 0970 про право зайняття адвокатською діяльністю на імя [PERSON] Згідно Додатка № 1 до договору з адвокатом [PERSON] про надання правової допомоги по цивільній справі в Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська від 22.12.2014 року, вартість гонорару адвоката складає 4000 грн. Відповідно до квитанції від 22.12.2014 року, [PERSON]О, сплатив адвокату [PERSON] 4000 грн. Крім того, відповідно до квитанції від 20.03.2015 року, позивач [PERSON] сплатив 243,60 грн. судового збору. Згідно уточненої позовної заяви (а.с. 172-175), розмір позовних вимог [PERSON] складає 11458,89 грн. + 11304,00 грн. = 22762,89 грн. Позовні вимоги задоволені судом у розмірі 1000 грн., що складає 4,4% від загальної суми позовних вимог. Таким чином, з урахуванням правил, встановлених статтею 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 4,4% від понесених ним витрат на правову допомогу, що складає 176,00 грн., та 4,4% від суми сплаченого судового збору, що складає 10,70 грн., а всього 186,70 грн. Виходячи з наведеного та враховуючи те, що судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа Сьома дніпропетровська державна нотаріальна контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved