Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору №002-04124-271110 від 27.11.2010 року [PERSON] отримав кредит в національній валюті на картковий рахунок № 26253904074213. Проте станом на 27.11.2013 року відповідач належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором №002-04124-271110 від 27.11.2010 року, в наслідок чого утворилась заборгованість у сумі 5372 грн. 07 коп., що складається з : * заборгованість за тілом кредиту 3022 грн. 13 коп., * заборгованості по відсотках у розмірі 00 грн. 00 коп. * заборгованість по комісії в сумі 1597 грн. 96 коп. У відповідності до положень Договору у випадку порушення позичальником строків сплати платежів, більше ніж на один місяць кредитодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за його користування. У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача, що діє на підставі довіреності не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Оскільки наслідки ст. 224 ЦПК України зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що є відомості в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутності не звертався. На підставі викладеного суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні з достовірністю встановлено та вбачається з доданих до справи документів, що між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №002-04124-271110 від 27.11.2010 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в національній валюті на картковий рахунок № 26253904074213. Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит, що підтверджується матеріалами справи. У порушенні зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав в наслідок чого станом на 27.11.2013 року утворилась заборгованість у сумі 5372 грн. 07 коп., яка складається з : * заборгованість за тілом кредиту 3022 грн. 13 коп., * заборгованості по відсотках у розмірі 00 грн. 00 коп. * заборгованість по комісії в сумі 1597 грн. 96 коп. У відповідності до положень Договору у випадку порушення позичальником строків сплати платежів, більше ніж на один місяць кредитодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за його користування. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, відповідно до ст. 536 ЦК України - за користування чужими грошовими коштами боржник повинен сплачувати відсотки. Згідно ст. 530 ЦК України - зобов'язання підлягає виконанню у встановлений строк. Договором оговорено строки погашення кредиту, однак відповідач не виконав ці умови договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. У зв'язку з вищенаведеним, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то відповідно вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. також підлягають задоволенню. На підставі викладеного й

Outcome: approved