Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

Позивач, як орган опіки та піклування звернувся до суду в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, передачу дітей органу опіки та піклування Шаргородської райдержадміністрації для вирішення питання про подальше їх влаштування та стягнення аліментів на їх утримання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що в [ADDRESS] сім`ї [PERSON] , проживають малолітні діти, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти фактично позбавлені батьківського піклування, однак юридично не мають статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, так як батько, [PERSON] , який зареєстрований та проживає за адресою в [ADDRESS] не позбавлений батьківських прав відносно малолітніх дітей, дієздатний, не перебуває в місцях позбавлення волі. Малолітні знаходяться на повному утриманні у сестри - [PERSON] , оскільки їх мати [PERSON] , померла [INFO] [PERSON] з покійною матір`ю дітей довгий період часу не проживав і не спілкувався. На засідання комісії з питань захисту прав дитини Линовицької селищної ради [PERSON] не з`явився, але надав письмове пояснення, що не проти того, щоб його позбавили батьківських прав відносно його малолітніх дітей. Останній вихованням дітей не займається, матеріально не допомагає, життям та здоров`ям дітей не цікавиться. Не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, утриманням синів не займається, що свідчить про його ухиляння від виконання батьківських обов`язків, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, тому позивачем як органом опіки та піклування і подано позов про позбавлення відповідача батьківських прав та стягнення аліментів. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, проте подала заяву в якій заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився також, хоча належним чином повідомлений про розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача, суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює заочне рішення, що відповідає положенню ст.280 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданими повторно Шаргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 05 червня 2019 року, а також повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за №00025725116 та №00025725171 від 25 лютого 2020 року (а.с.7-12). Згідно свідоцтва про смерть від 27 травня 2019 року серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Зведенівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області мати дітей [PERSON] , померла [INFO] (а.с.13). Відповідно до довідки-характеристики №59 від 16.10.2019, виданої Ярівським НВК І-ІІ ступенів вбачається, що [PERSON] навчався в даному навчальному закладі з 01.09.2013 по 31.05.2019. Сім`я учня неблагополучна, вихованням дитини займалася тільки мама. За час навчання у школі батько участі у вихованні дитини не приймав. Не надавав фінансової допомоги і аліментів не виплачував (а.с.14). Відповідно до довідки-характеристики №60 від 16.10.2019, виданої Ярівським НВК І-ІІ ступенів вбачається, що [PERSON] навчався в даному навчальному закладі з 01.09.2015 по 31.05.2019. Сім`я учня неблагополучна, вихованням дитини займалася тільки мама. За час навчання у школі батько участі у вихованні дитини не приймав. Не надавав фінансової допомоги і аліментів не виплачував (а.с.15). Під час обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] , встановлено, що вона проживає разом зі своїми малолітніми братами, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , 2011 року народження, сестрою [PERSON] , 2006 року народження, з чоловіком та трьома власними дітьми в будинку, який належить [PERSON] .. Будинок підключений до електромережі, опалення пічне. Кімнати відповідно умебльовані, в них чисто та прибрано (а.с.23). З пояснень сусідів, а саме : [PERSON] та [PERSON] , жителів с.Ярове, батько дітей, [PERSON] покинув сім`ю давно ( близько восьми років), з тих пір його не бачили. Вихованням малолітніх дітей займалася мати (а.с.18-19). Згідно пояснення сімейного лікаря, [PERSON] , медичний огляд дітей постійно проводився в присутності матері, батька дітей ніколи не бачив (а.с.20). Згідно характеристики, виданої діловодом Бубнівщинського старостинського округу №3 на громадянина [PERSON] , вбачається, що за час проживання на території Бубнівщинського старостинського округу №3 він зарекомендував себе з незадовільної сторони, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, ніде не працює. Скарги на поведінку [PERSON] до Бубнівщинського старостинського округу № 3 надходили неодноразово. Живе в будинку не придатному для проживання (а.с.16). Під час обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] від 29.11.2019 встановлено, що він проживає в будинку, який не придатний для проживання - немає ні освітлення, ні опалення. Будинок знаходиться в дуже занедбаному стані (а.с.22). На засідання комісії з питань захисту прав дитини Линовицької селищної ради [PERSON] не з`явився (хоча належним чином був повідомлений), але надав письмове пояснення, що не проти того, щоб його позбавили батьківських прав відносно його малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.21). Згідно рішення від 22.01.2020 за №01 та висновку органу опіки та піклування Линовицької селищної ради від 29.01.2020 за № 01 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] », орган опіки та піклування Линовицької селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 24, 28-30). Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей вбачається також із висновку органу опіки та піклування Шаргородської райдержадміністрації від 15.11.2019 за №01.1-38/2583 (а.с.25-27). Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ч.1 ст.152 СК України). При цьому, відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема, згідно ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст.165 СК України). При цьому, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною (ст.166 СК України). Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, окрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. З метою максимального забезпечення інтересів дитини, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню. При вирішенні позовної вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей, суд враховує, що відповідно до ч.2,3 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст.182 СК України). Згідно ч.1,2 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому, влаштування дитини до закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу не припиняє стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким до цього проживала дитина, якщо вони витрачаються за цільовим призначенням (ч.1 ст.193 СК України). Відповідно до ч.3 ст.193 цього Кодексу за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні державного ощадного банку України. За таких обставин, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, враховуючи, що у відповідності до ч.2,3 ст.166 СК України, особи, позбавлені батьківських прав, не звільняються від обов`язку щодо утримання дітей, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підлягають задоволенню в повному обсязі. Саме такий розмір аліментів суд вважає необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Щодо передачі малолітніх дітей органу опіки та піклування Шаргородській райдержадміністрації для вирішення питання про подальше влаштування суд приходить до наступного. Відповідно до ст.11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органи опіки та піклування забезпечують вирішення питань щодо, зокрема надання опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, та застосування інших форм влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Аналогічне положення щодо діяльності таких органів передбачено у постанові Кабінету Міністрів України «Питання діяльності органів опіки і піклування» від 24 вересня 2008 року № 866. Враховуючи те, що мати дітей померла, а батько позбавлений батьківських прав судовим рішенням, тому є необхідність передати дітей органу опіки і піклуванні Шаргородській райдержадміністрації Вінницької області для вирішення питання про подальше їх влаштування. На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає, що оскільки позов задоволено, судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача, стягнувши на користь держави 2102,00 грн. судового збору.

Outcome: approved