Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач Прокурор Пустомитівського району, який діє в інтересах держави в особі Публічного акціонерного товариства „Родовід Банк звернувся до суду з позовною заявою в якій просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства „Родовід Банк заборгованість за кредитним договором № Ск 20-000635/7-2008 від 16.07.2008 року у розмірі 99 997,80 коп. ( девяносто девять тисяч девятсот девяносто сім гривень 80 коп.). Заочним рішенням Пустомитівського районного суду від 28.12.2011 року позов задоволено повністю. Ухвалою Пустомитівського районного суду від 30.05.2014 року заочне рішення Пустомитівського районного суду від 28.12.2011 року скасоване, а справа призначена до розгляду в загальному порядку. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на такі обставини : 16.07.2008р. між Відкритим акціонерним товариством „Родовід Банк ( правонаступником якого являється ПАТ „Родовід Банк та [PERSON] було укладено Кредитний договір № Ск 20-000635/7-2008, згідно з умовами якого Банк зобовязався надати [PERSON] кредит в сумі 6 305,40 гривень з кінцевим терміном погашення кредиту не пізніше 16.07.2010 року та відсотковою ставкою у розмірі 7 % річних. Позивач стверджує, що відповідач своїх зобовязань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість розмір якої станом на 14.04.2012 року становить 99 997,8 грн., з яких 6042,39 грн.- заборгованість за кредитом; 824,25 грн.- заборгованість за нарахованими відсотками; 3060, 15 грн. - плата за управління кредитом; пеня 90071,01 грн., що стверджується розрахунком заборгованості відносно [PERSON] за кредитним договором № Ск 20-000635/7-2008 від 16.07.2008 року. На підставі наведеного позивач просить суд позов задоволити. Прокурор в судове засідання не зявився, причини неявки суд не повідомив. заяви про розгляд справи у його відсутності не подав. Представник позивача ПАТ «Родовід Банк» [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з причин вказаних у позовній заяві, просить такий задоволити. Представник відповідача [PERSON]Я в судовому засіданні позов заперечив, пояснила, що банком нарахована пеня за період з 01.09.2008 р. по 13.04.2011 р. на загальну суму 90071,01 грн., проте в силу п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в один рік, просить застосувати до пені, яка нарахована банком позовну давність. Також зазначила, що розмір пені не співмірний з сумою основного зобовязання та в 14 разів перевищує його розмір, тому просить нарахований позивачем розмір пені зменшити. Дослідивши матеріали справи, суд рахує, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав: Судом встановлено, що 16.07.2008р. між Відкритим акціонерним товариством „Родовід Банк ( правонаступником якого являється ПАТ „Родовід Банк та [PERSON] було укладено Кредитний договір № Ск 20-000635/7-2008 згідно з умовами якого Банк надає [PERSON] споживчий кредит в сумі 6305,40 гривень з кінцевим терміном погашення кредиту не пізніше 16.07.2010 року та відсотковою ставкою у розмірі 7 % річних. Для обліку наданого споживчого кредиту банк відкриває позичковий рахунок № 2203402007.000635 та спрямовує у день надання споживчого кредиту грошові кошти з позичкового рахунку на картковий рахунок держателя № 26252001719832 у сумі 5780,00 грн. на рахунок банку № 2206702007.000635 у сумі 525,40 грн. в якості плати за перевірку документів, яку сплачує держатель в день отримання споживчого кредиту. Судом встановлено, що свої зобовязання Банком виконано в повному обсязі, що стверджується випискою з особового рахунку [PERSON] від 16.07.2008 року. Відповідно до п. 4.1.9 кредитного договору відповідач зобовязувався погашати заборгованість за кредитом згідно з Графіком (Додаток № 1 До цього Договору) , а також остаточно погасити заборгованість за кредитом в строк визначений п. 1.1.5 цього договору. У випадку непогашення заборгованості у встановлені терміни вона вважається простроченою. Згідно п. 4.1.23 у разі порушення строків погашення заборгованості за споживчим кредитом сплати процентів, внесення плати за обслуговування кредиту, позичальник зобовязаний сплачувати банку пеню за кожен день прострочки у розмірі 1,6 проценти від суми простроченого платежу, якщо інший розмір пені не встановлений тарифами. Згідно п. 2.14 кредитного договору, щомісячна плата за обслуговування кредитом становить 2,65 % від суми виданого споживчого кредиту нараховується банком в останній день робочого місяця. Свої зобовязання за договором відповідач не виконала, через що у неї виникла заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості її розмір станом на 14.04.2011 року становить 99 997,80 коп., з яких : заборгованість за кредитом 6042,39 грн. ; заборгованість за нарахованими відсотками 824,25 грн.; плата за управління кредитом - 3060/15 грн.; пеня 90071,01 грн., що підтверджено відповідним розрахунком. Судом встановлено, що боржник за даним кредитним договором [PERSON] [INFO], у зв»язку з реєстрацією шлюбу з [PERSON] [INFO], змінила своє дошлюбне прізвище «Ющак» на «Іванчишин», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія 1-СГ № 159969 виданого Звенигородською сільською радаою Пустомитівського району Льівської області 07.07.2011 року. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України). При вирішенні вказаного спору підлягають застосуванню висновки викладені в рішенні Конституційного суду України №15-рп/2011 від 10.11.2011р. у справі №1-26/2011 за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) про поширення на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладання, так і під час виконання такого договору положень п.п.22, 23 ст.1, ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів». За вказаних вище обставин, суд вважає за необхідне застосувати положення п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні розміру пені, оскільки визначений позивачем розмір останньої є непропорційно великим в порівнянні з розміром заборгованості по кредиту. Таким чином, неустойка, пеня, за порушення виконання грошового зобовязання, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в розмірі 4963,00 грн., як пятдесят відсотків від розміру заборгованості по кредиту в розмірі 9926,79 грн. З наведеного вище випливає висновок про те, що позов підлягає до задоволення частково, з відповідача підлягає стягненню: 6042, 39 грн. простроченого кредиту, 824,25 грн. прострочених відсотків, 3060,15 грн. плати за управління кредитом, 4963, 40 грн. пені. Також з [PERSON] згідно ст.88 ЦПК України, слід стягнути в користь держави судові витрати.

Outcome: approved