Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що рішенням Томашпільського районного суду у справі № 2/146/601/14 від 26 серпня 2014 року з [PERSON] стягуються аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 13 червня 2014 року. З 01 грудня 2015 року відповідач не сплачує аліменти на утримання дітей, оскільки ніде не працює та не має доходів. Згідно довідки державного виконавця від 14 червня 2016 року аліменти не стягуються у звязку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення. В звязку з чим позивач просить суд ухвалити рішення про зменшення розміру стягнення аліментів, що стягуються з [PERSON] на її користь на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі по 100 грн щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття, починаючи стягнення з часу подання позовної заяви до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, однак надіслала на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON]\~в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи суд повідомив відповідача відповідно до вимог ст. 75 ЦПК України. Як вбачається з повідомлення на поштовому конверті відповідач за адресою с. Вила вул. Леніна, 62 Томашпільського району Вінницької області не проживає. Однак, згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Вінницькій області [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою з 22 листопада 2000 року. Разом з тим, суд вважає за можливе розглянути справу за таких обставин, оскільки повідомлення надсилалися за місцем реєстрації відповідача. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не зявилися в судове засідання. Розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи,\~\~суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181\~Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька, з урахуванням обставин, зазначених у\~ст.182 цього Кодексу, а саме стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 192 СК України\~\~визначений за рішенням суду розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника чи одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони з 11 червня 2006 року перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 05 червня 2014 року (а.с. 12). Від спільного проживання у сторін народилося двоє синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6). Відповідно до копії виконавчого листа, виданого Томашпільським районним судом Вінницької області 26 серпня 2014 року за № 2/146/301/14 з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину до їх повноліття, починаючи з 13 червня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.7). Як вбачається з довідки про неотримання аліментів № 2930 від 14 червня 2016 року, виданої Томашпільським районним відділом ДВС [PERSON] не отримувала аліментів від [PERSON]І за період з 01 грудня 2015 року по 31 травня 2016 року. Аліменти не стягуютья у звязку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення (а.с.8). Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, враховуючи обставини справи, суд вважає можливим зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 100 грн у твердій грошовій сумі щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня звернення до суду, а саме з 12 липня 2016 року.

Outcome: approved