Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 03 серпня 1991 року між ними був зареєстрований шлюб відділом ЗАГС Прилуцького МВК Чернігівської області. Від подружнього життя сторони мають одного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через його подружню зраду. Спільне подружнє життя припинено з листопада 2015 року і на примирення позивачка не згодна. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливими і суперечать інтересам позивачки, тому остання і просить суд розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилась, проте завчасно подала до суду письмову заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згодна, категорично наполягає на розлученні та просить суд розглянути справу за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився також з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, а також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причин неявки в судове засідання. У зв'язку з цим суд відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Кузькіна) зареєстрований відділом ЗАГС Прилуцького МВК Чернігівської області 03 серпня 1991 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №340 (а. с.7). з копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народився 21 лютого 1998 року та його батьками є [PERSON] та [PERSON], про що відділом реєстрації актів громадянського стану Прилуцького міськвиконкому Чернігівської області 24 березня 1998 року складено відповідний актовий запис за №132 (а. с.8). У судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони проживають окремо з листопада 2015 року, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та зважаючи на те, що згідно з письмовою заявою позивачка наполягає на розлученні, а відповідач в судове засідання не зявився та від нього не надійшли письмові заперечення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище "Мироненко". На підставі ст.ст. 110, 112, 114 ч. 2 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved