Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням і в обґрунтування позовних вимог вказала про те, що в 1996 році взято в найм квартиру [ADDRESS]. Наймачами були [PERSON] та [PERSON] з дочкою. Рішенням Ковпаківського районного суду в м. Сумах від 12.03.2003 року вирішено змінити договір найму житлового приміщення квартири [ADDRESS], виділивши в користування [PERSON] жилу кімнату площею 12,1 кв.м., [PERSON] та дочці [PERSON] дві жилі кімнати площею 16,9 кв.м. та 7,7 кв.м., кухню, ванну, коридор, санвузол залишити в спільному користуванні, зобов'язавши ПП «Наш дім» укласти зі з [PERSON] та [PERSON] окремі договори найму житлового приміщення на виділені їм кімнати. ПП «Наш дім» уклав договір найму з позивачкою, але з [PERSON] не уклав відповідний договір. 31.08.2000 року шлюб між позивачкою та [PERSON] було розірвано. З 2003 року [PERSON] не проживає в даній квартирі та не користується нею. Позивачка та її дочка [PERSON] є власниками на праві спільно часткової власності квартири за адресою: [ADDRESS]. Загальна площа приміщень квартири спільного заселення становить 40,31 кв.м., що складає 65/100 частки квартири. Дана квартира була приватизована та видано свідоцтво про право власності від 12.09.2017 року. Місце проживання відповідача з 2003 року точно невідоме. Позивачка з дочкою має намір взяти в найм, а в майбутньому приватизувати вільну кімнату в квартирі [ADDRESS], що належить Сумській міській раді. З цим проханням вона звернулась до Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, але їй було відмовлено в проханні надати в найм кімнату площею 12,1 кв.м., що складає 35/100 частки, за адресою: [ADDRESS], оскільки в ній зареєстрований відповідач, хоча і не користується нею. Позивачка вважає, що реєстрація відповідача у квартирі, яка частково належить їй, порушує її права, оскільки позбавляє права взяти дану кімнату в найм, а потім і приватизувати її. Тому позивачка змушена звернутись до суду і просить визнати [PERSON] такими, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі за адресою: [ADDRESS]. До початку судового засідання від представниці позивачки за довіреністю [PERSON] надійшла заява, в якій вона просила справу розглянути без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог позивачки. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явився 30.04.2018 року, 19.06.2018 року, 21.08.2018 року. Про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність, відзиву суду не подав. До початку судового засідання третя особа - представниця Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради за довіреністю Чувакова О.О. надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. У судове засідання третя особа - представниця Управління "Центр надання адміністративних послуг у м. Суми" Сумської міської ради не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи Зі згоди представниці позивачки за довіреністю [PERSON] суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що в 1996 році взято в найм квартиру [ADDRESS]. Наймачами квартири були [PERSON] та [PERSON] з дочкою [PERSON]. Рішенням Ковпаківського районного суду в м. Сумах від 12.03.2003 року вирішено змінити договір найму житлового приміщення квартири [ADDRESS], виділивши в користування [PERSON] жилу кімнату площею 12,1 кв.м., [PERSON] та дочці [PERSON] дві жилі кімнати площею 16,9 кв.м. та 7,7 кв.м., кухню, ванну, коридор, санвузол залишити в спільному користуванні, зобов'язавши ПП «Наш дім» укласти з [PERSON] та [PERSON] окремі договори найму жилого приміщення на виділені їм кімнати. ПП «Наш дім» уклав договір найму з позивачкою, але з [PERSON] не уклав відповідний договір. 31.08.2000 року шлюб між позивачкою та [PERSON] було розірвано. З 2003 року [PERSON] не проживає в даній квартирі та не користується нею. Позивачка та її дочка [PERSON] є власниками на праві спільно часткової власності квартири за адресою: [ADDRESS]. Загальна площа приміщень квартири спільного заселення становить 40,31 кв.м., що складає 65/100 часки квартири, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 12.09.2017 року, виданим на підставі розпорядження департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 11.09.2017 року № 103. Згідно довідки ОСББ «Комфорт 43А» від 30.03.2018 року [PERSON] дійсно зареєстрована в [ADDRESS]. . Склад сім'ї 2 чоловіка: [PERSON] - власник та [PERSON] - дочка. Особовий рахунок № [NUMBER]. Заборгованості по експлуатаційних витратах та електроенергії не має. Згідно довідки ОСББ «Комфорт 43А» від 30.03.2018 року [PERSON] дійсно зареєстрований в [ADDRESS]. Склад сім'ї 1 чоловік: [PERSON] - наймач. Особовий рахунок № [NUMBER]. Заборгованість по експлуатаційних витратах та електроенергії станом на 01.03.2018 року становить 450,33 грн. 02.02.2018 року позивачка звернулась з заявою до Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, в якій вона просила надати роз'яснення про перелік документів, необхідних для приватизації частини квартири [PERSON], але їй було відмовлено в проханні надати в найм кімнату площею 12,1 кв.м., що складає 35/100 частки, за адресою: [ADDRESS], оскільки в ній зареєстрований відповідач, хоча і не користується нею. Відповідач з 2003 року не проживає за адресою: [ADDRESS], не оплачує комунальні послуги, місце його проживання точно невідоме. Згідно ч. 2 ст. 48 Закону України «Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоча би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, користування і відшкодування завданих цим збитків. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 ЦПК України вбачається, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 107 Житлового кодексу України у разі вибуття наймача або членів сім»ї на інше постійне місце проживання, така особа втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття. Із змісту ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вбачається, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Із змісту п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року вбачається, що суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 Житлового кодексу України. Змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, оскільки відповідач не вносить плату за комунальні послуги, не проживає в жилому приміщенні, розташованому за адресою: [ADDRESS], з 2003 року та вибув в інше жиле приміщення, відтак суд дійшов висновку про те, що все це в сукупності свідчить про усунення відповідача від права користування даною квартирою без наміру збереження права користування ним. Таким чином, на основі з'ясованих обставин, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved