Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], у якому зазначає, що рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 25 вересня 2011 року на її користь з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 50 грн. щомісячно. Зазначає, що даних коштів недостатньо для забезпечення повноцінного розвитку дитини. У зв'язку з цим [PERSON] просить суд змінити спосіб стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина, із твердої грошової суми на 1/4 частину від доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив не подав, про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з вересня 2011 року перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, згідно відомостей\~що містяться\~в паспорті, шлюб розірвано у 2014 році. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії 1-БВ № 253262, виданим Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 16 вересня 2011 року. Згідно з рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 25 вересня 2014 року з [PERSON] на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] стягуються аліменти у розмірі 50 грн. щомісячно до повноліття дитини. З довідки, виданої Ізяславською міською радою 18.07.2018 року за № 393, вбачається, що син сторін, [PERSON] зареєстрований разом із матірю [PERSON] в [ADDRESS], та перебуває на її утриманні. Згідно посвідчення серії ААГ№160511 [PERSON] є дитина-інвалід. З повідомлення, наданого Чутівським районним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ в Полтавській області від 25.07.2018 року №4967, вбачається, що [PERSON] за період стягнення аліментів (з 06.06.2014 по 25.07.2018) сплачено 100 грн., заборгованість по аліментах станом на 25.07.2018 року становить 2350 грн. Перешкод для пред`явлення позову про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини судом не встановлено. Статтею 51\~Конституції\~України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Відповідно до ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789\~Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобовязані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про\~захист\~прав\~людини і\~основоположних\~свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно із ст.\~8\~Закону України\~"Про\~охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.\~150\~Сімейного Кодексу\~України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. За змістом ст.\~180\~СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України). За приписами ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При зміні способу стягнення аліментів, суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів. Розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) визначається з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. 183 СК України. За приписами ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Згідно з положеннями ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. На утримання дитини, відповідач відповідно до рішення Ізяславського районного суду від 25.09.2014 року сплачує аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 50 грн. щомісячно, що є недостатнім для забезпечення його належного рівня виховання та утримання, у звязку з подорожчанням продуктів харчування та інших товарів повсякденного вжитку, необхідних для забезпечення належного утримання і виховання дитини, задоволення її основних соціальних та культурних потреб. Отже, позивачем доведено, що з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі, меншому, ніж передбачений ч. 2 ст. 182 СК України, що ставить її сім'ю у скрутне матеріальне становище, а також порушує права дитини, передбачені ч. 2 ст. 182 СК України. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини сторін, причини позову про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, недостатнє матеріальне забезпечення неповнолітнього сина з боку батька - відповідача по справі, та інші обставини справи, суд вбачає підстави для зміни способу стягнення аліментів і приходить до висновку, що, оскільки відповідач є працездатною людиною, тому зобовязаний утримувати власну дитину та спроможний сплачувати аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved