Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 грн. на утримання неповнолітніх дітей, а саме: синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO] Позов обґрунтовується тим, що позивач сама утримувати дітей не в змозі, адже ніде не працює, матеріальної допомоги не отримує, а тих коштів, які відповідач надає на утримання дітей в добровільному порядку не вистачає. Позивач в судове засідання не з'явилась, просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечував. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем було припинено згідно з рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 25.10.2016 року.(а.с.9). Згідно свідоцтв про народження від 13.09.2007 р [NUMBER], від 05.12.2008 р. [NUMBER] та витягу з реєстру актів про народження (акт №99 частина I серія А) позивач та відповідач записані батьком та матір'ю синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 5-7). Вище зазначеним рішенням суду неповнолітніх дітей залишено з позивачем. Відповідач, постійної роботи не має, живе за рахунок тимчасових заробітків та як зазначає позивач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дітей, але не регулярно і в різних сумах, яких не вистачає для зазначених цілей. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням фактичних обставин справи та вимог чинного законодавства щодо обов'язку обох батьків брати участь в утриманні своїх дітей до їх повноліття, якому кореспондує право дитини на належний рівень життя, достатній для її соціального розвитку, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в дохід держави, що складаються з судового збору розмірі 551 грн. 20 коп., оскільки позивач в силу закону звільнена від їх сплати.

Outcome: approved