Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Стандарт» пред'явив до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № РС-016535/27-00011 про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операції з використанням спеціального платіжного засобу від 19 грудня 2014 року. Обґрунтовує позов тим, що відповідно умов зазначеного договору, згідно з яким на підставі заяви клієнта банк відкрив відповідачу поточний рахунок № 26206980001002 у валюті гривня, випустив та надав відповідачу спеціальний платіжний засіб особисту міжнародну платіжну картку Іnstant Debit MasterCard для здійснення операцій по цьому рахунку. Внаслідок операцій, які проводилися відповідачем у валютах, відмінних від валюти відкритого рахунку, виникла нестандартна заборгованість в розмірі 14569,56 гривень. Відповідно до «Умов відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу в ПАТ «КБ «Стандарт» у випадку виникнення нестандартної заборгованості клієнт зобовязаний погасити таку заборгованість у строк до 25 числа місяця, наступного за місцем виникнення такої нестандартної заборгованості. Проте, відповідач зобов'язання за договором не виконала та має нестандартну заборгованість, яка станом на 25 березня 2015 року складає 14569,56 гривень. Відповідач боргу по даний час не сплатила, що дає позивачу право вимагати стягнення з відповідача інфляційних втрат у звязку з невиконанням ним зобовязань за зазначеним договором, а також 3% річних від простроченої суми. З цих підстав позивач просить стягнути з відповідача нестандартну заборгованість у розмірі 14569,56 гривень, 3% річних - 79,03 гривень та інфляційні втрати - 772,19 гривень. В судове засідання від позивача ПАТ «КБ «Стандарт» надійшла заява про розгляд справи у відсутності його представника. Також з заяви слідує, що позивач заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позову не визнав, підтримав подані заперечення, просив у задоволенні позову відмовити, з наведених у заперечені підстав. Пояснив, що відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами), а в доданій до позовної заяви копії «Умов відкриття та обслуговування рахунків фізичної особи для операцій з використанням спеціального платіжного засобу ПАТ КБ «Стандарт» відсутній підпис клієнта (відповідача у справі), тому ці умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору про відкриття та обслуговування поточного рахунку. Позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів клієнт, підписуючи заяву та договір. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України під час розгляду справ № № 6-240цс14, 6-16цс15, 6-698цс15, 6-757цс15, яка у силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Крім того, у Договорі № РС-016535/27-00011 від 19 грудня 2014 року домовленості сторін щодо поняття, виникнення та наслідків наявності «нестандартної заборгованості» немає. Отже, сторони у письмовій формі не домовилися про поняття, підстави виникнення та наслідки наявності «нестандартної заборгованості» у письмовій формі всупереч ст. 207 ЦК України, яка вимагає підписання письмового договору (докази укладання такого договору у матеріалах справи відсутні). Також, виходячи з наданих позивачем до матеріалів справи відомостей про надходження коштів на рахунок [PERSON], про заблоковані банком суми по рахунку та про списання комісій, очевидно, що залишок коштів на рахунку відповідача мав би становити 9586,07 гривень. Відтак, будь-яка заборгованість [PERSON] перед ПАТ «КБ «Стандарт» відсутня. Крім цього, представник відповідача вказав, що відповідно до п. 2 наказу ПАТ «КБ «Стандарт» № 260-ОД від 15 вересня 2014 року «Про затвердження типових форм договорів» Заява про відкриття поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу, Договір про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операції з використанням спеціального платіжного засобу, Умови відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу ПАТ «КБ «Стандарт» та Правила користування Платіжними картками ПАТ «КБ «Стандарт» вводяться в дію з дати видання наказу про початок нового виду діяльності ПАТ «КБ «Стандарт», проте такий наказ у матеріалах справи відсутній. З цих підстав просив у задоволенні позову відмовити. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 19 грудня 2014 року між публічним акціонерним товариством «Комерційний банк "Стандарт" та відповідачем [PERSON] укладено договір № РС-016535/27-00011 про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операції з використанням спеціального платіжного засобу. Договір підписаний відповідачем 19 грудня 2014 року особисто, та відповідно до п. 3 договору № РС-016535/27-00011 про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операції з використанням спеціального платіжного засобу, [PERSON] ознайомилася та згодна з Умовами та Тарифами банку, які знаходяться на сайті банку та розміщені в приміщеннях відділення банку, не потребують підписання їх клієнтом і використовуються сторонами, як невідємна частина даного договору. Відповідно до п. 1 договору № РС-016535/27-00011 про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операції з використанням спеціального платіжного засобу, на підставі заяви клієнта банк відкриває клієнту поточний рахунок №\~26206980001002 у валюті гривня, випускає та надає клієнту спеціальний платіжний засіб - особисту міжнародну платіжну картку Іnstant Debit MasterCard для здійснення операцій по цьому рахунку, здійснює розрахунково-касове обслуговування згідно з «Умовами відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу в ПАТ «КБ «Стандарт», які є додатком до цього договору та тарифами банку. Згідно з п. 2.9. «Умов відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу в ПАТ «КБ «Стандарт», якщо валюта розрахунку за операцією з використанням картки відрізняється від валюти карткового рахунку, клієнт доручає банку здійснювати перерахунок сум таких операцій у валюту карткового рахунку наступним чином: якщо операція проведена в мережі (банкомати, каси, торгові термінали) банку або банків, підключених до ПЦ «Укркарт», то перерахунок суми операції здійснюється у валюту карткового рахунку за комерційним курсом банку на день відображення операції по картковому рахунку (п. 2.9.1.), а якщо операція проведена в мережі інших банків на території України або за межами України, то перерахування здійснюється двома етапами: у валюту розрахунків банку з міжнародної платіжної системи MasterCard WorldWide (далі - МПС) валюта розрахунків визначається МПС за курсом, встановленим МПС на день обробки операції; розрахована сума перераховується у валюту карткового рахунку за комерційним курсом банку, встановленим на день відображення операції по картковому рахунку (п. 2.9.1.). Згідно з п. 2.6. «Умов відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу в ПАТ «КБ «Стандарт» Тарифами Банку може бути передбачено утримання незнижувального залишку на карткового рахунку. У такому випадку необхідна частина грошових коштів сума незнижувального залишку блокується на картковому рахунку клієнта до закінчення строку дії цього договору. Незнижувальний залишок призначений забезпечити розрахунки за платіжною карткою. Відповідно до розділу 1 «Умов відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу в ПАТ «КБ «Стандарт», нестандартна заборгованість заборгованість клієнта перед банком, яка виникла внаслідок перевищення суми операції з використанням платіжної картки над сумою наявного на картковому рахунку клієнта залишку коштів та вважається дебіторською заборгованістю клієнта перед банком. Виникає в разі утримання банком комісій за здійснення операцій з використанням платіжної картки виникнення курсових різниць, якщо валюта поточного рахунку та валюта операції не збігаються тощо. Таким чином, при проведенні операції у валюті, відмінній від валюти рахунку, авторизація суми здійснюється в гривні по курсу міжнародної платіжної системи MasterCard WorlWide на дату проведення операції, сума авторизації та комісія за видачу готівки, передбачена Тарифами Банку, блокується на рахунку клієнта. МПС виставляє фінансову вимогу банку в розрахунковій валюті - долар США (валюта розрахунку між банком та МПС), а банк в свою чергу списує кошти з рахунку клієнта за комерційним курсом для операцій з платіжними картками банку встановленим на дату списання, комісію за видачу готівки, якщо передбачена тарифами та комісію за конвертацію валюти. Таким чином виникає різниця між раніше авторизованою (заблокованою) сумою та фактичною сумою списання по рахунку, через що виникає нестандартна заборгованість. Як убачається із виписки по рахунках в рамках пакету послуг Іnstant Debit MasterCard з 19 грудня 2014 по 21 січня 2015 року, відповідачем було проведено операції з використанням платіжної картки банку. В зв'язку з відмінністю курсів конвертацій в дату проведення транзакції та дати її відображення по рахунку, списанням відповідних комісій згідно тарифів банку, виникла нестандартна заборгованість у розмірі 14569,56 гривень. Відповідно до п. 4.1.5. «Умов відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу в ПАТ «КБ «Стандарт» клієнт зобовязується контролювати залишок коштів на картковому рахунку та не допускаючи виникнення нестандартної заборгованості, та відновлювати мінімальну суму незнижувального залишку на картковому рахунку відповідно до тарифів банку. Згідно з п. 4.1.8. «Умов відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу в ПАТ «КБ «Стандарт» клієнт зобовязується у випадку виникнення нестандартної заборгованості погасити таку заборгованість у строк до 25 (двадцять пятого) числа місяця, наступного за місяцем виникнення такої нестандартної заборгованості. Відповідач в строк до 25 числа місяця, наступного за місяцем виникнення нестандартної заборгованості, коштів у розмірі 14859,52 гривень, не сплатила. Відповідно до п. 2.8.4. «Умов відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу в ПАТ «КБ «Стандарт» клієнт доручає банку без додаткових узгоджень з клієнтом та надання клієнтом платіжних доручень та без надання будь-яких додаткових документів самостійно списувати кошти з його карткового рахунку. Як слідує з розрахунку (деталізація заборгованості по рахунку № 26206980001002), в період з 19 грудня 2014 по 21 січня 2015 року на рахунок відповідача зараховано кошти у розмірі 141251,18 гривень - поповнення рахунку та виплата відсотків на залишок коштів на рахунку. Внаслідок списання сум операцій, комісій за конвертацію валюти, комісій за видачу готівки, комісій за перегляд балансу/міні виписку, списано з рахунку відповідача - 155820,74 гривень. Таким чином по рахунку виникла нестандартна заборгованість у розмірі 14569,56 гривень. Як слідує з додаткових пояснень, наданих представником позивача у клопотанні про розгляд справи в його відсутності, виникнення заборгованості відповідача обумовлено відмінністю валюти проведення операцій та валютою карткового рахунку. У грудні 2014 року січні 2015 року відповідачем було здійснено ряд операцій у іноземній валюті за кордоном (код валюти 985 - Польський злотий), еквівалент суми кожної операції у національній валюті визначається платіжною системою та блокується банком на рахунку клієнта, сума з рахунку в цей момент фактично не списується. Після проведення операції її сума конвертується у валюту платіжної системи, це долари США, в подальшому банк отримує від платіжної системи вказівку на списання з карткового рахунку суми операцій у доларах США, проте оскільки рахунок відкрито у національній валюті сума списання з карткового рахунку клієнта визначається виходячи із курсу, встановленого банком на дату списання коштів з рахунку клієнта (конвертація обумовлена п. 2.9.2. Умов відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для операцій з використанням спеціального платіжного засобу ПАТ КБ «СТАНДАРТ»), крім того з клієнта стягуються комісії за здійснені операцій, передбачені тарифами банку. З цього випливає, що між проведенням операції за допомогою картки та списанням коштів з рахунку існує проміжок часу, протягом якого курс валют може коливатися як в бік зменшення, так і в бік збільшення. Тому сума, яка фактично списується з рахунку, через курсову різницю може відрізнятися від суми, яку клієнт бачить при оплаті карткою або при знятті готівки через банкомат. Таким чином, внаслідок подвійної конвертації сум операцій, здійснених клієнтом, наявності періоду між здійсненням операції (в дату здійснення операції лише блокується її сума) та фактичним списанням коштів з карткового рахунку відповідача, стрімким щоденним зростанням курсу іноземної валюти по відношенню до національної саме в період проведення клієнтом операцій, сума коштів, яка повинна бути списана з карткового рахунку відповідача, виявилася більшою, ніж фактичний залишок на його рахунку, у зв'язку із чим виникла дебіторська заборгованість відповідача перед банком, яка в Умовах відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для операцій з використанням спеціального платіжного засобу ПАТ КБ «СТАНДАРТ» названа «нестандартною». При цьому визначення «Нестандартна заборгованість», яке наведене у пункті 1 Умов, чітко визначає таку заборгованість як дебіторську, а також передбачає умови її виникнення, до яких зокрема віднесено утримання комісій та виникнення курсових різниць, якщо валюта операції та валюта рахунку не збігаються. Укладаючи договір, сторони за взаємною домовленістю визначили умови його укладення, на які відповідач погодилася. Вчинення [PERSON] дій на виконання умов договору в період з 19 грудня 2014 по 21 січня 2015 року свідчить про те, що вона вважала ці умови для себе вигідними та справедливими, які в силу ст.526 ЦК України мають бути виконані належним чином. В судовому засіданні досліджено розпорядження банку про встановлені курси купівлі та продажу іноземної валюти для операцій з платіжними картками за період з 13 січня 2015 року по 14 січня 2015 року та не встановлено розбіжностей щодо курсів валют, які використовувались банком при списанні коштів з рахунку клієнта. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем умов договору та у зв'язку з відмінністю курсів конвертацій в дату проведення транзакції та дати її відображення по рахунку, списанням відповідних комісій з [PERSON] за договором № РС-016535/27-00011 від 19 грудня 2014 року, утворилась нестандартна заборгованість в розмірі 14569,56 гривень. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Всупереч вказаним вимогам закону [PERSON] умов договору належним чином не виконала. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Беручи до уваги, що судом не здобуто доказів про те, що відповідач [PERSON] виконала зобовязання за договором № РС-016535/27-00011 про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операції з використанням спеціального платіжного засобу від 19 грудня 2014 року, щодо погашення нестандартної заборгованості, зобовязання між сторонами існують, та їх змістом є обовязок [PERSON] повернути нестандартну заборгованість за зазначеним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. За вказаних обставин, враховуючи прострочення виконання грошових зобовязань відповідачем в період з 21 січня 2015 року до 27 березня 2015 року, позивач набув права на отримання від відповідача відповідних нарахувань. Як слідує з наведеного в позовній заяві розрахунку, за період з 21 січня 2015 року до 27 березня 2015 року інфляційні нарахуванння за договором № РС-016535/27-00011 про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операції з використанням спеціального платіжного засобу становлять 772,19 гривень, 3% річних від простроченої суми, за період з 21 січня 2015 року до 27 березня 2015 року за вказаним договором становлять 79,03 гривень. При цьому, враховуючи індекс інфляції за період з 21 січня 2015 року до 27 березня 2015 року та методики розрахунку відповідних виплат, згідно з якими розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції проводиться шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення виплати заборгованості, а розрахунок 3% річних проводиться шляхом добутку суми заборгованості і кількості днів прострочення, помноженого на 3 та поділеного на 365 і на 100, судом установлено, що обчислені позивачем суми, які він просить стягнути з відповідача, не перевищують сум, які обчислені шляхом застосування зазначених методик. Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що «Умови відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу в ПАТ КБ «Стандарт» не є складовою частиною Договору про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операції з використанням спеціального платіжного засобу, оскільки не підписані сторонами. Як убачається зі змісту ч. ч. 1, 2 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов'язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Договір № РС-016535/27-00011 про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операції з використанням спеціального платіжного засобу підписаний відповідачем 19 грудня 2014 року особисто, та відповідно до п. 3 договору, [PERSON] ознайомилася та згідна з Умовами та Тарифами банку, які знаходяться на сайті банку та розміщені в приміщеннях відділення банку, не потребують підписання їх клієнтом і використовуються сторонами як невідємна частина даного договору. При цьому правові висновки Верховного Суду України, викладені в Постановах у справах № № 6-240цс14, 6-16цс15, 6-698цс15, 6-757цс15 не стосуються тих самих норм права, що застосовуються до правовідносин сторін у даній справі, оскільки з зазначених Постанов Верховного Суду України слідує, що в матеріалах справи були наявні Умови надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт), в різних редакціях, одна з яких містила п. 5.5. щодо збільшення строку позовної давності до пяти років, при тому, що в іншій редакції такий пункт був відсутній, а також зміст пункту 4.2 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, що зазначений у цих Умовах і в заяві позичальника, містив розбіжності. Натомість, як уже зазначалося, при укладенні договору № РС-016535/27-00011 [PERSON] вказала, що ознайомилася та згідна з Умовами та Тарифами банку, які знаходяться на сайті банку та розміщені в приміщеннях відділення банку, не потребують підписання їх клієнтом і використовуються сторонами, як невідємна частина даного договору. При цьому відповідачем не надано жодних доказів про те, що зазначені Умови підлягали зміні. Також судом не встановлено, що ці Умови містять будь-які розбіжності з умовами договору № РС-016535/27-00011. Відповідач, стверджуючи, що при підписанні договору їй було видано тарифи, відмінні від тих, які містяться в матеріалах справи, жодних інших тарифів у судове засідання не надала. При цьому суд враховує, що тарифи, які долучені позивачем до позовної заяви, узгоджуються з положеннями наказу ПАТ «КБ «Стандарт» № 324-ОД від 07 жовтня 2014 року «Про встановлення курсів конвертації для здійснення операцій із платіжними картками». Посилання представника відповідача на застосування до спірних правовідносин правових висновків Верховного Суду України, викладених у Постанові від 11 вересня 2013 року у справі №6-52цс13, суд вважає необгрунтованими. Зокрема, зазначена постанова прийнята з приводу правовідносин сторін щодо строку дії застави у разі припинення зобовязання, забезпеченого заставою. У ній, зокрема, суд дійшов висновку про те, що у разі ліквідації боржника сторони основного зобовязання право застави, що забезпечувало його виконання, також є припиненим. При цьому, ураховуючи імперативний характер норми п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України, зазначення в договорі застави інших умов, за яких право застави у разі припинення основного зобовязання залишається дійсним, слід вважати нікчемним. Урегулювання сторонами договірних відносин на власний розсуд за наявності в законі імперативних приписів є протиправним. У справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» до [PERSON] про стягнення заборгованості судом встановлено, що правовідносини між сторонами виникли з інших підстав, тому зазначений правовий висновок застосуванню до них не підлягає . На підтвердження доводів про те, що всі операції по рахунку відповідача здійснені виключно у межах наявного залишку коштів на її рахунку відповідачем не надано жодних доказів. Доводи представника відповідача про те, що позивачем не надано суду наказу про початок нового виду діяльності ПАТ «КБ «Стандарт», про який зазначено в п. 2 наказу ПАТ «КБ «Стандарт» № 260-ОД від 15 вересня 2014 року «Про затвердження типових форм договорів» суд вважає необгрунтованими, оскільки позивачем надано суду достатні докази, на підставі яких судом установлено наявність у [PERSON] заборгованості перед банком у розмірі 14569,56 гривень. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позов ПАТ «Комерційний банк «Стандарт» підлягає до задоволення шляхом стягнення з [PERSON] нестандартної заборгованості в розмірі 14569,56 гривень, інфляційних нарахувань у розмірі 772,19 гривень за період за період з 21 січня 2015 року до 27 березня 2015 року і 3% річних за період з 21 січня 2015 року до 27 березня 2015 року в розмірі 79,03 гривень за неналежне виконання укладеного між сторонами 23 грудня 2014 року договору № РС-016535/27-00011 про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операції з використанням спеціального платіжного засобу. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 525, 526, 527, 530, 625, 629 ЦК України,

Outcome: approved