Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач є колишнім чоловіком третьої особи [PERSON], який не проживає у спірній квартирі з грудня 2015 року, з того часу квартирою не цікавиться, квартплату та комунальні послуги не сплачує. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає, а тому позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме, квартирою [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу в її відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності позивачки, за наявних у справі матеріалів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів. В судовому засіданні третя особа [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю, просив суд їх задовольнити. Вислухавши пояснення третіх осіб, допитавши свідка, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що спірним житловим приміщенням є квартира [ADDRESS]. Власником вказаної квартири є позивачка [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про право власності (а.с.4). Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 2009 року, у зв'язку з чим він був зареєстрований у спірній квартирі. Але, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05.12.2016 року шлюб між відповідачем та третьою особою [PERSON] було розірвано (а.с.7). На даний час у спірній квартирі зареєстровано шестеро осіб - позивачка, [PERSON], її син, тобто третя особа [PERSON], її дочка, третя особа по справі [PERSON], відповідач [PERSON] та їхні діти, [PERSON], 2009 року народження та [PERSON], 2014 року народження, що підтверджується довідкою, виданої ЖБК «Кристал-23» від 21.03.2017 року за № 46 (а.с.5). Згідно із ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Згідно із п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім′ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім′ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Судом встановлено, що з грудня 2015 року відповідач [PERSON] добровільно залишив квартиру [ADDRESS] і на даний час у квартирі не проживає. Той факт, що відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі підтверджується, крім пояснень третіх осіб, зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: -актом від 20.06.2017 року про не проживання відповідача у спірній квартирі з грудня 2015 року по теперішній час; -а також показами допитаного у судовому засіданні свідка [PERSON], який повністю підтвердив той факт, що відповідач тривалий час у спірній квартирі не проживає. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] тривалий час ніяких витрат по утриманню спірної квартири не несе, квартплату, комунальні послуги та електроенергію не сплачує, доказів того, що він намагався вирішити питання про вселення до спірної квартири, суду надано не було, що свідчить про те, що квартирою він тривалий час не цікавиться. З урахуванням вищевикладеного та вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved