Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позову посилалася на те, що з 16.01.1993 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають трьох дітей, двоє з яких в даний час не досягли повноліття, а саме - син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя вони з відповідачем припинили з червня 2013 року. Рішенням Краматорського міського суду від 13.11.2013 року шлюб між ними було розірвано. У період шлюбу відповідно до договору купівлі-продажу, укладеному 18.08.2000 року на ім'я відповідача, ними була придбана трикімнатна квартира [ADDRESS], вартістю 2400 грн. Оскільки квартира була придбана у період шлюбу, вона є спільною власністю подружжя та їй належить ? частка квартири. У добровільному порядку розділити спільне майно відповідач не бажає, що змушує її звернутися з позовом до суду. Позивачка просить суд визнати трикімнатну квартиру, розташовану по [ADDRESS] об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Визнати за нею право власності на ? частину трикімнатної квартири, розташованої по [ADDRESS]. У судове засідання представник позивачки - адвокат [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, наполягає на задоволенню позову. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце справи повідомлений належеним чином, повісткою, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не наддав. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши доводи позовної заяви, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.368 ч.3 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.68 ч.1 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно ст.69 ч.1 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 16.01.1993 року, про що відділом РАЦС м.Краматорська Донецької області зроблено актовий запис за №54. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 13.11.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішення набрало законної сили 26.11.2013 року (а.с.10). Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.01.1993 року по 26.11.2013 року. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пп. 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України). Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Як вбачається з договору купівлі-продажу №632 від 18.08.2000 року, [PERSON] було придбано трикімнатну квартиру [ADDRESS] вартістю 2400 грн.(а.с.9). Відповідно до довідки БТІ у м.Краматорську, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за відповідачем [PERSON] (а.с.8). Оскільки квартира [ADDRESS] була придбана у період шлюбу, суд приходить до висновку, що зазначена квартира є спільним майном подружжя. Згідно ст.70 ч.1 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За таких обставин, виходячи з рівності часток при поділі спільного сумісного майна подружжя згідно ст.70 СК України, за позивачкою та відповідачем слід визнати право власності на 1/2 частку спірної квартири за кожним. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки також необхідно стягнути понесені нею витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved