Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач ТОВ " Кредитні ініціативи" звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 23.05.2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та фізичною особою [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2301/0508/71-1010. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, банк надав боржнику кредит у сумі 56\~000,00 дол. США, а відповідачзобовязалася повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. 28.11.2012 р. між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено Договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2. Договору банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. З моменту відступлення банком фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів. Разом із тим, 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2. Договору клієнт відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації. З моменту відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів. Внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 23.05.2008 № 2301/0508/71-1010 позичальником згідно якого є [PERSON]. Відповідач [PERSON]неналежно виконує взяті на себе зобовязання, чи грубо порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого станом на 01.08.2014 р., має прострочену заборгованість: -за кредитом - 54227,00 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 648732,78 грн., -по відсотках - 38192,67 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 456909,61 грн. -пеня - 13616,17 дол. США, що по курсу НБУ на дату розрахунку складає - 162894,05 грн. (на 01.08.2014 року) У забезпечення виконання зобовязаньпозичальника, щовипливають з основного договору, відповідно до ст. 553 ЦКУкраїни, 23.05.2008 року ВАТ«Сведбанк» та [PERSON] уклали Договір Поруки №2301/0508/71-1010-Р, відповідно до умов якого, відповідач 2, як поручитель поручається за виконання Відповідачем 1 обовязків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Просив стягнути солідарно з Відповідачів на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», заборгованість - 1268536,44 грн., а саме: за кредитом - 648732,78 грн.; по відсотках - 456909,61 грн.; пеня - 162894,05 грн. Згідно заяви про зменшення позовних вимог, яка надійшла на адресу суду 23.01.2015р. за вх. № 1048, позивач ТОВ «Кредитні ініціативи» просить суд залишити без розгляду позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з [PERSON], та, оскільки згідно рішення Золотоніського міськрайонного суду від 02.07.2012р. з [PERSON] вже стягнуто заборгованість у сумі 70\~795,99 дол. США, з яких основна сума заборгованості 54\~227 дол. США, заборгованість за відсотками 16\~568,99 дол. США та пеня 90\~754,58 грн., просить зменшити позовні вимоги, а саме: стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Кредиті ініціативи» заборгованість - 555647,85 грн., з яких: відсотки за користування кредитом 21623.68 дол. США, що по курсу НБУ станом на 23.01.2015 року становить 340953.53 грн., пеня за прострочення заборгованості 13616.17 дол. США, що по курсу НБУ станом на 23.01.2015 року становить 214694.32 грн. та судові витрати в розмірі 3\~654,00 грн. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду від 08.04.2015р. позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» до [PERSON] про стягнення заборгованості залишено без розгляду в звязку з поданою заявою. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08.04.2015р. ТОВ «Кредитні ініціативи» у задоволенні позовних вимог до [PERSON] про стягнення заборгованості - відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 13 серпня 2015р. апеляційну скаргу ТОВ «Кредитні ініціативи» відхилено. Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08.04.2015р. залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 грудня 2015р. касаційну скаргу представника ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено частково. Заочне рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області 08.04.2015р. та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 13.08.2015р. скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Справа неодноразово призначалася до розгляду в судовому засіданні. У судове засідання представник позивача ТОВ «Кредитні ініціативи» за довіреністю [PERSON] не прибув, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, де підтримав уточнені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON], будучи належно повідомленою, в судові засідання не прибула та заяв від неї до суду не надходило. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи свою позицію тим, що ТОВ «Кредитні ініціативи» не укладало кредитний договір з [PERSON] вважаючи себе правонаступником згідно договору факторингу від 28.11.2012р. ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду із вимогою до [PERSON] з порушенням трирічного строку позовної давності. Строк виконання зобовязання був змінений і настав з 01.08.2008р. для всіх кредиторів, таким чином строк позовної давності сплив у серпні 2011р. Предявлення ТОВ «Кредитні ініціативи» позову у 2014р. відбулося з порушенням. Щодо вимоги про стягнення пені зазначив, що закінчення строку позовної давності щодо основного зобовязання, тягне за собою скасування інших штрафних санкцій. Звертав увагу суду на те, що заборгованість за кредитним договором уже стягнута в судовому порядку. Після ухвалення судом рішення законом не передбачено нарахування відсотків, тому вважає, що дана вимог не підлягає до задоволення. Просив застосувати позовну давність до позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] заборгованості та інших штрафних санкцій. Суд, вислухавши позицію сторони відповідача, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов, з урахуванням уточнених позовних вимог, підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 23.05.2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого виступав ПАТ «СведБанк», з однієї сторони та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2301/0508/71-1010, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 55\~000,00 дол. США з розрахунку 11,9 % річних, на строк до 22.05.2038р. 28.11.2012 р. між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено Договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2. Договору банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. З моменту відступлення банком фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів. 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу Відповідно до п.2.1, 2.2. Договору клієнт відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах укладених з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підстав документації. З моменту відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів. Відповідно до п. 2.1 договору факторингу від 28.11.2012р. клієнт відповідно до умов даного договору відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у Реєстрі заборгованості боржників та у переліку кредитних договорів та договорів забезпечення, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації, а фактор шляхом надання фінансової послуги клієнту набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає клієнту за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку, передбаченому даним договором. Після переходу прав вимоги заборгованості до фактора, останній має право нараховувати, в якості нового кредитора, проценти, комісії, штрафні санкції та інші обовязкові платежі по відношенню до боржників у разі невиконання ними вимог кредитних договорів по сплаті обовязкових платежів, строк сплати яких не настав на дату підписання цього договору, але настане у майбутньому. Таким чином, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» із 28.11.2012р. набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 23.05.2008р. № 2301/0508/71-1010 позичальником згідно якого є [PERSON]. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу і т.д. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання із порушенням умов, визначених змістом зобовязань. Згідно рішення Золотоніського міськрайонного суду від 02.07.2012р. з [PERSON] стягнуто заборгованість у сумі 70\~795,99 дол. США, з яких основна сума заборгованості 54\~227 дол. США, заборгованість за відсотками 16\~568,99 дол. США та пеня 90\~754,58 грн. Згідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином рішенням від 02.07.2012р. було встановлено дійсність кредитного договору, наявність простроченої заборгованості. Станом на 22.01.2015 року [PERSON]А не виконала рішення віл 02.07.2012 року, також не виконуються умови кредитного договору. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. При розгляді справи суд враховує висновок про застосування норм права, викладений в постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 року у справі № 6-157цс16, який у відповідності до\~ ст. 360-7 ЦПК України є обовязковим, згідно якого виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України та змісту кредитного договору можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У даному випадку кредитний договір є дійсним і таким, що пілягає виконанню. Згідно до умов кредитного договору ТОВ «Кредитні ініціативи» мають право нараховувати відсотки за користування кредитними коштами, а також предявляти вимоги до [PERSON] про стягнення суми заборгованості. У такому випадку з урахуванням наявності рішення від 02.07.2012 року про стягнення заборгованості з [PERSON] І Д підлягає стягненню: -відсотки за користування кредитом 21623,68 дол. США, шо по курсу НБУ станом на 23.01.2015 року становить 340\~953,53 грн.; -пеня за прострочення заборгованості 13\~616,17 дол. США, що по курсу НБУ - станом на 23.01.2015 року становить 214\~694,32 грн. Загальна сума заборгованості становить 555\~647,85 грн., що стверджується розрахунком, наявним у матеріалах справи. Тому суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Кредитні ініціативи» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає до задоволення. Клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності до задоволення не підлягає, оскільки ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло права вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором, термін дії якого закінчується 22.05.2038р., лише після 28.11.2012р., а звернулося до суду 19.09.2014р., а тому строк звернення до суду з вимогою до [PERSON] не сплив. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує із відповідача [PERSON] на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 3\~654,00 грн.

Outcome: approved