Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач ПрАТ «Просто-Страхування» звернувся до суду з позовом до [PERSON], ПрАТ «Страхова компанія «Україна» про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних із виплатою страхового відшкодування. Мотивуючи свої вимоги тим, що 12 серпня 2013 року о 16 годині 40 хвилин на пр-ті Московському в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шкода», державний номерний знак [NUMBER], який був застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «Україна», під керуванням [PERSON], та автомобіля «Пежо», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] В наслідок ДТП було завдано шкоди автомобілю «Пежо». Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 17 вересня 2013 року [PERSON] визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України із накладенням адміністративного стягнення - штрафу. З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованому позивачем транспортному засобу внаслідок ДТП, замовлено проведення незалежної експертизи. Згідно Звіту № 9441/85480 товарознавчого дослідчення з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 13 вересня 2013 року, вартість збитку завданого автомобілю «Пежо», державний номерний знак [NUMBER], визначено з урахуванням ст. 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та становить 12 181 грн. 06 коп., виплата якої з урахуванням розрахунку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, зробленого позивачем на підставі заяви страхувальника та платіжного доручення № 31149 від 16 жовтня 2013 року в сумі 11 759 грн. 78 коп. В судовому засіданні представник позивача Бузінський А.В., діючий на підставі довіреності від 20 грудня 2013 року (а.с.51), позовні вимоги підтримав з тих же підстав, просив їх задовольнити: стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «Просто-Страхування» 500 грн. 00 коп. - витрат, пов"язаних із виплатою страхового відшкодування (за сумою франшизи); а з ПрАТ «Страхова компанія «Україна» 11 259 грн. 78 коп., як різницю між вартістю відновлювального ремонту та сумою франшизи (12 181 грн. 06 коп. - 50 грн. 00 коп. = 11 259 грн. 78 коп.). Відповідач в особі ПрАТ «Страхова компанія «Україна» в судове засідання повторно не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення (а.с.52). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення (а.с. 53). За таких підстав судом визнано за можливе розглядати справу за відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. 12 серпня 2013 року о 16 годині 40 хвилин на пр-ті Московському в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шкода», державний номерний знак [NUMBER], який був застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «Україна», під керуванням [PERSON], та автомобіля «Пежо», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], цивільно-правова відповідвльтність якого була застрахована в ПрАТ «Прото-Страхування» (а.с.4-6, 7-8, 9, 10-11, 12-13, 36). В наслідок ДТП було завдано шкоди автомобілю «Пежо». Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 17 вересня 2013 року [PERSON] визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України із накладенням адміністративного стягнення - штрафу (а.с.12-13). Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованому позивачем транспортному засобу внаслідок ДТП, замовлено проведення незалежної експертизи. Так, згідно Звіту № 9441/85480 товарознавчого дослідчення з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 13 вересня 2013 року, вартість збитку завданого автомобілю «Пежо», державний номерний знак [NUMBER], визначено з урахуванням ст. 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та становить 12 181 грн. 06 коп., виплата якої з урахуванням розрахунку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, зробленого позивачем на підставі заяви страхувальника та платіжного доручення № 31149 від 16 жовтня 2013 року в сумі 11 759 грн. 78 коп. (а.с.14-35, 37) Відповідно до ст. 8 Закону № 85/96-ВР страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У зв»язку з проведеною позивачем регламентною виплатою потерпілому у позивача виникло право зворотної (регресної) вимоги до винної у ДТП особи - відповідача, а оскільки його цивільна відповідальність була застрахована, збитки мають бути стягнуті з ПрАТ «СК «Україна», як страховика [PERSON], за виключенням суми франшизи. При уьому, розмір франшизи за договором страхування становить 500 грн. 00 коп. (а.с.36), яка має бути стягнута з вказаної особи. Поняття «франшиза» міститься у ст. 9 Закону № 85/96-ВР і його слід розуміти як частину збитків, що не відшкодовуються страховиком згідно з договором страхування. Так, до страховика, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом Вирішуючи питання про відшкодування матеріальних збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою, судом взято за основу Звіт товарознавчого дослідження, на тій підставі, що він відповідає вимогам законодавства, що регулює професійну оціночну діяльність в Україні, а саме: Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», «Загальним засадам оцінки майна і майнових прав», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року № 1440, Методиці товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затверджений Мін»юстом, Фондом держмайна, реєстраційний № 1070/8395 від 24.11.2003 року (зі змінами) тощо; має всі необхідні розрахунки визначення вартості матеріального збитку та виконаний з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля. Статтею 29 зазначеного Закону встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Проте частиною 3 зазначеної статті визначено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За таких правових підстав, суд застосовує спеціальну норму, регулюючу дані правовідносини - статтю 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за наслідками вимог частини 3 статті 22 ЦК України. Таким чином, суд вважає вимоги позивача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних з виплатою страхового відшкодування, обгрутованими та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного, ст. 1191 ЦК України, ст.ст. 27, 37 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 9, 27 Закону України «Про страхування», Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved