Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на особисте утримання матері дитини до досягнення дитиною трохрічного віку. В позові вказала, що з 2014 року вона проживала із відповідачем однією сім`єю. Від спільного життя у них народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час вони із відповідачем проживають окремо, ведуть окремі бюджети, відповідач коштів на утримання дитини не дає та ухиляється від участі у вихованні дитини. Вона перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Яготинської РДА та отримує допомогу, що складає 860 грн. щомісячно. Коштів, що вона отримує недостатньо для утримання дитини та для її власного життя. Враховуючи викладене, просила стягувати із відповідача щомісячно аліменти на її користь на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття і 1/5 частину від всіх видів його доходів на її особисте утримання. В судовому засіданні позивачка зазначила, що вона не працює, перебуває в декретній відпстці по догляду за дитиною. На утримання доньки потрібні кошти на придбання одягу, продуктів харчування, ліків в разі хвороби. Нерухомого та рухомого майна позивачка не має. Відповідач інших утриманців не має, має задовільний стан здоров`я. В судове засідання відповідач повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до ч. 8 ст.128 ЦПК України. Відзиву щодо позову та клопотань до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Стаття 180 СК України встановлює обов`язок батьків утримувати неповнолітніх дітей, способи виконання такого обов`язку визначаються за домовленістю між ними відповідно до норми ст. 181 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу вимог ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу, Відповідно до вимог ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , актовий запис 249 від 26.12.2016 року (а.с. 3-4). [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Яготинської РДА та отримує допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн. щомісячно (а.с. 6). Позивачка [PERSON] та її син [PERSON] проживають в [ADDRESS] (а.с. 5, 7). Пункт 1 ст. 3 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п.2 дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" передбачено, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років станом на 01 червня 2019 року становить 2118 грн.. Враховуючи дані обставини, матеріальне становище сторін, їх стан здоров`я, наявність утриманців, вимоги ст. 182 СК України, ч. 5 ст. 183 СК України, ст. ст. 84, 91 СК України та ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік», Конвенцію про права дитини, позов необхідно задовільнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved