Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 20.01.2000 року зареєструвала шлюб з відповідачем, який являється батьком двох їхніх дітей - доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. На протязі останнього часу вони з відповідачем на підтримують сімейних відносин і він перестав приймати участь у вихованні та утриманні дітей. Їй самій важко їх утримувати, вона хоч і працює, однак її коштів не вистачає для повноцінного утримання дітей. Вказує, що відповідач має змогу надавати кошти на утримання своїх дітей, оскільки працює неофіційно, а тому просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1750 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Доповнили, що розраховуючи суму аліментів виходили з того, що у дітей під час проходження медогляду було виявлено ряд хворіб, зокрема у них погіршився зір і на його відновлення нею було витрачено 800 грн. Крім цього, у сина [PERSON] з 2011 року виявлено плоскостопість та сколіатичну поставу, захворювання підшлункової залози, що потребує значних витрат на лікування. Відповідач офіційно працює за кордоном, а саме в м. Санкт-Петергбург, РФ, на меблевому комбінаті і його заробітку буде більш ніж достатньо для сплати аліментів у вказаній сумі. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, не повідомивши причин, хоча повістка йому була направлена своєчасно на останню відому судові адресу. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача та її представника, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 20.01.2000 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, та являються батьками для неповнолітніх - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти на даний час проживають разом з матір'ю - позивачкою у справі ( довідка №2288 від 14.07.2014 року, видана КП «ЖЕО» Дрогобицької міської ради). Свідок [PERSON], яка є матір'ю відповідача, підтвердила той факт, що відповідач офіційно працює за кордоном і має змогу сплачувати аліменти у зазначеній позивачкою сумі. Позивачка також працювала прибиральницею за місцем праці відповідача і отримувала заробітну плату в розмірі близько 7000 грн. Відповідач працює майстром і відповідно його заробітна плата є значно вищою, що дає йому змогу сплачувати аліменти по 1750 грн. щомісяця на кожну дитину. Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Як вбачається з матеріалів справи, в даний час між позивачкою та відповідачем виник спір з приводу утримання неповнолітніх доньок дитини, а тому суд переконаний, що позивачка потребує допомоги на утримання дітей, а відповідач зобов'язаний їй таку допомогу надавати. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на неповнолітніх дітей, суд враховує стан здоров'я позивачки і дітей ( у сина [PERSON] виявлено плоскостопість та сколіатичну поставу, а також захворювання підшлункової залози, в обох - пониження гостроти зору), їхнє матеріальне становище, рівність прав та обов'язків обох батьків щодо дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вимоги розумності та справедливості і визначає їх у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В решті позовні вимоги необхідно залишити без задоволення. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved