Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

У липні 2018 року звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №5047, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] 01.11.2016 року. В обґрунтування позову зазначила, що приватний нотаріус не мав законних підстав для вчинення виконавчого напису у зв'язку з тим що банком не надано документів, які б підтверджували безспірність заявленої до стягнення суми заборгованості та пропуском останнім встановленого законом трирічного строку для звернення з такою вимогою. Зазначила, що 01 листопада 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 5047 про стягнення з позивача на користь відповідача грошових коштів у розмірі 1571,23 доларів США, з яких: сума заборгованості за кредитом складає у розмірі 382,59 доларів США, заборгованості по сплаті відсотків складає 567,16 доларів США, сума комісії та пені у розмірі 537,38 арів США; сума штрафу (фіксована частина) у розмірі - 9,75 доларів США, сума штрафу (відсоток від заборгованості) у розмірі - 74,36 доларів США, що за курсом 25,65 грн. складає 40302,31 (сорок тисяч триста дві) грн. 31 коп. Позивач дізнався, що 18.05.2017 постановою головного державного виконавця Відділу примусового нання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Харків відкрито виконавче провадження АСВП №53977281 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса [PERSON] № 5047 від 01.11.2016 р. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» невиплачених в строк грошових коштів в сумі 1571,24 доларів США, що дорівнює 40302,31 грн. Зазначила,\~що 13 листопада 2015 року Московський районний суд розглянув цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та відмовив у задоволені позову. Суд по справі №643/10911/15-ц, суддя дійшов висновку , що строк позовної давності сплинув, про що виніс відповідне рішення ( а.с.8 ) Вищезазначене рішення вступило в законну силу, та стягувачем не оскаржувалось. Тобто, судом було встановлено сплив позовної давності ще в 2015 році, а за вчиненням виконавчого напису стягувач звернувся в травні 2017 році, отже, вважає виконавчий напис вчинено з порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій і відповідачем пропущено строк, на протязі якого він міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Ухвалою суду від 12.07.2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням\~\~(викликом) сторін. Окрім того , відповідачу було надано строк для подання\~\~відзиву на позовну заяву. Ухвала про відкриття провадження по справі, копія позовної заяви з додатками були направлені відповідачу. Вказаний конверт повернувся до суду через невручення, за спливом строку зберігання. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну\~заяву не надав. У відповідності до\~ст. 274 ЦПК України\~у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. При цьому у відповідності до\~ст. 279 ЦПК України\~«Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, заочно у відповідності до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 09.04.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір , відповідно до умов якого позивач отримала кредит 1 000 доларі США зі сплатою 19,2 проценти на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 01 листопада 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 5047 про стягнення з позивача на користь відповідача грошових коштів у розмірі 1571,23 доларів США, з яких: сума заборгованості за кредитом складає у розмірі 382,59 доларів США, заборгованості по сплаті відсотків складає 567,16 доларів США, сума комісії та пені у розмірі 537,38 арів США; сума штрафу (фіксована частина) у розмірі - 9,75 доларів США, сума штрафу (відсоток від заборгованості) у розмірі - 74,36 доларів США, що за курсом 25,65 грн. складає 40302,31 (сорок тисяч триста дві) грн. 31 коп. Державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області 18.05.2017року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису №5047 виданого 01.11.2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів у сумі 40 302 грн. 31 коп. /а.с.7/. Ввідповідно до ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», п.п. 3.1, 3.3. глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п. 3.2, 3.5 глави 16 Порядку). Згідно з п. 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» вище зазначеного Переліку, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначалось вище, нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відповідно до п. 3.4 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Із заявою про вчинення виконавчого напису ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до нотаріуса у 2017 році. Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 13 листопада 2015 року позивачу ПАТКБ " Приватбанк" було відмовлено у стягненні заборгованості за зазначеним кредитом у звязку з спливом строку позовної давності . Це рішення набрало законної сили ( а.с.8 ) . Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку про відсутність у приватного нотаріуса законних підстав для посвідчення виконавчого напису та про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вирішує питання про судові витрати та стягує з відповідача на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 грн. 60 коп.

Outcome: approved