Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

У грудні 2013 року позивач Полтавський національний педагогічний університет імені В.Г. Короленка звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за навчання, підготовка якого здійснювалася за державним замовленням. Представник позивача в судове засідання не з»явилась, але надала суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про причину своєї неявки суду не повідомила, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України справу розглянув без участі відповідача на основі наявних у справі даних та доказів. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних обставин. Судом встановлено, що згідно з наказом № 136-ст від 01.08.2006 р. [PERSON] була зарахована на навчання за державним замовленням до Полтавського державного педагогічного університету імені В.Г. Короленка, правонаступником якого є Полтавський національний педагогічний університет імені В.Г. Короленка. 15.11.2010 р. між [PERSON] та ПДПУ імені В.Г. Короленка укладено угоду про підготовку фахівця з вищою освітою за № 54-08/04-229. Відповідно до умов угоди університет зобов'язувався здійснити якісну теоретичну і практичну підготовку фахівця з вищою освітою згідно з навчальними планами та програмами і вимогами кваліфікаційних характеристик, а студент зобов'язувався оволодіти всіма видами професійної діяльності, передбаченими відповідною кваліфікаційною характеристикою за напрямом підготовки «Педагогічна освіта» за спеціальністю (спеціалізацією) "Педагогіка і методика середньої освіти. Фізичне виховання" і прибути після закінчення вищого навчального закладу за місцем направлення та відпрацювати не менше трьох років. Довідкою про працевлаштування № 01- 24-24/328 від 10.02.2011р., виданою Управлінням освіти м. Полтави та направленням на роботу № 146 відповідача було направлено на роботу в Полтавську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів № 4, як молодого фахівця на посаду вчителя фізичної культури, де вона зобов'язувалася відпрацювати не менше трьох років. У 2012 році державною фінансовою інспекцією в Полтавській області була проведена планова виїзна ревізія фінансово-господарської діяльності ПНПУ імені В.Г. Короленка, в ході якої було встановлено порушення законодавства щодо не прибуття випускників за місцем направлення, серед яких є й випускниця 2011 року [PERSON] На запит державної фінансової інспекції в Полтавській області до Управління освіти м. Полтави про надання інформації щодо працевлаштування відповідача було повідомлено, що [PERSON] не прибула за місцем направлення. Як вбачається з письмових заперечень наданих відповідачкою, вона після закінчення навчання в Полтавському національному педагогічному університеті ім..В.Г.Короленка дійсно отримала направлення на роботу №146 вчителем фізичної культури. Саме за цим направленням вона прибула на місце роботи в Полтавську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів №4 і була оформлена вчителем фізичної культури згідно наказу Управління освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради №744-к від 30.08.2011 року, та працювала з 01.09.2011 року по 18.11.2011 року, про що свідчить запис у її трудовій книжці. Але, як зазначає відповідачка на даний час відсутній порядок розрахунку вартості навчання та механізм, який би зобо»язував випускників вищого навчального закладу, підготовка яких здійснюється за державним замовленням, відшкодувати до державного бюджету вартість навчання. Крім того, згідно п.1 Указу Президента України «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників навчальних закладів» №77/96 від 23 січня 1996 року встановлено, що вищі навчальні заклади України здійснюють підготовку спеціалістів, зокрема, за рахунок коштів Державного бюджету України, республіканського бюджету АРК та місцевих бюджетів - за державним замовленням. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства, випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання. Таким чином, на думку відповідачки, вимога, щодо відшкодування затрат на навчання може бути заявлена уповноваженою на те особою на користь державного бюджету, а не на користь позивача. Отже, відповідачка порушила умови угоди про підготовку фахівця з вищою освітою, вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України «Про освіту», за яким випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу та зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 14 «Порядку працевлаштуванню випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалася за державним замовленням», затверджена постановою КМУ за № 992 від 22.08.1996 року ( далі - Порядок № 992 ) - у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання. Необхідно врахувати, що університет звертався з письмовою вимогою до відповідача з проханням у добровільному порядку повернути кошти за навчання, тим самим намагався досудово врегулювати спір. [PERSON] була надіслана вимога за № 5746/01-30/61 від 21.11.2012 р., проте вона жодним чином не відреагувала. На підставі вищевикладеного ,

Outcome: approved