Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи: 12.12.2019 [PERSON] звернувся до суду з позовом до Зарудянської сільської ради, Роменської районної державної адміністрації про поновлення строку позовної давності та визнання права на земельну частку (пай). Позов мотивує тим, що на зборах уповноважених членів КСП «Зоря» згідно протоколу №11-к від 10.11.1989 був прийнятий в члени колгоспу, звільнений 06.02.2000 протоколом №2 по переводу в ВСК «Зоря», де 31.12.2009 був звільнений за згодою сторін, розпорядженням №152, що підтверджується записами в трудовій книжці. Згідно Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» колгоспи району були реорганізовані в сільськогосподарські підприємства. Рішенням загальних зборів від 055.11.1992 сільськогосподарське підприємство реорганізовано в Колективне сільськогосподарське підприємство асоціацію пайовиків «Зоря» і на загальних зборах указаного підприємства 01 липня 1995 року було прийнято рішення про в пайове товариство закритого типу «Зоря». Розпорядженням голови РДА №208 від 30.07.1995 року було зареєстровано його Статут. Відповідно до п. 2 Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має право на земельну ділянку (пай), але помилково не був внесений до списку пайовиків, дізнався про це лише в січні 2019 року, коли ознайомився зі списком осіб, яким було надано право на земельну частку (пай) . Уточнений розмір земельної частки складає 5, 46 умовних кадастрових гектар. Тому просить поновити йому строк звернення до суду та визнати за ним право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності КСП «Зоря» розміром 5,46 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель запасу чи резервного фонду за межами населеного пункту на території Зарудянської сільської ради Роменського району Сумської області. 11 січня 2020 року від відповідача Роменської районної державної адміністрації Сумської області надійшов відзив на позов, в якому , посилаючись на норми ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), в якому вказано про те, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай) посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай), проти задоволення позову не заперечує (а.с.33-34). 21 січня 2020 року надійшов відзив на позов відповідача Зарудянської сільської ради Роменського району, в якому вказано про те, що з матеріалів справи, а саме з трудової книжки позивача вбачається, що [PERSON] «прийнятий в члени колгоспу «Зоря» на посаду юристом», протокол №11-к від 10.11.1989. Але згідно архівної довідки в цьому протоколі [PERSON] не значиться. Виходячи з вищевикладеного Зарудянська сільська рада просила дослідити факт того, чи був позивач дійсно членом господарства на момент розпаювання. Якщо такий факт підтвердиться, не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] (а.с. 44). Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 16.12.2019 судом відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с.13). 16.12.2019 після відкриття провадження у відповідності до норм ч.11 ст. 187 ЦПК України позовну заяву залишено без руху (а.с.18). 26.12.2019 до Роменського міськрайонного суду надійшла заява позивача про усунення недоліків згідно ухвали суду від 16.12.2019 (а.с.21). 11.01.2020 від представника відповідача Роменської районної державної адміністрації надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника відповідача (а.с. 35-36). 13.01.2020 закрито підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.39). Від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та з проханням позов задовільнити у повному обсязі (а.с.46). Представник відповідача Зарудянської сільської ради до суду не з`явився, свою позицію стосовно позову висловив у відзиві (а.с.44). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Під час розгляду справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Позивач [PERSON] народився [INFO] в с. Хустянка Буринського району Сумської області, що підтверджується копією паспорту серії [NUMBER] (а.с.3-4). Згідно копії посвідчення серії [NUMBER] від 22 серпня 2019 року позивач є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідам війни (а.с.5). З копії трудової книжки серії [NUMBER] , виданої [PERSON] 25 серпня 1983 року 10.11.1998 він був прийнятий в члени колгоспу «Зоря» на посаду юриста. 06.02.2000 виключений з членів КСП «Зоря» і звільнений по переводу в ВСК «Зоря». 07.02.2000 прийнятий по переводу в ВСК «Зоря» юристом. 31.12.2009 звільнений з посади юриста за згодою сторін за ст. 36 п.1 КЗпП України (а.с.7). З архівної довідки архівного відділу Роменської районної державної адміністрації від 27.11.2019 № 04-02(с) 155 вбачається, що згідно Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14.02.1992 колгоспи району були реорганізовані в сільськогосподарські підприємства. На загальних зборах членів колгоспу «Зоря» 5 листопада 1992 року було прийнято рішення про реорганізацію колгоспу в колективне сільськогосподарське підприємство асоціація пайовиків «Зоря». Розпорядженням представника президента по Роменському району від 12 листопада 1992 року було зареєстровано Статут. На загальних зборах уповноважених членів колективного сільськогосподарського підприємства асоціації пайовиків «Зоря» 01 липня 1995 року було прийнято рішення про реорганізацію колективного сільськогосподарського підприємства асоціації пайовиків в акціонерно-пайове товариство закритого типу «Зоря». Розпорядженням голови районної державної адміністрації №208 від 30 липня 1995 року було зареєстровано його Статут. Загальними зборами членів акціонерно-пайового товариства «Зоря» 06 лютого 1999 року було прийнято рішення про реорганізацію акціонерно - пайового товариства в колективне сільськогосподарське підприємство «Зоря». Розпорядженням голови районної державної адміністрації №62 від 05 березня 1999 року було зареєстровано його Статут. В зв`язку з реорганізацію аграрного сектору економіки на загальних зборах уповноважених членів колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря» 06 лютого 2000 року було прийнято рішення про ліквідацію підприємства (а.с.8). Згідно довідки архівного відділу Роменської районної державної адміністрації від 27.11.2019 №04-02(с)155 у документах архівного фонду колгоспу «Зоря» с. Заруддя Роменського району протоколу зборів від 10.11.1989 №11-к про прийняття в члени колгоспу [PERSON] не має. У протоколі зборів від 06.02.2000 №2 дані про звільнення з членів КСП «Зоря» відсутні (а.с.9). З листа відділу у Роменському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області вбачається, що право на земельну частку (пай) регламентується указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року № 720/95. Цей указ визначає коло осіб, які мають право на земельну частку (пай). До них належать: члени сільськогосподарського підприємства, пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Рішенням Зарудянської сільської ради від 24.03.1995 року прийнято рішення про передачу землі в колективну власність на підставі якого виданий державний акт на право колективної власності на землю КСП «Зоря» із додатком - списком власників земельних часток (паїв). Рішення про передачу землі в колективну власність прийнято 24 березня 1995 року. Державний акт на право колективної власності на землю виданий 19 травня 1995 року. До державного акта додавався список членів господарства, які мають право на земельну частку (пай) . [PERSON] не занесений до такого списку. Уточнений розмір земельної частки складає 5, 46 умовних кадастрових гектар. Технічна документація з нормативно-грошової оцінки земельної частки (паю) [PERSON] на території Зарудянської сільської ради Роменського району за межами населеного пункту не розроблялась. Грошова оцінка одиниці площі ріллі (1,0 га) по сумській області становить 26793 грн. (а.с.10). 03.12.2019 за вих. №02-19/536 виконавчий комітет Зарудянської сільської ради надав інформацію про те, що в списку громадян-власників земельних часток (паїв), КСП «Зоря» Зарудянської сільської ради, що являється додатком до розпорядження голови районної державної адміністрації від 29.08.2002 №374 «Про затвердження технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на землю власникам земельних часток (паїв) на території Зарудянської сільської ради [PERSON] не має (а.с.11). Згідно довідки архівного відділу Роменської районної державної адміністрації від 27.11.2019 №04-02(с)155 у документах архівного фонду колгоспу «Зоря» с. Заруддя Роменського району у протоколах зборів уповноважених членів КСП (Протокол №2 від 06.02.2000) в списках закріплених власників земельних ділянок (паїв) за земельними масивами [PERSON] не значиться (а.с.22). З досліджених вище письмових матеріалів справи вбачається, що між сторонами виникли правовідносини щодо визнання права на земельну частку (пай). Норми права, застосовані судом: В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 2 Указу Президента України 720/95 від 09.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов`язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості. Громадянам, зазначеним в абзаці п`ятому частини першої цієї статті, земельні ділянки в натурі (на місцевості) виділяються із земель запасу чи резервного фонду в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. У разі відсутності на території відповідної ради необхідних площ земель запасу чи резервного фонду земельна ділянка за їх згодою може бути виділена в натурі (на місцевості) меншого розміру або за рахунок земель запасу чи резервного фонду, розташованих на території іншої ради в межах області. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Нормами ст. 2 указаного Закону передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, зазначених в абзаці п`ятому частини першої статті 1 цього Закону, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Зі змісту уст.3 ЦК України випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами. В статті 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» зазначено, що сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай). Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Кожному громадянину України, згідно статті 14 Конституції України гарантується право на землю. Відповідно до ч.1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Мотиви суду. Суд оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, вислухав аргументи сторін, і дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази за власним переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, кожен окремо та в сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивач на час прийняття рішення Зарудянської сільської ради від 24.03.1995 року «Про передачу землі в колективну власність» працював в КСП «Зоря», а тому, як член колгоспу, мав право на виділення йому земельної частки (паю), але не був внесений до списку таких осіб. Тому права позивача підлягають захисту у судовому порядку шляхом задоволення його позову. Крім того, суд визнає поважними причини пропущення позивачем строку звернення до суду та поновлює цей строк. Враховуючи те, що позивач при зверненні до суду з позовом звільнений від сплати судового збору, а також те, що відповідачі проти задоволення позову [PERSON] не заперечували і суд прийняв рішення про повне задоволення позовних вимог, з відповідачів Зарудянської сільської ради Роменського району Сумської області та Роменської районної державної адміністрації Сумської області необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 768 грн. 40 коп., тобто по 384 грн. 20 коп. з кожного. Також судом застосовані норми процесуального права, передбачені ст. ст. 17,18, 206, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України. Суд

Outcome: approved