Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

У вересні 2018\~р. [PERSON] та [PERSON] звернулись з вказаним позовом, у якому просять звільнити з-під арешту будинок за адресою: Житомирська область, м.\~Бердичів, вул.\~Металістів,\~буд.\~№\~32, накладений постановою державного виконавця Костюк\~В.В. серії АА №\~113976 від 03.04.2008\~р. за реєстраційним №\~7096673, посилаючись на те, що вони є власниками зазначеного будинку з 1997\~р., однак, постановою від 03.04.2008\~р. державного виконавця Костюка\~В.В. на будинок було накладено арешт, як на майно [PERSON], проте останній у будинку не проживав та не був зареєстрований. Від Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області заяви про визнання позову або відзиву не надходило. Судом з'ясовано, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна будинок за адресою: Житомирська область, м.\~Бердичів, вул. Металістів, 32, на підставі договору дарування НАО 810521 р.\~№\~1270 від 04.07.1997\~р. належить [PERSON] та [PERSON], на цей будинок на підставі постанови АА №\~113976 від 03.04.2008\~р. державного виконавця Костюк\~В.В. ДВС в Бердичівському районі, накладено арешт як на власність [PERSON] (а.\~с.\~12-13). З листа від 14.08.2018\~р. Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби вбачається, що постановою від 30.12.2008\~р. у відповідному виконавчому провадженні щодо [PERSON] було повернуто виконавчий документ стягувачу (а.\~с.\~14). З наведеного випливає, що будинок за адресою: Житомирська область, м.\~Бердичів, вул. Металістів, 32, на момент накладення на нього арешту як на власність [PERSON] останньому не належав, власником будинку були та на даний час є [PERSON] та [PERSON], підстави для перебування будинку під арештом відсутні. Частиною четвертою статті 41 Конституції України\~передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною першою статті 319\~Цивільного\~кодексу\~України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 321\~Цивільного\~кодексу\~України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 391\~Цивільного\~кодексу\~України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з\~частиною першою\~та другою\~статті 59\~Закону України\~"Про\~виконавче провадження"\~особа,\~яка вважає,\~що майно,\~на яке\~накладено арешт,\~належить їй,\~а не\~боржникові,\~може звернутися\~до суду\~з позовом\~про визнання\~права власності\~на це\~майно і\~про зняття\~з нього\~арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved