Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із вищевказаною заявою, в якій просив встановити факт належності йому архівних довідок, виданих архівним відділом Снятинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області: №04-01/98 від 21.02.2017 року про розмір заробітної плати з 1987 по 1991 роки; №04-01/99 від 21.02.2017 року про розмір заробітної плати з 1992 року по 1996 роки; № 04-01/105 від 23.02.2017 року про розмір заробітної плати за період з 1996 по 2000 роки, видану на ім'я [PERSON]; №04-01/105 від 23.02.2017 року про включену [PERSON] компенсацію за червень, липень 2000 року. В обґрунтування заяви вказував, що досягнувши пенсійного віку, з метою оформлення пенсії звернувся до архівного відділу Снятинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області для отримання відповідних довідок про заробітну плату й відповідно йому було видано наступні довідки: №04-01/98 від 21.02.2017 року про розмір заробітної плати з 1987 по 1991 роки, №04-01/99 від 21.02.2017 року про розмір заробітної плати з 1992 року по 1996 роки, № 04-01/105 від 23.02.2017 року про розмір заробітної плати за період з 1996 по 2000 роки, №04-01/105 від 23.02.2017 року про включену компенсацію за червень, липень 2000 року, які були видані на ім'я [PERSON], замість [PERSON]. Разом з тим, в трудовій книжці БТ-1 [NUMBER] від 06.05.1981 року, в паспорті громадянина України, серія [NUMBER], виданого Снятинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області від 25.12.1996 року, його прізвище зазначено як «[PERSON]». Тому, на підставі вищевикладеного, просив встановити факт належності йому всіх архівних довідок, виданих архівним відділом Снятинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області: №04-01/98 від 21.02.2017 року про розмір заробітної плати з 1987 по 1991 роки; №04-01/99 від 21.02.2017 року про розмір заробітної плати з 1992 року по 1996 роки; № 04-01/105 від 23.02.2017 року про розмір заробітної плати за період з 1996 по 2000 роки на ім'я [PERSON]; №04-01/105 від 23.02.2017 року про включену [PERSON] компенсацію за червень, липень 2000 року. Від заявника через канцелярію суду надійшла заява, в якій просив справу розглянути у його відсутності. Представник заінтересованої особи - Головне управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області не з'явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, а також вказав на те, що не заперечує проти встановлення у зазначеній заяві вищезазначеного факту. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно вимог ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] досягнувши пенсійного віку, з метою оформлення пенсії звернувся до архівного відділу Снятинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області для отримання відповідних довідок про заробітну плату з метою їх подальшої подачі до пенсійного фонду для призначення пенсії. На заяву [PERSON], останньому Снятинською районною державною адміністрацією Івано-Франківської області видано наступні архівні довідки: №04-01/98 від 21.02.2017 року про розмір заробітної плати з 1987 по 1991 роки, №04-01/99 від 21.02.2017 року про розмір заробітної плати з 1992 року по 1996 роки, № 04-01/105 від 23.02.2017 року про розмір заробітної плати за період з 1996 по 2000 роки в особових рахунках працівників Снятинського «Племпптахорадгоспу», в яких прізвище особи, якій вони видавалися вказано [PERSON] (а.с. 3-5). Крім того, в архівній довідці №04-01/105 від 16.02.2017 року зазначено, що в книгах нарахування заробітної плати по Снятинському «Племптахорадгоспі» за 2000 рік зазначено, що [PERSON] включено компенсацію за червень - липень 2000 року (а.с. 6). Разом з тим, як встановлено судом, в паспортних даних заявника, в картці фізичної особи - платника податків, трудовій книжці, військовому білеті, прізвище заявника вказано як «[PERSON]» (а.с.7-16), а тому з наявністю розбіжностей в написанні його прізвища він позбавлений можливості звернутися до Пенсійного фонду для оформлення виплати пенсійного забезпечення. Так, відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із роз'ясненнями п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Таким чином, при розгляді заяв про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, суд встановлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах. Враховуючи викладене, а також зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, оцінені в сукупності з іншими обставинами, встановленими судом, суд вважає встановленим факт належності [PERSON] всіх первинних документів, а саме архівних довідок Снятинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області за №04-01/98 від 21.02.2017 року про розмір заробітної плати з 1987 по 1991 роки, №04-01/99 від 21.02.2017 року про розмір заробітної плати з 1992 року по 1996 роки, № 04-01/105 від 23.02.2017 року про розмір заробітної плати за період з 1996 по 2000 роки, в особових рахунках яких, зазначено працівника Снятинського «Племптахорадгоспу» з прізвищем [PERSON], та архівну довідку № 04-01/105 від 23.02.2017 року про включену [PERSON] компенсацію за червень, липень 2000 року, у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved