Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши в позові, що 28.06.2002 року в с. Зеленьків Тальнівського району Черкаської області померла її двоюрідна бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яку вона прийняла як спадкоємець за заповітом. Після смерті [PERSON] залишилася земельна ділянка площею 1,6834 га призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Зеленьківської сільської ради Тальнівського району. Під час оформлення спадщини виявилось, що Державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку втрачено та державний нотаріус відмовився видавати свідоцтво про прийняття спадщини. В зв'язку з чим позивачка звернулася до суду з даним позовом. Просить постановити рішення, яким визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 1,6834 га, яка знаходиться в адміністративних межах Зеленьківської сільської ради Тальнівського району, і яка до смерті належала [PERSON], померлої 28.06.2002 року на підставі державного акту на право власності на землю серії ЧР 14-09-539, виданого на підставі Рішення сесії Зеленьківської сільської ради № 20/9 від 28.02.2001 року. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила розглянути справу без її участі та позов задовольнити. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Сторони скористались своїм правом, передбаченим ст. 158 ЦПК України щодо розгляду справи у їх відсутність. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних матеріалів у справі. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового процесу відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України не здійснюється. Суд, розглянувши позовну заяву, заяви сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права інших осіб. Судом встановлено, що предметом спору в даній справі є правовідносини щодо визнання права власності в порядку спадкування. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 28.06.2002 року в с. Зеленьків Тальнівського району Черкаської області (а.с. 7). Згідно заповіту від 11.06.2001 року, складеного в с. Матусів Шполянського району Черкаської області, [PERSON] залишила заповіт, згідно якого все своє майно вона заповіла [PERSON] (а.с. 6). Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР № 14-09-539 від 30.03.2001 року право власності на земельну ділянку площею 1,6834 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належало [PERSON] (а.с. 5). Про втрату вищевказаного державного акта на землю було надруковано відповідне оголошення в газеті (а.с. 13). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.05.2017 року позивачу нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 12). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 06.05.2017 року зазначено, що Тальнівською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа після смерті [PERSON] (а.с. 11). Згідно інформації Тальнівської державної нотаріальної контори з листа № 977/01-16 від 24.06.2017 року вбачається, що спадкоємицею [PERSON] є [PERSON] згідно заведеної 11.02.2015 року спадкової справи № 50/2015. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно до положень ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В даному випадку позивачем набуто право власності в порядку спадкування, а тому за нею має бути визнано право власності на земельну ділянку. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" визначено, що за наявності умов для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні спадщини такі справи розглядаються за правилами позовного провадження. Аналізуючи досліджені докази, суд вважає доведеним, і є всі підстави для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування після смерті [PERSON]

Outcome: approved