Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач просить суд визнати за нею право власності, на будинковолодіння в с.Тоболів по вул.Лісова,4, Радехівського району Львівської, а також на земельну ділянку площею 1,6457 га, яка складається із двох земельних ділянок площами 0,7159 га та 0,9298 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Сушнівської сільської ради Радехівського району Львівської області в порядку спадкування, після смерті її матері [PERSON], яка померла 05.09.2009 року. У судове засідання позивач не зявилась, подавши письмову заяву, в якій просить суд розгляд справи здійснювати за її відсутності, на задоволенні позову настоює. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі. Відносно задоволення позову не заперечує. За викладених умов, відповідно до ч.4 ст.174, ч.2 ст.197 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін та без фіксування судового засідання технічним засобом на підставі наявних в справі доказів. Судом встановлено, що 05.09.2009 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-СГ №179260, виданого 07.09.2009 року Сушнівською сільською радою Радехівського району, Львівської області. Після смерті [PERSON], залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с.Тоболів по вул.Лісова,4, Радехівського району Львівської області, який належав померлій згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 12.02.2008 року, виконавчим комітетом Сушнівської сільської ради, а також земельна ділянка площею 1,6457 га, яка складається із двох земельних ділянок площами 0,7159 га та 0,9298 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Сушнівської сільської ради Радехівського районну Львівської області і належали на праві приватної власності померлій [PERSON], що стверджується відповідним Державним актом серія IІІ-ЛВ №002776, виданим 12.03.2001 року та зареєстрованим в книзі записів державних актів на право власності на землю за №13941. За життя спадкодавець [PERSON] розпорядилися належним їм майном на користь позивачки, склавши заповіт, який був посвідчений секретарем виконкому Сушнівської сільської ради Радехівського району Львівської області 25.03.2008 року та зареєстрований в реєстрі за №67, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON]. Із свідоцтва про народження серії ІІ-СГ №384754 виданого повторно 13.10.1979 року вбачається, що позивач народилася 05.06.1953 року, і її батьками зазначено [PERSON], як батька та [PERSON], як матір, з приводу чого в книзі реєстрації народжень здійснено відповідний актовий запис за №8. Із свідоцтва про укладення шлюбу серії І-СГ №268121 вбачається, що 09.11.1974 року позивач одружилася з [PERSON], після одруження змінила прізвище з «Свистун» на «Лизун». Після смерті спадкодавця позивачем було здійснено звернення до приватного нотаріуса Радехівського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини. Однак видати свідоцтво про право на спадщину на зазначене майно нотаріальна контора не може, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, та рекомендовано звернутися з позовом в суд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Державний акт на право приватної власності на землю видавався виключно громадянам, власникам земельної ділянки, підписувався і реєструвався у відповідній раді за місцем знаходження земельної ділянки. У звязку з тим, що із набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр», яким відмінені державні акти, з 01.01.2013 року, видача дублікатів їх унеможливлюється. Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (у редакції Закону України від 11.02.2010 № 1878-VI із змінами, внесеними згідно із Законом України від 04.07.2012 № 5037-VI; далі - Закон) державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень з 01.01.2013 проводиться державним реєстратором прав на нерухоме майно органу державної реєстрації, а також нотаріусами як спеціальними суб'єктами, на яких покладаються функції державного реєстратора. Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 № 703. До передбачених ст.19 Закону підстав для державної реєстрації прав та їх обтяжень віднесено в тому числі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Рішення суду про визнання права власності на нерухоме майно, якщо таке рішення набрало чинності, є правовстановлюючим документом, на підставі якого має проводитися реєстрація права власності на нерухоме майно. Таким чином, одержати документи на житловий будинок як на об'єкт права приватної власності не можна через зміну порядку державної реєстрації нерухомого майна. Це питання можна вирішити тільки шляхом ухвалення судового рішення про визнання права власності на будинок. Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПКУ звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом. У відповідності до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що є всі правові підстави для задоволення позову та визнання за позивачем одноосібного права власності на будинковолодіння та земельні ділянки, в порядку спадкування після смерті її матері [PERSON]. Тому,

Outcome: approved