Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

Представник позивача 07.02.2018р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування вартості навчання а саме стягнення стипендії за період навчання в аспірантурі в розмірі 14 957,10 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідача зараховано до аспірантури Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет» ( надалі - ДВНЗ «ХДАУ») на бюджетну форму навчання з 01.12.2015 року. Рішенням вченої ради Університету від 29.08.2017 року [PERSON] достроково відраховано з аспірантури університету у зв`язку з невиконанням індивідуального плану без поважних причин з 01.10.2017 року. Наказом від 04.10.2017 року №36/2 достроково відраховано з аспірантури у зв`язку із невиконанням індивідуального плану без поважних причин. Відповідач, будучи відрахованим з аспірантури університету за невиконання індивідуального плану без поважних причин, не відшкодував університету витрати, пов`язані з навчанням, а тому повинен нести цивільно-правову відповідальність у вигляді відшкодування стипендіальних коштів, витрачених з державного бюджету на його навчання. Державою сплачено за наукове консультування за 21 місяць навчання та відповідачем не відшкодовано після відрахування з аспірантури ДВНЗ «ХДАУ» 14957,10 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.03.2018р. відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. 18.06.2018р. винесено заочне рішення по справі, яким задоволено позовні вимоги. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.12.2018р. скасовано вищезазначене заочне рішення та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.01.2019р. витребувано докази по справі. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 20.05.2020 року справа № 766/2116/18/15 надійшла до провадження судді Войцеховської Я.В. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.06.2020р. цивільна справа прийнята до провадження, призначена до розгляду за правилами спрощеного провадження. На адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив в якому він, не заперечуючи зарахування його аспірантом до Херсонського державного аграрного університету без відриву від виробництва на бюджетній основі з 01.12.2015р., заперечував проти стягнення з нього заборгованості за навчання. В обґрунтування своєї позиції зазначив про те, що, як аспірант, він здав один звіт за перші пів року навчання, оскільки проходив військову службу з 28.04.2015р. по 26.04.2016р. З 22.09.216р. він перебуває на військовій службі за контрактом. Послуга з навчання йому не надавалася на протязі 21 місяця за які нарахована сума відшкодування. Позивачем не надано розрахунок відшкодування та не надані документи щодо відправлення претензії та підтвердження її отримання. Зазначає про те, що угоду на підготовку аспіранта ним не підписувалась. Оскільки він за мінуванням перших пів року навчання не працював, роботи не надавав і не звітував, відповідно не міг бути переведений на інший рік навчання в аспірантурі. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Представником позивача надано відповідь на відзив в якому зазначено про те, що відповідач був зарахований на навчання без відриву від виробництва, відтак його присутність на навчанні не була обов`язковою. ДВНЗ «ХДАУ» була надано відповідачу 104 години наукового консультування за що сплачено державою та не відшкодовано відповідачем 14.957,10грн. Доказом укладення з [PERSON] договору - є наказ про його зарахування на навчання до університету. Жодне з тверджень відповідача не спростовує наявність у нього обов`язку щодо відшкодування сплачених державою коштів на його навчання. Відповідачем надано заперечення на відповідь на відзив в яких [PERSON] зазначає про те, що здійснення наукового керівництва над дисертацією дистанційно не здійснювалось. Відсутні підстави переведення його на наступний рік навчання, оскільки крім однієї роботи, він більше не знавав, не звітував про виконання індивідуального плану. Тобто керівник не здійснював перевірку написання ним дисертації, не приймав звіти та відповідно не здійснював наукове керівництво у 2016 та 2017 роках, відповідно нараховані йому державою кошти , набуті без достатньої правової підстави. Умови типового договору , до наказу про зарахування до аспірантури, не перенесені, а тому відповідальність за угодою на нього не поширюється. Вважає, що послуга з навчання йому не надавалася ні в 2016, ні в 2017 році, тому нарахована сума не підлягає стягненню. Представник позивача адвокат Черевко Н.О. в судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності. Також надала заяву про уточнення позовних вимог в якій уточнила формулювання суми заборгованості. Просила стягнути з [PERSON] відшкодування вартості навчання в аспірантурі на користь Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет» в сумі 14 957,10 грн. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини перша, третя статті 13 ЦПК України). Частиною першою статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, що виникають із приватноправових відносин, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства. Із змісту позовних вимог убачається, що позов Університету стосується відшкодування завданої відповідачем майнової шкоди у виді вартості навчання за рахунок державного бюджету, не є адміністративним, оскільки Університет не має встановлених нормами КАС України ознак суб`єкта владних повноважень у спірних правовідносинах, а підтвердження, що зарахування відповідача та проходження ним аспірантури , пов`язані з реалізацією позивачем повноважень, пов`язаних з прийняттям, проходженням чи звільненням з публічної служби, матеріали справи не містять. Отже, вимоги позивача пов`язані із захистом суб`єктивного майнового права та мають характер приватноправових відносин, які виникли між сторонами у справі як рівноправними учасниками у зобов`язанні. Крім того, цей спір не може бути вирішено в порядку адміністративного судочинства, оскільки адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей установлювати (визнавати) факт дотримання/порушення сторонами умов договору, а також застосовувати передбачені цим договором або законом наслідки в разі встановлення, зокрема й обставин порушення зобов`язання, якщо ці питання не пов`язані із дослідженням та встановленням правомірності дій, рішень чи бездіяльності органу владних повноважень чи службовця або посадовця як сторони спору. Таким чином, вимоги про відшкодування вартості навчання за підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення за своїм змістом, а також суб`єктним складом є цивільними, стосуються приватноправових відносин і згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства. Судом встановлено, що 28.09.2015 року між сторонами укладено типову угоду про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення, за умовами якої Університет зобов`язався, зокрема, забезпечити якісну наукову підготовку аспіранта згідно з програмою та індивідуальним планом, а відповідач в свою чергу зобов`язався, дотримуватись усіх умов Положення про підготовку науково-педагогічних та наукових кадрів, в тому числі виконувати індивідуальний план, а в разі відрахування за його невиконання без поважних причин - відшкодувати вартість навчання згідно з чинним законодавством.( а.с.115) Відповідно до наказу ДВНЗ «ХДАУ» від 30.11.2015 року № 42/2 [PERSON] зараховано в аспірантуру Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет» без відриву від виробництва на бюджетній основі, як особу, яка успішно склала конкурсний іспит у 2015 році та підписала угоду термін навчання з 01.12.2015р. по спеціальності 06.02.03. «Рибництво» ( а.с.40-42) Згідно з витягу із протоколу № 1 вченої ради ДВНЗ «ХДАУ» [PERSON] достроково з 01.09.2017 року відраховано з аспірантури у зв`язку з невиконанням індивідуального плану без поважних причин.( а.с.43) Наказом ректора ДВНЗ «ХДАУ» від 04.10.2017 року № 36/2 [PERSON] достроково відраховано з аспірантури з 01.10.2017 року у зв`язку з невиконанням індивідуального плану без поважних причин.( а.с.44) Відповідно до довідки про відшкодування коштів для аспірантів , які були відраховані на підставі невиконання індивідуального плану навчання вбачається, що [PERSON] період навчання з 01.12.2015рік по 01.09.2017рік, форма навчання - заочна, наукове консультування 50 год.на 1 рік на аспіранта - 87,5 год., кількість навчальних місяців 21, сума відшкодування вартості навчання - 14957,10 грн. Сума відшкодування вартості навчання аспіранта за державним замовленням розрахована виходячи із ставок погодинної оплати праці працівників за проведення навчальних занять, які визначені згідно Постанови КМУ № 1298 від 30.08.2002р. «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» ( а.с.45,100) На адресу відповідача [PERSON] ( [ADDRESS] ) направлявся лист-претензія № 74-05/21 від 30.10.217р. щодо сплати заборгованості за період навчання в сумі 14957,10 грн., яка залишена без задоволення, оскільки конверт повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання». ( а.с.46-47) Чим спростовуються доводи відповідача з приводу відсутності документів щодо відправлення йому претензії. З заяви [PERSON] наданої 31.10.2017р. ректору ДВНЗ «ХДАУ» вбачається, що відповідач просить відрахувати його з аспірантури у зв`язку з тим, що він зміним місце роботи за спеціальністю і перейшов до служби в органах Державної прикордонної служби на контрактній основі, що виключає можливість завершення дисертаційної роботи.( а.с.114) Згідно п.1.7 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів ДВНЗ "ХДАУ" затвердженого ректором університету від 30.06.2016р. ( далі - Положення) підготовка кандидатів наук здійснюється за рахунок, зокрема, коштів Державного бюджету України - за державним замовленням.( а.с.25) Відповідно до підпункту 3 пункту 10 розділу IV Положення аспіранти зобов`язані виконувати індивідуальний план наукової роботи, систематично звітувати про хід його виконання. Аспірант або докторант може бути відрахованим з аспірантури або докторантури за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, наукової установи, за вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин, передбачених пунктом 19 цього Положення. Рішення про відрахування аспіранта приймає Вчена рада факультету. На підставі рішення Вченої ради аспірант або докторант відраховується з аспірантури або докторантури наказом керівника університету. ( а.с.30) Відповідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, і у разі таких порушень настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першої статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з частиною першою статті 46 Закону України від 01 липня 2014 року № 1556-VII «Про вищу освіту» (далі - Закон № 1556-VII) в редакції, чинній на час відрахування відповідача, підставами для відрахування здобувача вищої освіти є: завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою; власне бажання; переведення до іншого навчального закладу; невиконання навчального плану; порушення умов договору (контракту), укладеного між вищим навчальним закладом та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання; інші випадки, передбачені законом. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, судом встановлено, що відповідач всупереч укладеній між сторонами угоді про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення не виконав взяті на себе зобов`язання - індивідуальний план без поважних причин, у результаті чого останнього відраховано з аспірантури Університету. Дане рішення Вченої ради ДВНЗ «ХДАУ» позивачем, в установленому порядку не оскаржено, отже суд дійшов висновку, що з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню вартість навчання згідно з умовами укладеної між сторонами угоди від 28.09.2015 року в розмірі, заявленому позивачем, розрахованому за період з 01.12.2015 по 01.09.2017 року. Разом з тим, суд не бере до уваги заперечення відповідача щодо не поширення на нього відповідальності за угодою та не надання послуги з навчання в 2016- 2017 роках , а отже і безпідставності стягнення з нього даної суми за навчання , оскільки невиконання відповідачем, як аспірантом, своїх зобов`язань, а саме невиконання індивідуального плану , свідчить про його недобросовісність виконання умов угоди про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення, укладеної між сторонами, та є підставою для покладення на відповідача зобов`язання за порушення її умов. Обов`язок відшкодувати витрати на навчання випливає з договірних правовідносин, та спеціальних нормативних актів закону України «Про вищу освіту» . Відповідач доводи позивача належними та допустимими доказами не спростував, а тому суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved