Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] посилаючись на те, що від спільного життя в період шлюбу з відповідачем мають неповнолітніх дітей, відповідач на утримання дітей матеріальної допомоги не надає, у звязку з чим просить стягнути з нього аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів щомісячно. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявляється, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, повідомлення про причини неявки та клопотань про відкладення справи від нього не надходило, і тому суд, враховуючи, що позивач не заперечує проти розгляду справи за відсутністю відповідача, за правилами ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, приходить до висновку про можливість ухвалити у справі заочне рішення. Перевірив матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем було зареєстровано Маріупольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, свідоцтво про одруження серія І-НО № 131175 від 07 липня 2001 року (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження, виданого 25.04.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області під актовим записом № 124, відповідач є батьком [PERSON], [INFO], який проживає разом з матірю - позивачкою у справі (а.с. 7-8). Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 19.03.2010 року Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області під актовим записом № 114, відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка також проживає разом з матірю - позивачкою у справі (а.с. 6, 8). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ч.2 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на\~\~їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. При визначенні розміру аліментів суд вважає, що відповідач може і повинен надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання спільних дітей у розмірі 1/3 частини від його доходів щомісячно до досягнення дітьми повноліття, оскільки в п.17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розяснено, що максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи і тому, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від його доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача у доход держави необхідно стягнути судовий збір. Згідно із правилами п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі викладеного, ч. 2 ст. 84 СК України, п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України,

Outcome: approved