Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Позивачка у грудні 2015 року звернулася до суду із позовом до Солом'янської районної ради в м. Києві, Житлово-будівельний кооператив «Десна», Гаражно-будівельний кооператив «Кавказ», третя особа: Харкава Оксана Віталіївна приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу про визнання права власності на майно у порядку спадкування Позивачка мотивує свою позовну заяву наступним. [INFO] помер батько позивачки [PERSON]. 21.12.2007 померлим було складено заповіт, яким все своє майно, на яке він має право за законом заповів на ім'я [PERSON]. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Воловіченко В.В., за реєстровим №3111. У зв'язку з чим, у зазначений законом строк позивачка звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Харкави О.В для вступу у спадщину за заповітом та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Як зазначено позивачем, після померлого відкрилась спадщина на спадкове майно за заповітам, а саме: ●земельну ділянку загальною площею 0,0511 га, що розташована Київська область, Обухівський район, село Підгірці, садове товариство «МРІЯ», яка належала покійному [PERSON] на праві власності, згідно державного Акта, ●земельну ділянку загальною площею 0,0497 га, що розташована Київська область, Обухівський район село Підгірці, садове товариство «МРІЯ», яка належала покійному [PERSON] на праві згідно державного Акта, ●квартиру [ADDRESS] в житлово-будівельному кооперативі «ДЕСНА», пайові внески за якій виплачено в повному обсязі, ●гаражний бокс [ADDRESS]. Позивачка вказала, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Харкава О.В. відмовила у прийнятті спадщини за заповітом в письмовій формі, оскільки квартира [ADDRESS] в житлово-будівельному кооперативі «ДЕСНА» та гаражний бокс [ADDRESS] не зареєстровані на праві власності за спадкодавцем. Позивачкою зазначено, що вона є єдиними спадкоємцем свого батька, [PERSON], тому після його смерті фактично вступила в управління та володіння спадковим майном і безпосередньо квартирою [ADDRESS] в житлово-будівельному кооперативі «ДЕСНА» та гаражним боксом [ADDRESS].. Проте, як пояснила позивачка, документи на право на спадщину на вищезазначені квартиру та гаражний бокс не оформила належним чином, оскільки вищевказане майно не зареєстроване на праві власності. Виходячи з цього, позивачка звернулася до суду та просить задовольнити позов. 04.02.2016 ухвалою судді відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду. 01.07.2016 позивачка в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник Солом'янської районної ради в м. Києві в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд до відома не поставив. Представник ЖБК «Десна» в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій проти позову не заперечував, просив слухати справу без його присутності. Представник ГБК «Кавказ» в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій проти позову не заперечував, просив розглядати справу без його участі. Представник ГБК «Кавказ» в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій проти позову не заперечував, просив розглядати справу без його участі. Харкава Оксана Віталіївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, в якій проти позову не заперечувала, просила розглядати справу без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає вимоги позивача обґрунтованими, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки, [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER], виданою Відділом реєстрації смерті у м. Києві 04.09.2014. Згідно заповіту [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Воловіченко В.В., за реєстровим №3111 від 21 грудня 2007 року, померлий заповів усе належне йому майно [PERSON] (11.09.1964 р.н.) (а.с. 7). Судом встановлено, що позивачка у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Харкави О.В. із заявою про прийняття спадщини, за її заявою була відкрита спадкова справа, тобто за умовами закону прийняла спадщину після смерті батька. З копії спадкової справи № 15/2014, заведеної 23.09.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харкавою О.В. за заявою позивача, вбачається, що інших спадкоємців після смерті померлого немає. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом №1033 від 25.05.2015, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харкавою О.В., позивачка отримала у спадщину земельну ділянку загальною площею 0,0497 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район село Підгірці, садове товариство «МРІЯ». Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом №1034 від 25.05.2015, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харкавою О.В., позивачка отримала у спадщину земельну ділянку загальною площею 0,0511 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район село Підгірці, садове товариство «МРІЯ». Проте, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Харкава О.В. відмовила позивачці у прийнятті за заповітом у спадщину квартири [ADDRESS] в житлово-будівельному кооперативі «ДЕСНА» та гаражного боксу [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищезазначені об'єкти нерухомого майна, що підтверджується копіями постанов від 25.05.2015 №№84_/02-14, 83_/02-14, (а.с. 5, 6). З матеріалів справи вбачається, що на момент смерті померлий був членом житлово-будівельного кооперативу «ДЕСНА», та проживав у квартири [ADDRESS] в житлово-будівельному кооперативі «ДЕСНА», що підтверджується: -ордером на житлове приміщення №178731 від 18.02.1972, виданим Виконавчим комітетом Київської міської ради депутатів трудящих (а.с. 18); -архівним витягом №100 №02-12/А-106/1379 від 01.07.2016 із рішення виконавчого комітету Подільської районної ради депутатів трудящих м. Києва від 07.02.1972 №100 «про надання житлової площі членам житлово-будівельного кооперативу «Десна» в будинку [ADDRESS], на сім»ю у складі: [PERSON], [PERSON] (дружина), [PERSON] (дочка), виданою Державним архівом м. Києва; -довідкою житлово-будівельного кооперативу «Десна» №22/09 від 22.09.2014 (а.с. 20). На момент смерті померлий був членом Гаражно-будівельного кооперативу «Кавказ», де він отримав гаражний бокс [ADDRESS], сума пайового внеску за гаражний бокс сплачена 12.04.1979 в повному обсязі, заборгованості перед кооперативом [PERSON] не мав, що підтверджується довідкою Гаражно-будівельного кооперативу «Кавказ» №39 від 23.09.2014 (а.с. 19). В п. 23 постанови Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз»яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з абзацом 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Відповідно до ст.15 Закону України "Про власність", яка регулювала порядок набуття права власності на майно в будинках житлово-будівельних кооперативів, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Таким чином, на час сплати [PERSON] у повному обсязі суми пайового внеску у 1979 році за гаражний бокс ГБК «Кавказ» виникнення права власності на квартири, будинки, споруди не залежало від державної реєстрації. Обов'язковість такої реєстрації була встановлена з набранням чинності ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до частини першої статті 182 ЦК «право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації». За життя [PERSON] право власності на гаражний бокс та зазначену квартиру відповідно до Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зареєстрував. Таким чином, нотаріус правомірно відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності державної реєстрації правовстановлюючих документів на спадкові гаражний бокс та квартиру відповідно до вимог статті 49 Закону «Про нотаріат», підпункту 4.18 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012. Відповідно до статті 1218 ЦК «до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті». Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 6 постанови № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначив, що якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, то правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Частина друга статті 1223 ЦК передбачає, що «у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу». Згідно з частиною першою статті 1261 ЦК «у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки». Отже, до [PERSON], яка є спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON] в установленому законом порядку прийняла спадщину, переходить право власності, яке мав спадкодавець на квартиру [ADDRESS] в житлово-будівельному кооперативі «ДЕСНА» та гаражний бокс [ADDRESS] . Відповідно до статті 392 ЦК «власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності». З аналізу зазначеної правової норми випливає, що позов про визнання права власності подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності у неї документів, що засвідчують приналежність їй права. Тобто метою подання цього позову є усунення невизначеності у взаємовідносинах суб'єктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню. Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає вимогам частини другої статті 16 ЦК. Згідно вимог ст. ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.

Outcome: approved