Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості відповідача за кредитним договором № 910.16085 від 03.07.2012 р. у сумі 259622,12 грн., звернути стягнення на предмет застави - автомобіль KIA cerato, державний реєстраційний номер [NUMBER], шляхом продажу предмету застави банком будь-якій третій особі покупцю від імені власника за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним субєктом оціночної діяльності, для чого надати ПАТ «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/ установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу власника, які повязані з продажем автомобіля тощо); вилучити у відповідача або інших осіб, у яких може знаходитися транспортний засіб KIA cerato, державний реєстраційний номер [NUMBER], який є предметом застави та передати його в управління ПАТ «Ідея Банк» на період його реалізації. Позовні вимоги мотивував тим, що відповідач не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, допустив прострочення у платежах з погашення кредиту та відсотків за користування кредитом, у звязку з чим за ним рахується строкова та прострочена заборгованість за кредитом та за відсотками за користування кредитом. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, повідомлений належним чином, завчасно, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Суд ухвалив справу розглянути заочно у відповідності до ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що 03.07.2012 р. між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 910.16085, у відповідності до умов якого, позивач (кредитор) зобовязався надати відповідачу (позичальнику) кредит у сумі 144800 грн. на фінансування придбання позичальником транспортного засобу марки KIA, моделі cerato, 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER], і 4345 грн. на фінансування страхового платежу за страхування життя позичальника, строком до 03.07.2019 року, а відповідач зобовязався , отримавши кредит, погашати заборгованість за даним договором у вигляді ануїтетних платежів відповідно до графіка щомісячних платежів. З меморіального ордеру № 910.16085 від 25.07.2012 р. вбачається, що [PERSON] на користь ТОВ «А.Б.К. Конект» сплачено 144800,00 грн., призначення платежу оплата за авто KIA Сerato, кузов VIN KNAFU411BC5960484 KNAFU411BC5960484, [PERSON] З меморіального ордеру № 910.16085 від 03.07.2012 р. вбачається, що [PERSON] на користь Коміс.Страх. Кред.Авто в Кред. Сплачено 4345 грн., призначення платежу страховий платіж згідно договору страхування № ПБ001 від 01.12.2008 р. Згідно договору застави транспортного засобу 910.16085 від 30.07.2012, - забезпеченням виконання зобовязань за даним договором є застава транспортного засобу марки KIA, моделі cerato, 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER]. Таким чином, з наданих суду кредитного договору, графіка внесення щомісячних платежів, договору застави, які підписані відповідачем, встановлено, що відповідач повністю погодився з усіма умовами договору і з своїми зобовязаннями, порядком та строками їх виконання. Враховуючи, що відповідач не подав заперечень проти цього і не оспорив договір або отримання суми кредиту на вказаних умовах і в указаному розмірі, факт укладення даного кредитного договору та договору застави транспортного засобу вважається судом встановленим. Згідно ст.627 ЦК - сторони є вільними в укладанні договору. Згідно ст.638, ст.639 ЦК якщо сторони досягли домовленості і уклали договір, в якому передбачені певні зобовязання, то вони мають виконуватись і вважатись такими, що момент домовленості настав. Згідно ч.1ст.631 ЦК- строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки у відповідності з договором. Згідно ч.4 ст.631 ЦК - збіг строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору. Згідно ст.1048, ч.1 ст.1054 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів на умовах договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст.615 ЦК - не припустима одностороння відмова від зобовязання. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надав позивачу кредит. Проте, відповідач (позичальник) свої зобовязання за договором кредиту не виконує належним чином, допустив прострочення в платежах і заборгованість у вказаній в розрахунку сумі - в тому числі заборгованість за кредитом та за відсотками. З наданої довідки розрахунку видно, що станом на 17.11.2015 р. за відповідачем рахується заборгованість за кредитним договором, складається з: Строкової заборгованості за кредитом 104964,15 грн.; Простроченої заборгованості за кредитом 44180,85 грн.; Строкової заборгованості за відсотками за користування кредитом 1257,97 грн.; Простроченої заборгованість за відсотками за користування кредитом 109219,15 грн. Відповідач не оспорив дані розрахунки, не подав доказів на їх спростування повне або часткове. Дані розрахунки виконані у відповідності до умов договору, і оскільки вони не оспорюються відповідачем, то вони судом приймаються як достовірні. Згідно із п.1 § 8 кредитного договору, у разі прострочення оплати чергового ануїтетного платежу (його частини) більше ніж на 30 днів, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту. Згідно із п.1 § 2 договору застави, у разі невиконання заставодавцем зобовязань за кредитним договором заставодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави переважено перед іншими кредиторами. Відповідно до п.1 § 5 договору застави, у випадку порушення заставодавцем будь-якого із зобовязань, передбачених кредитним договором та/або цим договором, заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави. Відповідно до п.4 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтями\~589\~та\~590 ЦК України\~передбачено, що у разі невиконання зобов'язання у встановлений строк, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст.19 ЗУ «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих про строчкою виконання(а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої\~заставою\~вимоги, якщо інше не передбачено договором\~застави. Відповідно до ч.1 ст.20 ЗУ «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет\~застави\~в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого\~заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Оскільки відповідач допустив порушення дисципліни платежів, передбаченої п.1§ 4 кредитного договору, має заборгованість як по сплаті тіла кредиту так і по сплаті відсотків за користування кредитом, позивач набув право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету застави. Згідно із п.2 § 5 договору застави, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за вибором заставодержателя одним із способів: за рішенням суду або в позасудовому порядку шляхом набуття заставодержателем предмета застави у власність чи шляхом продажу заставодержателем предмету застави третій особі. Також, відповідно до п.1 § 3 договору застави, заставодержатель має право вилучити предмет застави, разом з документами та ключами до нього у заставодавця та/або у третіх осіб, де б та в кого б він не знаходився, й передати його на зберігання на майданчик заставодержателя або сторонньої організації зберігача, та/або зняти реєстраційні номери з транспортного засобу, у разі настання будь-якої з обставин, передбачених п.1§ 5 договору та/або у випадку порушення заставодавцем вимог п. 5 § 5, а також управляти ним та зберігати його за рахунок заставодавця та до усунення порушень чи обставин, які стали підставою вилучення предмету застави. Відповідно до ч.1\~ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.7\~ст. 20 Закону України «Про заставу»\~реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом або договором. Порядок звернення стягнення на заставлене майно також передбачено\~Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~(далі-Закон). Також в\~ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень"\~законодавець визначив судове звернення стягнення на предмет застави та досудове врегулювання спору відповідно до вимог\~ст. 26 цього Закону, за якою одним із способів позасудового звернення стягнення є продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до вимог\~статті 25 Закону «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволені судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються, зокрема, заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, початкову ціну предмета забезпечувального обтяження для подальшої його реалізації. Отже, позовні вимоги про вилучення у відповідача та передачу позивачу предмета застави в управління та звернення стягнення на предмет застави шляхом продажу від імені власника третім особам - є такими, що ґрунтуються на умовах договору застави та відповідають положенням чинного законодавства. Також стягненню з відповідача підлягають судові витрати - сплачений позивачем судовий збір 3894,33 грн. відповідно до ст..88 ЦПК України, оскільки позов задовольняється.

Outcome: approved