Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

У липні 2019 року позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду із позовом до Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності на жилий будинок в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що батьку позивачів [PERSON] на праві власності належав жилий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] (до цього № 62 а та № 76) на підставі свідоцтва про забудову індивідуальної садиби, зареєстрованого під № 280 у виконкомі Києво-Святошинської районної ради депутатів трудящих 17 грудня 1975 року, та введеним в експлуатацію актом, затвердженим рішенням виконкому Крюківщинської сільської ради депутатів трудящих № 8 від 25 квітня 1977 року. [INFO] [PERSON] помер. За життя із своїм батьком були зареєстровані та постійно проживали вони, позивачі у справі, від спадщини не відмовлялися, а тому вони фактично прийняли спадщину. 29 липня 2015 року вони звернулися до Вишневої міської державної нотаріальної контори за оформленням спадщини після смерті батька. Однак, постановою від 13 грудня 2016 року їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на жилий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] , так як право власності на вказаний жилий будинок не зареєстровано. Враховуючи викладене, позивачі [PERSON] , [PERSON] просили визнати за ними в рівних частках за кожним по Ѕ частині право власності на жилий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами: житловий будинок літ. «А», прибудову літ. «а», господарчий блок літ «Б», сарай літ. «В», сарай літ. «Г», літ. «І»-криниця, житловою площею 53,4 кв.м., загальною площею 80,20 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 0,800 га, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідач до суду відзиву не надав, у відповідності до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Позивачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з`явились, представник позивачів подала до суду заяву, у якій просила справу розглядати у її відсутності та відсутності позивачів, позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності відповідача. Представник третьої особи Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином, до суду подана заява про розгляд справи у відсутності третьої особи. Відповідно до ч. 2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачів у справі [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Виконкомом Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 23 грудня 2004 року. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому за життя майно. Позивачі у справі [PERSON] , [PERSON] звернулись із заявами до Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області 29 липня 2015 року про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] в порядку спадкування за законом. Постановою державного нотаріуса Вишневої міської державної нотаріальної контори Білінець О.П. від 13 грудня 2016 року відмовлено позивачам у справі у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, а саме на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] , за відсутності правовстановлюючих документів і державної реєстрації жилого будинку. Дані обставини підтверджуються копією Спадкової справи № 202/2015, заведеної Вишневою міською державною нотаріальною конторою, до майна померлого [INFO] [PERSON] .. Судом встановлено, що 17 грудня 1975 року [PERSON] . Виконавчим комітетом Києво-Святошинської районної ради депутатів трудящих Київської області було видано свідоцтво на забудову індивідуальної садиби в [ADDRESS] . Згідно Акту державного прийняття в експлуатацію індивідуального будинковолодіння від 22 квітня 1977 року пред`явлене до здачі домоволодіння громадянина [PERSON] , що знаходиться в [ADDRESS] , визнано прийнятим із загальною оцінкою. Відповідно до довідки виконавчого комітету Крюківщинської сільської ради від 26 червня 2019 року № 797, адресний номер «62-А» житлового будинку по [ADDRESS] , який належав [PERSON] , що розташований на земельній ділянці площею 0,800 га, був змінений на адресний номер «74» та присвоєно адресу: [ADDRESS] . Згідно довідки Крюківщинської сільської ради № 1832 від 16 грудня 2015 року відповідно до по господарської книги № 12 (номер об`єкта по господарського обліку 1408) домоволодіння за адресою: [ADDRESS] рахується за [PERSON] .. Відповідно до відповіді Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» від 22 грудня 2015 року № 1203 згідно матеріалів інвентаризаційної справи право власності на житловий будинок [ADDRESS] в БТІ не зареєстровано. До 2015 року технічна інвентаризація житлового будинку не проводилась, довідки про технічний стан ( у тому числі площу) не видавались. За результатами первинної технічної інвентаризації встановлено, що загальна площа будинку становить 80,2 кв. м., житлова площа становить 53,4 кв.м.. Домоволодіння складається з наступних будівель і споруд, житловий будинок літ. «А», господарський блок літ. «Б», сарай літ. «В», та літ. «І» криниця. Самочинно збудованих будівель та приміщень не встановлено. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, позивачі у встановленому законом порядку прийняли спадщину, однак у них існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності [PERSON] на жилий будинок підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] на момент смерті на праві власності належав житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , і враховуючи, що позивачі є спадкоємцями в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , до них перейшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент смерті, в тому числі право власності на жилий будинок. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів. Відповідно до п. 6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивачі надали суду достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги, суд вважає, що позивачі, як спадкоємці після смерті [PERSON] , мають законне право на жилий будинок в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , і тому позов підлягає задоволенню, та слід визнати за [PERSON] і [PERSON] право власності по Ѕ частині за кожним на жилий будинок літ. «А» житловою площею 53,4 кв.м., загальною площею 80,20 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] , з відповідними господарськими будівлями та спорудами: прибудова літ. «а», господарчий блок літ «Б», сарай літ. «В». сарай літ. «Г», літ. «І»-криниця, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі вищевказаного та

Outcome: approved