Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

У березні 2019 року позивач звернулася до суду з указаним позовом. Зазначивши, що 15.09.2007 року було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя у них не склалося, разом проживають, але спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований виконавчим комітетом Новопільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області актовий запис № 04 від 15.09.2007 року. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище " [PERSON] ". Також просить понесені нею судові витрати не стягувати на її користь із відповідача. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 01.04.2019 року відкрито провадження в указаній справі. Призначено справу до підготовчого судового засідання та надано відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 24.04.2019 року надано сторонам по вказаній справі строк для примирення, а провадження у справі зупинено на період примирення сторін. 28.08.2019 року ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області провадження у вказаній справі поновлено та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 09.09.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала у повному обсязі, обґрунтовуючи їх доводами, викладеними в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні визнав позов в повному обсязі. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що між сторонами 15.09.2007 року був укладений шлюб, який зареєстрований виконкомом Новопільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, актовий запис № 04 (а. с. 7). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 8, 9). Спільне подружнє життя у сторін не склалося, мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Статтею 56 CК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин справи, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому подальше спільне життя подружжя буде суперечити їх інтересам. На підставі ст. 24, 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved