Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

Представник позивача - адвокат Новіков О.М. звернувся до суду з даною позовною заявою [PERSON] , в якій останній просить визначити йому додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Вимоги обгрунтував тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З метою оформлення спадщини батька, позивач у травні 2020 року, звернувся до Знам`янської міської державної нотаріальної контори, де отримав письмове роз`яснення, що він вважається спадкоємцем, який не прийняв спадщину, оскільки на день відкриття спадщини разом зі спадкодавцем не проживав, а до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини звернувся з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для її подання. Подальше оформлення спадщини можливе лише у разі визначення йому судом додаткового строку для прийняття спрадщини. Строк для прийняття спадщини пропущено [PERSON] з поважної причини, так як на день відкриття спадщини він не знав про наявність у [PERSON] спадкового майна, і лише у квітні 2020 року він прибирався у будинку за вказаною вище адресою та серед фотографій знайшов документи на право власності, а саме свідоцтво про право власності від 31 січня 1986 року та свідоцтво про право на спадщину за законом від 31 січня 1986 року. Позивач як і його представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просить розглядати справу за їх відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але надіслав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутності, і вирішити справу на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в селі Петрове Знам`янського району Кіровоградської області (а.с. 7). На день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав один по [ADDRESS] (а.с. 31). Місце реєстрації позивача на день смерті [PERSON] - [ADDRESS] (а.с. 5). Довідка завідувача Знам`янської міської державної нотаріальної контори від 14 серпня 2020 року №347/02-14, Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційна довідка за Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) сформовані 13 серпня 2020 року свідчать про те, що після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася. Заповіт від його імені не посвідчувався. Нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] , оскільки він вважається таким, що не прийняв спадщину, оскільки на день смерті разом зі спадкодавцем постійно не прживав, до нотаріуса звернувся після встановленого законом строку для прийняття спадщини (а.с. 12,26,27,28-29). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , свідоцтва про одруження серії [NUMBER] та свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , вбачається, що позивач [PERSON] доводився спадкодавцю [PERSON] рідним сином. [PERSON] перебував у зареєстрованому щлюбі з [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (а.с.6,8,9). Свідоцтво про право на спадщину за законом від 31 січня 1986 року та свідоцтво про право власності від 31 січня 1986 року свідчать про те, що [PERSON] успадкував після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] Ѕ частину будинку по [ADDRESS] . Інша Ѕ частина будинку була успадкована дружиною [PERSON] - [PERSON] (а.с.10,11). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальним правилом положення про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що кореспондується з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Відповідно до статті 3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства є: принцип неприпустимості позбавлення права власності, крім випадків встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність. Статтею 41 Конституції України передбачено: «Кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Підставою виникнення права приватної власності є також успадкування майна, що базується на правонаступництві. Цивільний процесуальний кодекс України у статті 1 закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколів до неї про захист прав людини і основоположних свобод із змінами та доповненнями, внесеними Протоколом № 11 від 11 травня 1994 року, який діє для України з 11 вересня 1997 року та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Виходячи з рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13 червня 1979 року, стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. За змістом положень книги 6 ЦК України, спадкове право захищає власність фізичних осіб. Позивач пов`язаний зі спадкодавцем кровним спорідненням. Усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача, виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких є позивач. З урахуванням положень ст.8 Конституції України щодо верховенства права, та збереження справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення ЄСПЛ у справі "Федоренко проти України" від 01 червня 2006 року), а також зважаючи на те, що при наданні позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька не порушуються права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки спадщину після смерті [PERSON] ніхто не прийняв, позивач є його спадкоємцем першої черги, інші спадкоємці не встановлені, а також, що проміжок часу, який пропущено незначний, суд вважає, що причина пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, є поважною, позовні вимоги обґрунтовані та доведені, а тому вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved