Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

Представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 22.09.2017 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, згідно з яким відповідач отримала кредит у розмірі 75 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту із сплатою 30 % річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки відповідач [PERSON] в порушення умов договору щомісячне погашення кредиту та сплату відсотків не здійснювала, тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість на загальну суму 377862,37 грн., з яких 207174,06 грн. заборгованість за тілом кредиту, 170688,31 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, а також судові витрати по справі. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України відповідач відзив щодо позову не подав. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, 22.09.2017 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, згідно з яким відповідач отримала кредит у розмірі 75 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту із сплатою 30 % річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до розрахунку, заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором, станом на 17.07.2019 року, яку просить стягнути представник позивача складає 377862,37 грн., з яких 207174,06 грн. заборгованість за тілом кредиту, 170688,31 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на встановлених умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 1.1.6.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же самий строк. Згідно до ч. 1 ст. 12 та ч.ч. 3, 4 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Правильність проведення позивачем розрахунку заборгованості по кредиту відповідачем належними та допустимими доказами не спростована. На спростування розрахунку заборгованості, наданого АТ КБ "Приватбанк", відповідач відзиву відносно позову до суду не подав. Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримала згідно кредитного договору кредитний ліміт, однак вчасно його не повернула, тому позов АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості на загальну суму 377862,37 гривень є підставним і підлягає до задоволення. Судові витрати по справі відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved