Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивачка вказує на те, що [PERSON] в с. Юрівка Любарського району у віці 88 років померла її мати [PERSON]. Згідно з чинним цивільним законодавством, вона являється спадкоємицею майна покійної матері, серед якого є житловий будинок з господарськими будівлями за [ADDRESS]. Дане домогосподарство до самочинно забудованих не відноситься, однак оформити спадщину вона не може через відсутність правовстановлюючих документів на будинок за вищевказаною адресою, а тому вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею, в порядку спадкоємства за законом, права власності на вище зазначений житловий будинок з господарськими будівлями. Представник позиваки у попередньому судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки підтримав в повному об'ємі і просив суд їх задовольнити. Представник Юрівської сільської ради у попереднє судове засідання на розгляд справи не з'явився, в наявній в матеріалах справи довідці проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує та просить справу слухати у його відсутності. Оскільки сільська рада визнала позов повністю, визнання позову не суперечить закону і не порушує прав та інтересів інших осіб, суд ухвалив винести рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: [INFO] в с. Юрівка Любарського району народилася [PERSON], і її матір'ю записана [PERSON], в графі батько запис - [PERSON], на що вказує свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 15 жовтня 1950 року Юрівською сільською радою Любарського району. 25 травня 1969 року Любарською селищною Радою Любарського району було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище чоловіка - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого [PERSON] [PERSON] померла у віці 88 років в с. Юрівка Любарського району Житомирської області. Виписка з по господарської книги №3 за 1974-1976 роки вказує на те, за [PERSON], [INFO] рахувався житловий будинок 1970 року забудови, та земельна ділянка розміром 0,35 га. Склад сім'ї був наступним: голова двору - [PERSON], [INFO]; дочка - [PERSON], [INFO]; зять - [PERSON], [INFO]; онук - [PERSON], [INFO] та онучка - [PERSON], [INFO]. Довідка №102 видана 31 січня 2014 року виконкомом Юрівської сільської ради Любарського району [PERSON], вказує, що згідно рішення №48 виконавчого комітету від 06 вересня 1994 року було передано у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,31 га. Свідоцтво про право на спадщину за законом вказує, що 19 квітня 2001 року [PERSON] прийняла спадщину по смерті своєї матері [PERSON], яка померла [PERSON]. Спадкове майно складається із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності бувшого КСП ім. Горького с. Юрівка Любарського району, в розмірі 2,81 га. З довідки №58 виданої 16 січня 2014 року Бердичівським МБТІ вбачається, що на будинок [ADDRESS] станом на 31 грудня 2012 року право власності не зареєстровано, правоустановчі документи не оформлені. Відповідно до ст.346 ЦК України, однією з підстав припинення права власності є смерть власника, а відповідно до ст.331 ЦК України - право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. У п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року " Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок ", зазначено, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] за матеріалами Юрівської сільської ради рахувався за померлою [PERSON], а позивачка є спадкоємицею майна померлої матері за законом, тому враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved