Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.12.2013 року між ним та відповідачем укладено кредитний договір шляхом оформлення заяви позичальника №АВН0RХ93150213, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4\~400, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам "Розстрочка" (Стандарт) та Тарифами складає між сторонами кредитно-заставний договір. Відповідно до умов цього договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, процентів, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. Однак, він порушив свої кредитні зобов'язання та допустив виникнення і зростання заборгованості за кредитним договором, загальний розмір якої станом на 30.10.2016 року позивачем визначено як 12\~780,12 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати в розмірі 1 378 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 14.11.2016 року представник позивача [PERSON] надіслав до суду письмове клопотання, в якому зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його відсутності та згідний на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи був щоразу повідомлений належним чином - за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання. Надіслані на адресу відповідача судові виклики в судові засідання 01.12., 22.12.2016 року, 18.01. та 09.02.2017 року відповідачу не вручено в звязку з непроживанням за вказаною адресою (а.с. 33, 38, 45, 67). Інших причин своїх неявок відповідач суду не повідомив та не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. В звязку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 вказаного Кодексу якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1054 вказаного Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 11.12.2013 року між сторонами укладено вищевказаний кредитний договір шляхом підписання відповідачем заяви позичальника №АВН0RХ93150213 (а.с.5). На підставі цієї заяви банк надав відповідачу кредит у розмірі 4\~400, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,0 % річних на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 88, 00 грн. з кінцевим терміном повернення кредитних коштів та сплатою повязаних з ними і вказаних в цій заяві платежів до 10.12.2015 року включно (а.с.5). Судом також встановлено, що позивач свої зобов'язання за даним кредитним договором виконав. Відповідно до умов договору відповідач щомісяця в період сплати зобовязався надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) в розмірі 271, 57 грн. для погашення заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами (а.с.5). Судом встановлено, що відповідач станом на 30.10.2016 року порушив умови кредитного договору і має заборгованість: за кредитом 4\~400, 00 грн.; за відсотками за користування кредитом 4, 07 грн.; по комісії 968,00 грн.; по пені - 6\~323, 28 грн. Крім того, з відповідача слід стягнути : штраф (фіксована частина) 500,00 грн. ; штраф (процентна складова) 584, 77 грн. (а.с. 4). Таким чином, загальний розмір заборгованості становить 12\~780, 12 грн. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач добровільно не виконує своїх кредитних зобов'язань. Судом також встановлено, що позивачем за звернення до суду з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 1 378 грн., що стверджується платіжним дорученням від 31.10.2016 року (а.с.1). Дані судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивача в звязку із задоволенням позовних вимог. На підставі ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 1050, 1054 ЦК України та,

Outcome: approved