Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 295 грн. 72 коп. та судові витрати. В обґрунтування позову Банк посилається на те, що 03.09.2008 року між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н за яким відповідач отримав кредит у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі виконував покладені на нього зобов'язання у зв'язку з чим станом на 24.03.2014 р. утворилась заборгованість. Представник позивача Маякова І.В. в судове засідання не з'явилася. В своїй письмовій заяві позов підтримала і просила суд розглянути справу у її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судові засідання призначені на 15.05.2014 року, 26.05.2014 року та 05.06.2014 року не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлений згідно положень ч.9 ст.74 ЦПК України через оголошення у пресі (газета "Наша газета" № 76 від 31.05.2014 року). Своїх заперечень суду не надав. Від нього не надійшла заява про відкладення розгляду справи. Справа розглянута у відсутності сторін на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. За згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав: Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 03.09.2008 року між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н за яким останній отримав кредит у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості (а.с.9-11). У зв'язку з несвоєчасним та не повним виконанням своїх обов'язків станом на 24.03.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 21 295 грн. 72 коп., з яких: 2 764 грн. - заборгованість за кредитом; 10 216,45 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6 825 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг; 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 990,27 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується письмовим розрахунком. (а.с. 4-7). Вказана сума заборгованості відповідачем не оспорюється і визнається судом, оскільки відповідає умовам договору. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.627 ЦК України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. З урахуванням вищевикладеного та вимог ст.ст. 525, 526, 530, 627, 1050-1056 ЦК України, суд позов задовольняє в повному обсязі і вважає за необхідне стягнути вказані суми з відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, сплачені при подачі позову у вигляді судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. та кошти витрачені на розміщення оголошення у пресі у розмірі 98, 40 грн.. На підставі викладеного ст.ст. 525, 526, 530, 627, 629, 1050-1056 ЦК України,

Outcome: approved