Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернулася в суд до Старокостянтинівської міської ради із позовною заявою, в якій просить визнати право власності за набувальною давністю на приміщення підвалу (кладової) площею 58,1 кв.м., що по вул. Острозького, 8 блок 5 в м. Старокостянтинові Хмельницької області. В обґрунтування свого позову [PERSON] вказує, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,02789 га, яка знаходиться по вул. Острозького, 8 бокс 5 в м. Старокостянтинові Хмельницької області, відповідно до договору купівлі продажу земельної ділянки посвідченого 18 березня 2014 року. На даній земельній ділянці розташована будівля, до складу якої входить: 1) приміщення магазину підвалу площею 52,6 кв. м., що по вул. Острозького, 8 бокс 5 в м. Старокостянтинові Хмельницької області та належить позивачці на підставі договору купівлі продажу, укладеного між нею та Старокостянтинівським районним споживчим товариством від 18 вересня 2003 року; 2) приміщення магазину по вул. Острозького, 8 бокс 4 в м. Старокостянтинові Хмельницької області та належить позивачці на підставі договору купівлі продажу укладеного між нею та Старокостянтинівським районним споживчим товариством від 30 грудня 2003 року; 3) приміщення магазину по вул. Острозького, 8 бокс 3 в м. Старокостянтинові Хмельницької області та належить позивачці на підставі договору купівлі продажу укладеного між нею та Старокостянтинівським районним споживчим товариством від 27 вересня 2012 року; 4) приміщення підвалу (кладової) площею 58,1 кв.м., що по вул. Острозького, 8 блок 5 в м. Старокостянтинові Хмельницької області, право власності на яке не зареєстровано. З 2003 року позивач користується приміщенням підвалу (кладової) площею 58,1 кв.м., право власності на яке не зареєстровано. [PERSON] не може оформити своє право власності, шляхом укладення договору купівлі-продажу, на зазначене приміщення, оскільки ні за ким не зареєстровано право власності на нього, та відсутні будь-які правовстановлюючі документи. Позивач звернулася із заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,02789 га, яка знаходиться по вул. Острозького, 8 бокс 5 в м. Старокостянтинові Хмельницької області, відповідно до договору купівлі продажу земельної ділянки посвідченого 18 березня 2014 року. На даній земельній ділянці розташована будівля до складу якої входить: приміщення магазину підвалу площею 52,6 кв. м., що по вул. Острозького, 8 бокс 5 в м. Старокостянтинові Хмельницької області та належить [PERSON] на підставі договору купівлі продажу укладеного між нею та Старокостянтинівським районним споживчим товариством від 18 вересня 2003 року за р. № 2524; приміщення магазину по вул. Острозького, 8 бокс 4 в м. Старокостянтинові Хмельницької області та належить позивачці на підставі договору купівлі продажу укладеного між нею та Старокостянтинівським районним споживчим товариством від 30 грудня 2003 року р. № 3814. Згідно рішення Старокостянтинівського районного суду від 27 вересня 2012 року за [PERSON] визнано право власності на приміщення магазину по вул. Острозького, 8 бокс 3 в м. Старокостянтинові Хмельницької області та зареєстровано право власності 20 листопада 2012 року р. № 4250454. Встановлено, що право власності на приміщення підвалу (кладової) площею 58,1 кв.м., що по вул. Острозького, 8 блок 5 в м. Старокостянтинові Хмельницької області, ні за ким не зареєстровано. З 2003 року позивач користується приміщенням підвалу (кладової) площею 58,1 кв.м., право власності на яке не зареєстровано. Зазначені обставини підтверджуються: копією договору купівлі-продажу від 18.09.2003 року; копією витягу про реєстрацію права власності від 10.05.2007 року; копією рішення Старокостянтинівського районного суду від 27 вересня 2012 року; копією витягу про реєстрацію права власності від 20.11.2012 року; договору купівлі продажу земельної ділянки, посвідченого 18 березня 2014 року; договору купівлі продажу земельної ділянки посвідченого 30.12.2003 року Згідно\~ст. 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої\~статті 344 ЦК\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено\~ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя\~статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга\~статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови). Враховуючи положення статей\~335\~і\~344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Враховуючи положення пункту 8\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК\~про те, що правила\~статті 344 ЦК\~про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що\~ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення\~статті 344 ЦК\~поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови) Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей\~15,16 ЦК, а також частини четвертої\~статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови). Виходячи зі змісту частини першої\~статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої\~статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови) Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволоділа спірним приміщення підвалу (кладової) площею 58,1 кв.м., що по вул. Острозького, 8 блок 5 в м. Старокостянтинові Хмельницької області і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно володіти ним, суд вважає за можливе визнати право власності за набувальною давністю.

Outcome: approved