Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про передачу предмета застави в заклад. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору №DN81AR02000041 від 26.02.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 84 523,38 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.02.2015 року. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитно-заставним договором відповідач надав в заставу автомобіль «DAEWOO», модель «NEXIA», рік випуску:2007, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладення заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. Позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом про звернення стягнення на предмет застави та 27 квітня 2012 року суд ухвалив рішення звернути стягнення на предмет застави, а саме - автомобіль «DAEWOO», модель «NEXIA», рік випуску:2007, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк». Договором застави передбачено, що у випадку порушення заставодавцем/позичальником зобов'язань за кредитним договором або за договором застави, заставодавець зобов'язаний передати предмет застави заставодержателю в заклад. В порушення вимог закону та умов договору, відповідач зобов'язання за кредитно-заставним договором не виконує, предмет застави в заклад банку не передає. Тому позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом. Вищевказані обставини підтверджуються кредитним договором, договором застави та іншими документами вказаними в додатках до позовної заяви. У судове засідання представник ПриватБанку Вовк О.Ю., який діє на підставі довіреності №1611-О від 24.05.2013 року, не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, суду не надав, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обґрунтування, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до укладеного договору №DN81AR02000041 від 26.02.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 84 523,38 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.02.2015 року (а.с.4-8). Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідком порушення Позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитно-заставним договором відповідач надав в заставу автомобіль «DAEWOO», модель «NEXIA», рік випуску:2007, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладення заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. Відповідно до ст.590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом про звернення стягнення на предмет застави та 27 квітня 2012 року суд ухвалив рішення звернути стягнення на предмет застави, а саме - автомобіль «DAEWOO», модель «NEXIA», рік випуску:2007, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.14). Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.ст. 525, 526, 530, 625 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved