Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 26 червня 2005 року виконавчим комітетом Строїнецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області, актовий запис №6; стягнути з відповідача [PERSON] на її користь судові витрати та витрати за правову допомогу. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Причиною цього є негативне ставлення до неї як до жінки, постійні сварки, образи, повне ігнорування її інтересів під час останнього року їхнього подружнього життя, а також застосування до неї фізичної сили. Також у них різні погляди на проведення дозвілля. Крім того, чоловік почав підтримувати інтимні стосунки з іншими жінками і вони не проживають однією сім'єю, не ведуть спільного господарства та єдиний бюджет. У шлюбі, 03.04.2006 року, у них народилась донька - [PERSON]. Оскільки їхня сім'я перестала існувати і вона не бажає продовження подружніх стосунків, то вважає за необхідне розірвати шлюб з відповідачем. Примирення з відповідачем неможливе. Позивачка [PERSON] в наданій до суду 24.02.2015 року заяві зазначила, що підтримує в повному обсязі заявлені нею позовні вимоги про розірвання шлюбу та дану справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в наданій до суду заяві зазначив, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Просив справу розглянути у його відсутність. Суд вважає, що позов належить задовольнити, так як відповідач позов визнав повністю та визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та згідно частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Згідно ч.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб ( не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засідання встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 червня 2005 року, зареєстрованого виконавчим комітетом Строїнецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області, актовий запис №6 (а.с.5) Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої записаний та є батьком відповідач по справі [PERSON] (а.с.6). Сторони не проживають однією сім'єю, не ведуть спільного господарства, подружні стосунки між ними припинено. За таких обставин збереження шлюбу суперечить їх інтересам та є неможливим. Після наданого судом строку на примирення сторони не примирилися. Данні обставини визнаються відповідачем, тому відповідно до ст. 61 ЦПК не підлягають доказуванню. Згідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Встановлено, що позивачкою при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 244 грн. Відповідно до п.1.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу справляється судовий збір 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 243, 60 грн. Таким чином позивачкою внесена сума судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, а саме в розмірі 40 коп., яка підлягає їй поверненню. Судові витрати в розмірі 243, 60 грн. ( а.с.1) та витрати на правову допомогу в розмірі 500 грн. (а.с.11) підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки в повному обсязі.

Outcome: approved