Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, а саме на 17/45 частки квартири за адресою: м. Чорноморськ (Іллічівськ), вул..Спортивна (Гайдара), 6/22 яка належить [PERSON] Свої вимоги обґрунтував тим, що йому на праві приватної власності належить 28/45 частини квартири за адресою: м. Чорноморськ (Іллічівськ), вул..Спортивна (Гайдара), 6/22, які він отримав на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно (розпорядження №482), та Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 травня 1997 року після смерті [PERSON]. 17/45 частина вказаної квартири належить відповідачу - [PERSON] [INFO]. Починаючи з 1997 року і по даний час позивач добросовісно, безперервно володіє та відкрито користується даною квартирою, а саме 28/45 його частини та 17/45, що належить [PERSON], а тому відповідно до\~ст.344 ЦК України\~набув право власності на це майно. У судове засідання сторони не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідача виконавчого комітету Чорноморської міської ради у судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій просить у задоволенні позову відмовити, розгляд справи проводити за його відсутності (а.с. 31-32). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно ч. 4 ст.223 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, у зв'язку з неявкою відповідачів за даною цивільною справою, суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку. 08 лютого 2018 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, а саме на 17/45 частки квартири за адресою: м. Чорноморськ (Іллічівськ), вул..Спортивна (Гайдара), 6/22, яка належить [PERSON]. [PERSON] на праві приватної власності належить 28/45 частини квартири за адресою: м. Чорноморськ (Іллічівськ), вул..Спортивна (Гайдара), 6/22, які він отримав на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно (розпорядження №482), та Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 травня 1997 року після смерті [PERSON] (а.с. 9, 14-17). 17/45 частина вказаної квартири належить відповідачу - [PERSON] [INFO] (а.с.11-12). Починаючи з 1997 року і по даний час позивач добросовісно, безперервно володіє та відкрито користується даною квартирою, а саме 28/45 його частини та 17/45, що належить [PERSON]. Із 1997 року, [PERSON] проживала на території Російської Федерації, що підтверджується відомостями, викладеними у рішенні Іллічівського міського суду від 14 грудня 2009 року, та письмових поясненнях сусідів. Як убачається з інформації, наданої Іллічівською державною нотаріальною конторою, спадкової справи після смерті [PERSON] заведено не було. Починаючи із 1997 року позивач проживає у квартирі за адресою м. Чорноморськ (Іллічівськ), вул..Спортивна (Гайдара), 6/22, господарює у ній, здійснює поточні ремонти квартири, сплачує витрати за комунальні послуги. На сьогодні він залишився єдиним добросовісним володільцем та користувачем вказаної квартири. Таким чином, судом встановлено, що протягом строку давнісного володіння жодна особа не заявляє вимог щодо 17/45 частини вказаного нерухомого майна, отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що є підстави для визнання за позивачем права власності на 17/45 частини квартири за адресою м. Чорноморськ (Іллічівськ), вул..Спортивна (Гайдара), 6/22 за набувальною давністю. Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1ст.328\~ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Відповідно до ч. 1\~ст.344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено\~ЦК. Відповідно до ч.2\~ст.344 ЦК України\~особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Згідно п. 13 постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей\~15,16 ЦК, а також ч. 4\~ст. 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Згідно п.п. 9, 10 Постанови, при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (ч.3\~ст.344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (ч.2\~ст.344 ЦК). Якщо особа, яка заявляє про давність володіння, заволоділа чужим майном на підставі договору з його власником (оренди, зберігання тощо), який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності за відповідними вимогами (ч.3\~ст. 344 ЦК). При цьому строк позовної давності починає обчислюватись з моменту закінчення строку дії договору, якщо інший строк повернення речі не був установлений самим договором. Згідно ч. 4\~ст.344 ЦК України\~право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Питання про повернення сплаченого при подачі позовної заяви судового збору позивач не ставить. На підставі\~ст.344 ЦК України,\~

Outcome: approved