Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: 1.1 Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК АЛАНД», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 59349 виданий 05 жовтня 2020 року про стягнення заборгованості в сумі 100399,62 грн. з нього на користь ТОВ «ФК АЛАНД», стягнути з ТОВ «ФК АЛАНД» на його користь сплачений ним судовий збір у розмірі 908,00 грн. та 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову. 1.2 В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 59349 щодо стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» заборгованості в розмірі 100399,62 грн. На підставі даного виконавчого напису нотаріуса, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва - Малковою М.В. відкрито виконавче провадження №64176274 від 19 січня 2021 року про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» вищезазначеної заборгованості . Про факт існування заборгованості та про те, що відносно нього відкрито виконавче провадження №64176274 від 19 січня 2021 року про стягнення на користь ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» вищезазначеної заборгованості, йому стало відомо, коли за місцем його роботи та проживання - м. Тернівка, Дніпропетровська область надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження. До цього він був впевнений, що не перед ким боргів не має, ніяких непогашених кредитних договорів не має. 12 березня 2021 року він звернувся до приватного виконавця з заявою про надання йому копії виконавчого напису та копії постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та копії документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис нотаріуса однак відповіді не отримав. Цього ж числа він звернувся із заявою до приватного нотаріуса Горая О.С. з питанням надання йому копій документів, які підтверджують безспірність заборгованості перед стягувачем (передбачені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.99 №1172). Відповідь від нотаріуса на даний час ним не отримана. Вважає, що виконавчий напис №59349 від 05 жовтня 2020 року вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, та вважає даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався тільки розрахунком заборгованості, підготовленим працівниками ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД», що не може бути доказом безспірності грошових вимог. Вказана обставина підтверджується копіями документів, наданих приватним виконавцем на його запит, на підставі яких нотаріус вчинив виконавчий напис, а отже відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус не міг вчинити виконавчий напис, оскільки подані документи не підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та відсутні докази того, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Заяви, клопотання. 2.1 Позивач надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 2.2 Представник відповідача в судове засідання не з`явився, заяву про розгляд справи без його участі суду не надав, відзив на позовну заяву не подавав. 2.3 Третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. 2.4 Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова М.В., в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. 2.5 Судом було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів по справі. Інші процесуальні дії у справі. 3.1 Ухвалою суду від 18 березня 2021 року відкрито провадження у справі, витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. належним чином завірену копію нотаріальної справи з вчинення виконавчого напису № 59349 від 05 жовтня 2020 року про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія АЛАНД» та у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія АЛАНД» належним чином завірений документ, підтверджуючий правонаступництво відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія АЛАНД» щодо вимог про стягнення з [PERSON] заборгованості, детальний розрахунок заборгованості у сумі 100399,62 грн. помісячно, починаючи з дати її виникнення, копії документів згідно яких було вчинено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. виконавчий напис № 59349 від 05 жовтня 2020 року, та призначено справу до розгляду на 09-30 год. 05 квітня 2021 року. 3.2 Ухвалою суду від 05 квітня 2021 року відкладено розгляд справи на 09-30 год. 26 квітня 2021 року та витребувано повторно у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. належним чином завірену копію нотаріальної справи з вчинення виконавчого напису № 59349 від 05 жовтня 2020 року про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія АЛАНД» та у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія АЛАНД» належним чином завірений документ, підтверджуючий правонаступництво відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія АЛАНД» щодо вимог про стягнення з [PERSON] заборгованості, детальний розрахунок заборгованості у сумі 100399,62 грн. помісячно, починаючи з дати її виникнення, копії документів згідно яких було вчинено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. виконавчий напис № 59349 від 05 жовтня 2020 року. 3.3 Ухвалою суду від 26 квітня 2021 року відкладено розгляд справи на 09-00 год. 26 травня 2021 року та витребувано повторно у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. належним чином завірену копію нотаріальної справи з вчинення виконавчого напису № 59349 від 05 жовтня 2020 року про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія АЛАНД», а також витребувано з Житомирського обласного державного нотаріального архіву копію нотаріальної справи з вчинення виконавчого напису нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. №59349 від 05 жовтня 2020 року. 3.4 Ухвалою суду від 26 травня 2021 року відкладено розгляд справи на 09-00 год. 14 червня 2021 року та витребувано повторно у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. належним чином завірену копію нотаріальної справи з вчинення виконавчого напису № 59349 від 05 жовтня 2020 року про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія АЛАНД», та з Житомирського обласного державного нотаріального архіву копію нотаріальної справи з вчинення виконавчого напису нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. №59349 від 05 жовтня 2020 року 3.5 Ухвалою суду від 14 червня 2021 року відкладено розгляд справи на 09-30 год. 28 липня 2021 року та витребувано повторно у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. належним чином завірену копію нотаріальної справи з вчинення виконавчого напису № 59349 від 05 жовтня 2020 року про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія АЛАНД», та з Житомирського обласного державного нотаріального архіву копію нотаріальної справи з вчинення виконавчого напису нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. №59349 від 05 жовтня 2020 року, а також витребувано у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В.копію виконавчого напису нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. № 59349 від 05 жовтня 2020 року та копії документів, згідно яких було вчинено зазначений виконавчий напис. Фактичні обставини встановленні судом. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення в повному обсязі позовних вимог з наступних підстав. 4.1 Судом встановлено, що 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 59349 про звернення стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором R53700487785В від 21 листопада 2013 року, укладеним з АТ «ВТБ Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 140617нв від 14 червня 2017 року є ТОВ «ФК Креді капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 11/08/2020-ФА від 11 серпня 2020 року є ТОВ «ФК «АЛАНД», заборгованість за кредитним договором R53700487785В від 21 листопада 2013 року за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року в сумі 99899,62 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 49734,96 грн., прострочена заборгованість за комісією 33695,26 грн., прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом 16469,40 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто із Стягувача суму в розмірі 500,00 грн. Загальна сума до стягнення 100399,62 грн. 4.2 На підставі даного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. 19 січня 2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису №59349 виданого 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 4.3 На виконання ухвали суду від 14 червня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. надано суду копії: заяви ТОВ «ФК «АЛАНД» від 11 січня 2021 року про примусове виконання рішення; кредитного договору R53700487785В від 21 листопада 2013 року, укладеного між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] , строк дії якого до 21 листопада 2017 року; виконавчого напису № 59349 вчиненого 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.; довіреності ТОВ «ФК «АЛАНД». 4.4 На виконання ухвали суду від 14 червня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. надано суду копії: кредитного договору R53700487785В від 21 листопада 2013 року, укладеного між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] , строк дії якого до 21 листопада 2017 року; виконавчого напису № 59349 вчиненого 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.; заяви ТОВ «ФК «АЛАНД» на вчинення виконавчого напису; виписки з особового рахунку за кредитним договором R53700487785В від 21 листопада 2013 року; списку поштових відправлень; договору про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 140617нв від 14 червня 2017 року, укладеного між ТОВ «ФК «Кредит Капітал» та ПАТ «ВТБ Банк»; договору про відступлення прав вимоги № 11/082020-ФА від 11 серпня 2020 року, укладеного між ТОВ «ФК «Кредит Капітал» та ТОВ «ФК «АЛАНД»; реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 11/082020-ФА від 11 серпня 2020 року; виписки «ФК «АЛАНД». Мотивована оцінка аргументів сторін, наведеного учасниками справи, порушення прав. 5.1 Як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір R53700487785В від 21 листопада 2013 року, строк дії якого до 21 листопада 2017 року. 5.2 Судом приймається до уваги посилання позивача на те, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису було порушено порядок вчинення виконавчого напису відповідно до Закону України «Про нотаріат», оскільки виконавчим написом було стягнено заборгованість за кредитним договором R53700487785В від 21 листопада 2013 року за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року в сумі 99899,62 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 49734,96 грн., прострочена заборгованість за комісією 33695,26 грн., прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом 16469,40 грн. Тобто, розмір заборгованості за кредитним договором містить плату за комісією, яка відповідно до кредитного договору R53700487785В від 21 листопада 2013 року є комісійною винагородою за управління кредитом. 5.3 Крім того, відповідно до кредитного договору R53700487785В від 21 листопада 2013 року останній строк сплати кредиту до 21 листопада 2017 року. Натомість, приватним нотаріусом в порушення ст. 625 ЦК України, вчинено виконавчий напис, яким стягнуто заборгованість за кредитним договором, в якому нарахована заборгованість за відсотками та комісіями за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року, тобто після спливу строку дії кредиту - 21 листопада 2017 року, зазначеного в кредитному договорі. 5.4 Будь-яких клопотань відповідачем до суду не заявлено, інших доказів крім виписки з особового рахунку за кредитним договором R53700487785В від 21 листопада 2013 року щодо заборгованості суду не надано. 5.5 Отже, суд приходить до висновку, що доводи позивача про порушення приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» щодо порушення умов щодо безспірності заборгованості, знайшли своє підтвердження. 5.6 Суд бере до уваги посилання позивача на те, що порушено умови вчинення виконавчого напису у зв`язку з закінченням строку позовної давності, оскільки ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Так, в кредитному договорі № R53700487785В від 21 листопада 2013 року, укладеного між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] , зазначено строк дії договору по 21 листопада 2017 року. За клопотанням позивача у ТОВ «Фінансова компанія АЛАНД» належним чином завірений документ, підтверджуючий правонаступництво відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія АЛАНД» щодо вимог про стягнення з [PERSON] заборгованості, детальний розрахунок заборгованості у сумі 100399,62 грн. помісячно, починаючи з дати її виникнення, копії документів згідно яких було вчинено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем виконавчий напис № 59349 від 05 жовтня 2020 року. Натомість, відповідач ТОВ «Фінансова компанія АЛАНД» ухвалу суду не виконав. Отже, відповідно до ч.10 ст. 84 ЦПК України, суд вважає, що ТОВ «Фінансова компанія АЛАНД» ухилився від надання суду вищезазначених доказів, а ці докази мають істотне значення для вирішення розгляду справи по суті. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування . 6.1 Відповідно до ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. 6.2 Відповідно до п.п. 3.1-3.5 ст. 3 глави 16 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року за № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року за № 1172. 6.3 Пунктом 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, встановлено, що для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. 6.4 Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 6.5 Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. 6.6 Так, у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. 6.7 Аналогічний висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у справі №320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року. Велика Палата Верховного суду у справі №320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, зазначила, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17). Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову. 6.8 У постанові Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4798/17 міститься правовий висновок про те, що положеннями статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (стаття 88 Закону України «Про нотаріат», пункти 1, 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника-фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. 6.9 Окрім того, судом враховується правова позиція Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 від 28 березня 2018 року, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача банку забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Оскільки право позивача банку нараховувати проценти за кредитом припинилося зі спливом строку кредитування, то необґрунтованою є вимога позивача про стягнення нарахованої на проценти неустойки за один рік до його звернення до суду. 6.10 Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Пунктом 1 ч.2 ст. 258 ЦК України встановлено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно з ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Будь-яких умов про збільшення строку позовної давності даний кредитний договір не передбачає. 6.10 Отже, приватним нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису було порушено вимоги ст. 87 Закону України «Про нотаріат», п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», оскільки виконавчим написом стягнено заборгованість за відсотками та комісіями за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року, тобто після строку дії кредитного договору - 21 листопада 2017 року, зазначеного в кредитному договорі. Тобто, приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було з`ясовано, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, та чи не минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги. Крім цього, із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, зазначений у написі, є безспірними. 6.11 Щодо стягнення комісії по кредиту суд приходить до наступного. Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Оскільки, відповідно до умов кредитного договору від 21 листопада 2013 року, що укладений між сторонами, банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби, особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». За положеннями ч. 5 ст. 11, ч.ч. 1,2,5,7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за супроводження кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Крім того, відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. З рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, банк не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу. Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року № 6-1746цс16. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Відповідно до ч, 1 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Згідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Крім вимог про стягнення тіла кредиту, відсотків та штрафу банк заявляв вимоги про стягнення заборгованості з комісії за супроводження кредиту. Проте, враховуючи наведені правові висновки, у задоволенні цих вимог слід відмовити, з тих підстав, що вони є необґрунтованими, оскільки банк не мав права встановлювати до кредитного договору комісію за супроводження кредиту, за дії, які банк вчиняє на власну користь, з огляду на те, що отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами, а також з метою встановлення правовідносин між ним та боржником. Така умова договору є нікчемною та не потребує визнанню недійсною. Такий правовий висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 04 березня 2020 року по справі № 209/1399/18. 6.12 Таким чином, розрахунок заборгованості за кредитним договором R53700487785В від 21 листопада 2013 року року не є безспірним, оскільки в ньому нараховані відсотки та комісія за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року, а строк дії кредитного договору по 21 листопада 2017 року. Висновки суду. 7.1 З урахуванням зазначеного, суд вважає, що приватним нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису були порушені вимоги ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», а саме умови щодо безспірності заборгованості за кредитним договором, а тому позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Судові витрати. 8.1 Судові витрати складаються з судового збору у розмірі 908,00 грн. за подання до суду позовної заяви, та 454,00 грн. за подання до суду заяви про забезпечення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, сплачений останнім судовий збір у розмір 908,00 грн. та 454,00 грн. грн. На підставі ст. ст. 257-259, 625, 1050 ЦК України, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», п.п. 3.1-3.5 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, Пунктом 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, ст.ст. 2, 4, 10, 12-13, 17, 18, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, -

Outcome: approved