Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивач\~ у грудні 2017 року звернувся до суду з позовом до Другої Харківської державної нотаріальної контори, третя особа - Ленінський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, в якому просить: скасувати арешт майна боржника, накладений постановою Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 07.10.2015 по виконавчому провадженню №48542489, а саме на транспортні засоби АЗЛК 2140, державний номерний знак [NUMBER] , СКИФ М-1, державний номерний знак [NUMBER]; скасувати арешт, який був накладений на все майно боржника та оголошення заборони на його відчуження постановою Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 07.10.2015 по виконавчому провадженню № 48542489. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що 17.09.2017 помер її чоловік [PERSON] Після смерті чоловіка вона в нотаріальній конторі дізналась, що на все майно накладено арешт та заборона його відчуження. Вона є єдиною спадкоємицею чоловіка, однак розпоряджатися ним як власник не може, оскільки накладено арешт та заборону відчуження постановою державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на все майно боржника [PERSON], який помер 24 травня 2017 року (батько [PERSON], який вступив у спадщину після його смерті). Також постановою державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 07.10.2015 було накладено арешт на наступні транспортні засоби [PERSON], а саме: АЗЛК 2140, державний номерний знак [NUMBER], СКИФ М-1, державний номерний знак [NUMBER]. 17.08.2017 [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Ленінського відділу ДВС ХМУЮ про скасування арешту майна боржника [PERSON] (справа №642/3955/17). На даний час позивач, оскільки не є стороною у справі, не може зясувати результат розгляду справи, а наявність арештів унеможливлює вільне розпорядження власністю. 05 січня 2018 року позивач надав суду заяву, в якій прохав обєднати заявлені ним в позові вимоги в одну про скасування арешту майна боржника, накладеного постановою Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 07.10.2015 по виконавчому провадженню №48542489, а саме на транспортні засоби АЗЛК 2140, державний номерний знак [NUMBER] , СКИФ М-1, державний номерний знак [NUMBER]. Ухвалою від 26 січня 2018 року Ленінський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції був залучений до участі у справі у якості співвідповідача. У судовому засіданні позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, прохала їх задовольнити. Представник відповідача Другої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи сповіщався належним чином, подав заяву з проханням розглядати справу у його відсутності. Представник відповідача - Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в судове засідання також не зявився, про дату та час розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду невідомі. Відзив на позовну заяву не подано. Відповідно дог ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності зазначених осіб. Вислухавши доводи та міркування позивача, дослідивши матеріали справи, а також вивчивши матеріали справи №642/3955/17, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд\~ вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. За приписами\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб , прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] була дружиною [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про одруження І-ВЛ №068626 від 18.07.1998. [PERSON] помер 17.09.2017, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ВЛ №604695 від 18.09.2017. В Ленінському ВДВС ХМУЮ знаходилося виконавче провадження №48542489, відкрите на підставі виконавчого листа, виданого 19.08.2015 на виконання вироку Ленінського районного суду м. Харкова, яким було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість у розмірі 20340,74 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно постанови державного виконавця Ленінського ВДВС ХМУЮ від 07.10.2015 за [PERSON] зареєстровані транспортні засоби - АЗЛК 2140, державний номерний знак 41447ХК, СКИФ М-1, державний номерний знак 6138ХА. Цією постановою держвиконавцем було накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. Померлий [PERSON] був спадкоємцем майна свого батька [PERSON], який помер 24.05.2017. Існування арешту на зазначених транспортних засобах на даний час унеможливлює вступ позивача до спадщини після смерті чоловіка. Стаття 41 Конституції України\~наголошує - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності - є непорушним. Статтями\~316-320,321,328 ЦК України\~передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава - не втручається у здійснення власником права власності. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені Законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із Закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Також, ч. 5\~ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", зазначає що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно ч. ч. 4, 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. [PERSON] звертався до Ленінського районного суду м. Харкова зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Ленінського ВДВС ХМУЮ [PERSON] щодо не закриття виконавчого провадження №48542489 та не зняття арешту з майна [PERSON] (цивільна справа №642/3955/17). Ухвалою суду від 04.10.2017 провадження за вказаною скаргою було закрито у звязку зі смертю заявника [PERSON] З матеріалів цивільної справи №642/3955/17 вбачається, що постановою старшого державного виконавця Ленінського ВДВС ХМУЮ [PERSON] 13.10.2015 виконавче провадження №48542489 було закрито на підставі заяви стягувача про звернення стягнення на пенсію боржника, яку він отримує в УПФУ Ленінського району, що територіально відноситься до Дзержинського ВДВС ХМУЮ. 17.05.2016 постановою старшого державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ [PERSON] розпочате на підставі вищезазначеного виконавчого листа виконавче провадження №49307430 було закрито у звязку зі смертю стягувача [PERSON] Стягувач [PERSON] помер 27.03.2016, а його син та невістка померли у 2016 році. Єдиний їх спадкоємець [PERSON] претензій до [PERSON] не має, про що надав письмову розписку, оригінал якої зберігається в матеріалах вказаної справи. Згідно з положеннями ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, а також те, що на теперішній час арешт, накладений постановою державного виконавця Ленінського ВДВС ХМУЮ про арешт транспортних засобів боржника [PERSON] та оголошення заборони їх відчуження від 07.10.2015 знятий не був, і ця обставина перешкоджає позивачу в реалізації прав на зазначене майно, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню.

Outcome: approved