Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визначити додатковий строк в два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що він є сином [PERSON], яка померла [INFO]. Заповіту мати не лишила, отже, він, відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги спадкування за законом, інших спадкоємців першої черги не має. На момент смерті позивач перебував у Солонянській виправній колонії №21 Дніпропетровської області та був звільнений 04 липня 2013 року. Після звільнення, займався виготовлення нового паспорту. 09 липня 2013 року позивач дізнався про те, що його мати померла. На момент смерті мати була власницею квартири [ADDRESS]. Він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, 04.07.2014 року позивачем було отримано письмову постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Позивач вважає, що ним був пропущений строк для прийняття спадщини, передбачений ст.1270 ЦК України з поважних причин, тому позивач вимушений звернутись до суду. У судовому засіданні позивач, його представник, кожний окремо, підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Представник відповідача - Виконавчого комітету Красногвардійської районної у м.Дніпропетровську ради в судове засідання не з'явився, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою просили винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.18). Представник третьої особи - Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, покладались у вирішенні спору на розсуд суду (а.с.23). Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є рідним сином [PERSON], яка померла [INFO] (а.с.6,7). На момент смерті, [PERSON] була власницею квартири [ADDRESS], що підтверджено копією ордеру №78, виданого 02.08.1979 року. Отже, позивач відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги спадкування за законом, інших спадкоємців першої черги не має. На момент смерті матері [PERSON], позивач перебував у Солонянській виправній колонії №21 Дніпропетровської області та був звільнений 04 липня 2013 року, що підтверджено довідкою про звільнення серії ДНП №23966 (а.с.8). 09 липня 2013 року позивач дізнався про те, що його мати померла. 12 червня 2014 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте, 04.07.2014 року позивачем було отримано письмову постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини (арк.с.7). Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом, відповідно до ст.1261 ЦК України, та не мав можливості подати заяву про прийняття спадщини з поважних причин. Законодавство не встановлює перелік поважних причин, тому вони визначаються поважними на думку суду. Головною ознакою поважних причин є те, що вони роблять своєчасне звернення неможливим. У пункті 24 постанови Пленуму №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" Верховний Суд України роз'яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оскільки позивач [PERSON] не мав можливості подати заяву про прийняття спадщини через те, що причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини стало перебування позивача у Солонянській виправній колонії №21 Дніпропетровської області, з якої був звільнений 04 липня 2013 року, і після, був витрачений час на виготовлення нового паспорту, суд вважає, що позивач пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, тому, достатнім буде додатковий строк для прийняття спадщини в два місяці. Таким чином, зібрані у справі докази та їх наявна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved