Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору між сторонами 21.02.2017 року був укладений Договір оренди комерційної нерухомості № 65Е000-181/17, відповідно до умов якого відповідачеві в строкове платне користування було передано нерухоме майно, а саме: комерційна нерухомість- цілісний майновий комплекс, розташований в [ADDRESS], загальною площею 228,10 кв.м для розміщення офісу та майстерень з ремонту сільськогосподарської техніки. Умовами договору встановлено, що договір набирає чинності з 23.01.2017 року і діє до 22.01.2018 року включно та до повного виконання сторонами своїх зобов»язань. На виконання умов договору сторонами підписано акт приймання-передачі майна в оренду, договір набрав чинності 23.01.2017 року. Сторонами визначено розмір орендної плати за користування орендованим майном, плата за приміщення складає 10,96 грн. за 1 кв.м орендованої площі без ПДВ, що становить 2500,00 грн. за 228,1 кв.м без ПДВ за місяць. Крім плати за приміщення відповідач зобов»язався сплачувати послуги з утримання комерційної нерухомості згідно додатку 2. Оскільки після закінчення строку договору оренди (22 січня2018 року) відповідач продовжував користуватися майном, а позивач не запаеречував, то у відповідності до ст. 764 ЦК України договір оренди був поновленим до 22 січня 2019 року. В порушення умов договору та норм діючого законодавства відповідач належним чином не виконав свої зобов»язання щодо повноти та своєчасності оплати орендної плати, ним не були сплачені орендна плата за період з 21.08.2018 року по 31.07.2018 року, в зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 24152,78 грн., з яких : 21999,42 грн.-основна заборгованість, 1875,89 грн. - пеня станом на 31.07.2018 року, 164,90 грн. - 3% річних від простроченої суми станом на 31.07.2018 року; 112,57 грн. - інфляційні витрати станом на 31.07.2018 року. Посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства, просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Укртелеком» в осоі Херсонської філії основну заборгованість у розмірі 24152,78 грн., з яких : 21999,42 грн.-основна заборгованість, 1875,89 грн. - пеня станом на 31.07.2018 року, 164,90 грн. - 3% річних від простроченої суми станом на 31.07.2018 року; 112,57 грн. - інфляційні витрати станом на 31.07.2018 року та судові витрати у розмірі 1762,00 грн. Ухвалою суду від 20.09.2018 року провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, не заперечувала проти заочного вирішення справи. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, про причини неявки до суду не повідомив. Додатково виклик відповідача в судове засідання було здійснено через офіційний веб-портал судової влади, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду. Зі згоди представника позивача у відповідності до ст.ст.223, 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 21.02.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» та [PERSON] було укладено договір оренди комерційної нерухомості № 65Е000-181/17. (а.с. 8-12). На виконання умов договору сторонами підписано акт приймання-передачі майна в оренду, договір набрав чинності 23.01.2017 року.(а.с.13). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно р.1 Договору відповідачеві в строкове платне користування було передано нерухоме майно, а саме: комерційна нерухомість- цілісний майновий комплекс, розташований в [ADDRESS], загальною площею 228,10 кв.м для розміщення офісу та майстерень з ремонту сільськогосподарської техніки. Відповідно до п. 12.1. Договору договір набирає чинності з 23.01.2017 року та діє до 22.01.2018 року включно та до повного виконання сторонами своїх зобов»язань. Пунктом 2.1 Договору передбачено, що передача орендареві майна в користування здійснюється одночасно з підписанням повноважними представниками сторін акту приймання-передачі майна. 23.01.2017 року було підписано акт приймання-передачі майна в оренду (а.с. 10). Договір набрав чинності 23.01.2017 року, відповідно 23.01.2017 року є першим днем оренди. Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Як вбачається з п. 3.1. Договору сторонами визначено розмір орендної плати за користування орендованим майном. Згідно п. 3.1.1. Договору плата за приміщення складає 10,96 грн. за 1 кв.м орендованої площі без ПДВ, що становить 2500,00 грн. за 228,1 кв.м без ПДВ за місяць. Крім плати за приміщення відповідач, відповідно до п. 3.1.2. Договору, зобов'язувався оплачувати послуги з утримання комерційної нерухомості згідно додатку 2 (а.с.8). Згідно пункту 3.1. Договору визначено, що оподаткування ПДВ здійснюється за ставкою, що діє на дату виникнення податкового зобов'язання. Пунктом 3.7. Договору визначено, що оплата орендної плати за перший місяць оренди здійснюється орендарем не пізніше 10 робочих днів після підписання акту приймання-передачі орендованого майна. Відповідно до п. 3.9. Договору, орендна плата сплачується орендарем шляхом перерахування у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок Орендодавця до 20 числа розрахункового місяця. Не виставлення рахунку орендодавцем не звільняє орендаря від сплати орендної плати. Також умовами Договору, а саме, п.3.11. визначено, що грошові зобов'язання орендаря за Договором забезпечуються у вигляді завдатку в розмірі, не меншому, ніж орендна плата за один місяць оренди, визначена згідно з п.3.1. Договору. Завдаток вноситься разом з оплатою за перший місяць. Згідно п. 6.1.3. Договору відповідач, як орендар, зобов'язався своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату та інші платежі, передбачені Договором. Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК Україниодностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Після закінчення строку договору оренди (22 січня 2018 року) відповідач продовжував користуватися майном, а позивач не заперечував, то у відповідності до ст. 764 ЦК України договір оренди був поновленим до 22 січня 2019 року. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що в порушення умов договору та ст. ст. 526, 530 та 629 ЦК України відповідач належним чином не виконав свої зобов»язання щодо повноти та своєчасності оплати орендної плати, ним не були сплачені орендна плата за період з 21.08.2018 року по 31.07.2018 року, в зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 24152,78 грн., з яких : 21999,42 грн.-основна заборгованість, 1875,89 грн. - пеня станом на 31.07.2018 року, 164,90 грн. - 3% річних від простроченої суми станом на 31.07.2018 року; 112,57 грн. - інфляційні витрати станом на 31.07.2018 року, що підтверджується розрахунком суми заборгованості та інших фінансових зобов'язань фізичної особи [PERSON] згідно договору оренди від 21.02.2017 року № 65 Е000-181/17(а.с. 7,21 ,22). 02.02.2018 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію до відповідача з вимогою погасити заборгованість договором оренди за період з 21.09.2017 року по 31.12 2017 року на загальну суму 14609,17 грн. (а.с.23). Відповідно до умов Договору (п.12) визначено, що договір оренди може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін з обов»язковим складанням письмового документу за підписами обох сторін (п.12.4.1); орендодавцем або орендарем в односторонньому порядку з будь-яких підстав за умови направлення іншій стороні письмового повідомлення про дострокове припинення договору не менше ніж за 180 календарних днів до дати припинення (п.12.4.2); орендарем у разі незгоди зі зміною орендної плати за умови направлення орендодавцю письмово повідомлення про дострокове припинення договору не менш ніж за 30 календарних днів до дати введення нового розміру орендної плати (п.12.4.3). Фактично приміщення з оренди не поверталося, натомість після закінчення строку договору оренди (22 січня 2018 року) відповідач продовжував користуватися майном, а позивач не заперечував, то у відповідності до ст. 764 ЦК України договір оренди був поновленим до 22 січня 2019 року. Враховуючи положення ч. 1 ст. 762 ЦК України та умови Договору, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача заборгованості по сплаті орендної плати, а саме плати за приміщення за час фактичного користування орендованим майном за період з 21.01.2018 року по 31.07.2016 року включно, в розмірі 24152,78 грн., з яких : 21999,42 грн.-основна заборгованість, 1875,89 грн. - пеня станом на 31.07.2018 року, 164,90 грн. - 3% річних від простроченої суми станом на 31.07.2018 року; 112,57 грн. - інфляційні витрати станом на 31.07.2018 року. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов»язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати в розмірі 1762,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved