Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - Банк), звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, в обґрунтування якого зазначив, що 25.11.2011 року між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 003-04219-251111 (далі - Договір), відповідно до умов якого Банк відкрив відповідачці картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті - гривні, випустив та надав відповідачу [PERSON] платіжну картку, а також ПІН-код до картки, відкривши відповідачу кредитну лінію на загальну суму 30000 грн., і здійснював обслуговування Держателя картки на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в Додатку №1 до Договору. Згідно з умовами Договору, Держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами здійснення операцій за картковими рахунками, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати в повному обсязі погашення заборгованості за Овердрафтом, що виникла за попередній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією /або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення сплати заборгованості за Кредитною лінією чи Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та Овердрафтом. Проте відповідач, уклавши з Банком кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, систематично порушувала свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості, загальна сума якої станом на 25.12.2013 року склала 2638,25 грн. Вказуючи на те, що оскільки відповідач не виконує своїх договірних зобов'язань, позивач просить суд стягнути з нього на його користь зазначену суму заборгованості та понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. Сторони, будучи повідомленими про час і місце розгляду справи, до судового засідання не з'явилися. Представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справу у його відсутність, в якій висловлена згода на розгляд справи в заочному судовому засіданні в разі неявки до суду відповідачки. Відповідач до судового засідання також не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, що є підставою для розгляду справи в заочному судовому засіданні відповідно до положень ст.224 ЦПК України на підставі наявних доказів. Судом встановлено, що 25.11.2011 року між сторонами укладено Договір № 003-04219-251111 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до умов якого Банк відкрив відповідачці картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті - гривні, випустив та надав відповідачу [PERSON] платіжну картку, а також ПІН-код до картки. (а.с.5-7). Відповідно п.1.3 Кредитного договору відповідачу було надано Кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії на загальну суму 30000грн. з встановленням ліміту на день укладання договору в сумі 2900 грн. (а.с.8-9). Відповідно до п.2.1 Кредитного договору моментом надання Банком Держателю картки Кредиту є день здійснення операції за допомогою Картки або день утримання платежів, передбачених Тарифами, за умови відсутності на Рахунку власних коштів Держателя (а.с.5). Згідно з умовами Договору, Держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами здійснення операцій за картковими рахунками, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній місяць, сплачувати всю суму процентів , нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом. (а.с.5-6). Правова природа кредитних правовідносин урегульована нормами цивільно-правового зобов'язального інституту глави 71 Цивільного Кодексу, а також Законом України "Про банки і банківську діяльність". Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, кредитний договір є двостороннім, оплатним, консенсуальним, а його предметом виступають грошові кошти, надані Банком відповідачу в користування. Уклавши кредитний договір, відповідач взяв на себе зобов'язання погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, комісії за надання кредитних ресурсів, що передбачено п.п.2.3, 2.4, 3.6, 3.7, вказаного кредитного договору. Підписи сторін у кредитному договорі свідчать про досягнення ними згоди за всіма умовами угоди. Як встановлено судом, причиною виникнення спору є наслідки порушення позичальником договору у частині виконання зобов'язання належним чином і в установлений строк відповідно до його умов. Згідно за ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до вимог ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та одержання від позичальника процентів від суми позики. Досліджені судом докази свідчать про те, що неповерненням отриманого кредиту та відсотків за його користування в обумовлений договором строк відповідач в односторонньому порядку порушив зобов'язання, що випливають з його умов. Заходом цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов'язання є стягнення сум відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи та наданих суду розрахунків, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 2638,25 грн. (арк.спр. 17). Зважаючи на те, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе відповідно до договору зобов'язання з повернення кредиту, суд, розглядаючи справу в межах заявлених вимог, вважає що вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо судових витрат відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, суд вважає, що судові витрати в виді судового збору в розмірі 243,60 грн, сплачені позивачем при зверненні до суду, підлягають покладенню на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved