Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просила скасувати обтяження у вигляді арешту нерухомого майна за № 10191139 від 31.08.2010 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта об`єкт обтяження - невизначене майно, все нерухоме майно, яке належить [PERSON] , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АК № 623992 від 17.05.2010 року, МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є спадкоємицею першої черги по закону після смерті сина - [PERSON] , який помер [INFO] . При зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини, виявилось, що постановою МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ АК № 623992 від 17.05.2010 року накладено арешт на все нерухоме майно належне [PERSON] . Позивач вважає, що вказаний арешт позбавляє її можливості реалізувати своє право, як власника. 11.03.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 19.03.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідно до наявних у справі рекомендованих повідомлень позивач отримав копію ухвали про відкриття провадження 16.04.2021 року, відповідач 15.04.2021 року. Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на адресу суду не надходило, так само як і відзиву на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Білоцерківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ЦМУ МЮ (м. Київ) серії [NUMBER] від 04.02.2020. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області серії [NUMBER] від 15.05.2012 року. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, що складається з 1/4 частки квартири під [ADDRESS] . 02.06.2020 року до Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори звернулася [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого, на підставі якої заведено спадкову справу № 139/2020. 27.11.2020 року постановою Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області № 1977/02-31 відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON] . Вказана відмова мотивована тим, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів від 26.11.2020 № 234310143 виявлено наявність арешту нерухомого майна [PERSON] , реєстраційний номер обтяження 10191139 від 31.08.2010 року зареєстрований Київською обласною філією державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АК № 623992 від 17.05.2010 року, МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ, об`єкт обтяження - невизначене майно, все майно. Згідно з листа Білоцерківського МВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) від 01.03.2021 року № 16103, на примусовому виконанні виконавчі документи щодо боржника [PERSON] не перебувають. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до норм частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Пунктом 2 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах при зняття арешту з майна» встановлено, що позов про зняття арешту з майна може буті пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або інші законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі вищенаведеного вбачається, що через накладення арешту у виконавчому провадженні, матеріали якого відсутні, позивач позбавлена можливості\~ в позасудовому порядку вирішити питання про зняття арешту зі спадкового майна після смерті її сина, що перешкоджає позивачу в оформленні спадщини та розпорядженні майном. Таким чином, суд вважає про відсутність підстав для існування вищезазначених обтяжень, тому вони підлягають скасуванню повністю. Отже, позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду справи та підлягають задоволенню.

Outcome: approved