Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом та просить визнати за нею, як за власницею одної цілої земельної ділянки, право власності на земельну ділянку в [ADDRESS] , серія ЯЕ № 759338, загальною площею 0,0376 га, кадастровий номер 5110137600:70:008:0019, яка належить позивачці та іншим співвласником якої є померлий [INFO] . [PERSON] . В обґрунтування вимог посилались на те, що право власності по Ѕ за [PERSON] та [PERSON] , зареєстровано у цілому на усі споруди розташовані за адресою: [ADDRESS] , як на житлові, так і господарські, а саме: будинку житловою площею 25,5 кв.м, загальною площею 33,9 кв.м. визначено у технічному плані під літ. «А», «Б» - житловий будинок, загальною площею 50,7 кв.м, житловою площею 32,7 кв.м., приміщення кухні позначене на технічному плані під літ. «б», приміщення коридору позначено під літ. «а», а також на господарські споруди - «Д,Е» - сараї, «Ж»- душ, «Г» - літню кухню, розташованих на земельній ділянці 376 кв.м. 13.01.2010 року [PERSON] , було видано державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку, як власнику 1 цілої земельної ділянки за вказаною адресою, інший співвласник [PERSON] [INFO] помер [PERSON] . Спадкоємці першої черги після смерті [PERSON] , відсутні. Спадкоємцем другої черги є позивачка, як сестра померлого, спадкоємцем п`ятої черги є відповідачка - [PERSON] . [PERSON] , прийняла спадщину у встановленому законом порядку та фактично проживала із спадкодавцем на момент смерті, до дійсного часу несе тягар утримання частини спадкового майна та звернулася з відповідною заявою до нотаріальної контори за місцем розташування спадкового майна. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 20.04.2019 року по справі №523/10999/18 за [PERSON] , було визнано право на спадкування за законом Ѕ частки житлового будинку [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON] , померлого, [INFO] . 30.05.2019 року за [PERSON] , було зареєстровано у реєстрі речових прав на нерухоме право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , серії ЯЕ №759338, загальною площею 0,0376 га, кадастровий номер 5110137600:70:008:0019, як власнику 1 цілої земельної ділянки за вказаною адресою, іншій співвласник [PERSON] . У разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності житлового будинку, будівлі або споруди. Отже, у разі відчуження частки у спільній частковій власності житлового будинку до набувача переходить право власності на відповідну частку у праві спільної часткової власності на земельну ділянку. Оскільки предметом спадування є частка у праві спільної власності і за наслідками такого відчуження не створюється окремий об`єкт права власності, а земельна ділянка перебуватиме у спільній частковій власності, отримувати державний акт на частку підстав не вбачається, в зв`язку з чим просить позов задовольнити. Представник позивачів надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки (а.с.48). Відповідачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій визнала позов та просила розглядати справу у її відсутність (а.с.46). Суд ухвалює рішення за відсутності учасників справи. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11.10.2005 року, цивільна справа №2-6685/2005, визнано право власності по 1/2 частини за [PERSON] , [PERSON] на житловий будинок «Б» - житловий будинок, загальною площею 50,7 кв.м, житловою площею 32,7 кв.м., приміщення кухні позначене на технічному плані під літ.«б», приміщення коридору позначено під літ. «а», а також на господарські споруди - «Д,Е» - сараї, «Ж»- душ, «Г» - літню кухню (а.с.11). Право власності на вказані частки зареєстровано КП «ОМБТ і РОН» 30.10.2006 року номер витягу: 12325215, реєстраційний номер: 16551093, номер запису: 1018, в книзі: 106 доп -40. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності по Ѕ за [PERSON] та [PERSON] , зареєстровано у цілому на усі споруди розташовані за адресою: [ADDRESS] , як на житлові, так і господарські, а саме: будинку житловою площею 25,5 кв.м, загальною площею 33,9 кв.м. визначено у технічному плані під літ. «А», «Б» - житловий будинок, загальною площею 50,7 кв.м, житловою площею 32,7 кв.м., приміщення кухні позначене на технічному плані під літ. «б», приміщення коридору позначено під літ. «а», а також на господарські споруди - «Д,Е» - сараї, «Ж»- душ, «Г» - літню кухню, розташованих на земельній ділянці 376 кв.м. (а.с.17). 13.01.2010 року [PERSON] , було видано державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку, як власнику одної цілої земельної ділянки за вказаною адресою, інший співвласник [PERSON] (а.с.18). [INFO] помер [PERSON] . Спадкоємці першої черги після смерті [PERSON] , відсутні. Спадкоємцем другої черги є позивачка, як сестра померлого, спадкоємцем п`ятої черги є відповідачка - [PERSON] . [PERSON] , прийняла спадщину у встановленому законом порядку та фактично проживала із спадкодавцем на момент смерті, до дійсного часу несе тягар утримання частини спадкового майна та звернулася з відповідною заявою до нотаріальної контори за місцем розташування спадкового майна. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 20.04.2019 року по справі №523/10999/18, за [PERSON] , визнано право на спадкування за законом Ѕ частки житлового будинку [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON] , померлого, [INFO] (а.с.13). 30.05.2019 року за [PERSON] , було зареєстровано у реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , серії ЯЕ №759338, загальною площею 0,0376 га, кадастровий номер 5110137600:70:008:0019, як власнику 1 цілої земельної ділянки за вказаною адресою, іншій співвласник [PERSON] (а.с.19). Статтею 120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, якщо така частина може бути виділена у самостійний об`єкт права, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об`єднання земельних ділянок" від 5 березня 2009 року N 1066-VI, внесено зміни, зокрема, до ст. 126 ЗК України та встановлено, що відчуження частини земельної ділянки з виділенням її в окрему земельну ділянку може бути здійснено лише після отримання її власником державного акту, що посвідчує право власності на сформовану нову земельну ділянку. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. * До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд вважає, що вимоги [PERSON] , обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст. 316, 319,391, 392 1225 ЦК України, ст.ст. 120,126 ЗК України,

Outcome: approved