Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ЕКСПО СТРАХУВАННЯ» звернулось в суд із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу шкоди, заподіяної в результаті ДТП. Позовні вимоги мотивує тим, що у результаті ДТП, яка мала місце 02.08.2019 року за участю транспортних засобів «Chevrolet Aveo» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та напівпричіпа марки «Riko 3AF3500» д.н.з. [NUMBER] , в парі з сідловин тягачем марки «Renault Magnum 440», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , потерпілий - пасажир автомобіля марки «Chevrolet Aveo» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження. ДТП сталася з вини водія [PERSON] , що встановлено вироком Святошинського районного суду м.Києва від 30.01.2020 року. Потерпілий [PERSON] , будучи застрахованим в ТДВ «СК «ЕКСПО СТРАХУВАННЯ», згідно договору добровільного медичного страхування ДМС №01/0100/19 від 01.01.2019 року, 11.09.2019 року звернувся до страхової компанії із заявою про здійснення страхового відшкодування, в зв`язку з чим ТДВ «СК «ЕКСПО СТРАХУВАННЯ» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 26608,55 грн. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність водія «Chevrolet Aveo» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] була застрахована в ТДВ СК «Ю.Ес.Ай.» в зв`язку із чим ТДВ «СК «ЕКСПО СТРАХУВАННЯ» 21.07.2020 року пред`явило вимогу до ТДВ СК «Ю.Ес.Ай.» в розмірі 26608,55 грн., однак 05.10.2020 року ТДВ СК «Ю.Ес.Ай.» письмово повідомило про виконання своїх зобов`язань в повному обсязі та виплату страхового відшкодування [PERSON] в загальній сумі 200 000,00 грн., що становить страхову суму (ліміт виплати) на одного потерпілого за договором ОСЦПВВНТЗ №АО/338954. Таким чином, позивач отримав право звернення до винуватця ДТП [PERSON] за компенсацією недоплаченої частини страхового відшкодування в порядку регресу, а тому просить суд стягнути в його користь з відповідача 26608,55 грн. недоплаченої частини страхового відшкодування, а також судові витрати понесені ним. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак на адресу суду від нього надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду справи згідно ст.128 ЦПК України був двічі повідомлений належним чином, не повідомив відповідач і про причини своєї неявки в судове засідання. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази по справі вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно вироку Святошинського районного суду м.Києва від 30.01.2020 року, [PERSON] 02.08.2019 року, приблизно о 04:30 год., керуючи на підставі посвідчення водія серії [NUMBER] , виданого ДАІ ГУ УМВС України м. Тернопіль від 01.08.2003 року, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/0338954, технічно справним транспортним засобом «Chevrolet Aveo», державний номер [NUMBER] , який належить йому на праві користування, рухаючись по першій смузі пр. Академіка Палладіна, 18/30, в м. Києві, зі сторони пр. Перемоги в напрямку бул. Вернадського, разом з пасажиром [PERSON] , проявив неуважність до дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, не впевнився у безпеці руху, втратив контроль над керуванням транспортним засобом та скоїв зіткнення з напівпричіпом марки «Riko 3AF3500», державний номер [NUMBER] , в парі з сідловим тягачем марки «Renault Magnum 440», державний номер [NUMBER] , який знаходився під керуванням [PERSON] , та зупинився попереду перед регульованим пішохідним переходом. У результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілому - пасажиру автомобіля марки «Chevrolet Aveo», державний номер [NUMBER] , [PERSON] були заподіяні тілесні ушкодження у виді: відкритої черепно-мозкової травми - забію головного мозку легкого ступеня, перелому лобної кістки, кісток решітчастого лабіринту, перелому медіальної (внутрішньої) стінки правої орбіти, пластинок криловидного відростку, з явищами гемосинуситу (лобна пазуха, комірки решітчастого лабіринту) та пневмоцифалії (наявність пухирців повітря ретробульбарно), перелому кісток носа, перелому всіх стінок обох верхньощелепних пазух, двостороннього перелому верхньої щелепи, перелому латеральної (зовнішньої) і задніх стінок лівої орбіти, гематоми м`яких тканин обличчя з емфіземою, забійної рани верхньої повіки та субкон`юнктивального крововиливу лівого ока, забійної рани підпідборідкової ділянки, рани в ділянці перехідної складки 33-43 зубів, саден повік обох очей, закритої травми хребта - перелому тіла другого шийного хребця, саден передньої поверхні шиї, забійної рани лівого плечового суглобу, лівого гомілково-ступневого суглобу, які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Порушення водієм [PERSON] вимог п.1.3, п.1.5, п.2.3.б, п.12.1, п.13.1 ПДР України, знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням ДТП та спричинення потерпілому [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень. Таким чином, відповідач вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Оскільки вирок набрав законної сили 02.03.2020 року, тому доказуванню не підлягає факт вчинення дорожньо-транспортної пригоди з підстав порушення відповідачем правил дорожнього руху та спричинення потерпілому [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень внаслідок ДТП. Згідно Договору добровільного медичного страхування ДМС №01/0100/19 від 01.01.2019 року [PERSON] застрахований в ТДВ «Страхова компанія «ЕКСПО СТРАХУВАННЯ». (а.с.9-16). Як вбачається з копії заяви на отримання страхової виплати, одержаної ТДВ «Страхова компанія «ЕКСПО СТРАХУВАННЯ» 11.09.2019 року, [PERSON] звернувся до страхової компанії з заявою про здійснення йому страхової виплати по Договору ДМС №01/0100/19 від 01.01.2019 року, укладеному між ТДВ «Страхова компанія «ЕКСПО Страхування» та ТОВ «МАСТЕР АВІА» щодо його страхування, в зв`язку з випадком, що стався 02.08.2019 року за обставин ДТП в м.Київ пр.Паладина, винуватець ДТП [PERSON] ; клінічний діагноз застрахованої особи : черепно-мозгова травма. (а.с.17). Згідно страхового акту ДМС №66/19 ТДВ «Страхова компанія «ЕКСПО СТРАХУВАННЯ» від 17.09.2019 року, комісією було вирішено на підставі документів, наданих на здійснення страхової виплати, перерахувати застрахованій особі [PERSON] страхову виплату в розмірі 26608,55 грн. (а.с.18). Страхове відшкодування в розмірі 26 608 грн. 55 коп. було перераховано на поточний рахунок страхувальнику в банку АТ «Креді Агріколь Банк», що підтверджується платіжним дорученням №9761 від 18.09.2019 року. (а.с.19). На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Chevrolet Aveo» д.н.з. [NUMBER] була застрахована в ТДВ СК «Ю.Ес.Ай», що підтверджується Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів №АО/338954. (а.с.20). Згідно заяви-вимоги №253/20 ТДВ «Страхова компанія «ЕКСПО СТРАХУВАННЯ» від 21.07.2020 року про відшкодування збитків в порядку суброгації в сумі 26608,55 грн., ТДВ «Страхова компанія «ЕКСПО СТРАХУВАННЯ» пред`явила вимогу ТДВ СК «Ю.Ес.Ай» про задоволення претензійних вимог та відшкодувати в добровільному порядку витрати на виплату страхового відшкодування з урахуванням розміру франшизи та ліміту відповідальності по полісу №АО 338954 в розмірі 26608,55 грн. (а.с.21-23). Як вбачається з листів ТДВ СК «Ю.Ес.Ай» №51-5695 від 18.09.2020 року та №51-5948 від 29.09.2020 року, ТДВ СК «Ю.Ес.Ай» виплачено на користь [PERSON] страхове відшкодування частинами в загальній сумі 200 000,00 грн. Страхова сума на одного потерпілого за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/338954 (за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю), складає 200000 грн. 00 коп. Компанією прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в вказаному розмірі на підставі заяви про страхове відшкодування від 26.03.2020 року з відповідними додатками від [PERSON] , таким чином, правових підстав для виплати ТДВ «Страхова компанія «ЕКСПО СТРАХУВАННЯ» відшкодування в порядку суброгації в сумі 26608,55 грн. немає, оскільки всі обов`язки щодо виплати страхового відшкодування по полісу були виконані в повному обсязі. (а.с.24-26). Як вбачається із заяв-вимог №335/20 та №336/20 ТДВ «Страхова компанія «ЕКСПО СТРАХУВАННЯ» від 09.10.2020 року про відшкодування збитків в порядку суброгації в сумі 26608,55 грн., ТДВ «Страхова компанія «ЕКСПО СТРАХУВАННЯ» пред`явила вимоги [PERSON] про задоволення претензійних вимог та відшкодувати в добровільному порядку витрати на виплату страхового відшкодування в розмірі 26608,55 грн. (а.с.27-29, 30-32). Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №83402/103785/1198/793 та листка непрацездатності серія АДС №980868, [PERSON] госпіталізований 02.08.2019 року, дата виписки - 22.08.2019 року, повний діагноз: Поєднана краніо-фаціальна травма. ВЧМТ. Краєвий перелом тіла С2. ЗТКГ. Забій грудної клітки. Травматичний злам верхньої щелепи по Лефор ІІ, назоетмоїдального комплексу, нижнього краю та дна лівої орбіти, правого виросткового відростка нижньої щелепри без зміщення. Забійна рана передньої поверхні лівого г/стопного суглобу, садна лівого плечового суглоба, Множинні забійно-різані рани обличчя. (а.с.33-35, 36). Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені ст.ст. 1166, 1167 ЦК України. Відповідно до цих правових норм шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ч.1 ст.76 ЦК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.77 цього ж Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Отже, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що у зв`язку із тим, що відповідач, як винна особа, відповідальність якої застраховано та в зв`язку з недостатністю страхової виплати (страхового відшкодування), до позивача перейшло право регресної вимоги за компенсацією недоплаченої частини страхового відшкодування, а тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення коштів із відповідача, в порядку регресу в розмірі 26608 грн. 55 коп. підлягають до задоволення, так як доведені належними доказами у справі. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України суд, також вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ЕКСПО СТРАХУВАННЯ» 2102 гривень 00 копійок сплаченого судового збору. При цьому суд бере до уваги платіжне доручення № 12247 від 21.12.2020 року про сплату судового збору.

Outcome: approved