Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Лубнитеплоенерго» (далі - ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго») звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення місць загального користування будинку, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі зареєстровані та є власниками квартири №59, що знаходиться в багатоквартирному будинку за адресою : Полтавська область м. Лубни, вул. Гагаріна, 18-а. В даному будинку діє внутрішньобудинкова система централізованого опалення, так як при проектуванні багатоквартирного будинку закладався засіб теплопостачання централізоване теплопостачання. Згідно з вимогами будівельних норм щодо питань влаштування системи опалення, всі стояки та внутрішні розподільчі мережі гідравлічно увязані між собою для забезпечення стабільної роботи системи опалення будинку. ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення до вказаного багатоквартирного будинку, в якому мешкають відповідачі. Відповідачам присвоєно особовий номер споживача послуг з централізованого опалення 1094403. За зверненням мешканців будинку 26.08.2003 року ВАТ «Лубнигаз» надало технічні умови на газифікацію квартири відповідачів, а ВАТ «Лубнижитлобуд» 12.11.2003 року погоджено відключення квартири від системи ЦО будинку. 13.11.2003 року представниками сторін складено акт про переведення квартири відповідачів під індивідуальне опалення. В подальшому представниками ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго», як теплопостачальною організацією, та ВАТ «Лубнижитлобуд», проведено обстеження місць загального користування даного будинку в м. Лубни по вул. Гагаріна, 18-а, в якому знаходиться квартира відповідачів. За наслідками обстеження складено акт від 23.05.2012 року, в якому зазначені кількість підїздів в будинку, відсутність опалювальних приладів в підїзді, де розташована квартира відповідачів, технічна характеристика, довжина і діаметр розподільчих трубопроводів у підвалі. На підставі акту обстеження 21.11.2012 року виконано розрахунки кількості теплової енергії на опалення місць загального користування відносно квартири відповідачів, згідно яких, починаючи з грудня 2012 року проводиться нарахування плати за опалення місць загального користування. Плата нарахована тільки за опалювальний період відповідно до чинних тарифів на теплову енергію. Між сторонами відсутній письмовий договір про надання послуг з опалення місць загального користування, проте позивачем такі послуги надаються, а відповідачі їх приймають, від них не відмовляються і тому зобовязані проводити їх оплату. В звязку з не оплатою опалення місць загального користування будинку по кожному місяцю опалювальних періодів з жовтня 2014 року по квітень 2017 року у відповідачів виникла заборгованість в сумі 1616,33 грн. На вимоги позивача проводити оплату спожитої теплової енергії відповідачі не реагують, заборгованість не погашають. 24.05.2017 р. позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із відповідачів боргу за опалення місць загального користування. На підставі даної заяви судом було видано судовий наказ, який у подальшому було скасовано ухвалою суду від 20.07.2017 року. На підставі викладеного, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 16.11.2017 року, позивач прохав стягнути солідарно із відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] на свою користь заборгованість за опалення місць загального користування у будинку за період з жовтня 2014 року по квітень 2017 року в сумі 1616,33 грн. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позов підтримували та прохали його задовольнити, обгрунтовували позовні вимоги обставинами, викладеними в позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON] проти задоволення позову заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в задоволенні позову прохав відмовити. Заперечення проти позову мотивував тим, що постановою КМУ України №630 передбачено обовязок споживача оплачувати за опалення МЗК у випадку здійснення власником або балансоутримувачем будинку заходів з утеплення МЗК, чого у даному випадку відносно будинку, у якому знаходиться квартира відповідачів, здійснено не було. Крім цього відповідачі [PERSON], [PERSON] є інвалідами 2 групи, у звязку з чим з них не підлягає до стягнення судовий збір. Дослідивши обставини справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи настпне. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що згідно інформаційної довідки із державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації виконкому Лубенської міської ради 15.10.2007 року, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками квартири №59, що знаходиться в багатоквартирному будинку за адресою : Полтавська область м. Лубни, вул. Гагаріна, 18-а. (а.с. 4). У багатоквартирному будинку за адресою Полтавська область м. Лубни, вул. Гагаріна, 18-а діє система централізованого опалення. За зверненням мешканців будинку 26.08.2003 року ВАТ «Лубнигаз» надало технічні умови на газифікацію квартири відповідачів, а ВАТ «Лубнижитлобуд» 12.11.2003 року погоджено відключення квартири від системи ЦО будинку. (а.с. 5,6). 13.11.2003 року представниками сторін складено акт про переведення квартири відповідачів під індивідуальне опалення. (а.с. 7). Згідно акту обстеження місць загального користування житлового будинку за адресою: Полтавська область м. Лубни, вул. Гагаріна, 18-а. від 23.05.2012 року, за підписами контролера ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» та начальника «Лубнижитлобуд», встановлено в підїзді будинку, в якому знаходиться квартира відповідачів, відсутність опалювальних приладів, технічна характеристика, довжина і діаметр розподільчих трубопроводів у підвалі. (а.с. 8). На підставі вказаного акту обстеження, 21.11.2012 року виконано розрахунки кількості теплової енергії на опалення місць загального користування відносно квартири відповідачів, згідно яких, починаючи з грудня 2012 року проводиться нарахування плати за опалення місць загального користування. (а.с. 9). Правовідносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець) і фізичною особою та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (послуги) регулюються "Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води", затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.05 № 630. Відповідно до п. 28 Правил споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 № 359 затверджено Методику розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення. Методика встановлює порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування (далі - МЗК) у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами (п. 1.2 Методики). З урахуванням заявлених позовних вимог судом встановлено, що в період з жовтня 2014 року по квітень 2017 року споживачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], особовий рахунок 1094403, оплату послуг з централізованого опалення місць загального користування багатоквартирного будинку не проводили, внаслідок чого у них утворилася заборгованість за даний період в сумі 1616,33 грн., що підтверджується письмовим розрахунком позивача. (а.с. 21-23). З приводу наявної заборгованості позивач 05.04.2017 року звертався до відповідачів із вимогою про погашення суми боргу. Розрахунок заборгованості позивачем проведено згідно з вимогами чинного законодавства, з урахуванням встановлених розпорядженнями міського голови періодів опалювального сезону, рішень Полтавської обласної ради про тарифи на послуги централізованого опалення та постачання гарячої води, а також постанов Національної комісії регулювання електроенергетики України про встановлення тарифів на теплову енергію. Отримуючи комунальні послуги, відповідачі зобов'язані вносити за них плату, яка відповідно до п.п.18, 20, 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання, холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005 р. № 630 здійснюється щомісяця, не пізніше 20-го числа, що настає за розрахунковим відповідно до затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Згідно ст.ст. 20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг із зобов'язанням оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом, а виконавець зобов'язується забезпечувати вчасно та відповідної якості надання житлово-комунальних послуг. Між сторонами відсутній письмовий договір про надання послуг з опалення місць загального користування, проте позивачем надаються такі послуги, а відповідачі їх приймають, що є підставою для виникнення між сторонами цивільних прав і обов'язків. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Цей обов'язок кореспондується споживачу теплової енергії також вимогами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до якого споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказана правова позиція зазначена у постанові Верховного суду України від 30 жовтня 2013 року за № 6-59 цс13. Отже, обовязок відповідачів оплачувати послуги з теплопостачання зберігається навіть за відсутності договору на надання житлово-комунальних послуг. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду від 20.07.2017 року судовий наказ №539/1311/17 від 01.06.2017 року, виданий Лубенським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» 2208,58 грн. боргу за послуги з опалення місць загального користування, скасовано (а.с. 28). Суд вважає не обгрунтованими посилання представника відповідача на те, що, оскільки власником або балансоутримувачем будинку заходів з утеплення МЗК у будинку за адресою Полтавська область м. Лубни, вул. Гагаріна, 18-а, не вживалося, то відповідачі і не повинні оплачувати за опалення МЗК, враховуючи наступне. Так, відповідно до п.12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.05 № 630 у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (обєму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Згідно довідки ОСББ «Ювілейний 18-А» від 26.09.2017 року стіни фасаду житлового будинку за адресою Полтавська область м. Лубни, вул. Гагаріна, 18-а згідно проектної документації на період будівництва будинку утепленню не підлягають. Таким чином, враховуючи викладене, по справі не встановлено підстав для звільнення відповідачів від плати за опалення МЗК на підставі п. 12 вищезазначених правил. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України на користь позивача із кожного з відповідачів підлягає до стягнення по 266 грн. 66 коп. судового збору (800 грн. / 3), оскільки ЦПК України не передбачено солідарного стягнення судових втрат (а.с. 32). При цьому, суд враховує, що не є підставою для нестягнення із відповідачів [PERSON] та [PERSON], на користь позивача ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» судового збору те, що вони є інвалідами 2 групи, у відповідності до ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір», оскільки вони звільнені від сплати судового збору за подачу позову, а не від сплати судових витрат, які фактично поніс позивач, та при цьому його позов було задоволено.

Outcome: approved