Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Київської міської ради, третя особа приватний нотаріус КМНО Марченко А.О., про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позову посилається на те, що [INFO] помер його дід [PERSON] , [INFO] померла його бабуся [PERSON] , [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого він є єдиним спадкоємцем. На момент смерті його батька [PERSON] , йому належало 6/20 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , які його батько успадкував за заповітом після смерті матері [PERSON] та 3/20 частини вказаного житлового будинку, як фактично були ним успадковані, оскільки на момент смерті батька [PERSON] [INFO] , він був неповнолітній. 23.03.2020 року приватним нотаріусом КМНО Марченко А.О. було видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на 6/20 частин житлового будинку літера А загальною площею 199,2 кв. м, житловою площею 116,0 кв. м та житлового будинку літера Б загальною площею 54,4 кв. м, житловою площею 26,2 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса КМНО Марченко А.О. від 25.02.2021 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 3/20 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що належало [PERSON] батькові спадкодавця, який помер [INFO] , спадкоємцем якого був [PERSON] , померлий [INFO] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх прав. Оскільки приватний нотаріус КМНО Марченко А.О. відмовив йому у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на 3/20 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів та відсутністю документів, що підтверджують його родинні відносини з [PERSON] , позивач просить суд встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , померлий [INFO] є його рідним дідом, встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , померлого [INFO] після смерті [INFO] батька [PERSON] , визнати за ним право власності на 3/20 частини житлового будинку літера А загальною площею 199,2 кв. м, житловою площею 116,0 кв. м та житлового будинку літера Б загальною площею 54,4 кв. м, житловою площею 26,2 кв. м, номер в реєстрі 2055652580000, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , який прийняв спадщину після батька [PERSON] , померлого [INFO] , але не оформив правовстановлюючі документи. У відзиві на позовну заяву представник Київської міської ради просив рішення ухвалити згідно норм чинного законодавства. У судове засідання представник [PERSON] не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов просила задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини обставини. Представник Київської міської ради у судове засідання не з`явився, в поданому відзиві на позовну заяву просив розгляд справи здійснювати за відсутності їх представника. Приватний нотаріус КМНО Марченко А.О. в судове засідання не з`явилася, подавши заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати за її відсутності. За таких обставин, неявка відповідача та третьої особи в судове засідання не є перешкодою для розгляду справи на підставі наявних в ній письмових матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26.07.1937 року Житловим Управлінням Київської міської ради видано посвідчення [PERSON] в тому, що згідно з вироком Нарсуду Петрівського району від 19.06.1937 року по справі № 3110 - будівлі, що містяться в [ADDRESS] , передано до власності [PERSON] ; посвідчення занесено до реєстру приватних будівель під № 12007, справа № 384-а (а.с. 17). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а.с. 7). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). 10.02.1998 року державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Лазаревою Л.І. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] на спадкове майно, яке складається із 6/20 частин жилого будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , що належали померлій на підставі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя та свідоцтва про право на спадщину, виданих Четвертою Київською державною нотаріальною конторою 17.02.1953 року за реєстрами № 4855 та № 4857, зареєстрованих в КМБТІ 12.03.1953 року за № 1847 (а.с. 14). Листом приватного нотаріуса КМНО Марченко А.О. від 17.02.2020 року повідомлено про те, що нею 25.09.2019 року відкрито спадкову справу № 06-2019 та зареєстровано в Спадковому реєстрі щодо майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] , згідно матеріалів спадкової справи [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] , окрім нього, спадщину ніхто не прийняв (а.с. 13). 20.03.2020 року приватним нотаріусом КМНО Марченко А.О. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 6/20 частин жилого будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , що належали померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Лазаревою Л.І. державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори 10.02.1998 року; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2055652580000 (а.с. 15). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.03.2020 року 6/20 частин жилого будинку, що знаходиться в [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належать [PERSON] (а.с. 16). За змістом архівної довідки Київського державного нотаріального архіву від 30.09.2020 року вбачається, що відповідно до перевірки архівного фонду № 35 Четвертої київської державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті [PERSON] [INFO] не виявлено (а.с. 18). Постановою приватного нотаріуса КМНО Марченко А.О. від 25.02.2021 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 3/20 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що належало [PERSON] батькові спадкодавця, який помер [INFO] , спадкоємцем якого був [PERSON] , померлий [INFO] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх прав (а.с. 19). Відповідно до довідки про показники об`єкта нерухомого майна від 03.03.2020 року КП «КМБТІ» від 03.03.2020 року згідно проведеної інвентаризації від 18.12.2019 року житлові будинки літера А і літера Б за адресою: [ADDRESS] має такі показники: житловий будинок літера А - загальна площа 199,2 кв.м, житлова площа - 116,0 кв.м; житловий будинок літера Б - загальна площа 54,4 кв.м, житлова площа - 26,2 кв.м (а.с. 20). Згідно матеріалів спадкової справи № 06-2019, заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що 25.09.2019 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса КМНО Марченко А.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади м. Києва за період з 24.09.2012 року по 28.04.2019 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно заповіту від 14.03.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Лисань С.С., за участю свідків [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті та все те, на що він за законом матиме право заповів [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . У березні 2020 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса КМНО Марченко А.О. із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його батька [PERSON] , на спадкове майно, що складається із 6/20 частин житлового будинку [ADDRESS] . Згідно інформаційної довідки КП КМР «КМБТІ» від 03.01.2020 року, відповідно до даних реєстрових книг бюро, житловий будинок [ADDRESS] на праві власності зареєстрований за: 3/20 частини [PERSON] (рос. Мова) на підставі посвідчення про право власності, виданого Київською міською Радою від 26.07.1937 року № Д/2 та зареєстрованого в Бюро 24.02.1947 року за реєстровим № 1847; 1/2 частини [PERSON] (рос. мова) на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Київською державною нотаріальною конторою № 1 від 12.03.1985 року № 5ДН-344 та зареєстрованого в Бюро 11.04.1985 року за реєстровим № 1847; 6/20 частин [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Київською державною нотаріальною конторою № 1 від 10.02.1998 року № 22-633 та зареєстрованого в Бюро 16.03.1998 року за реєстровим № 1847; 1/20 частини [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Київською державною нотаріальною конторою № 4 від 13.02.1999 року № 1-232 та зареєстрованого в Бюро 16.03.1999 року за реєстровим № 1847. 20.03.2020 року приватним нотаріусом КМНО Марченко А.О. видано [PERSON] свідоцтво на право на спадщину за законом, яка складається з 6/20 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У серпні 2020 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса КМНО Марченко А.О. із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його батька [PERSON] , на спадкове майно, що складається із 3/20 частин житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя від 17.02.1953 року, домоволодіння [ADDRESS] зареєстровано на праві власності за [PERSON] 5/10 частини (1/2) частини на підставі свідоцтва про право власності на частину в спільному майні подружжя від 17.11.1953 року реєстром № 4855 і записано в реєстрову книгу за № 1847. 1953 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину після смерті чоловіка [PERSON] на спадкове майно, яке складається з 1/10 частини домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] . Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи наведене, а також те, що факт, який просить встановити [PERSON] має для нього юридичне значення й підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, в тому сислі показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , , можливість у інший спосіб підтвердити цей факт у позивача відсутня, суд вважає позовну заяву в частині встановлення факту родинних відносин обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Крім того, як розяснено у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1540-06 (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Статтею 524 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час смерті [PERSON] , передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Під час розгляду справу встановлено, що [PERSON] заповіту за життя не склав. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Якщо спадкоємець, присутній в місці відкриття спадщини, протягом трьох місяців з дня її відкриття не заявить належному нотаріальному органу про відмову від спадщини, він вважається таким, що прийняв її (ст. 429 ЦК УРСР 1922 року). Оскільки на момент смерті [PERSON] його син [PERSON] був неповнолітнім, проживав разом з ним, тобто був присутній в місці відкриття спадщини, то він фактично її прийняв та вступив в управління спадковим майном. Однак, своє право на успадковане майно після смерті [PERSON] відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, у встановленому порядку [PERSON] не оформив. Таким чином, з огляду на встановлені в ході розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт прийняття [PERSON] спадщини, що відкрилася після смерті його батька [PERSON] . Статтею 1218 цього ж Кодексу передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч.ч. 1, 10 статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Свідоцтво про право на спадщину видається після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270 і статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки прийнявши спадщину після смерті [PERSON] , до складу якої входять майнові права на 3/20 частини спірного житлового будинку, [PERSON] вважається власником з моменту її відкриття, а саме з 28.04.2019 року, реалізувати своє право на оформлення спадщини він не може, в зв'язку з відмовою нотаріуса видати свідоцтво про право власності на спадщину за законом, суд дійшов висновку про визнання за позивачем права власності на частину спадкового житлового будинку.

Outcome: approved