Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом до відповідача, відповідно до якого просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що він є власником 3/100 частки домоволодіння [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 06.10.1976 року. Крім того, згідно із договору купівлі-продажу від 23.12.1981 року позивачка є власницею ще 3/100 частки наведеного домоволодіння - квартири № 7. З 06.03.2012 року у наведеній квартирі зареєстрований відповідач, який є родичем позивачки. Позивачка зазначає, що фактично з серпня 2012 року відповідач за місцем своєї реєстрації не мешкає, особистих речей відповідача за місцем його реєстрації не знаходиться. [PERSON] зауважує, що відповідач разом із своєю матір'ю у серпні 2012 року переїхав на постійне проживання за іншою адресою, яка позивачці невідома, з огляду на що на теперішній час відсутня можливість зняти відповідача з реєстрації за наведеною адресою у добровільному порядку. В судове засідання позивачка не з'явився - надав суду заву про розгляд справи в її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Аналогічна заява надійшла на адресу суду від представника [PERSON] - [PERSON] Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, враховуючи той факт, що про слухання справи відповідач був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до дублікату договору купівлі-продажу від 06.10.1976 року, виданого приватним нотаріусом ММНО [PERSON], [PERSON] продала [PERSON] 3/100 частки домоволодіння [ADDRESS], жилою площею 10,55 кв. метрів з належними надвірними будівлями. Згідно із дублікатом договору купівлі-продажу від 23.12.1981 року, виданого державним нотаріусом Донецького обласного державного нотаріального архіву [PERSON], [PERSON] продала [PERSON] 3/100 частки жилого будинку з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою [ADDRESS]; жила площа наведеної частки складає 13.9 кв. метрів. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] 10.11.1978 року було укладено шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище «[PERSON]». Згідно із копією домової книги на домоволодіння [ADDRESS], у зазначеному будинку зареєстрований [PERSON], [INFO]. Відповідно до посилань [PERSON], викладених у її позовній заяві, відповідач за адресою своєї реєстрації фактично не проживає у зв'язку із виїздом за кордон на постійне місце проживання. Відповідно до ст.ст. 71,163 Житлового Кодексу України (далі за текстом ЖК України) у разі тимчасової відсутності наймача за ним зберігається право користування житловим приміщенням протягом 6 місяців. Відповідно до абз. 1 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року N 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Суд може продовжити пропущений строк у разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо). Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, в зв'язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи. Факт не проживання відповідача у квартирі [ADDRESS] підтверджується: - актом КСН «Староміський» від 06.08.2013 р., відповідно до якого [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації - у квартирі [ADDRESS] з серпні 2012 року по теперішній час. Факт не проживання [PERSON] підтверджують сусіди, підписи яких містяться у наведеному акті. З огляду на викладене, проаналізувавши надані позивачкою докази у їх сукупності, конкретні обставини даної справи, суд приходить до висновку, що факт не проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] знайшов своє підтвердження в ході розгляду даної справи, з огляду на наведене позовні вимоги [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаної квартирою підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої увалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З огляду на викладене з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого позивачкою при зверненні до суду із даним позовом у розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved