Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. У позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] грошові кошти у розмірі 27 849 (двадцять сім тисяч вісімсот сорок дев'ять) гривень 77 копійок у відшкодування матеріальної шкоди спричиненої його автомобілю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача та у відшкодування витрат по справі судового збору 640 грн. У мотивування заявленого позову вказує, що 06 листопада 2013 року в місті Києві на перехресті вулиць Глушкова та Васильківської сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме зіткнення автомобіля марки «НІСАН», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «КІА», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.11.2013 р. [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу. В результаті вчинення [PERSON] протиправних дій, отримав пошкодження належний позивачу автомобіль марки «НІСАН», реєстраційний номер [NUMBER], чим було заподіяно майновий збиток позивачу. 25.12.2013 р. страховою компанією позивача - ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», позивачу, за договором страхування від 03 квітня 2013 р. виплачено страхове відшкодування у розмірі 820,81 грн. та 740 грн. безумовної франшизи. 17.02.2014 р. страховою компанією винуватця ДТП - АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ.», позивачу виплачено страхову виплату 26 331,21 грн. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18.05.2016 року по справі №752/13707/15-ц, що вступило у законну силу 04.10.2016 року, на користь позивача з ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» стягнуто суму страхового відшкодування у розмірі 10 789,05 грн., втрати від інфляції в розмірі 167,60 грн. та суму судових витрат у розмірі 4 188,62 грн. Таким чином, на дату звернення до суду з позовом, позивач отримав страхове відшкодування на загальну суму 38 681,07 грн. Також Голосіївським районним судом м. Києва по справі №752/13707/15-ц встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля [PERSON], внаслідок скоєної дорожньо-транспортної пригоди, становить 66 170,84 коп. Оскільки [PERSON] було визнано винним у скоєнні ДТП, позивач вважає, що саме відповідач повинен сплатити різницю між сумою страхового відшкодування та завданим фактичним розміром збитків відновлювального ремонту автомобілю «НІСАН», реєстраційний номер [NUMBER]. Отже, позивач вважає, що [PERSON] зобов'язаний відшкодувати 66 170,84 грн. - 38 681,07 грн. = 27 489,77 грн. 25.10.2017 року до суду від позивача та її представника [PERSON] надійшли клопотання про те, що позов вони підтримують, справу просять розглянути без їх участі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, направлений судовий виклик за адресою зареєстрованого у встановленому законом порядку його місця проживання повернуто до суду з відміткою відділу зв'язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п. 5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони. Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 06 листопада 2013 року в місті Києві на перехресті вулиць Глушкова та Васильківської сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме зіткнення автомобіля марки «НІСАН», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «КІА», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.11.2013 р. [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу. В результаті вчинення [PERSON] протиправних дій, отримав пошкодження належний позивачу автомобіль марки «НІСАН», реєстраційний номер [NUMBER], чим було заподіяно майновий збиток позивачу. 25.12.2013 р. страховою компанією позивача - ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», позивачу, за договором страхування від 03 квітня 2013 р. виплачено страхове відшкодування у розмірі 820,81 грн. та 740 грн. безумовної франшизи. 17.02.2014 р. страховою компанією винуватця ДТП - АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ.», позивачу виплачено страхову виплату 26 331,21 грн. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18.05.2016 року по справі №752/13707/15-ц, що вступило у законну силу 04.10.2016 року, на користь позивача з ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» стягнуто суму страхового відшкодування у розмірі 10 789,05 грн., втрати від інфляції в розмірі 167,60 грн. та суму судових витрат у розмірі 4 188,62 грн. Таким чином, на дату звернення до суду з позовом, позивач отримав страхове відшкодування на загальну суму 38 681,07 грн. Також Голосіївським районним судом м. Києва по справі №752/13707/15-ц встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля [PERSON], внаслідок скоєної дорожньо-транспортної пригоди, становить 66 170,84 коп. Виходячи із ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст.36.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників транспортних засобів" виплата страхового відшкодування (регламента виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Однак фактичний розмір збитків, яких було завдано внаслідок ДТП позивачу становить більшу суму, аніж він мав право отримати від страховика. Дані факти встановлено Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18.05.2016 року по справі №752/13707/15-ц, що вступило у законну силу 04.10.2016 року. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, при цьому збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно ст. 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи, або виконання робіт необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Стаття 16 Цивільного кодексу України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до пункту 24 Постанови № 4 від 01.03.2013 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» відповідно до статті 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи вищевикладене суд вважає, що у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої шкоди; різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням необхідно стягувати на користь позивача з особи, визнаної винною у скоєній ДТП. Оскільки [PERSON] було визнано винним у скоєнні ДТП, позивач вважає, що саме відповідач повинен сплатити різницю між сумою страхового відшкодування та завданим фактичним розміром збитків відновлювального ремонту автомобілю «НІСАН», реєстраційний номер [NUMBER]. Отже, з урахуванням отриманого позивачем страхового відшкодування, [PERSON] зобов'язаний відшкодувати 66 170,84 грн. - 38 681,07 грн. = 27 489,77 грн. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору, та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем були понесені витрати для сплати судового збору за подання позову у сумі 640 грн., які підлягають стягненню з відповідача - [PERSON] на користь позивача. На підставі наведеного ст. 22, 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 22,36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved