Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

У квітні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт належності йому Державного акту на право постійного користування землею серії ІV-МК №009809, виданого 25 квітня 2002 року Олександрівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 443. У своїй заяві [PERSON] посилається на те, що у вищезазначеному державному акті його по батькові вказано як « [PERSON] », що не відповідає даним його паспорту, в якому по батькові зазначено як « [PERSON] ». У зв`язку з вказаною помилкою в державному акті він не може здійснити приватизацію земельної ділянки, тому змушений звернутися до суду для встановлення вищезазначеного факту. У судове засідання учасники справи не з`явилися. [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Горохівська сільська рада Миколаївської області надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі їх представника, заперечень проти заяви [PERSON] не мають. У відповідності до вимог ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи. Виходячи з наведеного, а також положень ч.3\~ст.211\~ЦПК України,\~ судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке. Судом встановлено, що 25 квітня 2002 року головою Олександрівської сільської ради народних депутатів видано державний акт на право постійного користування землею на ім`я [PERSON] , відповідно до якого останньому передана у постійне користування земельна ділянка, площею 1,0 гектар, розташована на території Олександрівської сільської ради для ведення особистого підсобного господарства /а.с.10/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21 жовтня 1957 року /а.с.8/, копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] /а.с.6/ прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначено « [PERSON] ». Як вбачається з архівного витягу №79/95/03/3.7/Б від 16.09.2020р. з рішення №8 25-ї сесії 23-го скликання Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області від 29.11.2001 «Про надання земельних ділянок громадянам для ведення особистих підсобних господарств», розглянувши проект відведення земельних ділянок громадянам України для ведення особистих підсобних господарств, розроблений Державним підприємством «Снігурівський районний центр» ДЗК, сільська рада вирішила надати земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства загальною площею 19,0 га ріллі в постійне користування із земель запасу сільської ради, в тому числі [PERSON] 1,0 га /а.с.9/. З довідки Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області за №561 від 17.09.2020 року вбачається, що [PERSON] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , має земельну ділянку в розмірі 1,00 га для ведення особистого селянського господарства /а.с.11/. Згідно довідки Горохівської сільської ради Миколаївської області за №308 від 16.03.2021 року в Державному акті на право постійного користування землею від 25.04.2002 року допущена технічна помилка та замість « [PERSON] » зазначено « [PERSON] » /а.с.12/. У довідці №309 від 16.03.2021 року, виданій Горохівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області зазначено, що [PERSON] який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , має земельну ділянку у розмірі 1,00 га для ведення особистого селянського господарства. Згідно рішення сесії Олександрівської сільської ради №8 від 29.11.2001 року вказана земельна ділянка надана [PERSON] , але помилково вказано « [PERSON] » /а.с.13/. Відповідно до довідки №147 від 18 березня 2021 року, виданої Олександрівським старостинським округом №3 Горохівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, на території Олександрівським старостинським округом №3 зареєстрований та проживає [PERSON] , [PERSON] на території округу не зареєстрований та не проживає. Згідно рішення сільської ради №8 від 29.11.20011 року земельна ділянка у розмірі 1,00 га для ведення особистого селянського господарства надана [PERSON] , але помилково було вказано " [PERSON] " /а.с.14/. За таких обставин, заявник не має можливості довести той факт, що він є тією особою, яка вказана в державному акті на право постійного користування землею. Згідно п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України\~в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з п.6 ч.1\~ст. 315 ЦПК України\~суд, зокрема, розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження, якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Окрім того, згідно ч.2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу у відповідності до п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання цього документу, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можливо встановити належність громадянину такого документу, який є правовстановлюючим. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки наявність помилки в зазначені його по батькові в правовстановлюючому документі ставить під сумнів належність його заявнику та позбавляє можливості реалізувати право на приватизацію. З урахуванням викладеного, а також з огляду на необхідність встановлення юридичного факту для реалізації заявником його права на приватизацію земельної ділянки, суд дійшов висновку, що зазначені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що державний акт на право постійного користування землею, виданий 25 квітня 2002 року на підставі рішення 25-ї сесії 23 скликання Олександрівської сільської ради народних депутатів Снігурівського району Миколаївської області від 29 листопада 2001 року №8 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №443, на ім`я [PERSON] , фактично належить [PERSON] , а тому вимоги заявника про встановлення цього факту підлягають задоволенню. Судові витрати компенсуванню не підлягають та відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved