Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулися до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором, в обгрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 08.07.2016 р. [PERSON] подала до ТОВ «Фінансова компанія « Центр фінансових рішень» (надалі ТОВ «ФК» «ЦФР») заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та заяву № 2311221612 на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», підписанням якої підтвердила згоду, що така заява, разом з Умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», становлять між нею та ТОВ «ФК «ЦФР» кредитний договір, а також, що отримала примірник кредитного договору та погодила отримати, шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua , Умови отримання кредитів від ТОВ «ФК «ЦФР». Відповідно до Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» вказані Умови, разом із заявою про приєднання до таких і заявою на отримання кредиту, становлять кредитний договір. 30.07.2018 між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги № 20180730, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги ( права вимоги) до боржників за кредитними Договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» та боржниками. Згідно п. 1.2. Договору відступлення прав вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами - Додатку № 1 до договору відступлення прав вимоги № 20180730 від 30.07.2018, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 15 594, 85 грн., з яких: 6 216, 83 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1, 15 грн. - сума заборгованості за відсотками; 6 249, 37 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 3 127, 50 грн. - сума заборгованості за пенею. Згідно п. 6.2.3. Договору відступлення прав вимоги, права вимоги переходять до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» з моменту підписання сторонами цього Договору, після чого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. При цьому, виконання ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «ФК «ЦФР» умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення права вимоги. Додаткового оформлення відступлення права вимоги у цих випадках не вимагається. Згідно п. 3.1. Договору відступлення прав вимоги, ТОВ «ФК «ЦФР» гарантує, що йому належить право вимоги за портфелем заборгованості до боржників, зазначених у реєстрі боржників. Позивач зазначав, що згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах передбачених договором. Однак, всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконував належним чином свої обов`язки за кредитним договором, припинивши повернення кредитних коштів у строки, передбачені договором. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора, при цьому на виконання п. 6.6 Договору про відступлення прав вимоги на адресу відповідача від імені ТОВ «ФК «ЦФР» направлялося повідомлення про відступлення права вимоги ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів». Позивач вказує, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 30.07.2018 ним не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. З огляду на викладене, посилаючись на ст. ст. 509, 512, 526, 530, 549, 610-612, 625 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача по справі на його користь заборгованість за кредитним договором № 2311221612 від 08.07.2016 року в загальному розмірі 15 594, 85 грв., а також понесені судові витрати по справі. Представник позивача Ткаченко М.М. в судове засідання не з`явився, надав до суду телефонограму про розгляд справи за його відсутності, при цьому заявлені позовні вимоги повністю підтримав та просив такі задовольнити, зазначивши, що в разі неявки відповідача в судове засідання проти ухвалення заочного рішення не заперечує (ас.92,93). Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце слухання справи сповіщена належним чином як шляхом направлення повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання ( ас. 36,85,89,90,91 ), так і шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб - порталі судової влади України (ас.86-87), при цьому, будь - яких заяв про розгляд справи в її відсутності, відзиву на позов не надала. В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії: - 15.04.2020 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (ас. 37-39); - 12.05.2020 року постановлено ухвалу про відкладення судового засідання (ас.82,83); - 11.06.2020 року постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи (ас. 94). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, про що зазначив у п. 4 прохальної частини позовної заяви (ас. 3 на звороті) та телефонограмі про розгляд справи за відсутності позивача (ас.93), те, що відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання та будь - який відзив, заперечення проти позову не подав, суд знаходить можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими гл. ІІ «Заочний розгляд справи» ЦПК України, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав: - так, за приписами ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 2 ст. 13 та ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, засада змагальності у цивільному процесі є засадою особистої автономії сторін у цивільному процесі. Від волевиявлення сторін повинні залежати дії суду в доказовій діяльності. Активне втручання суду в доказову діяльність сторін без волі на те останніх суперечить суті і природі цивільних прав, які особа здійснює вільно, на власний розсуд. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Судом встановлено, що 08 липня 2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 2311221612, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит на загальну суму 6 255, 00 гривень, строком на 18 місяців з дати надання кредиту 08 липня 2016 року, зі сплатою відсотків у розмірі 0, 01 % річних та 4,49 % щомісячно, що підтверджується заявою № 2311221612 від 08 липня 2016 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» (ас.6), заявою про приєднання до Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ »ФК» «ЦФР» від 08.07.2016 року (ас.5), платіжним дорученням № І86329459 від 08.07.2016 року щодо переказу грошових коштів на користь [PERSON] (ас. 8), довідкою про виданий кредит на загальну суму 6 255,00 грв. № 2693050-SG від 31.10.2018 року (ас.14), Умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК» «ЦФР» в редакції від 30.03.2015 року (ас.12-13). Особистим підписом у заяві № 2311221612 від 08 липня 2016 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» відповідач надав згоду на те, що ця заява разом з Умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та ним (відповідачем) як позичальником; підтвердив, що Умови кредитного договору, зокрема, умови про сукупну вартість кредиту, йому роз`яснені та зрозумілі; зобов`язався виконувати умови кредитного договору і регулярно ознайомлюватися з його змінами на зазначеному веб-сайті; засвідчив, що повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, передбачені ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12 липня 2001 року № 2664-ІІІ, ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ, та їх зміст, а також про всі інші умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України (ас.7). Відповідно до встановленого графіку платежів відповідач мав погашати кредит шляхом сплати обов`язкових щомісячних платежів, а саме по 628, 39 грв. кожного місяця, до повного погашення заборгованості за кредитом (ас.7). Як встановлено в судовому засіданні ТОВ «ФК «ЦФР» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, надавши відповідачу кредитні кошти у визначеному договором розмірі, що жодним чином відповідачем не спростовано . Натомість відповідач, в порушення умов укладеного кредитного договору, належним чином зобов`язання щодо повернення кредиту не виконував, припинивши здійснення будь-яких платежів на погашення заборгованості за кредитом. Так, згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідач [PERSON] по кредитному договору № 2311221612 від 08 липня 2016 року, станом на 30 липня 2018 року, має заборгованість, яка становить 15 594, 85 грв грв. та складається з : 6 216,83 грв. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1, 15 грв. - сума заборгованості за відсотками; 6 249, 37 грв. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 3 127, 50 грв.- сума заборгованості за пенею (ас. 15). Відповідач під час розгляду справи не надав альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а тому суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданим позивачем. За викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Крім того , в судовому засіданні встановлено, що 30.07.2018 між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір відступлення прав вимоги № 20180730, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» права грошової вимоги (Права Вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (Портфель Заборгованості (ас.18-20). З витягу з реєстру боржників до вищевказаного договору вбачається, що до такого включено і боржника [PERSON] (ас. 21 ). Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, в тому числі, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 1.2. Договору відступлення прав вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заміняє ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників та набуває прав грошових вимог ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами (ас.18). Відповідно до витягу з Реєстру Боржників ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 15 594, 85 грн., з яких: 6 216, 83 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1, 15 грн. - сума заборгованості за відсотками; 6 249, 37 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 3 127, 50 грн. - сума заборгованості за пенею (ас.21). Згідно п. 6.2.3. Договору відступлення прав вимоги, права вимоги переходять до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з моменту підписання сторонами цього договору, після чого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. При цьому, виконання ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення права вимоги. Додаткового оформлення відступлення права вимоги у цих випадках не вимагається (ас.19). На виконання п. 6.6. Договору відступлення прав вимоги, згідно вимог ст. ст. 512 - 514, 516 ЦК України, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі первісним кредитором ТОВ »ФК »ЦФР» 07.08.2018 року за № 002763110 направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», копію якого долучено до матеріалів позовної заяви (ас.16), при цьому аналогічне повідомлення направлене на адресу відповідача і позивачем по справі 07.08.2018 року за № 002763110-1 (ас.17). Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 "...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. В порушення чинного законодавства відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором (ст. 612 Цивільного кодексу України). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зі змісту ст. 526 ЦК України вбачається, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Стороною відповідача суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 ЦК України. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача кредитну заборгованість в загальній сумі 15 594, 85 грв. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позов підлягає до повного задоволення, з відповідача на користь позивача слід стягнути на відшкодування судових витрат по справі сплачений судовий збір у розмірі 2 102, 00 грв. (ас.1).

Outcome: approved