Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Свої вимоги до суду позивач [PERSON] мотивував тим, що він з 2003 року проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] в м. Ялта АРК Крим. [INFO] в них народився син [PERSON]. За вимогою відповідача Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстрацію народження дитини проведено відповідно до вимог ч.1 ст.135 СК України. Відомості про батька в актовому записі вказані зі слів матері. Відповідач забороняла позивачу подати заяву про визнання батьківства, оскільки отримувала допомогу на утримання дитини як мати одинока. В 2010 році [PERSON] залишила дитину позивачу. З того часу він разом з сином проживає в с. Гармаки, Барського району Вінницької області. Повністю утримує дитину, доглядає, навчає. Мати дитини [PERSON] вживала наркотичні засоби, лікувалася від наркозалежності. Дитиною не цікавиться, участі в її вихованні не приймає. Позивач довгий час намагався спільно з відповідачем подати заяву про визнання батьківства, однак мати дитини від спілкування з сім'єю уникає. Вважаючи себе біологічним батьком дитини, [PERSON] просить суд визнати його батьком дитини [PERSON], який народився [INFO] в Автономній Республіці Крим, м. Ялта, смт. Сімеїз. Позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та наполягали на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] була належно повідомлена про день розгляду справи в суді, викликалася повісткою під розпис двічі, а саме на 03.12.2018 та 11.12.2018 року, але в судове засідання не з'явилася без поважної причини, не повідомила про причини свої неявки, позову не оспорила. Тому, суд вважає, що відповідач навмисно ухиляється від розгляду справи в суді та вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Враховуючи письмово викладену згоду позивача, суд вважає необхідним розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до ст. 280-282 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник Служби у справах дітей Барської районної державної адміністрації Вінницької області Зозуляк В.Л. у судовому засіданні позов підтримала повністю, пояснивши суду, що визнання батьківства [PERSON] по відношенню до його сина [PERSON] буде проведено в інтересах дитини. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні переконливо підтвердили, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON]. З 2010 року він проживає з дитиною, повністю утримує її, піклується, навчає, виховує. Мати дитини [PERSON] жодного разу дитину не відвідувала. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та свідків, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного. [PERSON] народився [INFO] в Автономній Республіці Крим, м. Ялта, смт. Сімеїз, що підтверджується свідоцтвом про його народження. Матір'ю дитини зазначено [PERSON], батьком вказано [PERSON]. Актовий запис № 16 про народження [PERSON] складений 14.05.2007 року виконкомом Сімеїзьскої селищної ради Ялтинської міської ради Автономної Республіки Крим, із зазначенням відомостей про батька, відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Судом встановлено, що державна реєстрація народження [PERSON], [INFO], здійснена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України. Позивач визнає батьківство повністю та вважає [PERSON] своєю рідною дитиною. Відповідно до роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213,215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Крім того, факт батьківства [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON], доводиться оглянутими у судовому засіданні фотокопіями на яких зображений позивач з сином, та поясненнями свідків. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач визнає себе батьком дитини, суд дійшов висновку про задоволення вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved