Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

У грудні 2013 року Іллічівський міський голова звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про позбавлення їх батьківських прав, стверджуючи, що відповідачі є батьками малолітньої дитини [PERSON], яка після їх розлучення у 2002 році залишилася проживати в сім'ї матері. Батько дитини має іншу сім'ю, сплачує аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу за рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 30.03.2001 року. Мати дитини зловживає спиртними напоями, перебуває на обліку у лікаря - нарколога, декілька разів проходила лікування від алкогольної залежності, але продовжувала вживати алкоголь та неодноразово залишала дитину бездоглядною. Неодноразово із своїм співмешканцем чинила фізичне та психологічне насилля щодо доньки, за що 17.09.2012 року вони були притягнуті до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП. Позивач вказує, що [PERSON] неодноразово попереджалася про необхідність змінити свою асоціальну поведінку, однак покращення не настало та у 2013 році дитина була влаштована в обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Рівненської облдержадміністрації. Батько дитини відмовився забрати доньку із закладу та в подальшому приймати участі у вихованні дитини. У зв'язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] і [PERSON] щодо їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO], стягнути з [PERSON] аліменти на користь дитячого закладу або особи, на утриманні яких буде знаходитись її дитина у розмірі 1/4 частини усіх видів прибутків, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Також позивач просить суд передати малолітню дитину [PERSON] виконавчому комітету Іллічівської міської ради, як органу опіки та піклування. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, наполягала на його задоволенні. Відповідач в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову, мотивуючи тим, що у нього є інша сім'я та він не може займатися виховання [PERSON] Представник служби у справах дітей Іллічівської міської ради в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Прокурор Чайка В.О. в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, мотивуючи тим, що в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття рішення про позбавлення відповідачів батьківських прав. Заслухавши присутніх представників сторін, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження, [PERSON] (а.с.4), батьками дитини вказано [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до наказу служби у справах дітей Іллічівської міської ради Одеської області від 02.12.2013 року №51 (а.с.6), [PERSON], [INFO] перебуває на первинному обліку дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. За інформацією служби у справах дітей Рівненської облдержадміністрації від 21.11.2013 року, мати неповнолітньої [PERSON], проходивши лікування в реабілітаційному центрі «Свобода» церкви ЄХБ в м.Острозі, залишила свою доньку в даному закладі та самовільно покинула його (а.с.8). [PERSON] чинила фізичне та психологічне насилля щодо доньки, за що 17.09.2012 року вона були притягнута до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП (а.с.28). Згідно висновку виконавчого комітету Іллічівської міської ради як органу опіки та піклування №1-17-990 від 12.12.2013 року (а.с.46-47), виконавчий комітет вважає за доцільне позбавлення батьківських права гр.[PERSON] та [PERSON] щодо малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Згідно до ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття, про що теж говорить ст.180, 181 Сімейного Кодексу України. Стаття 150 СК України передбачає, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст.164 ч.1 п.2 Сімейного Кодексу України - батько або мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання обов'язків щодо виховання, утримання та розвитку дитини. Згідно Постанови Пленуму від 12 червня 1998 р. № 16 п.25 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, їх навчання, підготовці до самостійного життя, що знайшло повне відображення в поведінці відповідачки. Таким чином, відповідно до Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та про поновлення батьківських прав", ЗУ „Про органи і служби у справах неповнолітніх та спеціальні установи для неповнолітніх" від 24.01.1995 року, для збереження здоров'я та психіки дитини, створення їй нормальних умов життя, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідачів батьківських прав підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. У відповідності зі ст.ст.180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі спору розмір аліментів визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1-2 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Отже, підлягають стягненню з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини щомісячно у розмірі 1/4 частини усіх видів прибутків менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Згідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, та

Outcome: approved