Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Позивачка звернулась до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона є власницею будинку [ADDRESS] . Відповідачі зареєстровані у вказаному будинку, однак з травня 2014 року в ньому не проживають, не оплачують комунальні послуги та не приймають участі в утриманні житлового приміщення за місце реєстрації. Реєстрація відповідачів в даному житловому будинку не дозволяє позивачці розпоряджатися квартирою на власний розсуд та значно обмежує її права, як власника житла. У зв`язку з вищевикладеним позивачка просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] з травня 2015 року. Позивачка в судове засідання не з`явилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судові засідання неодноразово не з`являлись, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до вимог ст. ст. 129-131 ЦПК України, про наявність поважних причин неявки суд не повідомили, відзивів не подавали. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка власницею будинку [ADDRESS] (а.с. 22,23). Відповідачі зареєстровані у вказаному будинку, однак з травня 2014 року в ньому не проживають, не оплачують комунальні послуги та не приймають участі в утриманні житлового приміщення за місце реєстрації (а.с. 11-14,15-17,18-21,24,49). Реєстрація відповідачів в даному житловому будинку не дозволяє позивачці розпоряджатися квартирою на власний розсуд та значно обмежує її права, як власника житла. Стаття 41 Конституції України та стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплюють принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти ним. Частиною 1 статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом на підставі досліджених доказів встановлено, що відповідачі, будучи зареєстрованими в будинку [ADDRESS] , фактично в ній не проживають, не виконують будь-яких обов`язків, що передбачені ст. 156 ЖК України, не утримують житло та не сплачують комунальні послуги. Позивачка не перешкоджала відповідачам у користуванні вищевказаним житлом. Встановлених законом випадків збереження за відповідачами права користування квартирою в судовому засіданні не встановлено. Наведене вище є підставою для визнання відповідачів, відповідно до вимог ст.ст. 391, 405 ЦК України такими, що втратили право користування житлом у зв`язку з їх відсутністю без поважних причин понад один рік за місце проживання (реєстраці). Статтею 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зі змінами та доповненнями, передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Враховуючи вищевикладене суд задовольняє позов та визнає відповідачів, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] з травня 2015 року. Враховуючи клопотання позивачки, суд не стягує з відповідачів на її користь судові витрати.

Outcome: approved