Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що вона є власницею квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.08.2000 року та свідоцтва на право про спадщину за законом від 21.01.2011 року. В квартирі зареєстровані вона та відповідач [PERSON], її колишній зять, однак він фактично за спірною адресою не мешкає з листопада 2014 року, речей своїх не має в квартирі, витрат по сплаті комунальних послуг не несе. Відповідач розірвав шлюб з її донькою та виїхав на постійне місце мешкання до Росії, але місце його знаходження їй невідомо. Крім того зазначила, що вона є пенсіонеркою, а тому має невеликий дохід, у зв'язку з чим їй складно сплачувати комунальні послуги, оскільки за даною адресою зареєстрований відповідач. У зв'язку з чим, відповідач утворює перешкоди в реалізації її права власника, чим порушує її права та інтереси, а тому позивачка вимушена звернутися до суду і просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивачка [PERSON] до суду не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила позов задовольнити в повному обсязі. Проти задоволення рішення заочно не заперечувала. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про дату та час судового розгляду справи, до суду не з'явився, із будь-якими заявами на адресу суду не звертався, тому суд, за згодою позивачки, ухвалив заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 02.08.2000 року та свідоцтва на право про спадщину за законом від 21.01.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори, позивачка [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] (а.с. 7-8). Відповідач [PERSON] під час володіння даною квартирою позивачкою з 14.11.2014 року зареєстрований в квартирі [ADDRESS], що підтверджується особовим рахунком [NUMBER] (а.с. 6). Факт не проживання відповідача за місцем реєстрації підтверджується довідкою КСН «Черьомушки» № 182 від 08.07.2015р., з якого слід, що [PERSON] не мешкає за адресою: [ADDRESS], є колишнім зятем позивачки, а місце його мешкання не відомо, про що свідчать сусіди (а.с. 11). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Тобто судом встановлено, що відповідач зареєстрований у спірній квартирі за згодою позивачки, але без поважних причин там не проживає більше року. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, або заперечень. Враховуючи наведене, суд вважає, що докази, на які посилався позивач у позові, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved