Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

У липні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ОСББ «Маршала Тимошенка, 13-А», голови правління ОСББ «Маршала Тимошенка, 13-А» Осинського Ю.О., про поновлення на роботі, стягнення 28 851 грн., 20 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 493 грн., 36 коп. індексації заробітної плати. В заяві про збільшення позовних вимог [PERSON] просив суд, крім іншого, стягнути в рахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 13.06.2019 року включно по 10.03.2020 року 79 725 грн. 57 коп. та індексацію заробітної плати у розмірі 493 грн. 36 коп. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказував, що працював у ОСББ «Маршала Тимошенка, 13-А» на посаді слюсаря-сантехніка. Відповідно до наказу ОСББ «Маршала Тимошенка, 13-А» від 10.06.2019 року № 117/к позивач був звільнений з посади слюсаря-сантехніка згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України, а саме у зв`язку зі скороченням штату. Позивач вказує, що його звільнення відбулось незаконно, оскільки відповідач не дотримався процедури звільнення за скороченням штату та не перевів його на іншу вакантну посаду різноробочого в межах підприємства, більше того вказує, що скорочення посади слюсаря-сантехніка фактично не відбулося, оскільки на його вивільнене робоче місце було оформлено іншу особу. Також [PERSON] вказує, що при його звільненні не було проведено належного розрахунку в частині виплати індексації заробітної плати, яка не виплачувалася роботодавцем у період з жовтня 2017 року по червень 2018 року у загальному розмірі 447 грн. 52 коп. Таким чином, позивач зазначає, що роботодавцем було порушено вимоги чинного законодавства під час його звільнення, а відтак [PERSON] підлягає поновленню на роботі із стягненням на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу та суми індексації заробітної плати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав зазначених у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог, категорично наполягав на продовженні розгляду справи і ухваленні рішення на підставі наявних доказів. При цьому, вимагав завершення розгляду справи навіть за відсутності представника відповідачів вказуючи на зловживанні останніми своїми процесуальними правами та наміром зволікання розгляду справи. Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання ОСББ «Маршала Тимошенка, 13-А» та голова правління ОСББ «Маршала Тимошенка, 13-А» Осинський Ю.О. повідомлялись належним чином, відзиву на позовну заяву та письмових доказів на спростування позовних вимог не подали. Крім того, на вимогу суду адресовану відповідачам до 22.01.2021 року для всебічного та об`єктивного розгляду справи надати: штатний розпис до та після звільнення [PERSON] ; табель обліку робочого часу слюсаря-сантехніка; посадову інструкцію слюсаря-сантехніка або аналогічної посади; документальне повідомлення про звільнення [PERSON] - суду не надано. В судовому засіданні обговорено питання щодо можливості проведення засідання за відсутності представника відповідача від якого подано клопотання про відкладення розгляду справи. При цьому, з огляду на категоричні заяви [PERSON] , твердження про зволікання розгляду справи, суд вважає можливим завершення розгляду справи за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання та завчасно не подали відзиву на позов і можливих доказів на спростування позовних вимог. Вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне. Із копії трудової книжки [PERSON] вбачається, що останній з 04.10.2017 року прийнятий на посаду слюсаря-сантехніка в ОСББ «Маршала Тимошенка, 13-А» згідно Наказу №32/1/К від 02.10.2017 року. П.1 ст. 40 КЗпП України передбачена можливість розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у випадку змін в організації виробництва і праці. Під змінами в організації виробництва і праці в п. 1 ст. 40 КЗпП України, зокрема, мається на увазі ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Таким чином, скорочення чисельності або штату працівників як передумова звільнення за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України має мати місце реально, а не декларативно, штучно та візуально створена. Зі змісту копії Наказу №2/О від 11.04.2019 року ОСББ «Маршала Тимошенка, 13-А» вбачається, що для підвищення ефективності і оптимізації управління ОСББ керівником підприємства з 12.06.2019 року внесено зміни в штатний розпис з виведенням із нього посади слюсаря-сантехніка та зобов`язано підготувати попередження і повідомити працівників під розпис, що підлягають звільненню в зв`язку з скороченням штату (а.с. 30). У відповідності до ст. 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштування самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці. 12.06.2019 року згідно Наказу голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маршала Тимошенка, 13-А» Осинського Ю.О. №117/к від 10.06.2019 року про припинення трудового договору з 12.06.2019 року [PERSON] звільнений з посади слюсаря-сантехніка у зв`язку зі скороченням штату за п.1 ст. 40 КЗпП України. На заяву [PERSON] від 15.04.2019 року за Вх №1/15/04/2019 до голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маршала Тимошенка, 13-А» Осинського Ю.О. про переведення його з 13.06.2019 року на посаду різноробочого в ОСББ (а.с. 44), відповіді не отримав. При цьому, будь-яких пропозицій від керівництва Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маршала Тимошенка, 13-А» про переведення [PERSON] на іншу аналогічну посаду не здійснено, вказана обставина жодними доказами не спростована. Положеннями ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами у цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Крім того, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з вимог цивільного процесуального законодавства, відповідач повинен подати належні та допустимі докази на заперечення тих обставин, які позивач вказує у позовній заяві, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність підстав для задоволення чи відмови у задоволенні позову. В судовому засіданні не підтверджено жодним належним та допустимим доказом факт реального скорочення 12.06.2019 року посади слюсаря-сантехніка в Об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку «Маршала Тимошенка, 13-А», пропозицій позивачу іншої роботи в ОСББ, відмови останнього перейти на іншу роботу, або ж відсутності аналогічних вакантних чи будь-яких інших посад в межах об`єднання. Враховуючи вищевикладене та з огляду на наявні документи, суд вважає, що відповідачем порушено вимоги чинного законодавства під час звільнення позивача, а відтак, наказ голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маршала Тимошенка, 13-А» Осинського Ю.О. №117/к від 10.06.2019 року про звільнення [PERSON] із займаної посади підлягає скасуванню, а позивач підлягає поновленню на роботі. У ст. 47 КЗпП України зазначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. Статтею 235 КЗпП України встановлено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Середньоденна заробітна плата позивача визначається на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 за два повні останні місяці роботи позивача. Відповідно до вимог абзацу 3 пункту 4 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати - за останні два місяці не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв`язку і тимчасовою непрацездатністю. Згідно з пунктом 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. При цьому, середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно копії довідки про доходи [PERSON] на посаді слюсаря-сантехніка в Об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку «Маршала Тимошенка, 13-А» його заробітна плата з жовтня 2017 року до лютого 2019 року включно складала 165 505 грн.56 коп., а з січня 2019 року до червня 2019 року 55 443 грн., 94 коп. Таким чином, з огляду на розмір заробітку за останні два місяці та число відпрацьованих робочих днів у травні та червні 2019 року середньоденний заробіток [PERSON] складав 447 грн. 52 коп. У заяві про збільшення позовних вимог (а.с. 81-88) [PERSON] просив суд стягнути в рахунок компенсації суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу 79 232 грн. з розрахунку за 187 днів вимушеного прогулу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В судовому засіданні з`ясовано, що [PERSON] інших заяв у встановленому порядку та належним чином оформлених про збільшення позовних вимог не подано. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в абз. 5 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в рішенні. Отже, враховуючи все вищезазначене, беручи до уваги розрахунки середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який надав сам позивач, суд вважає за потрібне стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маршала Тимошенка, 13-А» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 79 232 грн. 21 коп. Закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена ст. 117 КЗпП України відповідальність. Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя. Згідно статті 2 Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Індексацію зобов`язані проводити всі без виключення роботодавці: підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також фізичні особи, що використовують працю найманих працівників. Основний принцип проведення індексації заробітної плати Пункт 4 Порядку №1078 містить загальне правило визначення суми індексації заробітної плати: «Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків». З копій довідок про доходи [PERSON] на посаді слюсаря-сантехніка в Об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку «Маршала Тимошенка, 13-А» (а.с. 90) за період з жовтня 2017 року до лютого 2019 року вбачається, що з жовтня 2017 року до квітня 2018 року, а також за червень 2018 року Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Маршала Тимошенка, 13-А» не здійснено та не виплачено [PERSON] індексацію заробітної плати у загальному розмірі 493 грн. 36 коп. (61 грн. 67 коп. - щомісячна індексація х 8 місяців = 493 грн. 36 коп.) Таким чином, з огляду на зазначене, принципи трудового законодавства та зміст довідок про відсутність індекасації заробітної плати [PERSON] у вказаний період, на думку суду 493 грн. 36 коп., як сума недоотриманої індексації заробітної плати підлягає стягненню з об`єднання на користь позивача. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб які їх понесли, пропорційно до задоволеної частини вимог. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 2 279 грн. За ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судових рішен ь у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. На підставі викладеного,

Outcome: approved