Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

У липні\~ 2019 року позивачка звернулась до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. У обґрунтування позову зазначила, що батьками позивачки\~ є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Іллічівського районного суду від 03 квітня 2003 року батьки були позбавлені батьківських прав стосовно позивачки та встановлено піклувальником бабку позивачки [PERSON] . Позивачка постійно проживала та була зареєстрована разом із бабкою.\~ [INFO] [PERSON] померла та після її смерті\~ залишилось спадкове майно. Також, в спірному будинку [ADDRESS] зареєстрована відповідачка по справі [PERSON] , яка з 2003 року\~ в будинку не проживає та ухвалою Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 04 березня 2014 року була оголошена в розшук. Позивачка зазначила, що фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживає в будинку, користується ним та несе витрати на його утримання. На підставі викладеного, позивачка просила суд визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] , а також визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що фактично не проживала за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 01 червня 2003 року. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує вимоги, просить позов задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із тим, що відповідач\~ своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до паспорту громадянина України\~ [NUMBER] , виданого 09 липня 2013 року Іллічівським РВ у м.Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області, [PERSON] народилась [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 04 березня 2014 року, в рамках виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] оголошено у розшук. Згідно рішення Іллічівського райсуду м.Маріуполя Донецької області від 03 квітня 2003 року, [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .\~ Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, [PERSON] є власницею 18/25 частини жилого домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] а на земельній ділянці. Судом досліджено спадкову справу №25/2019 щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Так, онука [PERSON] , позивачка по справі [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у вигляді 18/25 частки домоволодіння [ADDRESS] . Інші спадкоємці аналогічного бажання не виявили. Відповідно до акту №9 КСН «Лучистий» від 11 червня 2019 року,\~ складеного з пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] ,\~ [PERSON] \~ не проживає за адресою: [ADDRESS] з 2003 року по теперішній час. Також, згідно акту КСН «Лучистий» №201 від 06 червня 2019 року, [PERSON] , 1997 року народження, за адресою: [ADDRESS] , проживає одна. Крім того, судом досліджено повідомлення ККП «Міське бюро технічної інвентаризації Маріупольська нерухомість» від 17 грудня 2019 року №5036, відповідно до якого рішенням Іллічівського виконкому від 22 грудня 1989 року №622 були затверджені ідеальні частки на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . 18/25 частин житлового будинку належать [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчено нотаріусом Ашла О.К.,18 грудня 2000 року (р-р№2-2662), зареєстрованого в Маріупольському БТІ 4 грудня 2000року за реєстровим №10616. Інформація дійсна станом на 31 грудня 2012 року, а також відповідно до повідомлення від 23 грудня 2019 року, відповідно до якого, згідно переліку архівних справ\~ (архівний №28922) одноповерховий житловий будинок\~ літ.Г-1 за номером [ADDRESS] а [ADDRESS] [ADDRESS] є єдиним домоволодінням. Судом досліджено письмові пояснення свідків [PERSON] та\~ [PERSON] , які є сусідами позивачки. Відповідно до письмових пояснень, в будинку [ADDRESS] відповідачка [PERSON] не проживає з 2003 року та її особистих речей в будинку не знаходиться. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З наведеного суд дійшов висновку про те, що оскільки відповідачка не проживає в спірному домоволодінні, вона втратила право користування цим житловим приміщенням.\~\~\~ Крім того, згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Отже, виходячи із наведених норм, наданих матеріалів справи, суд вважає доведеним факт, що відповідачка фактично не проживала за адресою: [ADDRESS] починаючи з 01 червня 2003 року.

Outcome: approved