Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

У квітні 2016\~р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" (далі Товариство) звернулось з вказаним позовом, у якому просить стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за договором №\~704822 від 27.08.2013\~р. у розмірі 119\~922,79\~грн. Від [PERSON] заяви про визнання позову або заперечень проти позову,не надходило. Судом з'ясовано, що між Товариством та [PERSON] було укладено договір №\~704822 від 27.08.2013\~р. (у тому числі додаток №\~1) (а.\~с.\~9 18). [PERSON] змісту договору №\~704822 від 27.08.2013\~р. вбачається, що метою його укладення було, зокрема, придбання [PERSON] автомобіля [PERSON]. На виконання умов договору №\~704822 від 27.08.2013\~р. [PERSON] 10.12.2013\~р. отримав автомобіль [PERSON], 2013\~р.в., №\~кузова Y6DTF488PD0328602 (далі Автомобіль), та зареєстрував його 26.12.2013\~р., що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САТ №\~638361, виданим Центром ДАІ 1801 (а.\~с.\~20). Разом з тим, у [PERSON], зважаючи на умови договору №\~704822 від 27.08.2013\~р., виник обов'язок оплатити вартість Автомобіля та вартість наданих йому послуг шляхом сплати Товариству 84 щомісячних внесків. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно зі статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що [PERSON] мав обов'язок (грошове зобов'язання) перед Товариством за договором №\~704822 від 27.08.2013\~р. 18.12.2014\~р. [PERSON] помер, що випливає зі змісту листа від 08.07.2015\~р. №\~183/02-14 приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу [PERSON] (а.\~с.\~20). 08.07.2015\~р. приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на Автомобіль, на ім'я [PERSON], що підтверджується листом від 08.07.2015\~р. №\~183/02-14 цього нотаріуса (а.\~с.\~20). З наведеного у попередніх двох абзацах випливає, що спадкоємцем за законом [PERSON], який прийняв спадщину, є [PERSON]. Частиною першою статті 1282 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Тобто [PERSON] як спадкоємець за законом [PERSON], який прийняв спадщину, зобов'язаний особисто задовольнити вимоги Товариства, який є кредитором [PERSON] за договором №\~704822 від 27.08.2013\~р., повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Як випливає зі змісту листа від 08.07.2015\~р. №\~183/02-14 приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу [PERSON], частка [PERSON] у спадщині [PERSON] є цілою (100%) (а.\~с.\~20). Розмір заборгованості [PERSON] перед Товариством за договором №\~704822 від 27.08.2013\~р. становить 119\~822,79\~грн., що підтверджується розрахунком, наведеним у позовній заяві. Доказів на спростування цього розрахунку, а також того, що заборгованість [PERSON] перед Товариством за договором №\~704822 від 27.08.2013\~р. перевищує вартість майна [PERSON], одержаного у спадщину [PERSON], останнім не подано. Беручи до уваги зазначене, суд приходить до висновку, що [PERSON] зобов'язаний особисто задовольнити вимоги Товариства у розмірі 119\~822,79\~грн., а відтак позов Товариства підлягає задоволенню. Частиною першою статті 79 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином з [PERSON] на користь Товариства у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 1\~797,34\~грн. (судовий збір, а.\~с.\~2).

Outcome: approved