Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 25.12.2012 року розірвала на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу. Від шлюбних стосунків сторін народився син [PERSON], [INFO]. Після того як вони з відповідачем розлучилися та припинили спільне поживання, відповідач перестав цікавитися їхнім сином, не виявляв бажання займатись його вихованням та в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дитина росте, потребує багато витрат, однак відповідач хоча б разової матеріальної допомоги сину не надавав. Після розірвання шлюбу вона одна займається вихованням сина та дбає про його матеріальне забезпечення. Відповідач не виявляє жодної батьківської турботи до дитини. Дитина не отримує від батька ніяких подарунків, ні на день народження, ні на Миколая чи на Новий рік. Коли дитина хворіла, відповідач жодного разу не провідав та не поцікавився станом його здоров'я, не надавав ніякої фінансової допомоги на придбання ліків, які в даний час є дуже дорогими. З часу розлучення та на сьогоднішній день син з батьком не спілкується, про нього не запитує, на світлинах його не впізнає або не бажає його впізнати. Відповідач свідомо не бажає брати участь у вихованні сина, виявляти турботу щодо нього, ніхто ніколи не чинив та не чинить йому перешкоди щодо побачень із сином, він не виявляє бажання до спілкування з власною дитиною, адреса їхнього з сином місця проживання відповідачу не відома. В судове засідання від позивачки надійшла письмова заява, в якій вона позов підтримала і просить позбавити батьківських прав відповідача щодо сина [PERSON], та стягувати щомісячно на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1200 грн. до досягнення ним повноліття, справу просить слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважної причини, про день,час та місце слухання справи був належним чином повідомленим шляхом публікації оголошення на сайті «Судова влада». Представник третьої особи - Служби у справах дітей Коломийської районної державної адміністрації подав до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON], а також письмове клопотання про слухання справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримав. Дослідивши матеріали справи, розглянувши письмові клопотання позивачки, третьої особи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач - [PERSON], який є батьком, [PERSON], [INFO] (а.с. 8), ухиляється від виконання обов'язків щодо виховання та розвитку своєї дитини, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України. Згідно довідки Старогвіздецької сільської ради за № 622 від 09.07.2018 року підтверджено, що дитина [PERSON] входить до складу сім'ї позивачки та проживає з нею за адресою: [ADDRESS] (с.11). Довідкою Коломийської гімназії імені М. Грушевського Управління освіти Коломийської міської ради від 10.07.2018 року № 150/02-17 року підтверджено, що вихованням учня 4-А (8) класу гімназії, [PERSON], відповідач не цікавиться та не бере участь у вихованні свого сина, не цікавиться успіхами дитини, батьківські збори не відвідує (а.с.12). На даний час син [PERSON] проживає з мамою - позивачкою в справі, має всі належні умови для проживання та фізичного і духовного розвитку. Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], який затверджений рішенням комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації від 27.09.2018 року №7 , відповідач [PERSON] жодного разу на засідання комісії не з'являвся, дитину не провідував, не цікавився його розвитком, станом його здоров'я, рівнем навчання, не надає коштів на одяг та харчування, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків,хоча жодних перешкод для зустрічі та виховання дитини йому не чиниться. Вихованням та забезпеченням дитини займається тільки мати - позивачка по справі [PERSON]. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною згідно з Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до положень п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення і поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. Судом встановлено, відповідач по справі нехтує своїми батьківськими обов'язками, не турбується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться здоров'ям сина, підготовкою його до самостійного життя, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини. Матеріальним забезпеченням сина займається виключно мати - позивачка в справі, дитина проживає з мамою в нормальних умовах, їй забезпечено хороші умови, матеріально забезпечені. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 та ч.3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. За вищенаведених обставин, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі. Встановлене судом, підтверджується копіями свідоцтва про розірвання шлюбу, свідоцтва про народження дитини, довідкою Старогвіздецької сільської ради від 09.07.2018 року, довідкою Коломийської гімназії імені М. Грушевського від 10.07.2018 року та іншими перевіреними в суді доказами. На підставі ст.ст.150,164 п.2,165,166, 180-184 Сімейного кодексу України, п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ,

Outcome: approved