Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Представник Комунального\~підприємства «Харківські\~теплові мережі»\~звернувся до\~суду з\~позовною заявою,\~в якій\~просить стягнути\~з [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] заборгованість\~за послуги\~з теплопостачання за період з 01.07.2014 року по 31.03.2017 року у розмірі 14\~748,92 грн., а також 3% річних у сумі 616,21 грн., інфляційні витрати у сумі 3371,85 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання на підставі ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року №630, що регулюють відносини між виконавцем послуг та споживачами. Зазначає, що відповідачі не в повному обсязі сплачували вартість наданих послуг за вказаний період, у зв`язку з чим виникла заборгованість, на яку у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України нараховано 3% річних та інфляційні витрати. Відповідачем [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить закрити провадження у справі за відсутності предмета спору, посилаючись на відсутність заборгованості відповідачів перед позивачем. Крім того, у заяві про скасування заочного рішення, зазначив, що позивачем не доведені обставини, на які він посилається у позовній заяві, розрахунок заборгованості, наданий позивачем, є невірним, крім того, посилається на те, що він не є власником квартири, або членом сім`ї власника квартири, а отже відсутні підстави для солідарного стягнення заборгованості. Після скасування заочного рішення суду у вказаній справі ухвалою суду від 13.10.2021 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. Ухвалою судді від 25.11.2021 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про закриття провадження у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись, [PERSON] просив справу розглянути без його участі, інші відповідачі причини неявки суду не повідомили. У відповідності до ч.1, 3, 4 ст.233 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. З цього приводу Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності за наявними матеріалами справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України\~у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Стаття 11 Цивільного кодексу України передбачає різні підстави виникнення цивільних прав і обов`язків. Крім договорів і інших угод цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Так, згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-ІV та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року №630 позивач надає послуги з централізованого опалення та підігріву води для потреб гарячого водопостачання. Згідно вимог п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 червня 2018 року № 2189-VIII (далі - Закон 2189) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, вcтановленими відповідно до законодавства. Відповідно до п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії, або до затверджених нормативів (норм) споживання. У відповідності до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31 березня 2015 року №1171 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг»\~встановлені тарифи на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню КП «Харківські теплові мережі». Відповідно до п.1 ч. 1 ст.10 Закону №2189-VIII ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім,випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Судом встановлено, що відповідачі є наймачами житлового приміщення квартири [ADDRESS] , та користуються наданими позивачем послугами з теплопостачання, у зв`язку з чим сторони перебувають у зобов`язальних відносинах та у них виникають відповідні цивільні права та обов`язки. Крім того, згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України від 27.10.2017 року, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Також у відзиві на позовну заяву, відповідач зазначив що проживає саме за цією адресою, а отже користується послугами, які надаються КП «Харківські теплові мережі». Будинок [ADDRESS] оснащений єдиною централізованою системою опалення. Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання, щодо надання послуг з централізованого опалення, а відповідачі по справі зобов`язані оплатити надані послуги. Така правова позиція викладена в ухвалах ВССУ від 20 листопада 2013 року по справі № 6-29503св13, від 17 вересня 2014 року по справі № 6-6707св14 та в ухвалі від 15 жовтня 2014 року по справі № 6-29394св14.Також, відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року по цивільній справі № 6-59цс/13, зазначено, що відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, якщо споживач фактично користувався ними. Внаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуг, у відповідачів виникла заборгованість в сумі 14\~748,92 грн., що утворилася за період з 01.07.2014 року по 31.03.2017 року. Розрахунок зазначеної заборгованості міститься у розрахунку, де зазначено інформацію щодо об`єму поставлених відповідачу послуг, їх вартість, згідно встановлених тарифів, а також відображено всі здійснені відповідачем оплати. Згідно ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст.68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.162 ЖК України плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Приписами цивільного законодавства передбачено, що Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України,боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох відсотків річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Враховуючи викладене, стягненню з відповідачів також підлягає 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 616,21 грн., а також інфляційні витрати у розмірі 3371,85 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Таким чином, оскільки позивач на виконання свого процесуального обов`язку надав належні та неспростовні докази на підтвердження своєї позиції, а також оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст.525, 526, 530, 625, 626 ЦК України, ст.ст.64, 67, 68, 162 ЖК України,

Outcome: approved