Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

У березні 2016 року заявник - [PERSON] звернулася до суду із даною заявою, в обґрунтування якої вказала, що [INFO] вона, перебуваючи на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, у смт. Красногвардійське, народила дочку - [PERSON]. Через відмову прикордонних сил Російської Федерації надати дозвіл на виїзд з тимчасово окупованій території, 14.08.2015 року заявник зареєструвала факт народження дочки та отримала свідоцтво про народження дитини того зразка, який використовується на тимчасово окупованій території. В подальшому заявник звернулася до Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в м. Миколаєві із проханням зареєструвати народження дитини у відповідності до законодавства України, однак отримала відмову через те, що державні органи та території України не визнають документів, наданих органами на території, не підконтрольній Україні. Через неможливість в позасудовому порядку вирішити виниклий спір, заявник була змушена звернутись до суду із даним позовом. На підставі вищевикладеного заявниця просить суд встановити факт народження нею дочки - [PERSON], [INFO], яка народилася у смт. Красногвардійське Красногвардійського району Автономної Республіки Крим, та внести до актового запису про народження дитини відомості про батьків дитини, дату та місце народження дитини. У судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася та подала заяву про слухання справи у її відсутність, свою заяву підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] надав до суду заяву, в якій підтримав заяву про встановлення факту народження дитини, просив суд розглядати справу у його відсутність. Заінтересована особа - Міський відділ ДРАЦСу Миколаївського МУЮ також надав заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, дослідивши надані суду письмові докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи із такого. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з положеннями ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Судовим розглядом встановлено, що заявник - [PERSON], [INFO], громадянка України, перебуває у шлюбі з [PERSON], [INFO], громадянином Російської Федерації (а.с.7). [INFO] на території тимчасово окупованої території України, у смт. Красногвардійському Красногвардійського району Автономної Республіки Крим, заявник - [PERSON] народила дочку - [PERSON]. 14.08.2015 р. заявниця отримала свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER], яке було видане Красногвардійським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту ЗАЦСу Міністерства юстиції Республіки Крим. В подальшому, після приїзду заявниці до м. Миколаєва, вона звернулась до Міського відділу ДРАЦСу Миколаївського МУЮ із проханням видати їй свідоцтво про народження дитини встановленого в Україні зразку, однак отримала відмову через те, що видана їй медична довідка про народження дитини була видана організацією, розташованою на тимчасово неконтрольованій Україною території, а тому є незаконною та не створює відповідних правових наслідків. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014р. № 120 Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є: - медичне свідоцтво про народження дитини (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. № 545, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального нагляду (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. № 545, та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого Постановою КМУ № 9 від 09.01.2013 р.; - медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (для державної реєтрації народження дитини, яка досягла одного року і більше); - акт, складений відповідними посадовими особами у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. Якщо реєстрація народження дитини, народженої в іншій державі, не була проведена компетентним органом такої держави або дипломатичним представництвом чи консульською установою України, підставою для проведення державної реєстрації в Україні є медичний документ іншої держави, що підтверджує факт народження дитини, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструються народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Згідно ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, яка набрала чинності з 24.02.2016 р., - заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. На підставі наведеного, суд вважає заяву обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню, оскільки встановлення даного факту, що має юридичне значення і є необхідним заявниці для державної реєстрації народження її дочки. Згідно із ч.ч. 3-4 ст.257-1 ЦПК України, у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України підлягає до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved