Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Позивач ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 2632 від 18 10. 2006 року. В позові посилаються на те, що 18 жовтня 2006 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»\~ та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 2632. Відповідно до умов договору, [PERSON] , отримав кредит у розмірі 50000,00 доларів США, за користування якого повиннен сплачувати відсотки з кінцевим терміном повернення 15.10.2011 року. Вказує в позові на те, що відповідно до умов договору,\~ погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати.\~ Позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав повністю, а відповідач свої зобов`язання за вище вказаним договором належним чином не виконував. 18.10.2006 року\~ між позивачем та [PERSON] укладено договір застави відповідно до умов якого останній забезпечує заставою, житловий будинок з належним до нього надвірними спорудами та земельна ділянка, які розташовані в [ADDRESS] . У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачам станом на 27.01.2011 року нарахована заборгованість в розмірі 319334,93 гривень. Просять стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором та судові витрати, забезпечити позов шляхом накладення арешту на предмет застави та тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон України відповідачам. У судове засідання представник позивача не з`явився подав до суду письмі пояснення в яких зазначив, що 18 жовтня 2006 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 2632. Відповідно до умов договору, відповідач отримав кредит в розмірі 50000 доларів США, за користування якого відповідач повинен сплачувати відсотки з кінцевим терміном повернення 15.10.2011 року. Зазначив, що 17 грудня 2012 року Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, який в подальшому змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «Кредитні ініціативи» відступив права вимоги за кредитним договором № 2632 від 18.12.2006 рік. Просить задовольнити позовні вимого щодо стягнення на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» боргу за кредитним договором № 2632 із позичальника\~ [PERSON] у розмірі 319334 грн. 93 коп. та судові витрати. У судовому засіданні представник відповідача та відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнали та просили відмовити у задоволені позову в повному обсязі Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд задовольняє позов виходячи з наступного. Судом встановлено, що ухвалою суду від 27.09.2013 року замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) ПАТ «Акціонерно комерційний промисловий-інвестиційний банк» у виконавчому провадженні на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи». Ухвалою суду від 19.04.2014 року подання державного виконавця про тимчасове обмеження виїзду за межі України [PERSON] відмовлено. Ухвалою суду від 17.04.2018 року клопотання представника позивача [PERSON] про поновлення пропущеного строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення суду відмовлено, заяву про переогляд заочного рішення залишено без розгляду. Постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 03.07.2018 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. Ухвалу Садгірського районного суду від 17.04.2018 року скасовано. Ухвалою суду від 24.10.2018 року заяву про перегляд заочного рішення задоволено. Ухвалою суду від 21.12.2018 року заяву представника позивача ТОВ «Кредитні ініціативи» Дзундза О.В. задоволено, позовну вимогу стосовно солідарного стягнення боргу із [PERSON] залишено без розгляду. Судом встановлено, що 18 жовтня 2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір за № 2632, Відповідно до умов договору, [PERSON] , отримав кредит у розмірі 50000,00 доларів США, за користування якого повиннен сплачувати відсотки з кінцевим терміном повернення 15.10.2011 року. Судом встановлено, що згідно довідка-розрахунок\~ загальні відомості за кредитом № 2632 від 18.10.2006 року сума кредиту 50000 дол. США, відсоткова ставка по кредиту 12% річних, комісійна винагорода за надання та обслуговування кредиту 1,0% від фактичної заборгованості, розмір відсотків, що нараховуються за пропущення строку погашення кредиту 24 % річних від прострочення суми, пеня нараховується у розмірі подвійної облікової ставки НБУ яка діє на період прострочення. Заборгованість за кредитом станом на 27.01.2011 року становить 29326,66 дол. США., у тому числі прострочена заборгованість 20143,66 дол. США. Прострочена заборгованість по сплаті відсотків становить 7452,20 дол. США. Прострочена заборгованість по комісійній винагороді 1170,75 грн. Судом встановлено, що згідно заяви-анкети позичальника на отримання кредиту від12 жовтня 2006 року [PERSON] просив надати кредит в сумі 50000 дол. США терміном на 60 днів, грошові кошти просив видати готівкою. Судом встановлено, що 17.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов`язалось передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», а ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» зобов`язувалось відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в додатку № 1 до договору відступлення. Таким чином, ПАТ Акціонерний промислово-інвестиційний банк» було відступлено право грошової вимоги за кредитним договором №2633 від 18.10.2006 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» у відповідності до п.2.2. Договору відступлення про вимогу Відповідно до умов даного кредитного договору, відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором повернути кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, неустойку та інші передбачені договором платежі в сумі, строки та на умовах, які передбачені кредитним договором та додатком №1 до нього графіком платежів. Крім того, згідно із укладеним між банком та відповідачем договором також передбачено, що у разі невиконання або неналежним виконанням відповідачем будь-яких зобовязань, прийнятих на себе згідно умов кредитного договору, у тому числі щодо сплатищомісячних платежів згідно умов кредитного договору незалежно від настання кінцевого терміну повернення кредиту, банк має право вимагати дострокового погашення заборгованості, у тому числі суми кредиту (або її відповідної частини) та/бо процентів за користування кредитом, та/ комісії за надання кредиту, комісії за управління кредитом та суми неустойки чи інших грошових зобовязань за кредитним договором. Судом встановлено, що згідно додатку № 2 до Кредитного договору №2632 від 18 жовтня 2006 року встановлено графік погашення заборгованості. Судом встановлено, що згідно витягу з Реєстру позичальників (додаток №1) до Договору про відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року кредитний договір № 2632 позичальник [PERSON] від 18.10.2006 року. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. В якості забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором 18.10.2006 року\~ між позивачем та [PERSON] укладено договір застави відповідно до умов якого останній забезпечує заставою, житловий будинок з належним до нього надвірними спорудами та земельна ділянка, які розташовані в [ADDRESS] . Боржник не виконав зобов`язання по кредитному договору, що вбачається з розрахунків заборгованості станом на 27.01.2011 року, в яких вказано що за кредитним договором № 2632\~ від 18 жовтня 2006 року загальна сума заборгованості 319334,93 грн. Відповідачам було надіслано вимоги з пропозицією добровільно погасити заборгованість. Враховуючи що відповідач протягом тривалого часу не виконував свої зобов`язання за договором, можна стверджувати про відсутність у боржника бажання погасити заборгованість в добровільному порядку. Згідно ухвали Садгірського районного суду м.Чернівці від 28.05.2019 року витребувано з ТзОВ «Кредитні ініціативи» заяву видачі готівки/меморіальний ордер про видачу [PERSON] коштів у сумі 50000 дол. США. Судом встановлено, що згідно меморіального ордеру № 121 від 18 жовтня 2006 року [PERSON] отримав від ПАТ «Промінвестбанк» м.Чернівці кошти у розмірі 50000 доларів США. Судом встановлено, що згідно копії (витягу) з Банківської виписки по рахунку № [NUMBER] Банк відповідно до п.3.1. Кредитного договору № 2632 від 18.10.2006 року надав позичальнику кредит шляхом видач йому безпосередньо з позичкового рахунку готівки та згідно реквізитів Меморіального ордеру № 121 від 18 жовтня 2006 року було перераховано кредитні кошти в розмірі 50000 дол. США. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, однак [PERSON] належним чином не виконує узяті на себе зобов`язання, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору. Судом встановлено, що згідно договору про внесення змін № 93 до Кредитного договору № 2632 від 18 жовтня 2006 року від 06 квітня 2012 року п.2.1. Кредитного договору викладено у наступній редакції Банк надає позичальнику кредит у сумі 29362,66 дол. США, що еквівалентно 234246,70 грн. якій засвідчений підписом [PERSON] . Факт не виконання відповідачем умов кредитного договору підтвердився в судовому засіданні розрахунком позивача та не був спростований відповідачем. Первинний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу [PERSON] кредит у сумі 50 000 доларів США. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання згідно кредитного договору належним чином не виконує. Згідно ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Відповідно до ч.1 ст.13 та ч.1, 2 ст.14 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням завдатком. Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. За ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються вимогами укладеного між сторонами кредитного договору № 2632 від 18 жовтня 2006 року, а також вимогами ч. 1 ст.1054 ЦК України, якою передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).\~ Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Відповідно до вимог ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно вимогам ст.1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Частино 1 ст.1084 ЦК України передбачено, що якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст.516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Частиною 1 ст.550 ЦК України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач-позичальник, звернувши з заявою про реструктуризацію заборгованості, не належним чином виконує договірні зобов`язання. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин"\~ суд має враховувати, що згідно зі ст.526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов`язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором строк пред`явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку виконання зобов`язання у повному обсязі або у зв`язку\~ із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред`явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред`явлення до нього позову. При цьому в разі пред`явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договори є обов`язковими для виконання сторонами. В силу ст. 1049 та ст. 1048 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві кредит (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором) у строк та в порядку, що встановлені договором. За наявних обставин суд приходить до висновку, що відповідач не виконав умов за кредитним договором, тому з нього слід стягнути на користь позивача борг за цим договором. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved