Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом про захист честі,гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що [PERSON], будучи представником відповідача [PERSON].по справі за її позовом про визнання договору купівлі-продажу частки будинку недійсним, в ході розгляду даної справи вдався до використання інформації про її приватне життя. Він звернувся до певних установ і організацій Канади із запитами , вимагаючи інформацію про її приватне життя, матеріальне становище, при цьому оббрехав її, вказавши про наявність у неї нерухомого майна на Україні, з якого вона отримує нефіксовані прибутки, приховуючи від уряду, громадських і благочинних організацій матеріальну допомогу на своє утримання та неповнолітньої дочки. У зв»язку з наведеним, організації, в які звернувся відповідач вимагали від неї надання правдивої інформації, змусили її надати в суді заяву під присягою, а також звернулись в певні установи на Україні, в судові органи щодо надання відомостей, які б підтверджували або спростовували отриману інформацію. Вона вимушена була доказувати свою чесність і порядність, хоча вся інформація , розповсюджена відповідачем є неправдивою.Просить визнати дії відповідача [PERSON]такими, що опорочили її чесне ім»я, честь, гідність, репутацію, зобов»язавши надати через її представника письмове спростування неправдивої інформації з вибаченнями для подальшого скерування цього документа в ті організації, куди відповідач направив запити.А також просить зобов»язати Адвокатське об»єднання «Західноукраїнська колегія» особисто підписати документи про спростування інформації, надані [PERSON]Стягнути в її користь 50000грн.моральної шкоди. Представник позивачки неодноразово уточнювала позовні вимоги, згідно позовної заяви в порядку ст.31 ЦПК України від 25.01.16р. просить визнати дії [PERSON] та Адвокатського об»єднання «Західноукраїнська колегія» такими, що опорочили чесне ім»я, честь, гідність, репутацію [PERSON], зобов»язавши їх надати через її представника письмове спростування неправдивої інформації з вибаченнями за свої дії для подальшого скерування цього документа в ті організації, куди відповідачі направили запити.А також просить зобов»язати Адвокатське об»єднання «Західноукраїнська юридична колегія» підписати документи про спростування інформації, наданої [PERSON]та його вибачення перед [PERSON]та установами і організаціями Канади.Стягнути в користь позивачки моральну шкоду в сумі 200000грн. З [PERSON]та з Адвокатського об»єднання «Західноукраїнська юридична колегія» 100000грн.на послуги адвокатів . 26.02.16р.представником позивачки подано позовну заяву в порядку ст.31 ЦПК України,згідно якої уточнила п.5 позовних вимог,а саме-просить стягнути солідарно на користь позивачки з відповідачів 200000грн.моральної шкоди та100000грн.на послуги адвокатів . 22.04.16р.представник позивачки уточнила позовні вимоги та просить визнати дії відповідачів такими,що опорочили чесне ім»я, честь, гідність, репутацію [PERSON],такими,що незаконно втручались у приватне життя [PERSON] зобов»язавши їх надати через її представника письмове спростування неправдивої інформації про те,що [PERSON]ніби-то володіла нерухомим майном на Україні та отримувала дохід на Україні з вибаченнями за свої дії для подальшого скерування цього документа в ті організації, куди були подані запити- United Ukrainian Credit Union, Hamilton East Kiwanis Non Profit Homes Inc.А також просить зобов»язати Адвокатське об»єднання «Західноукраїнська юридична колегія» підписати документи про спростування неправдивої інформації та вибачитись перед [PERSON] та установами і організаціями Канади -United Ukrainian Credit Union, Hamilton East Kiwanis Non Profit Homes Inc, стягнути солідарно на користь позивачки з відповідачів 200000грн.моральної шкоди та100000грн.на послуги адвокатів . У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, дала аналогічні пояснення, а також доповнила, що позивачка зазнала глибоких моральних страждань, у зв»язку з надісланням недостовірної інформації щодо неї, що поставило під сумнів її репутацію та порядність, вимушена була оправдовуватись на роботі ,де вимагали спростування,тому надавала в суді заяву під присягою, змушена була змінити місце проживання та переїхати в гіршу квартиру.Моральна шкода в сумі 200000грн.розрахована позивачкою,враховуючи рівень інфляції та зміну курсу долара Канади відносно гривні.100000грн.за послуги адвоката [PERSON],який консультує позивачку в Канаді.Просить позов задоволити. Відповідач [PERSON].у судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив,що подана позивачкою позовна заява -це спосіб тиску на нього,як представника [PERSON].Позивачкою не доведено факту поширення щодо неї недостовірної інформації, не надано оригіналів чи належно завірених копій запитів.Запит у такому вигляді,як копія,що є в матеріалах справи,ним не готувався і не відсилався ,такий ним не підписувався,у наданій суду копії зазначено невірні реквізити,зокрема-адресу адвокатського об»єднання.Крім того,позивачка не довела заподіяння їй моральної шкоди, оскільки, відповідь на адвокатський запит надана не була.Просить у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача АО»Західноукраїнська юридична колегія» у судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив,що позивачка не довела факту поширення недостовірної інформації щодо неї та порушення її немайнових прав.Оскільки,адвокатський запит- це форма реалізації адвокатом свого права ,згідно Закону України «Про адвокатуру»,для з»ясування та перевірки певної інформації,яка була доказом по справі,адвокат [PERSON]діяв в межах своєї компетенції,а тому за його правову позицію не може наступати відповідальність.Копії запитів,що містяться в матеріалах справи,не направлялись з адвокатського об»єднання, перша сторінка запиту не завірена,невідомо ким складена.Оригінали запитів суду не надано,тому неможливо встановити їх достовірність.Позивачкою не надано доказів зміни житла ,стрімкий ріст її кар»єри свідчить про відсутність до неї будь-яких претензій за місцем праці,не зрозумілою є заява позивачки під присягою,яка дана через 2 роки після надіслання запитів.Не мотивованою є сума моральної шкоди і не доведено заподіяння такої позивачці діями відповідачів, вимога про стягнення 100000грн.за послуги адвоката [PERSON]є безпідставною, оскільки, по даній справі позивачка має представників на території України.Просить у позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін,свідків, дослідивши матеріали справи,суд вважає,що позов підлягає до частково задоволення. Як встановлено судом, відповідач адвокат [PERSON].який працює в Адвокатському об»єднанні»Західноукраїнська юридична колегія», представляв у Залізничному районному судім.Львова інтереси [PERSON], що був відповідачем по справі за позовом [PERSON].в інтересах неповнолітньої дочки до [PERSON],3 особи приватного нотаріуса [PERSON]про визнання договору купівлі-продажу частки будинку недійсним.Рішення по даній справі винесено 01.02.2006р. Адвокатським об»єднанням»Західноукраїнська юридична колегія» 23.06.2004р. за №23 направлено на адресу United Ukrainian Credit Union, Канада ,за місцем праці [PERSON]запит щодо її приватного життя, а саме- чи перебуває в шлюбі, якщо так, то надати відомості про дату одруження та її чоловіка,чи володіє [PERSON] або її чоловік житлом на території Канади, чи має постійний заробіток, який його розмір, яку посаду займає, де навчається її дочка, чи платне навчання,хто оплачує за навчання, чи отримує вона та її дочка допомогу від державних та благодійних організацій Канади,чи повідомляла [PERSON]при прийнятті на роботу про свій сімейний стан, належне їй на території України нерухоме майно та доходи, які вона отримує на Україні. Крім того, в даному запиті було вказано, що «[PERSON]. до моменту виїзду в Канаду та під час перебування у Канаді володіла в Україні нерухомим майном-квартирами,якими розпоряджалась на власний розсуд. В агентства є сумніви стосовно законності продажу нею квартир, які належали спільно їй та її колишньому чоловіку [PERSON].». 23.06.2004р. Адвокатським об»єднанням»Західноукраїнська юридична колегія» надіслано аналогічний запит за вихідним №21 від 23.06.2004р.на адресу Hamilton East Kiwanis Non Profit Homes Inc за місцем проживання позивачки. Факт надісланння запиту стверджено копією конверту,відправником в якому зазначено АО»Західноукраїнська юридична колегія»,а також перепискою United Ukrainian Credit Union та Hamilton East Kiwanis Non Profit Homes Inc. Переклад даних запитів здійснено 01.07.2004р. перекладачем [PERSON] з Агенції іноземних мов «Руна» [PERSON],що вбачаться з наданих документів ,пояснень свідка [PERSON],яка в судовому засіданні пояснила,що у 2003-2004р.робила переклади для Агенції іноземних мов «Руна»,хто звертався із замовленням про переклад не знає,однак стверджує,що переклад на бланку агенції,проставлені печатки агенції, підпис її та не спростовано повідомленням Агенції іноземних мов «Руна» [PERSON] на запит відповідачів від 15.03.2016р.щодо незбереження інформації стосовно замовлень на переклади за 2004р. Позивачка просить визнати зазначені дії відповідачів такими, що принизили її честь,гідність,репутацію,незаконно втрутились у її приватне життя ,оскільки,[PERSON]звернувшись до установ та організацій Канади із вказаними запитами оббрехав її,вказавши про наявність у неї нерухомого майна на Україні,з якого вона отримує прибутки,приховуючи від уряду,громадських та благочинних організацій матеріальну допомогу на своє утримання та дочки. Як вбачається з листа Сполученої Української кредитної спілки ЛТД від 22.07.2005р. ,де працює позивачка, на адресу Личаківського районного суду м.Львова»кредитна спілка має страхування від фінансових збитків,пов»язаних із зловживанням працівників компанії на всіх працівників,яке захищає кредитну спілку від збитків,спричинених нечесністю.Спілка адвокатів,Західно-Український юридичний колегіум повідомили,що вони мають сумніви щодо легітимності певних угод з нерухомістю,які мала п.Каменецька у 1995 та 1998р.Ці твердження ,які виглядають необгрунтованими,хвилюють Кредитну спілку». Згідно листа Гамільтон Іст Ківаніс Нон-Профіт Хоумс Інк. Від 08.07.2004р.на ім»я [PERSON] вбачається,що Ківаніс Хоумс отримано запит від Спілки Адвокатів України стосовно її оренди квартири.»Діючі правила про приватність вимагають,щоб орендарі видали дозвіл власнику будинку на розкриття особистої інформації,або ця інформація не розкривається.»Одночасно в даному листі вказано,що «Вважається,що Ви володієте майном в Україні та одержуєте дохід з цієї країни.У Вашій заяві на проживання від 30.-06.1998пр.вказано,що Ви заявили про те,що не володієте майном.Ви повинні прояснити ці розбіжності та надати інформацію щодо будь-яких прибутків,які Ви одержуєте з-за кордону.Якщо інформація не буде одержана або буде вважатись недостатньою,згідно Акту про Захист Орендарів,Вам будуть подані документи про закінчення оренди квартири Вашої сім»ї у Ківаніс Хоумс за приховування доходу». 14.07.2004р.Каменецька Я.на вказаний лист давала письмові пояснення щодо її майнового стану . З листа Гамільтон Іст Ківаніс Нон-Профіт Хоумс Інк. Від 15.07.2004р.на ім»я [PERSON] вбачається,що Ківаніс Хоумс задоволений її відповіддю і не будуть більше торкатись цього питання,не розкриють жодної інформації Спілці Адвокатів України без її письмової згоди,однак просять повідомити про результати її судової справи. 19.10.2004р.Каменецька Я.С.зверталась до голови Личаківського районного суду м.Львова із заявою щодо надання копії довідки БТІ,яка знаходиться у справі ,у зв»язку з тим,що після направлення [PERSON]неправдивих даних в Канаду від імені АО»Західноукраїнська юридична колегія»щодо належності їй нерухомоого майна та отримання доходів з України,відповідні органи Канади вимагають від неї документального підтведження цих фактів. 14.03.2006р.Каменецька Я.С.давала у суді у м.Гамільтон,Онтаріо під присягою заяву щодо неотримання нею доходів з України та відсутності нерухомого майна в Україні з того часу,як виїхала до Канади. Відомості ,викладені позивачкою в даній заяві ,стверджені повідомленням ЛОДК БТІ та ЕО від 23.95.03р.на адресу АО «Західноукраїнська юридична колегія»про те,що квартира по вул.Тролейбусній,6/49 у м.Львові,яка належала на праві спільної сумісної власності [PERSON],[PERSON],[PERSON]продана 04.09.95р.,квартира по вул.Беринди ,1/3 у м.Львові,яка належала [PERSON]на підставі договору купівлі-продажу від 1.02.94р.,була продана 30.01.98р. З листа адвоката [PERSON] на адресу апеляційного суду Львівської області від 3.04.2006р.вбачається,що «АО»Західноукраїнська юридична колегія» за підписом президента [PERSON] направило ряд однотипних запитів від 23.06.04р. в урядові і фінансові установи Канади,розуміючи важливість цих запитів [PERSON]дала згоду на розкриття особистої інформації під присягою в суді,однак деякі твердження адвокатського об»єднання про неї створили їй великі проблеми.У зв»язку з чим вимагали документально підтвердити яким нерухомим майном володіє і які доходи отримує на Україні [PERSON] Статтею 68 Конституції України передбачено,що кожен зобов»язаний неухильно додержуватись Конституції України і Законів України,не посягати на права і свободи,честь і гідність інших людей. Преамбула до Загальної Декларації прав людини закріплює положення про те, що визнання гідності, властивої всім членам людської сім'ї, і рівних та невід'ємних їх прав є основою свободи, справедливості та загального миру. Преамбула до Міжнародного пакту про економічні, соціальні та культурні права проголошує, що всі права людини "випливають із властивої людській особі гідності". Ці ідеї відображені й у Конституції України, згідно з якою людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини - головним обов'язком держави (ст.3 Конституції України). Виходячи із змісту ст..270 ЦК України,ст..32 Конституції України, ст..10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, фізична особа має право,серед інших видів особистих немайнових прав, на недоторканість особистого і сімейного життя,на повагу до гідності і честі,на захист ділової репутації. Частинами 2,3 ст.273 ЦК України передбачено,що юридичні особи,їх працівники,професійні обов»яки яких стосуються особистих немайнових прав фізичної особи,зобов»язані утримуватись від дій,якими ці права можуть бути порушені.Діяльність юридичних та фізичних осіб не може порушувати особисті немайнові права. Як вбачається з ч.2 ст.297, ч.1 ст.299 ЦК України,честь , гідність та ділова репутація фізичної особи є недоторканими. Як зазначено у ст.ст.297,299 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі, недоторканість ділової репутації.Фізична особа має право звернутись до суду з позовом про захист її честі, гідності та ділової репутації. Відповідно до ст. 277 ЦК України,(в редакції,чинній на час звернення з позовом до суду)фізична особа,особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація , поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Поширювачем інформації,яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових обов»язків,вважається юридична особа,у якій вона працює.Якщо недостовірна інформація міститься в документі,який видала юридична особа,цей документ має бути відкликаний.Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи,яка її поширила та у той же спосіб,у який вона була поширена. З роз»яснень Пленуму Верховного Суду України у п.15 постанови від 27.02.09р.»Про судову практику у справах про захист гідності,честі фізичної особи,а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вбачається,що недостовірною є інформація,яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища,яких не існувало взагалі або які існували,але відомості про них не відповідають дійсності(неповні або перекручені). Окрім цього, у вказаній постанові, зазначено,що при розгляді справ даної категорії суди повинні мати на увазі,що юридичним складом правопорушення,наявність якого може бути підставою для задоволення позову,є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб;б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи- позивача; в) поширення недостовірної інформації,тобто такої,яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації,що порушує особисті немайнові права,тобто завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Статтею 280 ЦК України передбачено право фізичної особи,якій внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано моральної шкоди на відшкодування такої шкоди. В силу ст.302 ЦК України,збирання,зберігання,використання і поширення інформації про особисте життя фізичної особи без її згоди не допускається,крім випадків,визначених законом і лише в інтересах національної безпеки,економічного добробуту та прав людини. Відповідно до ст..60 ЦПК України,кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідачі,заперечуючи позовні вимоги, не представили суду жодних доказів, що викладена у запиті інформація є достовірною чи про те,що вказані запити складено та надіслано іншими особами. Крім того,як вбачається з відповіді ЛОДКБТІ та ЕО від 23.05.03р. на адресу Адвокатського об»єднання «Західноукраїнська юридична колегія» позивачка не володіє на Україні нерухомим майном- квартира по вул.Тролейбусній,6/49,яка належала на праві спільної сумісної власності [PERSON],[PERSON]та [PERSON] 04.09.1995р.продана, квартира по вул.Беринди,1/3, належна позивачці продана згідно договору купівлі-продажу від 01.02.1994р. Судом неодноразово роз»яснювалось сторонам право на звернення з клопотанням щодо призначення почеркознавчої експертизи.Однак,відповідачі,заперечуючи факт підписання та надіслання ними запитів,від призначення експертизи відмовились. Таким чином, суд вважає доведеним, що поширена в запитах інформація щодо володіння [PERSON] нерухомим майном на Україні та отримання доходу на Україні є недостовірною та такою, що ганьбить честь, гідність і репутацію позивачки, ряд питань,що поставлені у запитах щодо особистого життя позивачки та її матеріального стану є такими,що свідчать про незаконне втручання у приватне життя [PERSON] , а тому в даній частині позов підлягає до часткового задоволення. При цьому суд не бере до уваги посилання відповідачів на те,що згідно ст.40 Конституції України,всі мають право направляти звернення до органів державної влади,місцевого самоврядування,їх посадових осіб. Як вбачається з п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.09р.»Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», у випадку коли особа звертається до вказаних вище органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки , у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого ст.40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації. Із запитів АО«Західноукраїнська юридична колегія» на адресу United Ukrainian Credit Union та Hamilton East Kiwanis Non Profit Homes Inc вбачається,що в них викладена інформація про те,що « [PERSON]. до моменту виїзду в Канаду та під час перебування у Канаді володіла в Україні нерухомим майном-квартирами,якими розпоряджалась на власний розсуд. В агентства є сумніви стосовно законності продажу нею квартир, які належали спільно їй та її колишньому чоловіку [PERSON].». Однак, установи Канади за місцем праці та проживання [PERSON]не компетентні перевірити інформацію щодо законності відчуження нею майна на території України,а тому дані звернення не можуть розцінюватись як реалізація особою конституційного права, передбаченого ст.40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації. Безпідставним є посилання відповідачів на п.17 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України,згідно якої інформація, зазначена у позовній заяві чи іншій заяві, адресованій суду, а також в процесуальних документах, може бути підставою для захисту честі та гідності, за винятком випадків, коли ця інформація була визначена підставою пред»явленого позову і стосувалась його предмету, була доказом у справі. Як встановлено судом,відповідач [PERSON]. На момент складання запитів від 23.06.2004р. брав участь в якості представника відповідача [PERSON].у справі за позовом [PERSON].в інтересах неповнолітньої [PERSON]до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу частки житлового будинку недійсним.Згідно рішення Залізничного районного суду м.Львова від 1.02.2006р. [PERSON]звернулась до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу частки житлового будинку недійсним у зв»язку з тим,що [PERSON],на її думку,під час укладення договору не розумів значення своїх дій та не керував ними. Отже,зазначена у запитах інформація щодо володіння [PERSON] нерухомим майном на Україні та розпорядження ним на власний розсуд,як і запитувана інформація щодо приватного життя та матеріального становища позивачки не мала жодного відношення до предмету вказаного вище спору та не могла бути доказом у справі. Критично оцінюється судом посилання відповідачів на положення Закону України»Про адвокатуру»,оскільки, відповідно до ст.6 даного Закону,при здійсненні професійної діяльності адвокат має право збирати відомості про факти,які можуть бути використані як докази у справах,зокрема:запитувати і отримувати документи або їх копії від підприємств,установ,організацій,об»єднань. Відомості ,які згідно зазначених запитів витребовувались з установ за місцем праці та проживання позивачки,не мали будь-якого відношення до справи про визнання недійсним договору купівлі-продажу з підстав укладення такого особою,що у момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, а стосувались її приватного життя та матеріального становища. Оскільки, відповідно до ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Ст.34 Конституції України гарантує кожному право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Примусове вибачення як спосіб судового захисту честі, гідності, ділової репутації за поширення недостовірної інформації не перебачений у ст.16,277 ЦК України, а тому суд не вправі зобов»язувати відповідачів вибачитись перед позивачем та установами Канади,куди було скеровано запити . Одночасно, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення в сумі 20000гр. ,виходячи з положень ст.23 ЦК України, з врахуванням глибини душевних страждань позивачки , яка змушена була доказувати свою чесність і порядність під присягою в суді Канади, так як установа, в якій працює позивачка після отримання запиту відповідачів надіслала лист у Личаківський суд м.Львова для з»ясування легітимності угод з нерухомістю, які мала позивачка, з метою захисту спілки від зловживань нечесних працівників.У позивачки виникли проблеми з роботою, місцем проживання та репутацією, для захисту своїх інтересів та відновлення чесного імені вимушена була звернутись у адвокатську контору [PERSON]. Також суд враховує ступінь вини осіб, що завдали моральної шкоди, оскільки, відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою,яка її завдала, за наявності її вини.При визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності та справедливості. Разом з тим,судом встановлено,що запити складено АО »Західноукраїнська юридична колегія», даних про складення,підписання чи надіслання таких відповідачем [PERSON]не встановлено,вказане стверджено також поясненнями в судовому засіданні свідка [PERSON]про те,що його інтереси в суді представляв адвокат [PERSON], він робив ряд запитів щодо з»ясування майнового стану [PERSON],однак чи робив вказані запити та чи скеровував такі в установи Канади йому невідомо, а тому суд приходить до переконання про стягнення заподіяної моральної шкоди лише з АО»Західноукраїнська юридична колегія». Що стосується стягнення 100000грн.за послуги адвоката [PERSON],який надавав позивачці правову допомогу по даній справі у Канаді, оскільки, остання є громадянкою Канади ,де постійно проживає ,суд вважає,що такі підлягають до часткового задоволення. Як вбачається з представленого опису роботи та розрахунку за надані послуги адвокатського бюро Федак за період 2004-2015р. за 13год.надання правової допомоги до оплати виставлено 5588 доларів Канади, згідно курсу НБУ станом на день розгляду справи вказана сума еквівалентна 113 212,88грн.(20,26х5588).Однак, відповідно до ст.84 ЦПК України,граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Виходячи з положень ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах «,згідно якої розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.Отже, з відповідача слід стягнути 16640грн.(13год.наданих послуг х 40% від 3200грн.). Відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача АО»Західноукраїнська юридична колегія» в користь позивачки сплачений судовий збір в сумі 3034грн.

Outcome: approved