Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами: літньою кухнею, сараєм, підвалом, вбиральнею, навісом, навісом, цистерною, огорожею, що розташований по вул. Леніна, 68 в с. Березань Біляївського району Одеської області у порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 28 лютого 2015 року. Свої вимоги мотивує тим, що 28 лютого 2015 року померла її матір - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами: літньою кухнею, сараєм, підвалом, вбиральнею, навісом, навісом, цистерною, огорожею, що розташований по вул. Леніна, 68 в с. Березань Біляївського району Одеської області. 24 грудня 2014 року на її імя був складений заповіт, згідно якого матір заповідала вказаний житловий будинок. Після смерті матері вона як спадкоємець за заповітом звернулася до Першої одеської державної нотаріальної контори для оформлення права на спадщину, але їй було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду, так як відсутня реєстрація права власності померлої на вищевказаний житловий будинок. У звязку з викладеним вона звернулася з позовом до суду. До судового засідання представник позивачки не зявився, але подав заяву, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог, просив справу розглянути у його відсутність. Представник Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області до судового засідання не зявився, але надіслав заяву, в якій вказав, що позовну заяву визнає в повному обсязі і просить справу розглянути без його участі. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 28 лютого 2015 року померла [PERSON] мати позивачки, згідно свідоцтва про смерть (а.с. 5). Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами: літньою кухнею, сараєм, підвалом, вбиральнею, навісом, навісом, цистерною, огорожею, що розташований по вул. Леніна, 68 в с. Березань Біляївського району Одеської області, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 04 грудня 1993 року (а.с. 7). 24 грудня 2014 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла своїй доньці [PERSON] усе своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день її смерті буде належати їй та на що вона за законом матиме право, що посвідчений державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 8-1611 (а.с. 16). Таким чином, відповідно до заповіту від 24 грудня 2014 року, який не змінений і не відмінений, позивачка є спадкоємцем майна [PERSON], згідно ст. 1223 ЦК України. Статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивачка у встановлений законом строк звернулася до Першої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а тому є такою, що прийняла спадщину. Але державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і рекомендовано звернутися до суду, так як правовстановлюючим документом на житловий будинок № 68 по вул. Леніна в с. Березань Біляївського району Одеської області є свідоцтво про право на спадщину за заповітом, виданого Біляївською державною нотаріальною конторою 04.12.1993 року за р.№ 1-3362, на якому немає відмітки про реєстрацію права власності, що підтверджується листом-довідкою КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 18.08.2015 року № 439 (а.с. 20, 62). При житті [PERSON] володіла вказаним житловим будинком, що підтверджується виданою виконкомом Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області довідкою № 786 від 08.10.2015 року про те, що згідно запису в погосподарській книзі Березанської сільської ради житловий будинок з літнею кухнею та господарськими будівлями за адресою: Одеська область Біляївський район с. Березань вул. Леніна, 68 числиться за [PERSON], померлою 28.02.2015 року (а.с. 14). Крім того, факт належності [PERSON] вказаного житлового будинку підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 04 грудня 1993 року, посвідчений державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори [PERSON] (а.с. 7). Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7\~«Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки право [PERSON] на вказаний житловий будинок відповідно до свідоцтва про право на спадщину, не зареєстрованого у встановленому законом порядку, на момент її смерті ніким не оспорюється, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити і визнати за позивачкою право власності у порядку спадкування за заповітом на житловий будинок.

Outcome: approved