Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її утримання у зв`язку із продовженням навчання, який уточнила в процесі розгляду справи. В заяві вказує, що з 2002 року по 2017 рік її батьки [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, під час шлюбу [INFO] народилася вона. На підставі судового наказу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.08.2017 року з відповідача стягувались аліменти на її утримання та утримання молодшої сестри [PERSON] , [INFO] . По досягненню нею, як найстаршою донькою 18 років стягнення аліментів припинено. На теперішній час вона є студенткою 1 курсу денного відділення факультету лінгвістики та соціальних комунікацій Національного авіаційного університету. Всі витрати на її утримання та навчання забезпечувала мати Відповідач добровільно грошової допомоги на її утримання та навчання не надає. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову та до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення 23-х років. Сторони до суду не з`явилися, однак представник позивача адвокат Воронова-Живецька Н.В. надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки, на задоволенні уточненого позову наполягала. Відповідач уточнений позов визнав повністю, суду заперечень не надав, просив розглянути справу за його відсутності. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про день, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, будь-яких заяв не подала. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Судом згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що позивачка [PERSON] народилася [INFO] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). На теперішній час вона є студенткою 1 курсу денного відділення факультету лінгвіс-тики та соціальних комунікацій Національного авіаційного університету, терміном навчання з 01.09.2020 року по 30.06.2024 року (а.с7). Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 3 ст. 199 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч.1 ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Способи захисту цивільних прав та інтересів встановлені статтею 16 ЦК України. Застосоване позивачем знаряддя захисту відповідає визначеним законом способам захисту цивільних прав та інтересів, таке визнання не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд може констатувати наявність законних підстав для прийняття визнання позову. Наслідком прийняття визнання позову є його задоволення в силу наведеної статті 206 ЦПК України, тому суд знаходить всі підстави для задоволення позову. Відповідно до правил цивільного процесуального законодавства стягненню з відповідача на користь держави підлягають і судові витрати. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. У зв`язку з наведеною вище нормою ЦПК України, стягненню з відповідача в доход держави підлягають 50% судового збору, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". На підставі викладеного,

Outcome: approved