Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з нього заборгованість у сумі 12159 грн. 28 коп. за договором № б/н від 16 вересня 2010 року, що складається із анкети - заяви позичальника про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг і Умов та правил надання банківських послуг. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем було укладено договір про надання кредиту в сумі 4000 грн. 00 коп., умови якого відповідачем не виконуються, в результаті чого виникла заборгованість, яку представник позивача просить стягнути. Ухвалою судді від 26 грудня 2019 року позов залишено без руху (а.с.48-50). Ухвалою судді від 09 червня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження за вказаним цивільним позовом, справу призначено до судового розгляду. (а.с. 98-99) Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. (а.с. 7) Відповідач на розгляд справи не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом виклику до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. (а.с. 102,151) Згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи положення ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що повідомлений про дату та час розгляду справи належним чином. Відзив щодо позову та заяв про розгляд справи без його участі відповідач не надав. При таких обставинах суд проводить розгляд справи у відповідності до положень ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, в заочному порядку, на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 16 вересня 2010 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено договір № б/н, що складається з анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг і Умов та правил надання банківських послуг, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а.с. 12,13,113) Своїм підписом у анкеті-заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, що анкета-заява позичальника про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг і Умови та правила надання банківських послуг складає між ним та банком договір. У подальшому, 17 січня 2014 року розмір наданого відповідачу кредитного ліміту становив 2042 грн. 70 коп., який 31 серпня 2018 року було збільшено до 4000 грн. 00 коп., а 16 січня 2020 року зменшено до 00 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки. (а.с.112) Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Судом встановлено, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, згоду на збільшення або зменшення якого за рішенням або ініціативою банку відповідач надав при укладанні договору (п. 2.1.1.2.3., а.с. 136). Відповідно до п. 2.1.1.5.1 Умов та правил надання банківських послуг, одним з обов`язків позичальника є погашення заборгованості за кредитом у строки та в розмірах, визначених договором. В судовому засіданні на підставі розрахунку заборгованості за договором, виписки по особовому рахунку відповідача, які не оспорюються відповідачем, встановлено, що договірні зобов`язання відповідачем порушуються, кредитні кошти та плату за користування ними у встановлені договором строки на рахунок кредитора він не вносить, в результаті чого станом на 25 листопада 2019 року заборгованість за простроченим тілом кредиту складає 3901 грн. 92 коп., заборгованість за відсотками нарахованими користування кредитом - 6702 грн. 16 коп., нараховано пені - 500 грн. 00 коп., заборгованість по штрафам - 500 грн. 00 коп. (фіксована частина) та 555 грн. 20 коп. (процентна складова), а всього - 12159 грн. 28 коп. (а.с. 9-11, 105-111) Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З підстав ст. 611, ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України, позивач має право вимагати розірвання Кредитного договору та дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, в межах заявлених позивачем сум заборгованостей. Судові витрати у справі розподіляються у відповідності з положеннями ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved