Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

Представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 08.02.2008 року, якою підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, та «Тарифами Банку», складають між ним та Банком Договір. Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли на момент підписання анкети-заяви, що підтверджено його підписом, та його поінформованою про умови кредитування, які були надані йому для ознайомлення у письмовій формі. 08.02.2008 року відповідачем також була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду». В довідці відповідач власним підписом підтвердив, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений». На підставі договору відповідачу відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, розмір якого в подальшому збільшено до 3700,00 гривень. Представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зазначив, що при укладенні договору відповідач надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку, що відповідає п.п.3.2, п.3.3 Договору. При укладенні договору сторони керувались ст.634 ЦК України. Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору. Однак в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти. Таким чином, у порушення п.6.5 Договору зобов`язання за вказаним договором не виконав. В редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 року згідно до п. 2.1.1.2.12. Сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна»; 84,0% - для картки «Універсальна голд». У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 13.12.2020 року має заборгованість 29525,84 гривень, яка складається з наступного: 21880,44 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі : 0,00 гривень - заборгованість за поточним тілом кредиту; 21880,44 - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0, 00 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 гривень - заборгованість за простроченими відсотками; 7645,40 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України. При цьому, представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звертає увагу суду на те, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості, у зв`язку з чим просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором №б/н від 08.02.2008 року у розмірі 21880,44 гривень та понесені судові витрати у розмірі 2270,00 гривень. Представник позивача - АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подав клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Згідно Ухвали Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 23.02.2021 цивільну справу за позовом АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості згідно кредитного договору, направлено за підсудністю до Городенківського району Івано-Франківської області. Ухвалою судді Городенківського районного суду Івано-Франківської області Федів Л.М. від 08 квітня 2021 року прийнято справу за позовом АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, до свого провадження. Повторно розпочато розгляд справи по суті та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача подав клопотання про слухання справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач неодноразово в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог закону. Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подав. За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини, а також відповідні правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України щодо зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Згідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що 08.02.2008 року між АТ Комерційний Банк «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, на підставі якого відповідачу встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому був збільшений до 17000грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним 08.02.2008 року заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складає між ним і Банком Договір, про що свідчить його підпис у заяві. 08.02.2008 року відповідачем також була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду». В довідці відповідач власним підписом підтвердив, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений». До кредитного договору банк додав також Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку . На підставі вище вказаної заяви відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок на умовах, що зазначені в описаній Довідці. З виписки про рух коштів встановлено, що відповідач користувався кредитними коштами, частково погашаючи заборгованість, сплачуючи банку грошові кошти в різних розмірах, однак несвоєчасно та не в повному обсязі погашав кредитні кошти, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 08.02.2008, укладеним між Приватбанком та клієнтом [PERSON] , станом на 13.12.2020 року відповідач має заборгованість 29525,84 гривень, яка складається з наступного: 21880,44 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі : 0,00 гривень - заборгованість за поточним тілом кредиту; 21880,44 - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0, 00 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 гривень - заборгованість за простроченими відсотками; 7645,40 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України. З наведеного розрахунку вбачається, що заборгованість за «тілом кредиту» та «прострочене тіло кредиту», про що зазначається позивачем в позові - це одна і та ж сума, що становить 21880,44грн. І позивач при зверненні із позовом просить стягнути з відповідача тільки заборгованість за кредитом в сумі 21880,44грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Позивачем до позовної заяви додано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду». В довідці відповідач 08.02.2008 року власним підписом підтвердив, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений». З наведеного слідує, що відповідач був проінформований про запропоновані Умови та правила банківських послуг, про сплату відсотків за користування кредитними коштами, процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений договором строк. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Судом встановлено, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, питання судових витрат вирішити згідно вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі та

Outcome: approved