Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивач у лютому 2016 року звернувся до Володарського районного суду Київської області з названим позовом, вказуючи , що 25.07.2013 року між позивачем та [PERSON] укладено договір № Р20.185.71241, на суму кредиту 70900 грн. із сплатою 79% річних з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені графіком щомісячних платежів. Останній платіж боржником здійснено 02.03.2015 року, тому станом на 20.01.2016 року виникла заборгованість у сумі 75805,82 грн. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства « Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 75805,82 грн. та судові витрати у розмірі 1378, 00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився , про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В позовній та заяві та в листі адресованому на адресу Володарського районного суду Київської області позивач просить суд розгляд справи проводити без участі представника банку, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задоволити. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечують ( а.с.32.) Відповідач в судове засідання не зявилася , на адресу суду подала заяву, якою позовні вимоги визнає у повному обсязі ( а.с.43). Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі , чи у разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У разі визнання відповідачем позову суд відповідно до\~ст. 174 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з розяснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24\~постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Окрім того у п. 11\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення\~\~ у цивільній справі"\~за змістом ч. 4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.\~\~ Суд, розглянувши матеріали справи, взявши до уваги позицію сторін та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. По справі встановлено, що між позивачем та відповідачем 25.07.2013 року укладено кредитний договір № Р20.185.71241 ( а.с.12-14), згідно якого [PERSON] отримала кредит на суму 70900грн., зі сплатою 7,9 % річних, з погашенням кредиту та процентів у визначені терміни. Відповідно до умов договору відповідач зобовязувалася щомісяця у визначені строки здійснювати погашення заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу. Матеріали справи вказують, що відповідач відповідно до укладеного договору взяла на себе зобовязання щодо повернення виділених їй грошових коштів у певні строки та у визначеному розмірі. Позивач виконав свої зобовязання вчасно, оскільки відповідач отримала суму кредиту. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено , що відповідач [PERSON], в порушення вимог ст.1054 ЦК України та умов договору № Р20.185.71241 від 25.07.2013 року, вчасно не проводить належні до сплати виплати по кредиту ,. Так, станом на 20.01.2016 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі 75805,82 грн. , з яких : -основний борг 52640,62 грн.; -прострочений борг 10317,54 грн.; -прострочені проценти 10404,34 грн.; -строкові проценти 421,61 грн.; -нарахована плата за обслуговування кредиту 2021,71 грн. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків , зокрема , є договір або інший правочин. Стаття 509 ЦК України вказує , що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Встановлені судом обставини вказують, що відповідач порушила умови договору № Р20.185.71241 від 25.07.2013 року та не виконала взяті на себе зобовязання. Отже вимоги позивача базуються на умовах договору та законі . Відповідно наведеному суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою і такою що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України судові витрати (судовий збір у сумі 1378 грн.), які поніс позивач при зверненні до суду слід стягнути з відповідача .

Outcome: approved