Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

У вересні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з 12 жовтня 2017 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від спільного подружнього життя у сторін народилась донька: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, за час перебування у шлюбі між сторонами виникали непорозуміння та конфлікти через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Позивач вирішив розірвати шлюб, оскільки він носить лише формальний характер, подальше його збереження є недоцільним, так як це суперечить його інтересам, тому позивач звернувся до суду із даним позовом та просив розірвати шлюб. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київській області від 02 жовтня 2019 року провадження у вказаній справі відкрито за загальними правилами позовного провадження, призначено підготовче засідання. Позивач у судове засідання не з`явився надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність, позов визнає у повному обсязі, заперечень не має. Згідно із ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 жовтня 2017 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 955, виданого Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с. 8). Від спільного подружнього життя у сторін народилась донька: [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 828, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 9). Відповідно до вищезазначених заяв було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та винесено заборонний припис на 10 днів стосовно кривдника. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження ш любу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони остаточно припинили сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо,продовжувати подальше спільне життя не бажають, збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дітей. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved