Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Вінницяобленерго» в особі структурної одиниці «Мурованокуриловецькі електричні мережі» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту електроенергію, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до Договору про користування електричною енергією від 24.06.2010 року [PERSON] є споживачем електричної енергії СО «Мурованокуриловецькі ЕМ» ПАТ «Вінницяобленерго». Згідно даного договору споживач [PERSON] зобов'язався щомісячно розраховуватись за спожиту електроенергію. Однак свої договірні зобов'язання належним чином не виконує. Так, за період з 21.12.2012 року по 15.02.2013 року допустив заборгованість за використану електроенергію, яка станом на 31 березня 2014 року становить 559,55 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, натомість подав суду заяву в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Також в заяві до суду просив стягнути з відповідача витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про його виклик в сумі 197,40 гривень. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином через оголошення у пресі. Згідно ст.74 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик, відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Суд вважає можливим, відповідно до ст.ст.76,169,224 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши надані позивачем докази в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановленим в судовому засіданні фактичним обставинам справи відповідають зобов`язальні правовідносини, що склались між сторонами в сфері житлово-комунальних послуг, тому при обґрунтуванні рішення суд застосовує Правила користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 26.07.1999 р. №1357, Закон України "Про електроенергетику", норми ЦК України. Судом встановлено, що 24 червня 2010 року між ВАТ «АК Вінницяобленерго» в особі директора «СО Мурованокуриловецькі електричні мережі» та [PERSON] було укладено договір о/р №10810487 про користування електричною енергією для населення терміном на три роки (а.с.4-5). Відповідно до п. 1 Договору електропостачальник зобов'язувався надійно постачати Споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах, з гарантованим рівнем надійності, якості і безпеки, а Споживач зобов'язувався оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені договором. Пунктом 16.1 Договору визначено, що оплата за електричну енергію мала здійснюватися споживачем на протязі розрахункового періоду, але не пізніше 10 числа, наступного місяця, за календарний місяць, що минув, відповідно до показників зареєстрованого електролічильника. В порушення вимог договору [PERSON] із січня 2013 року не сплачував рахунки за спожиту електроенергію, допустивши заборгованість на суму 559 гривень 55 копійок, в результаті чого 14 лютого 2013 року електропостачання було відключено (а.с. 10). Отримання рахунку на оплату електроенергії споживачем [PERSON] підтверджується особистим підписом в листку обходу контролера 18.09.2013 року (а.с.6). У відповідності до ст.26 Закону України «Про електроенергетику» споживач, якому електрична енергія постачається енергопостачальником, що здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, зобов'язаний оплачувати її вартість виключно коштами шляхом їх перерахування на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника. У разі проведення споживачем розрахунків в інших формах та/або сплати коштів на інші рахунки такі кошти не враховуються як оплата спожитої електричної енергії. Згідно з п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ №1357 від 26.07.1999 року споживач несе відповідальність за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. Судом встановлено, що відповідач до цього часу не виконав відповідних зобов'язань передбачених договором, а саме: не сплатив заборгованість за спожиту електроенергію, що станом на 31.03.2014 року становить 559,55 гривень. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Враховуючи наведене вище та ту обставину, що відповідач в добровільному порядку не розраховується з підприємством за спожиту електроенергію, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та законні, а тому підлягають задоволенню. Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 197 гривень 40 копійок слід стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved