Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Воловецького районного суду Закарпатської області з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором. 24.07.2018 року до суду надійшла заява від голови Правління банку Крумханзл Петр про те, що 21.05.2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Відповідно до ч.2 ст. 5 Закону України «Про акціонерні товариства», зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, пов'язаних зі зміною назви. Позовні вимоги мотивує тим, що 25.02.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно з яким він отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Погашення кредиту та відсотків повинно відбуватись відповідно до умов. Свої зобов'язання перед позивачем відповідач належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 24.05.2018 року відповідач має прострочену заборгованість на загальну суму 30215,97 грн. При формуванні ціни позову позивач, враховує розмір: заборгованості за кредитом, що становить 4714,75 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 23286,17 грн., заборгованість за пенею та комісією становить 300,00 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн. а штраф (процентна складова) 1415,05 грн. В зв'язку з наведеним, позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості в розмірі 30215,97 грн. та сплачений судовий збір в сумі 1762 грн. забезпечення розгляду справи. Представник позивача Савіхіна А.М., що діє на підставі довіреності за № 8332-К-Н-О, в судове засідання не з'явилася, подала заяву в якій просила справу розглядати у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення (а.с. 52). У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України відповідач відзив щодо позову не подав. Відповідно до вимог ч. 1 п. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзиву на позов і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено судом з матеріалів справи, 25.02.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно з яким він отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачем підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 8), затверджених наказом СП-2010-256 від 06.03.2010 року, яка складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві і підтверджує той факт, що відповідач [PERSON] повністю проінформований про умови кредитування в Приватбанку, які були йому надані для ознайомлення у письмовій формі. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 20) - договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же самий строк. Позивач АТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу [PERSON] можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг». Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Пунктом 2.1.1.7.6 умов і правил надання банківських послуг (а.с.28) передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитом з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій. У зв'язку з тим, що відповідач належним чином не виконував свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором, несвоєчасно та не в повному обсязі погашав кредит та відсотки за користування кредитом, станом на 24.05.2018 року він заборгував позивачу по вищевказаному зобов'язанню 30215,97 грн., в тому числі: заборгованості за кредитом, що становить 4714,75 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 23286,17 грн., заборгованість за пенею та комісією в розмірі 300,00 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн. та штраф (процентна складова) 1415,05 грн. Розмір заборгованості доводиться «Розрахунком заборгованості за договором №б/н від 25.02.2010 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON] станом на 24-05-2018» (а.с. 5, 6). Правильність проведення позивачем розрахунку заборгованості по кредиту відповідачем належними та допустимими доказами не спростована. На спростування розрахунку заборгованості, наданого АТ КБ "Приватбанк", відповідач відзиву відносно позову до суду не подав. Згідно до ч. 1 ст. 12 та ч.ч. 3, 4 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. З врахуванням вказаного, суд вважає, що зазначена сума заборгованості, вказана позивачем в розрахунку заборгованості по договору, доданому до позовної заяви, обрахована вірно і, оскільки відповідач істотно порушив умови договору, суд приходить до висновку про наявність підстав для примусового стягнення з нього визначеної позивачем заборгованості за кредитом та заборгованості по сплаті за користуванням кредитом. Судові витрати по справі відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved