Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до Нововоронцовського районного суду Херсонської області із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Нововоронцовської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку №24, розташованого по вул. Дніпровська в с.Осокорівка, Нововоронцовського району Херсонської області, при оформлені субсидії йому стало відомо, що у належному йому домоволодінні значаться зареєстрованими: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що створює позивачеві перешкоди в реалізації ним своїх прав як власником майна, зокрема, позивач не має можливості оформити субсидію у звязку із чим несе зайві витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Враховуючи, що відповідачі фактично не проживають за вказаною адресою, вважає, що останні є такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням. У звязку із наведеним, просив суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими особами, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком №24 розташованим по вул. Дніпровська в с.Осокорівка, Нововоронцовського району Херсонської області. Ухвалою суду від 13.02.2018 року суд ухвалив залучити до участі у справі третю особу: Службу у справах дітей Нововоронцовської районної державної адміністрації Херсонської області, що знаходиться за адресою: 74200, Херсонська область, Нововоронцовський район, смт. Нововоронцовка, вул. Суворова, 4. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити за його відсутності, позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідачі у судове засідання не зявилися, повідомлялися належним чином, шляхом виклику до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причин неявки до суду не повідомили. Представник третьої особи Служби у справах дітей Нововоронцовської районної державної адміністрації Херсонської області у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила долучити до матеріалів цивільної справи висновок служби у справах дітей, щодо доцільності визнання малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, що знаходиться за адресою: вул. Дніпровська, 24 в с. Осокорівка, Нововоронцовського району Херсонської області. З огляду на викладене, оскільки відповідачі, будучи повідомленими належним чином про дату, час і місце судового засідання, повторно не зявилися у судове засідання, не подали відзив, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, зі згоди позивача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280, 281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку №24 по вул.Дніпровська в с.Осокорівка, Нововоронцовського району Херсонської області, відповідно до витягу про реєстрації права власності на нерухоме майно №23217696. Згідно довідки виконавчого комітету Осокорівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області №638 від 17.07.2014 року, встановлено, що в житловому будинку, розташованому за адресою: вул. Дніпровська, 24 в с.Осокорівка, Нововоронцовського району Херсонської області згідно запису по господарської книги №5, особовий рахунок №0329, власником якого є [PERSON], ніхто не зареєстрований. Як вбачається із довідки виконавчого комітету Осокорівської сільської ради від 06.12.2017 року № 1190, [PERSON], який має склад сімї: дружина [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Сімя зареєстрована в [INFO], але фактично не проживає. Згідно із довідками про реєстрацію місця проживання №1191, 1189, 1193, 1192 від 06.12.2017 року, виданими виконкомом Осокорівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO]. Відповідно до висновку Служби у справах дітей Нововоронцовської районної державної адміністрації Херсонської області №94/01-32 від 11.04.2018 року, Нововоронцовська районна державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки і піклування, вважає за доцільне визнання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], таким, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, що знаходиться за адресою: вул. Дніпровська, 24 в с. Осокорівка, Нововоронцовського району Херсонської області. Як вбачається із висновку, Служба у справах дітей Нововоронцовської районної державної адміністрації Херсонської області посилається на ту обставину, що згідно інформацій з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстрацію прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №120062648 від 10 квітня 2018 року та №120195682 від 11 квітня 2018 року та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстрацію прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №120296514 від 11 квітня 2018 року - [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить житловий будинок №7, розташований по провулку Мирний, смт. Комишани, м.Херсон, Херсонської області. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави дійти висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод. У сенсі ст. 391 ЦК України, власник майна може вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За положеннями ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно Закону N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Таким чином, закон гарантує захист права власності шляхом застосування певних способів захисту, передбачених ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Згідно із ст.ст. 379, 382 ЦК України, об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло у вигляді житлового будинку, садиби, квартири. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до п. 33 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року, застосовуючи положення ст. 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не повязані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень прав, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Відповідно до п. п. 10,11Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції) зобов'язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.\~\~Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.\~\~Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами статті 89 ЦПК України,\~\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~\~Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Відповідачі у судове засідання не зявилися, не скористались своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надали належних доказів, які спростовували б доводи позивача. Аналізуючи встановлені фактичні обставини по справі і надані докази, судом достовірно встановлено, що позивач є власником спірного житлового приміщення, відповідачі, понад один рік в спірному будинку не проживають, і добровільно знятися з реєстрації бажання не виявили, подальша реєстрація відповідачів в будинку №24 по вулиці Дніпровська в с.Осокорівка, Нововоронцовського району Херсонської області створює перешкоди в реалізації позивачем своїх прав як власника майна. З огляду на викладене, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком №24 по вулиці Дніпровська в с. Осокорівка, Нововоронцовського району Херсонської області. На підставі наведеного,

Outcome: approved