Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивує тим, що 21.02.2019 року між позивачкою та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири. Згідно з п.1 цього договору [PERSON] продав, а [PERSON] купила належну [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Станом на даний час квартира за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 157176635 від 21.02.2019 року. Відповідно до п.7 Договору, згідно з довідкою №359 виданого 18.02.2019 року у відчужуваній квартирі зареєстровані [PERSON] ,[INFO] та [PERSON] [INFO]., продавець своєю заявою від 21.02.2019 року стверджує, що неповнолітні та малолітні діти, недієздатні та обмежено дієздатні особи в т.ч. треті особи не мають права користування вищевказаною квартирою. Згідно п.11 цього договору, продавець стверджує, що заборгованості по оплатікомунальних послуг, послуг водо-,енерго-, газо-,постачання немає, зобов`язується звільнити квартиру від речей домашнього вжитку, зняти з реєстраційного обліку зареєстрованих осіб та передати ключі від квартири покупцю до 15 березня 2019 року. Всі свої зобов`язання за вищевказаним договором продавцем були виконані, окрім зобов`язання, щодо зняття з реєстраційного обліку зареєстрованих у даній квартирі осіб. Просить позовні вимоги задоволити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про проведення судового засідання у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце слухання справи. Відтак, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи відповідачі згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України у судове засідання не з`явилися, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомили. У зв`язку з чим суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням, інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до змісту норм ст. ст. 1,6, 9, 61 ЖК України, ст. 29 ЦК України місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право й у разі тимчасової відсутності. Згідно з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В разі відсутності особи понад встановлений строк, жиле приміщення не зберігається і особи можуть бути визнанні такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Згідно п.10 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Судом встановлено, що 21.02.2019 року між позивачкою та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири. Згідно з п.1 цього договору [PERSON] продав, а [PERSON] купила належну [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 157176635 від 21.02.2019 року квартира за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності. Відповідно до п.7 Договору, згідно з довідкою №359 виданого 18.02.2019 року у відчужуваній квартирі зареєстровані [PERSON] ,[INFO] та [PERSON] ,[INFO]., продавець своєю заявою від 21.02.2019 року стверджує, що неповнолітні та малолітні діти, недієздатні та обмежено дієздатні особи в т.ч. треті особи не мають права користування вищевказаною квартирою. Згідно п.11 цього договору, продавець стверджує, що заборгованості по оплатікомунальних послуг, послуг водо-,енерго-, газо-,постачання немає, зобов`язується звільнити квартиру від речей домашнього вжитку, зняти з реєстраційного обліку зареєстрованих осіб та передати ключі від квартири покупцю до 15 березня 2019 року. Як вбачається з довідки про склад сім`ї виданої ЛКП «Південне» 15.04.2019 року №907 в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: власник [PERSON] , та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] не проживають у квартирі [ADDRESS] без поважних причин понад шестимісячний строк, встановлений ст.71 ЖК України, перешкод в користуванні не чинилось, а тому такі втратили право користування ним.

Outcome: approved