Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом в обґрунтуванні своїх вимог зазначає, що за час перебування у шлюбі з відповідачем у них [INFO] р. народилась дочка [PERSON]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, у них виявились різні погляди на життя, ведення домашнього господарства, виховання дочки. Відповідач коштів на утримання неповнолітньої дочки не надає, хоча працює на тимчасових роботах за кордоном в республіці Чехія. Її доходів на утримання дочки не вистачає. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 2000,00 грн. до досягнення дитини повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилась, подала до суду заяву в якій просить її позовні вимоги слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.5). Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заперечення в якому вказує, що він не надає коштів на утримання неповнолітньої дочки не відповідає дійсності, по мірі можливості передає кошти позивачці. На даний час ніде не працює, тимчасові заробітки його не великі, несе значні витрати на оренду житла, харчування. Сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] згідний в сумі по 800 грн. щомісячно. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази в справі, давши їм належну правову оцінку приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, у ч.2 ст.51 Основного Закону зазначається, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Нормами статті 48 Основного Закону України встановлено, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Матеріалами справи встановлено, що за час перебування сторін в шлюбі у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Батьками неповнолітньої дочки [PERSON] є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Суд визнав, що в даний час відносини між сторонами ускладнилися; відповідач припинив надання матеріальної допомоги. Суд вважає, що проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дітей. Нормами ч.1 ст. 184 СК України встановлено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи обставини визначені ст.182 СК України і роз'яснення, що містяться у п.17 у Постанові Пленуму Верховного Суду України, від 15.05.2006, № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" встановивши, що доходи відповідача мають мінливий та нерегулярний характер суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі. Підставою для такого висновку є те, що в судовому засіданні здобуто докази того, що відповідач не має постійного місця праці, має мінливий дохід, суд вважає, що інтересам малолітньої дитини відповідатиме присудження з [PERSON] коштів на її утримання у твердій грошовій сумі, що не порушить конституційних прав відповідача достатній життєвий рівень. Виходячи із зазначеного принципу рівності обов'язків обох батьків щодо дітей, кожен із них зобов'язаний забезпечувати утримання дітям не менше відповідного прожиткового мінімуму, що діє на час вирішення спору, при відсутності домовленості між батьками про розмір сплати аліментів. Виходячи із віку дитини такий прожитковий мінімум в розрахунку на місяць з 1 січня 2014 р. встановлений у розмірі 1032 грн. При визначенні розміру аліментів суд, з додержанням вимог ст.182 СК України, враховує стан здоров'я, загальний матеріальний стан дитини та відповідача, відсутність в останнього інших дітей та осіб, яких він зобов'язаний утримувати і приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON]., [INFO] до досягнення дитиною повноліття. Позивачка звернулася до суду з вимогами - 06.05.2014 року, а тому з цього часу слід присудити стягнення аліментів і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] року. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного, Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.), ст.ст.48,51 Конституції України, ст.ст.180-184 СК України,

Outcome: approved