Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

позивачка звернулась до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 23 липня 2005 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, за час якого [INFO] у них народився син [PERSON]. З березня 2015 року подружні стосунки між нею та відповідачем були припинені і 29 січня 2016 року рішенням Кролевецького районного суду Сумської області шлюб між ними розірваний. Після розірвання шлюбу вони проживають в одній квартирі, однак спільного господарства не ведуть. Син [PERSON] проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання сина, між ними відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину. [PERSON] офіційно працює методистом Кролевецького районного будинку культури та отримує заробітну плату, на даний час аліментів нікому не сплачує, інших утриманців не має, а тому він може і мусить дбати про матеріальне забезпечення їх сина. Посилаючись на викладене, позивачка просить стягнути [PERSON] аліменти на дитину [PERSON] у розмірі 1/4 частки його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та згодний сплачувати аліменти на сина у розмірі, зазначеному позивачкою. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи та пояснень сторін встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.7). Дитина народилася під час шлюбу, в якому сторони перебували з 23 липня 2005 року, 29 січня 2016 року рішенням Кролевецького районного суду Сумської області шлюб між ними розірваний (а.с.8). Як убачається з пояснень сторін, після розірвання шлюбу вони проживають в одній квартирі, однак спільного господарства не ведуть. Син проживає разом з батьками, що також підтверджується довідкою виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області від 22.03.2016 року (а.с.9). Домовленості між сторонами щодо утримання сина немає. Позивачка має відносини з ПрАТ "Провідна" за договором-доручення та отримує невелику грошову винагороду (а.с.11, 12), а тому самостійно не може забезпечити сина всім необхідним, створити нормальні умови для його життя та розвитку і потребує коштів на утримання їхньої спільної з відповідачем дитини. Як вбачається з довідки відділу культури Кролевецької районної державної адміністрації від 23.03.2016 року, відповідач працює у районному будинку культури на посаді методиста і отримує щомісячно заробітну плату, розмір якої згідно довідки про доходи за період з 01 березня 2015 року по 29 лютого 2016 року (за винятком аліментів) становить 33491 грн. 30 коп. (а.с.13). З серпня 2015 року він аліменти нікому не сплачує, інших утриманців не має. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 141 СК України передбачає, що мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як передбачено ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач має постійне місце роботи і отримує заробітну плату, то є підстави для присудження аліментів у частці від його заробітку (доходу). Згідно з ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Проаналізувавши і врахувавши вищезазначені обставини, матеріальне становище дитини, яке на сьогодні залежить від доходів матері, а також те, що відповідач позов визнав, суд приходить до висновку, що є обґрунтовані підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на малолітню дитину у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за місяць. Відповідно до ст.ст.180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved