Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом до відповідача про визнання\~його таким,\~що втратив\~право користування\~житловим приміщенням і в обґрунтування позовних вимог вказала про те, що вона є головним квартиронаймачем неприватизованої квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], з 14.04.1980 року. В зазначеній квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. З 2008 року відповідач [PERSON] в даній квартирі не проживає, квартирою не користується, не бере участі в її утриманні. Весь цей час він проживає за кордоном та працює там Позивачка несе додаткові витрати на утримання квартири, оплату комунальних послуг. Тому вона змушена звернутись до суду і просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]. До початку судового засідання від позивачки надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не зявився 30.11.2018 року, 20.12.2018 року. Про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність, відзиву суду не подав. 31.10.2018 року до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми від представника Управління "Центр\~надання адміністративних\~послуг у м.\~Суми"\~Сумської міської\~ради надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка є головним квартиронаймачем неприватизованої квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], з 14.04.1980 року. Відповідач з 2008 року не проживає за адресою: [INFO], не оплачує комунальні послуги, працює та проживає за кордоном. Згідно ч. 2 ст. 48 Закону України «Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоча би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, користування і відшкодування завданих цим збитків. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 ЦПК України вбачається, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 107 Житлового кодексу України у разі вибуття наймача або членів сімї на інше постійне місце проживання, така особа втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття. Із змісту ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вбачається, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Із змісту п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року вбачається, що суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 Житлового кодексу України. Змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, оскільки відповідач не вносить плату за комунальні послуги, не проживає в жилому приміщенні, розташованому за адресою: [ADDRESS], з 2008 року та вибув в інше жиле приміщення, відтак суд дійшов висновку про те, що все це в сукупності свідчить про усунення відповідача від права користування даною квартирою без наміру збереження права користування нею. \~ \~ \~ \~Таким чином,\~на основі\~зясованих обставин,\~суд дійшов\~висновку про\~те,\~що позов\~ [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved