Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду та просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь АТ «Житомиробленерго» 12733 грн. 61 коп. матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, мотивуючи тим, що 12.08.2020 майстром Словечанської мережної дільниці Овруцького РЕМ АТ «Житомиробленерго» Левківським М. І. в с. Верпа Овруцького району було виявлено крадіжку проводу марки А-16 загальною довжиною 170 м в один провід, а також виявлено пошкодження 2-х одностоякових опор, що є власністю компанії. По даному факту Овруцький РЕМ АТ «Житомиробленерго» звернувся до Овруцького ВП Коростенського ВП з заявою про вчинення кримінального правопорушення. Комісією Овруцького РЕМ спільно із слідчо-оперативною групою Овруцького ВП проведено огляд місця подій та встановлено осіб, що вчинили даний злочин, якими є: [PERSON] та [PERSON] , щодо яких було розпочато досудове розслідування. Вироком Овруцького районного суду від 20.11.2020 по справі №286/2555/20 відповідачів було визнано винними у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 та ч. 2 ст. 194-1 КК України. В результаті вчинення відповідачами кримінальних правопорушень АТ «Житомиробленерго» були нанесені матеріальні збитки у розмірі 14733 грн. 61 коп.. 19.08.2020 відповідачами частково було відшкодовано завдані збитки, а саме: в сумі 2000 грн.. Відзивів на позовну заяву відповідачами не надано. Розгляд справи проводиться відповідно до положень ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного провадження, з повідомленням сторін. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача надав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність. Позовні вимоги підтримав. Погоджується на заочний розгляд справи. Відповідачі про причини неявки не повідомили, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно з ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В п.2 постанови № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Вироком Овруцького районного суду від 20.11.2020 у справі №286/2555/20 (а.с.10-11) було визнано [PERSON] та [PERSON] винними у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 194-1 КК України та призначено їм покарання за цими законами, а саме: - за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 2 (двох) років позбавлення волі; - за ч. 2 ст. 194-1КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання визначено у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] та [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік при умові, якщо вони протягом визначеного судом іспитового строку не вчинять нових кримінальних правопорушень і виконають покладені на них судом обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу, про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, оскільки вказаний вирок Овруцького районного суду від 20.11.2020 набрав законної сили вина відповідачів в скоєнні 11.08.2020 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 та ч.2 ст.194-1 КК України, а саме: скоєння крадіжки за попередньою змовою групою осіб та умисне пошкодження лінії електропередач, вчинене за попередньою змовою групою осіб, є доведеною; між протиправними діяннями і шкодою є безпосередній причинний зв`язок. В ч.1 ст. 1190 ЦК України законодавець закріпив, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В п.п. 13, 18 Постанови «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31.03.1989 №3 Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що солідарну відповідальність по відшкодуванню шкоди несуть особи, діяння яких були об`єднані спільним злочинним наміром, а заподіяна ними шкода стала наслідком їх спільних дій. При вчиненні злочину кількома особами вони несуть солідарну відповідальність за заподіяну шкоду по епізодах злочину, в яких встановлено їх спільну участь. Разом з тим є неприпустимим покладення солідарної відповідальності на осіб, яких хоча й притягнуто до кримінальної відповідальності в одній справі, але за самостійні злочини, не пов`язані спільним наміром, а так само на осіб, коли одних з них засуджено за корисливі злочини, наприклад, за розкрадання, а других - за халатність, незважаючи на те, що дії останніх об`єктивно сприяли першим у вчиненні злочину. Суд, згідно з роз`ясненням, даним у п.3 постанови №11 Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 "Про судове рішення", визначає суми, що підлягають стягненню на відшкодування шкоди, з урахуванням доказів, як наявних у кримінальній справі, так і додатково представлених сторонами і зібраних з ініціативи суду. Згідно ст.1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Копії розрахунку визначення розміру збитків згідно акту огляду місця події викраденого та пошкодженого енергетичного майна на ПЛ-0,4 кВ від КТП №433 с. Верпа від 12.08.2020, локального кошторису на будівельні роботи №4-1-1 від 12.08.2020 та довідки про балансову належність та вартість викраденого та пошкодженого майна від 12.08.2020 підтверджують розмір збитків від розкрадання в сумі 14733 грн. 60 коп. (а. с. 5-8). Представником позивача в позовній заяві зазначено, що відповідачами частково відшкодовано завдані збитки - в сумі 2000 грн.. За встановлених обставин, аналізуючи правовідносини, що склалися, та правові норми, що їх регулюють; оцінюючи досліджені докази, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Від сплати судового збору позивача звільнено на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. в дохід держави в дольовому порядку: по 454 грн. з кожного.

Outcome: approved