Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

Позивач просить: позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] та стягнути з неї аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, щомісячно, в розмірі 1197,50 гривень, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, на рахунок дитини, який буде відкрито на її ім`я в Державному ощадному банку України, та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, щомісячно, в розмірі 960,50 гривень, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, на рахунок дитини, який буде відкрито на її ім`я в Державному ощадному банку України; позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] , та стягнути з нього аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі, щомісячно, в розмірі 960,50 гривень, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, на рахунок дитини, який буде відкрито на її ім`я в Державному ощадному банку України. В обґрунтування позову вказує, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. 06.10.2021 р. відповідач [PERSON] надала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у позові щодо неї в повному обсязі у зв`язку зі зміною своє поведінки, способу життя, що призвело до переосмислення сімейних цінностей і ставлення до виховання своїх малолітніх дітей, усвідомлення свого батьківського обов`язку, бажання виховувати своїх доньок, спілкуватися з ними, відсутністю підстав вважати, що подальше спілкування з дітьми спричинить їм шкоду. Для доньок вона не хоче стати чужою людиною. Зазначила, що на теперішній час нею проведено комплекс заходів по усуненню встановлених службою у справах дітей порушень, що зафіксовано в акті обстеження житлово-побутових умов від 10.09.2021 р., складеного адвокатом Литовченком С.І. в присутності свідків: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також на відеозапис, який долученого на CD-R дисках. Підтвердила самоусунення від виконання батьківських обов`язків батька молодшої дитини - відповідача [PERSON] , і доцільність позбавлення його батьківських щодо дитини та стягнення з нього аліментів (а.с. 111-116). Представник позивача 19.10.2021 р. надала відповідь на відзив відповідача, в якому позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Спростовує доводи відповідача [PERSON] з приводу зміни її відношення до виконання батьківських обов`язків та ставлення до її дітей. Зазначила, що на відео та фотоматеріалах, датованих 25.11.2020 р., діти заявниці усміхнені, молодша донька навіть стоїть на ногах, а вже в травні 2021 р. менша донька відповідачів має серйозні, загрожуючи внаслідок подальшого ігнорування життю, проблеми зі здоров`ям, потребує довготривалого лікування та раціонального харчування, у свої майже три роки за зростом та вагою виглядає на однорічну дитину, ховається від сонячних променів, на вулиці зовсім не буває, не ходить і не сидить, весь час лежить в креслі, яке замінює їй ліжко, батьки з приводу такого стану дитини за медичною допомогою не зверталися, мати категорично не бажає обстежувати дитину, чим шкодить її життю та здоров`ю. В будинку антисанітарія, діти не забезпечені навіть мінімальними умовами для проживання, харчування та розвитку. Після того, як молодшу дівчинку привезли до лікарні з високою температурою та кашлем мати написала відмову від лікування і забрала її додому, що могло призвести до смерті дівчинки. Старша дівчинка також знаходилась вдома, хвора, до навчання не приступила. В домі відсутні медикаменти та їжа. Наголосила, що акт обстеження складений адвокатом не є правомочним, оскільки законом чітко визначені особи, які мають повноваження на його складання, а перевірка в серпні 2021 р. зафіксована працівниками служби підтвердила відсутність позитивних зрушень в сім`ї з питань житлово-побутових умов. Після направлення дітей службою до комунальних соціальних та медичних закладів з 13.05.2021 р. [PERSON] лише двічі відвідувала своїх доньок, останній раз 09.06.2021 р., особистих речей не привозила, не забезпечила доньку [PERSON] шкільним приладдям та особистими речами до навчального року, в телефонному режимі із доньками не спілкується. 15.09.2021 р. навідала молодшу доньку, яку бачила лише через вікно. Станом на 12.10.2021 р. за дозволом на її відвідування до служби не зверталась. Батько дитини не навідував її жодного разу, з родиною не проживає, самоусунувся від виховання доньки, матеріально не допомагає, її долею не цікавиться. Взяті на себе зобов`язання у червні 2021 р., зафіксовані в заявах, [PERSON] не виконала - не створила належних умов для проживання та навчання, до відділу соціального захисту для оформлення соціальної допомоги на доньок не звернулась. [PERSON] не працює, не має засобів до існування, тому не може забезпечити доньок належними умовами для проживання, харчування, виховання. Власного житла не має, уже 6 років проживає у будинку, який належить матері співмешканця. Позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] не бажає виправлятись, знайти роботу, привести до ладу приміщення, почати спілкуватися зі своїми доньками, змінити поведінку батька та матері в кращу сторону неможливо, тому вони підлягають позбавлення їх батьківських прав (а.с. 129-136). Представник позивача просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити (а.с. 174). Відповідач [PERSON] просив розглянути справи за його відсутності, позовні вимоги в частині позбавлення його батьківських прав визнав у повному обсязі, заперечував в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини (а.с. 104). Відповідач [PERSON] просила розглянути справу за її відсутності, позов не визнала та заперечувала проти його задоволення (а.с. 175). Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Відповідач [PERSON] є матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Відомості про батька дитини - [PERSON] записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України (зі слів матері)(а.с. 7). 20.01.2015 р. відповідач [PERSON] , [INFO] , та відповідач [PERSON] , [INFO] , (прізвище після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] ), зареєстрували шлюб (а.с. 11). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , яка народилась [INFO] (а.с. 8). За актом обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] від 06.05.2021 р. за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що в приміщенні - антисанітарія, стеля та стіни чорні, закопчені димом. Дах з дерев`яного покриття в аварійному стані, у будь-який момент стеля завалиться, що призведе до трагічних наслідків. Балка стелі провисає, підперта металевим профілем, на якому тримається. В одній з кімнат заходиться мотоцикл, завалений брудними речами. У будинку не облаштовано ні санвузол, ні місце для купання дітей, водопостачання в будинку та на подвір`ї відсутнє, навіть відсутня ванночка для купання дітей. Система електропостачання у жахливому стані: електрична проводка розвішена по підвіконнях, знаходиться у зоні досягнення дітей, розетки обвуглені, можуть спалахнути, що може стати причиною пожежі. Дерев`яна підлога із прогнилих дошок прогинається. В одній з кімнат облаштована спальня, в якій стоїть 2 ліжка, де сплять одночасно 4 особи. Постільна білизна дуже брудна, її не перуть, як і інші речі. У приміщенні відсутнє місце для відпочинку та навчання дітей. На подвір`ї повний безлад, а саме: розкидані речі, сміття, вирита глибока яма, яка нічим не закрита зверху, що несе загрозу життю та здоров`ю дітей. Садиба родини нагадує сміттєзвалище. На момент обстеження було виявлено, що дівчатка не забезпечені повноцінним раціональним харчуванням, на плиті були залишки борщу, у холодильнику відсутні продукти харчування, у морозильній камері - 6 штук пельменів, заморожених дуже давно. [PERSON] потребує довготривалого лікування та раціонального харчування, але вона його не отримує, медикаменти у родині відсутні. Старша донька [PERSON] є ученицею, але також знаходиться вдома, хворіє, до навчання не приступила. Незрозуміло, що діти будуть їсти та чим лікуватися. Сукупний дохід родини 8000 грн. (зі слів [PERSON] ), співмешканець працює за наймом у приватного підприємця (а.с. 12, 13). За актом обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] від 31.08.2021 р. за адресою: [ADDRESS] , проведеного на адвокатський запит, встановлено, що в будинку газопостачання, пічне опалення та водопостачання відсутнє. У приміщенні - антисанітарія, неприємний запах, брудно, підлога немита. Дах з дерев`яного покриття як був в аварійному стані, так і залишився невідремонтованим. На піч натягнули металеву сітку та зашпаклювали, усі отвори у печі замазані сумішшю шпаклівки. Незрозуміло, як родина збирається обігрівати свою оселю взимку, якщо заліплені усі пічні отвори. Система електропостачання у жахливому стані: в кімнаті, де стоїть дитяче ліжко, електричні дроти розвішені по стінах, але вони їх закрили шафою для одягу. У так званій кухні дуже мало кухонного посуду. У кухонній кімнаті стоїть пральна машина, але незрозуміло, як її використовують, тому що при вмиканні будь-яких побутових приладів розетки починають тріщати, іскрити. У будинку не облаштовано ні місця для миття рук та обличчя, ні місця для купання дітей, немає в наявності засобів особистої гігієни. На момент обстеження у холодильнику відсутні продукти харчування, тільки біля дивана на стільці лежав пакет сухариків та упаковка з жуйками. На подвір`ї повний безлад, вирита глибока яма, яка раніше була нічим зверху не прикрита, на даний час прикрита старим пошкодженим шифером. [PERSON] не працює, її співмешканець раніше працював неофіційно, а потім зламав руку і тепер перебуває вдома на лікуванні (а.с. 153, 154). За актом обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] від 07.10.2021 р. за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що повсюди на подвір`ї повний безлад: вирита глибока яма, прикрита старим пошкодженим шифером, що несе загрозу життю та здоров`ю дітей, розкидані речі, купи побутового сміття. Садиба родини нагадує повне сміттєзвалище. Запасів дров немає взагалі - незрозуміло, яким чином родина готується до опалювального сезону. [PERSON] та її співмешканець не працюють. Комісія обстежила лише садибу родини, оскільки на численні дзвінки працівників служби відповідач не відповідала і не дала змоги потрапити до помешкання (а.с. 157). Вказане також підтверджується наданими представником позивача фототаблицями санітарного стану приміщення та подвір`я [PERSON] (а.с. 158-164). З вищевказаних актів вбачається, що відповідач [PERSON] належних висновків після проведення неодноразових обстежень житлово-побутових умов для себе не зробила, потрібного порядку в будинку та подвір`ї не навела, фактично не змогла змінити умови перебування дітей. Суду також відповідачем [PERSON] було надано акт обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] від 10.09.2021 р., проведеного адвокатом Литовченком С.І., в присутності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В ході перевірки було встановлено, що будинок складається з 3 кімнат, в ньому наявна електроенергія, присутнє пічне опалення, на момент огляду в будинку прибрано, охайно, система електропостачання знаходиться в задовільному стані. Одна з кімнат використовується для проживання [PERSON] , де наявне ліжко, шафа для одягу, стіл, іграшки, вся білизна чиста. В іншій кімнаті присутнє друге ліжко для дитини [PERSON] , яке заслано чистою постільною білизною. В кухні присутня електрична плита, є пральна машина, холодильник, в якому є заморожене м`ясо, молочні продукти, овочі, в шафі маються макаронні вироби, крупи. Родина має підсобне господарство, утримує 40 домашніх качок, тому на подвір`ї не дуже охайно. Також сім`я біля будинку має присадибну земельну ділянку, яку використовує для вирощування фруктових дерев (а.с. 117). До акту додано два диски з записом умов проживання відповідача [PERSON] (а.с. 118). За постановами Балаклійського районного суду Харківської області від 20.03.2019 р. та 06.07.2021 р. на [PERSON] за ч. 1 ст. 184 КУпАП накладалися адміністративні стягнення у виді попередження за невиконання нею своїх батьківських обов`язків, а саме за не забезпечення необхідних умов для життя своїх неповнолітніх дітей: відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов родини від 31.01.2019 року в будинку брудно, холодно, відсутня приготовлена їжа та продукти, речі брудні, діти неохайні, в будинку висять дроти, що є небезпечним для дітей; за не забезпечення необхідних умов проживання своїх неповнолітніх дітей: в будинку були порушені санітарні умови, відсутній запас їжі для годування дітей, у зв'язку з чим рішенням виконавчого комітету Донецької селищної ради № 101 від 07.05.2021р. було негайно відібрано дітей через загрозу їх життю та здоров'ю;за не забезпечення необхідних умов проживання своєї неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] : самоусунулась від лікування доньки та госпіталізації її до лікарні у зв'язку з високою температурою у дитини, в цей час вживала спиртні напої та святкувала «Пасху»(а.с. 22, 23, 83-85, 147-149). З характеристики Донецького селищного голови [PERSON] вбачається, що [PERSON] не піклується про своїх дітей, не дбає про них, не виконує належним чином свої батьківськи обов`язки; офіційно не працює; свого ставлення до виконання батьківських обов`язків після притягнення судом до адміністративної відповідальності - не змінила (а.с. 155, 156). За рішенням виконавчого комітету Донецької селищної ради № 101 від 07.05.2021 р. вирішено здійснити заходи по відібранню малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] від матері [PERSON] через наявність загрози їх життю та здоров`ю (а.с. 14-17). Згідно наказів служби у справах дітей Донецької селищної ради від 07.05.2021 р. [PERSON] та [PERSON] було взято на облік, як дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків (а.с. 18, 19). За рішенням виконавчого комітету Донецької селищної ради № 150 від 23.06.2021 р. малолітня дитина [PERSON] тимчасово влаштована до будинку терміном на шість місяців (а.с. 80). Відповідно до висновків про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дітей, складені КНП БМР «БКБЛІЛ» 11.05.2021 р. [PERSON] , [INFO] , має діагноз - затримка очікуваного фізіологічного розвитку, дефіцитна анемія легкого ступеню, зміщена носова перетинка, а [PERSON] , [INFO] , має зріст 74 см, вагу 8 кг, встановлено затримку очікуваного фізіологічного розвитку, дефіцитну анемія легкого ступеню, інші ураження нервової системи (а.с. 81, 138-141). Висновком № 375 від 04.06.2021 р. ЛКК КНП ХОР «ОДКЛ» встановлено діагноз [PERSON] - G 10- G 13 системні атрофії, що уражають переважно нервову систему (G12.1 дитяча спінальна м`язова атрофія). Для ЛКК за місцем мешкання рекомендується оформлення соціальної допомоги (а.с. 82, 142). В своїх заявах від 09.06.2021 р. [PERSON] зобов`язувалась створити належні умови для проживання та навчання її дитині [PERSON] , забезпечити її матеріально, а також протягом місяця оформити соціальну допомогу, оформити групу по інвалідності [PERSON] (а.с. 87-89, 144-146). Згідно відповіді КНП «ЦПМСД» Донецької селищної ради від 03.08.2021 р. мати дитини [PERSON] не зверталась до сімейного лікаря з приводу встановлення діагнозу захворювання, отримання рекомендацій, направлень на лікування чи обстеження дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 90, 143). З листа директора КЗ «Балаклійський центр соціальної підтримки дітей та сімей» Балаклійської міської ради Харківської області від 03.08.2021 р. вбачається, що в Центрі з 13.05.2021 р. по 05.07.2021 р. перебувала [PERSON] , яка на даний час влаштована до спеціалізованого закладу у зв`язку із важким генетичним захворюванням. За весь час перебування дитини в закладі, мати [PERSON] відвідала доньку лише 2 рази. Особистих речей не привозила, лише печиво та цукерки. Не цікавиться життям і здоров`ям, розвитком і навчанням доньки. Зверталась до закладу за оригіналами документів для оформлення інвалідності, але в результаті інвалідність донці не була оформлена. Вихованням не займається та не переймається її подальшою долею. В телефонному режимі з донькою не спілкується. Заходів для повернення дитини не вживає. Мати із заявою про передання їй дитини не зверталась (а.с. 86). З листа директора КЗ «Балаклійський центр соціальної підтримки дітей та сімей» Балаклійської міської ради Харківської області від 06.10.2021 р. вбачається, що в Центрі з 13.05.2021 р. перебуває [PERSON] , як така, що перебуває у складних життєвих обставинах. За весь час перебування дитини в закладі, мати [PERSON] відвідала доньку лише 2 рази. Особистих речей не привозила, лише печиво та цукерки. Не цікавиться життям і здоров`ям, розвитком і навчанням доньки, не забезпечила шкільним приладдям та особистими речами до навчального року. Вихованням не займається та не переймається її подальшою долею. В телефонному режимі з донькою не спілкується. Заходів для повернення дитини не вживає. Мати із заявою про передання їй дитини не зверталась (а.с. 150). З повідомлення КНП ХОР РКЦМР та ПДД «ГІППОКРАТ» від 12.10.2021 р. про перебування та відвідування дитини встановлено, що з 12.07.2021 р. в закладі перебуває [PERSON] у зв`язку з загрозою життю і здоров`ю дитини. За весь час перебування малолітньої в закладі, мати [PERSON] тільки один раз відвідала доньку - 15.09.2021 р., але не надала дозволу на відвідування доньки та необхідних медичних довідок, тому зустріч була організована з дотриманням необхідних законодавчих і протиепідемічних норм. Батько [PERSON] жодного разу не відвідував доньку (а.с. 151). Згідно до висновку Служби у справах дітей Донецької селищної ради Харківської області від 19.05.2021 р. визнано доцільним позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її дитини [PERSON] , [INFO] , та відвідача [PERSON] і відповідача [PERSON] батьківських прав відносно їх дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме не створено належних санітарно-гігієнічних умов проживання за адресою мешкання, [PERSON] відмовилась від лікування хворої [PERSON] , забравши її 04.05.2021 р. з лікарні, маючи при цьому діагноз - бронхіт і високу температуру, та від поміщення дітей до реабілітаційного центру, не займаються їх вихованням та утриманням, не піклуються про їх фізичний і духовний розвиток, не цікавляться станом здоров`я дітей, навчанням. До того ж [PERSON] самоусунувся від виховання доньки, не виявляє інтересу до дитини та її здоров`я, долею дитини не цікавиться (а.с. 27-30). З повідомлення КНП ХОР РКЦМР та ПДД «ГІППОКРАТ» від 14.12.2021 р. вбачається, що в них знаходиться дитина [PERSON] . За період перебування у Центрі вона була обстежена в умовах медико-генетичного центру та МДКЛ № 5, консультована обласним дитячим неврологом, після чого дитині було встановлено діагноз спадкова мотосенсорна полінейропатія, млява параплегія, мітохондріальна дисфункція, порушення обміну амінокислот. Відповідно до рішення ЛКК МДП від 09.11.2021 р. дитині було встановлено інвалідність. На даний час дівчинка значно відстає в руховому розвитку, навички самообслуговування не сформовані, повністю залежна від дорослого, потребує проведення постійних реабілітаційних заходів. Дитина потребує використання протезно-ортопедичних виробів з метою корекції деформації грудної клітини та хребта, профілактики інших деформацій кісткової системи та з метою вертикалізації дитини. Згідно заключення МГЦ потребує додаткового коштовного обстеження за межами України з метою уточнення діагнозу. Також потребує довготривалого прийому лікарських засобів для покращення обміну речовин згідно встановленого діагнозу. Захворювання дитини має хронічний перебіг, прогноз щодо самостійного пересування на майбутнє сумнівні (а.с. 177). Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 152 СК України закріплено право дитини на належне батьківське виховання. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності , встановленої законом. Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України однією з підстав для позбавлення батьківських прав визначено ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З огляду на зміст норми закону (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України), позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батьки не просто не виконують свої обов`язки по вихованню дитини, а й ухиляються від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки батьків, які свідомо нехтують здійсненням своїх обов`язків, передбачених ст. 150 СК України. Згідно з частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об'єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. У постанові Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц (провадження № 61-36905св18) зазначено про те, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. У п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» дано роз'яснення про те, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Тому, виходячи із змісту зазначених вище вимог закону, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього. У справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). З матеріалів справи вбачається, що малолітні діти проживали з матір`ю в антисанітарних умовах, мати не забезпечувала дітей належним доглядом, вихованням та харчуванням, не піклувалась про їх духовний, фізичний розвиток, чого особливо не робить і по теперішній час, що підтверджено відповідними актами обстеження житлово-побутових умов та фотоматеріалами. Умови проживання відповідач [PERSON] можливо частково покращила, але все одно недостатньо, не настільки, щоб в них могли повноцінно та безпечно проживати її неповнолітні діти. Акт обстеження, наданий нею суду, був складений не уповноваженою на те особою, за участі заінтересованих осіб - її представника, співмешканця, його матері, тому викликає обґрунтовані сумніви щодо його об`єктивності. Тим більш, до цього обстеження відповідач вочевидь мала можливість підготуватися, його було проведено не зненацька, за її бажанням. Хоча для його проведення вона повинна була звернутися до служби у справах дітей. Таким чином, поза розумним сумнівом неможливо встановити наявність встановлених в акті умов завжди, враховуючі складені після цього акти обстеження. В той же час, коли служба хотіла перевірити чи змінилися умови проживання відповідача 07.10.2021 р., то до помешкання їх не пустили, тому обстежити змогли лише подвір`я, де суттєвих змін не відбулося, як і в будинку, що було зафіксовано раніше актом обстеження від 31.08.2021 р Наявність доходу у родини також нічим не підтверджено, його встановлено лише зі слів відповідача, а дохід співмешканця відповідача є мінливим та нестабільним. Водночас відповідач взагалі ніде не працювала та не працює, навіть після відібрання у неї дітей, хоча має для цього всі можливості. Після відібрання дітей пройшло вже більше пів року, однак відповідач не вживає жодних дій для свого працевлаштування, щоб мати можливість забезпечувати дітей, принаймні даних про це суду надано не було. Свого житла відповідач не має, проживає зі співмешканцем в будинку його матері без реєстрації місця проживання там, який у будь-який момент може вигнати їх з дітьми на вулицю, у разі повернення їй дітей. [PERSON] тричі притягалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, проте жодних висновків для себе вона не зробила. При цьому будучі попередженою про необхідність змінити ставлення до виховання доньок, згідно постанов Балаклійського районного суду Харківської області від 20.03.2019 р., 06.07.2021 р., відповідач ніяких дій, спрямованих на цю зміну не вчинила, ставлення до виконання батьківських обов`язків суттєво не змінила. Дітей було вилучено із сім`ї через загрозу їх життю та здоров`ю. Як вбачається із довідки КНП БМР «БКБЛІЛ» від 11.05.2021 р. [PERSON] , [INFO] , має діагноз дефіцитна анемія легкого ступеню, затримка очікуваного фізіологічного розвитку, а [PERSON] , [INFO] , - затримка очікуваного фізіологічного розвитку, дефіцитна анемія легкого ступеню, інші ураження нервової системи, що також деталізується висновком № 375 від 04.06.2021 р. ЛКК КНП ХОР «ОДКЛ» - G 10-G 13 системні атрофії, що уражають переважно нервову систему (G12.1 дитяча спінальна м`язова атрофія). З травня 2021 р. і по теперішній час діти перебувають у медичних та соціальних закладах і весь цей час мати лише двічі навідувала доньок, а в КНП ХОР РКЦМР та ПДД «ГІППОКРАТ» молодшу доньку навідувала тільки раз, інших даних суду не надано. Тим більш, стан здоров`я дітей вкрай незадовільний, причиною чого стало, в тому числі, неналежне виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків. Молодша дитина тяжко хвора, потребує тривалого та дорого лікування, яке вочевидь відповідач не зможе забезпечити, враховуючи її майновий стан. Водночас, знаходячись в статусі дитини, позбавленої батьківського піклування, дитина зможе отримувати таке лікування за рахунок держави та зможе з`явитися реальний шанс врятувати їй життя. Тобто, матір, знаючи, що її хочуть позбавити батьківських прав, з часу звернення до суду з цим позовом майже ніяких дій, які б свідчили про її реальне бажання змінити своє ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків, не вчинила. Одного її бажання, щоб діти проживали разом з неї замало, необхідно для цього ще щось робити, чого відповідач в достатній мірі не здійснила. Батько взагалі самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо доньки [PERSON] , [INFO] . Більш того, відповідач [PERSON] не заперечував проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до доньки, з позовом в частині позбавлення батьківських прав погодився, тим самим виявивши байдужість до долі дитини. Все це свідчить про те, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, батько взагалі не виявляє бажання до виховання доньки, піклування про неї, за весь час перебування доньок з травня 2021 р. в соціальних закладах мати тільки декілька разів навідувала їх, навіть не робила особливих спроб після їх відібрання до їх повернення в сім'ю для подальшого проживання та виховання, не створила належних умов для їх проживання та навчання, до відділу соціального захисту для оформлення соціальної допомоги на доньок не звернулась. Прийшовши до переконання про те, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] тривалий час не приділяють уваги, не беруть участі у вихованні дітей, у їх духовному та моральному розвитку, як це передбачено ст. 150 СК України, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують належним харчуванням, одягом, медичним доглядом, лікуванням, як складову виховання - [PERSON] відмовилась від лікування в лікарні [PERSON] , котра була туди доставлена з бронхітом та температурою. [PERSON] не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення. Відповідачі не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу, не вживаючи заходів до їх повернення, не цікавляться їх долею не звертаючись до органів опіки та піклування за сприянням у здійсненні своїх батьківських прав і виконанні батьківських обов`язків, суд зважає і на те, що позбавлення батьківських відповідає інтересам дітей. Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Проте у цій справі суд на підставі наявних у матеріалах справи доказів дійшов висновку, що позивач довів, що відповідачі нехтують потребами своїх дітей, порушують їх права на належне батьківське виховання та не виконують батьківських обов'язків. Відповідач [PERSON] не довела зміну своєї поведінки щодо дітей, прагнення здійснювати належне піклування за ними, не спростувала, що свідомо нехтувала обов'язками матері щодо дітей. Факт заперечення нею проти позову про позбавлення її батьківських прав з урахуванням її поведінки не свідчить про її інтерес до дітей та реальне бажання змінити поведінку. Верховний Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, проте у цій справі з урахуванням якнайкращих інтересів дітей, оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення, а також із встановлених обставин на підставі досліджених та оцінених доказів у справі, які вказують на нехтування батьками своїми батьківськими обов'язками, обґрунтованим є позбавлення їх батьківських прав. Крім того, необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни ставлення до своїх обов'язків, щодо виховання дітей. Разом з тим, згідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язок є особистим, а не солідарним. Відповідно до ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За правилами ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У той же час відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на день звернення з вказаною позовною заявою, прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років - 1921 гривень, 50% від якого становить 960,50 гривень, а на дитину віком з 6 до 18 років - 2395 гривень, 50% від якого становить 1197,50. Доказів добровільного виконання відповідачами обов`язку утримувати дітей ними не надано і з матеріалів справи цього не убачається. Не надано доказів наявності у відповідачів інвалідності, їх непрацездатності, або інших обставин, які б унеможливлювали виконання ними обов`язку утримувати дітей, у т.ч. у визначеному мінімальному розмірі. Враховуючи інтереси дітей, їх потреби, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача [PERSON] аліментів у розмірі 1197,50 гривень на утримання дитини [PERSON] , [INFO] та у розмірі 960,50 гривень на утримання дитини [PERSON] , [INFO] щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою та до досягнення дітьми повноліття та з відповідача [PERSON] аліментів у розмірі 960,50 гривень на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд виходить з принципів судочинства про змагальність судового процесу та ухвалення рішення судом лише на підставі доказів, наданих сторонами. Визнання відповідачем [PERSON] позову в частині лише позбавлення його батьківських прав не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також не звільняє від обов'язку утримувати дитину, враховуючи, що його батьківство не було скасовано у встановленому законом порядку. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved