Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Запорізьке РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення грошових коштів, який в ході розгляду справи був уточнений. В обґрунтування позову зазначала, що 25.04.2014 року між нею та відділенням № 20 Філії «Запорізьке РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено Договір банківського вкладу «Стандарт» № 313731/13645/6-14, відповідно до умов якого вкладник вніс на депозитний рахунок, а Банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті, у розмірі 500000 доларів США, на строк з 25.04.2014 року по 25.10.2014 року, зі сплатою відсотків за використання грошових коштів із розрахунку 10,00% річних. 05.06.2014 року між позивачем та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Запорізьке РУ» був укладений договір на підставі Анкети-заяви №14003 на відкриття поточного рахунку в іноземній валюті №2620.6.058931.005. 28.04.2014 року між позивачем та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Запорізьке РУ» був укладений договір на підставі Анкети-заяви 015-D/014962 про відкриття поточного рахунку в іноземній валюті №26251099665840001 та до рахунку надана платіжна картка №5422 7505 0000 2646 (Gold). 06.11.2014 року між [PERSON] та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі «Запорізьке РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит було укладено договір на підставі Анкети-заяви №015-Р/022685 на відкриття поточного рахунку №26251130783840001 та до рахунку надана платіжна картка №4588 5901 0000 0449 («Infinite»). Даними платіжними засобами вона має право ініціювати перекази коштів з її рахунку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі свого рахунку на інші рахунки, внесення готівкових коштів через касу Банку та отримання коштів у готівковій формі через банкомати Банку та інших банків, а також здійснення операцій, які не суперечать чинному законодавству. На сьогоднішній день позивач не має можливості у повному обсязі використовувати свої грошові кошти, оскільки Банком на вищезазначені рахунки позивача було встановлено ліміт, а згодом їх було заблоковано. Згідно Довідки № [NUMBER] «Банк «Фінанси та Кредит», станом на 06.04.2015 року залишок коштів по картковому рахунку клієнта [PERSON] №26251130783840001 становить 103 609,98 доларів США. Згідно Довідки №2300 АТ «Банк «Фінанси та Кредит», станом на 06.04.2015 року залишок коштів по картковому рахунку клієнта [PERSON] №26251099665840001 становить 20 089,37 доларів США. Згідно Довідки №2297 АТ «Банк «Фінанси та Кредит», станом на 06.04.2015 року залишок коштів на рахунку клієнта [PERSON] відкритого у іноземній валюті №2620.6.058931.005 становить 47971,25 доларів США. Посилаючись на те, що в порушення умов укладеного договору Банком було обмежено права позивача щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на її рахунку, станом на 06.04.2015 року, заборгованість Банку перед позивачем складає 171670,60 доларів США, з яких: 20089,37 доларів США - сума боргу за договором про відкриття карткового рахунку №26251099665840001; 103609,98 доларів США сума боргу за договором про відкриття карткового рахунку №26251130783840001; 47971,25 доларів США сума боргу за договором про відкриття поточного рахунку №2620.6.058931.005, [PERSON] просила стягнути вказану суму боргу з АТ «Банк «Фінанси та Кредит». У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник відповідача у судове засідання двічі не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомив, надав заперечення, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, на момент звернення позивача до Банку з вимогою про повернення суми вкладу діяла Постанова Правління НБУ від 03.03.2015 року за №160 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», відповідно до якої, уповноважені банки зобовязані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати у межах до 15\~000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ та не допускати обмежень щодо переказу коштів в іноземній валюті, що належать клієнтам, відповідно до нормативно-правових актів НБУ. Тобто, у період звернення позивача до Банку, діяв вищезазначений нормативно правовий акт НБУ, який є обовязковим для виконання Банками, а у разі невиконання, комерційні банки можуть бути притягнуті до відповідальності. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних в матеріалах доказів. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, оцінивши докази у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою фізичних або юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами й іншими особами, що беруть участь у справі. Судом встановлено, що 25.04.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено Договір №313731/13645/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 6 міс. у валюті, відповідно до умов якого вкладник вніс, а Банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті, у розмірі 500 000 доларів США, на строк з 25.04.2014 року по 25.10.2014 року, зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами в розмірі 10,00% річних. [PERSON] свої зобовязання за договором виконала у повному обсязі та внесла на депозитний рахунок, грошові кошти в іноземній валюті у сумі 500 000 доларів США. 28.04.2014 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», на підставі анкети-заяви № 015-D/014962 від 28.04.2014 року, на імя [PERSON] було відкрито поточний рахунок в іноземній валюті №26251099665840001 та надана платіжна картка. 05.06.2014 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», на підставі анкети-заяви №14003 від 05.06.2014 року, на імя [PERSON] було відкрито поточний рахунок в іноземній валюті №2620.6.058931.005 у доларах США. 06.11.2014 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», на підставі анкети-заяви №015-Р/022685 від 06.11.2014 року, на імя [PERSON] було відкрито поточний рахунок №26251130783840001 у доларах США. На даний час строк дії Договору №313731/13645/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» від 25.04.2014 року сплив, проте відповідачем зобовязання щодо повернення позивачу суми вкладу не виконано. Позивач неодноразово зверталась до Банку з письмовими вимогами про повернення грошового вкладу, але своїми листами від 18.02.2015 року та 26.02.2015 року за вих. №547 та вих. № 661 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», посилаючись на Постанову Правління НБУ від 01.12.2014 року за № № 758 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», позивачу фактично відмовлено у поверненні грошових коштів. Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Положеннями ч. 2 ст. 56 Закону України «Про Національний банк України» передбачено, що нормативно-правові акти Національного банку видаються у формі постанов Правління Національного банку, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління Національного банку. Вони не можуть суперечити законам України та іншим законодавчим актам України і не мають зворотної сили, крім випадків, коли вони згідно з законом пом'якшують або скасовують відповідальність. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого постановою правління Національного банку України від 03.12.2003 року № 516, передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до частини першої 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частиною другою статті 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. За змістом ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Відповідно до положень ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором. Статтею 1074 ЦК України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 529 ЦК України кредитор має право не приймати від боржника виконання його обов'язку частинами, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Отже, за змістом наведеним норм права, зобов'язання банку полягає у виплаті володільцеві рахунку грошових коштів на умовах та в порядку, встановлених договором. Разом з тим нормативно-правові акти Національного банку України не є актами цивільного законодавства України у розумінні ст. 4 ЦК України, оскільки є нормативно-правовими актами органу державного управління. Тобто, посилання ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на постанови Правління Національного банку України від 01 грудня 2014 року № 758 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» та від 03.03.2015 року № 160 «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України», якими передбачались обмеження Банкам у видачі грошових коштів в іноземній валюті є безпідставним, оскільки зазначені постанови НБУ є розпорядчими актами, які адресовані обмеженій кількості осіб і таке регулювання здійснюється в межах адміністративно-правових відносин Національного банку України з банками, які охоплюються його наглядовою діяльністю. Ці постанови банку не встановлюють нових прав або обов'язків для громадян, не можуть зачіпати їх права, свободи та інтереси. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За таких обставин, суд приходить до висновку, про те, що відмова банку у поверненні грошових коштів з поточних рахунків [PERSON] суперечать вимогам чинного законодавства, зокрема, ст. 41 Конституції України, статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також вимогам ЦК України та умовам укладених між сторонами договорів. Згідно довідок ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» № 2299, №2300, №2297 станом на 06.04.2015 року залишок коштів по картковому рахунку клієнта [PERSON] №26251130783840001 становить 103 609,98 доларів США; по картковому рахунку клієнта [PERSON] №26251099665840001 20 089,37 доларів США; по рахунку клієнта [PERSON] відкритого у іноземній валюті №2620.6.058931.005 - 47 971,25 доларів США. Вказаними грошовими коштами позивач позбавлена можливості користуватися на власний розсуд, що не спростовано представником відповідача, у звязку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення грошових коштів в загальній сумі 171\~670, 60 доларів США є законними та обґрунтованими, у звязку вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вимоги ст. 80 ЦПК України, відповідно до якої ціна позову у позовах про стягнення коштів визначається сумою, яка стягується, суд визнає, що ціна позову у вказаній справі становить 171 670 доларів США 60 центів, що на час розгляду справи еквівалентно 3\~661 588 грн. 65 коп. (виходячи із курсу НБУ 100 доларів США = 2132,9154 грн.), у звязку з чим судовий збір у цій справі повинен складати 3654 грн., і який повинен бути стягнутий з Банку на користь держави.

Outcome: approved