Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Представник позивача за довіреністю Феняк О.Р. 14.04.2015 року звернувся до суду із зазначеним позовом, в якій зазначає, що відповідач [PERSON], яка фактично мешкає за адресою: [ADDRESS], користується електричною енергією, яку постачає позивач, на підставі особового рахунку [NUMBER]. В період з 28.03.2013 року по 25.03.2014 року відповідач спожила електричну енергію в обсязі 4565 кВт. В порушення ст. 26 ЗУ «Про електроенергетику», п.п.19, 20, 42 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357, відповідач не здійснює сплату за надані послуги з електропостачання згідно договору за обумовленими тарифами у встановлені терміни, в межах розрахункового періоду, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 1422,73 грн., яку позивач просить стягнути з [PERSON] Також заявлено вимогу про стягнення з відповідача судового збору в розмірі 243,60 грн. Представник позивача за довіреністю Чернишова В.В. згідно заяви від 10.06.2015 року просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином за адресою реєстрації, встановленою перед відкриттям провадження у справі на виконання ч.3 ст. 122 ЦПК України, що підтверджено поштовим повідомленням у матеріалах справи. Письмових заперечень проти позову, заяв та клопотань до матеріалів справи відповідач не надала, про причини своєї неявки суд не повідомила. В зв'язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною. У відповідності до ч.4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд, враховуючи думку представника позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню у зв'язку із наступним. У відповідності до ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Частинами 2, 4 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" № 575/97-ВР від 16.10.1997 року встановлено, що споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. За нормою ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Так, судом на підставі досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], користується електричною енергією за адресою: [ADDRESS], на підставі укладеного із ВАТ «Запоріжжяобленерго» 05.12.2012 року договору про користування електричною енергією № [NUMBER] та особового рахунку № [NUMBER] (а.с.4, 5, 7). П.п. 19, 20, 42 Постанови КМУ «Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення» від 26 липня 1999 р. N 1357 передбачено, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Споживач електричної енергії зобов'язаний, зокрема, оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Умовами договору передбачено зобов'язання споживача електричної енергії по своєчасній оплаті спожитої електричної енергії на підставі розрахункових документів відповідно до фактичних показань приладу обліку в порядку, визначеному ПКЕЕ (а.с.7). Так, за період з 28.03.2013 року по 25.03.2014 року відповідач спожив електричну енергію в обсязі 4565 КВт згідно діючих тарифів на суму 1605,63 грн., що частково сплачена [PERSON] в розмірі 182,90 грн. Сума заборгованості в розмірі 1422,73 грн. не сплачена у передбачені договором та Правилами користування електричною енергією терміни (п. 14 договору, п.20 ПКЕЕ). Сума заборгованості та період, за який вона виникла, підтверджені наданим розрахунком (а.с.4-6). Отже, судом встановлено, що позов є обґрунтованим, стягненню з відповідача підлягає сума боргу за поставлену позивачем спожиту електричну енергію в повному обсязі. За змістом ст. 88 ЦПК України, на користь позивача, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, із відповідача слід стягнути понесені позивачем при пред'явленні позову судові витрати у вигляді оплати судового збору у розмірі 243,60 грн., що підтверджено платіжним дорученням (а. с. 1).

Outcome: approved