Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO], з наступних підстав: Відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO]. Звернутись до суду позивача примусили наступні обставини: батько дитини, починаючи з січня 2004 року, проживає окремо в селі та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дочки. З 3 березня 2004 року, за рішенням суду відповідач повинен сплачувати аліменти. Жодного разу з березня 2004 року відповідач навіть не поцікавився за які кошти виховується дитина. Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.10.2017 року складає 16100 гривень. Відповідач є злісний неплатник. 30 травня 2006 року було розірвано шлюб, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів, зроблено відповідний актовий запис за №145 від 30.05.2006 року. Всі питання щодо виховання вирішуються [PERSON] самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні матері. Додатково дочка займається в гуртках, тренувально-оздоровчих секціях, захоплюється мистецтвом. Ці заняття потрібні неповнолітній дочці, вона відвідує кожний предмет з задоволенням. Для розвитку дитини позивач прикладає всі свої зусилля та можливості. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини позивач вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні позовній заяві та просила такі задоволити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає та просить задоволити. Третя особа - орган опіки та піклування заперечень щодо позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітньої дитини не має, просить позов задоволити, а справу слухати у їхній відсутності. Дослідивши письмові докази по справі та дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Про ухилення від обов'язків виховувати дитину, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мова може йти лише за умови винної поведінки особи, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов'язками. Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що сторони розірвали шлюб 30 травня 2006 року про що зроблено відповідний актовий запис №145 та видано свідоцтво серії [NUMBER]. Згідно до Характеристики виданою Червоноградською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів №8, вбачається, що [PERSON] навчається в вищезгаданій школі з 1 класу, має хороший фізичний та розумовий розвиток. Мама [PERSON] відвідує батьківські збори та приділяє належну увагу вихованні доньки, батько - [PERSON] у продовж навчання жодного разу не прибув до школи, не цікавився навчанням доньки. Відповідач ухиляється від виконання батьківського обов'язку, вихованням дитини не займається, не цікавиться її розвитком, не підтримує матеріально. Суд вважає позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав доведеними, оскільки наявні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. В стягненні з [PERSON] в примусовому порядку заборгованості по аліментам за період з березня 2004 року по листопад 2017 року слід відмовити, оскільки лише відділ державної виконавчої служби займається примусовим стягненням заборгованості по аліментах згідно виконавчого листа відповідно до вимог чинного законодавства України.

Outcome: approved