overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

У березні 2014 року позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту у сумі 14246,18 грн. Позивач в обґрунтування заявлених вимог пояснив, що 19 лютого 2007 року між банком та відповідачем [PERSON] був укладений договір, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у сумі 5000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов договору [PERSON] була зобов'язана здійснювати погашення заборгованості, але відповідач належним чином не виконує умови договору у зв'язку з чим станом на 31 грудня 2013 року виникла заборгованість у загальній сумі 19387,93 грн., з якої 4995,50 грн. - заборгованість за кредитом, 12144,05 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2248,38 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом - від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 6296,33 грн., яка була стягнута рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 15 лютого 2008 року; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 654,58 грн. - штраф (процентна складова), отже заборгованість становить - 14246,18 грн. Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася, про причини неявки не повідомила, а тому суд за згодою позивача розглядає справу заочно. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що між позивачем і відповідачем був укладений договір кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у сумі 5000,00 грн. (а.с. 9). Згідно умов договору кредиту відповідач прийняв на себе обов'язок сплачувати відсотки, погашати заборгованість по кредиту та відсоткам, але не виконує належним чином свої обов'язки і заборгованість за договором кредиту складає 19387,93 грн., з якої 4995,50 грн. - заборгованість за кредитом, 12144,05 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2248,38 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом - від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 6296,33 грн., яка була стягнута рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 15 лютого 2008 року; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 654,58 грн. - штраф (процентна складова), отже заборгованість становить - 14246,18 грн. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Ст. 611 ЦК України передбачені правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

У березні 2014 року позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту у сумі 18903,69 грн. Позивач в обґрунтування заявлених вимог пояснив, що 26 лютого 2008 року між банком та відповідачем [PERSON] був укладений договір, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у сумі 3000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов договору [PERSON] була зобов'язана здійснювати погашення заборгованості, але відповідач належним чином не виконує умови договору у зв'язку з чим станом на 23 лютого 2014 року виникла заборгованість у загальній сумі 21058,40 грн., з якої 2806,00 грн. - заборгованість за кредитом, 13002,40 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5250,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом - від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 3531,08 грн., яка була стягнута судовим наказом Єнакіївського міського суду Донецької області від 7 листопада 2008 року; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 876,37 грн. - штраф (процентна складова), отже заборгованість становить - 18903,69 грн. Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася, про причини неявки не повідомила, а тому суд за згодою позивача розглядає справу заочно. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що між позивачем і відповідачем був укладений договір кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у сумі 3000,00 грн. (а.с. 9). Згідно умов договору кредиту відповідач прийняв на себе обов'язок сплачувати відсотки, погашати заборгованість по кредиту та відсоткам, але не виконує належним чином свої обов'язки і заборгованість за договором кредиту складає 21058,40 грн., з якої 2806,00 грн. - заборгованість за кредитом, 13002,40 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5250,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом - від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 3531,08 грн., яка була стягнута судовим наказом Єнакіївського міського суду Донецької області від 7 листопада 2008 року; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 876,37 грн. - штраф (процентна складова), отже заборгованість становить - 18903,69 грн. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Ст. 611 ЦК України передбачені правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

У березні 2014 року позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту у сумі 20410,67 грн. Позивач в обґрунтування заявлених вимог пояснив, що 25 квітня 2005 року між банком та відповідачем [PERSON] був укладений договір № 5457082903241896, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у сумі 5000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов договору [PERSON] була зобов'язана здійснювати погашення заборгованості, але відповідач належним чином не виконує умови договору у зв'язку з чим станом на 31 січня 2014 року виникла заборгованість у загальній сумі 27249,78 грн., з якої 4877,18 грн. - заборгованість за кредитом, 22372,60 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом,- від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 6839,11 грн., яка була стягнута заочним рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 7 лютого 2008 року, отже заборгованість становить - 20410,67 грн. Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги. Відповідач [PERSON]. у судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася, про причини неявки не повідомила, а тому суд за згодою позивача розглядає справу заочно. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що між позивачем і відповідачем був укладений договір кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у сумі 5000,00 грн. (а.с. 9). Згідно умов договору кредиту відповідач прийняв на себе обов'язок сплачувати відсотки, погашати заборгованість по кредиту та відсоткам, але не виконує належним чином свої обов'язки і заборгованість за договором кредиту складає 27249,78 грн., з якої 4877,18 грн. - заборгованість за кредитом, 22372,60 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, - від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 6839,11 грн., яка була стягнута заочним рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 7 лютого 2008 року, отже заборгованість становить - 20410,67 грн. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Ст. 611 ЦК України передбачені правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

У березні 2014 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що 11.08.1990 р. уклав шлюб із відповідачем, від якого мають дитину 1992 р.н. Спільне проживання однією сім'єю з відповідачем не склалося та було припинено у 2008 р. З того ж часу ніяких стосунків вони не мають. Вважає, що збереження шлюбу, який тримається тільки юридично неможливе і суперечить його інтересам. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю немає. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання жодного разу не з'явилася, уся кореспонденція, яка направлялася на її адресу, повернулася до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Зі згоди позивача та враховуючи умови ст.ст. 224-226 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 11.08.1990 року у Палаці одружень «Орджонікідзевський», актовий запис № 1149, що підтверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 3). З 2008 року подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде, шлюбно-сімейні стосунки не підтримує, сімейний бюджет відсутній, родина фактично розпалася й існує формально, доказів іншого суду не надано. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно із ст. 110 СК України шлюб скасовується у судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливе. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, підстав для її збереження не вбачається. Винними у розпаді сім,ї суд вважає обох із подружжя, застосування засобів щодо примирення подружжя на думку суду є недоцільним. Ст. 124 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з ч. 8 ст. 235 ЦПК України, прізвище відповідачу після розірвання шлюбу залишити без змін. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

У березні 2015 р. [PERSON] звернувся з вказаним позовом, у якому просить змінити розмір аліментів, визначений рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.12.2007 р. у справі № 2-2461/2007 р., які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON], який народився [INFO] р., з 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно на 500,00 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] позов визнала, про що зазначено у її заяві від 10.06.2015 р. Судом з'ясовано, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.12.2007 р. у справі № 2-2461/2007 р. було вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON], який народився [INFO] р., у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.12.2007 р. і до повноліття дитини, а саме - до [INFO] р.(а. с. 7 - 8). Зазначене рішення набрало законної сили 06.01.2008 р. [PERSON] 14.07.2012 р. зареєстрував шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу останній було присвоєно прізвище [PERSON] (а. с. 12). [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини - [PERSON], який народився [INFO] р. (а. с. 11). Відповідно до частини першої статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд вважає, що є підстави для зміни розміру аліментів, визначеного рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.12.2007 р. у справі № 2-2461/2007 р. Визначаючи новий розмір аліментів, суд зважає на те, що [PERSON] позов визнала, таке визнання позову не суперечить законодавству України та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а відтак приходить до висновку, що цей розмір може складати 500,00 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку, щомісячно. Беручи до уваги наведене, суд зазначає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Зменшений розмір аліментів має стягуватись, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, про що зазначено в четвертому абзаці пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів": у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обгрунтування пред*явленого позову вказав, що відповідачка по справі його колишня дружина. Шлюб між ними був розірваний у 2010 році. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 18 червня 2010 року з нього на утримання неповнолітньої дочки були стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, на користь відповідачки. На протязі останніх дев*яти місяців дочка проживає з ним та знаходиться на його повному утриманні. Разом з тим, з нього на користь відповідачки продовжують стягувати аліменти на утримання дочки. Йому стало відомо, що відповідачка відкликала виковнавчий лист стосовно стягнення аліментів. Однак він бажає бути звільненим від сплати аліментів за рішенням суду. Просить позов задовольнити. Адвокат Куценко В.А. вважає, що позов підлягає задоволенню. Вказав, що неповнолітня проживає з батьком та знаходиться на його повному утриманні. При таких обставинах позивач підлягає звільненню від сплати аліментів на неповнолітню дитину. Відповідачка пред*явлений позов визнала та пояснила, що на протязі останнього часу дочка виявила бажання жити з батьком і у теперішній час проживає з батьком та знаходиться на його утриманні. У зв*язку з цим вона звернулась до Державної виконавчої служби із заявою про відкликання виконавчого листа і припинення стягнення з позивача аліментів на утримання дочки. Її заява задоволена і відповідач звільнений від сплати аліментів на утримання дочки. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, у судовому засіданні було встановлено, що позивач рішенням суду був зобов*язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, до повноліття дочки, на користь відповідачки. Також у судовому засіданні було встановлено, що дочка на прнотязі останнього часу проживає з батьком та знаходиться на його утриманні. Із довідки, виданої начальником Заводського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції вбачається, що відповідачка відмовилась від стягнення аліментів з позивача на її користь на утримання неповлітньої дочки. Відповідно до ст. 188 Сімейного Кодексу України: "Батьки можуть бути звільнені від обов*язку утримувати дитину тільки за рішенням суду". Відповідачка добровільно припинила стягнення аліментів з позивача. При таких обставинах, враховуючи всі обставини по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає, що судові витрати у вигляді судового збору необхідно покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначала, що зареєструвала 02 лютого 2001 року з відповідачем шлюб, від якого мають двох спільних неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через різні погляди на життя та несумісність характерів, внаслідок чого постійно виникали суперечки та конфлікти, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач вважає неможливим подальше збереження сім'ї і не бажає цього, тому просила суд розірвати шлюб та після реєстрації його розірвання залишити їй прізвище "[PERSON]". В судове засідання позивач не з'явилася, надіслала суду заяву, де зазначила, що позов підтримує та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи був належно повідомлений, про що свідчить розписка про одержання поштового відправлення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.02.2001 року між сторонами зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Крижопільського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу мають двох спільних неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6). Статтею 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно вимог ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена довіра та повага один до одного, шлюбні відносини тривалий час не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення між ними неможливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 213 - 215, 224 - 228 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначала, що зареєструвала 08 жовтня 2012 року з відповідачем шлюб, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через різні погляди на життя та несумісність характерів, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач вважає неможливим подальше збереження сім'ї і не бажає цього, тому просила суд розірвати шлюб та після реєстрації його розірвання залишити їй прізвище "[PERSON]". В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує та просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіславши суду заяву про визнання позову, розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.10.2012 року між сторонами зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Крижопільського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 68 (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Статтею 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно вимог ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у них втрачена довіра та повага один до одного, шлюбні відносини тривалий час не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення між ними неможливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 174, 209, 213 - 215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначала, що зареєструвала 15 червня 2006 року з відповідачем шлюб. Мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через різні погляди на життя та несумісність характерів, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач вважає неможливим подальше збереження сім'ї і не бажає цього, тому просила суд розірвати шлюб та після реєстрації його розірвання залишити їй прізвище "[PERSON]". В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує та просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіславши суду заяву про визнання позову, розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.06.2006 року між сторонами зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Крижопільського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 32 (а.с. 4). Мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Статтею 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно вимог ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у них втрачена довіра та повага один до одного, шлюбні відносини тривалий час не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення між ними неможливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 174, 209, 213 - 215 ЦПК України, суд

Outcome: approved