Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до Черкаської селищної об`єднаної територіальної громади Краматорського району Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги обґрунтував тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка була власницею земельної ділянки площею 9,3011 га, яка розташована на території Черкаської селищної об`єднаної територіальної громади Краматорського району Донецької області, та має кадастровий номер № 1424285700:04:000:0837, № 1424285700:04:000:0266, № 1424285700:04:000:0564, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла її доька [PERSON] , шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак за життя не отримала свідоцтво про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку через незалежні від неї обставини. [INFO] [PERSON] померла. Остання за життя на випадок своєї смерті склала заповіт, який було посвідчено секретарем виконкому Прелеснянської сільської ради Слов`янського району, та в якому заповіла все майно, де б воно не знаходилось, з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на що померла за законом мала би право, заповіла позивачці. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді вищевказаних земельних ділянок. Дану спадщину позивач прийняла на підставі заповіту. Нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої заяви заведено спадкову справу. Однак, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що спадкоємцем надано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ДН № 189738на ім`я [PERSON] та не надано документу, що встановлює право власності на земельну ділянку на ім`я спадкодавця, а саме [PERSON] . Дана обставина позбавляє спадкоємця можливості оформити спадкові права шляхом оформлення в нотаріальному порядку. Тому, просить суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом [PERSON] , яка померла [INFO] на земельні ділянки площею 9,3011 га, що розташовані за адресою: Донецька область, Краматорський район, Черкаська селищна об`єднана територіальна громада, кадастровий номер № 1424285700:04:000:0837, № 1424285700:04:000:0266, № 1424285700:04:000:0564, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, про дату, час та місце повідомлялись належним чином, проте надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, в якій також просили задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача Черкаської селищної об`єднаної територіальної громади Краматорського району, в судове засідання не з`явився, проте надав заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог, а справу розглянути за його відсутності Ухвалою суду від 09 серпня 2021 року витребувано від Другої Слов`янської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) копії спадкових справ, які заведені після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , а також зобов`язано повідомити суд про факт відкриття спадкових справ після смерті [PERSON] та [PERSON] , факт звернення кого-небудь із заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини та надати відповідні відомості, а також повідомити наявність заповіту. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] ,\~в інтересах\~якої діє\~адвокат Пікулін\~Роман Миколайовича\~до Черкаської\~селищної об`єднаної\~територіальної громади\~Краматорського району\~Донецької області\~про визнання\~права власності\~на земельну\~ділянку в\~порядку спадкування\~за заповітом, підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17 липня 2014 року виконкомом Прелеснянської сільської ради Слов`янського району Донецької області [PERSON] , померла [INFO] у с. Майдан Слов`янського району Донецької області. Після смерті [INFO] [PERSON] залишилась спадщина, яка складалась з земельних ділянок із кадастровими номерами № 1424285700:04:000:0837, № 1424285700:04:000:0266, № 1424285700:04:000:0564, які розташовані на землях Черкаської селищної об`єднаної територіальної громади Краматорського району Донецької області, загальною площею 9,3011 га, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За Довідкою № 7421/02-14, виданою 13 листопада 2014 року Другою слов`янською державною нотаріальною конторою, після померлої [INFO] матері [PERSON] дійсно прийняла спадщину її донька [PERSON] . Згідно зі Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 27 липня 2017 року виконкомом Черкаської селищної ради Слов`янського району Донецької області. [PERSON] померла [INFO] у с. Майдан Слов`янського району Донецької області. За життя [PERSON] склала заповіт, який посвідчено 16 серпня 2011 року секретарем виконкомом Прелеснянської сільської ради Слов`янського району Донецької області. За текстом заповіту, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що за законом вона матиме право, вона заповіла [PERSON] , [INFO] . З метою оформлення своїх спадкових прав, позивач [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Другої слов`янської державної нотаріальної контори із заявою прийняття спадщини. Проте, державним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 листопада 2019 року, оскільки спадкоємцем надано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ДН № 189738 на ім`я [PERSON] , та не надано документ, що встановлює право власності на земельну ділянку на ім`я спадкодавця. Згідно частин першої та другої статті 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. Відповідно до п. 4.15 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Пунктом 4.18 Глави 10 наведеного Порядку встановлено, що в разі якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Як видно з копії Державного акту на право на земельну ділянку серії ДН № 189738, виданого 20 грудня 2005 року відділом Держкомзему в Слов`янському районі, [PERSON] на підставі розпорядження Слов`янської райдержадміністрації № 360 від 15 серпня 2005 року є власником земельної ділянки площею 9,3011 га, розташованої на території Прелеснянської сільської ради Слов`янського району (теперішня територія Черкаської селищної об`єднаної територіальної громади Краматорського району Донецької області), за межами населених пунктів, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номера № 1424285700:04:000:0837, № 1424285700:04:000:0266, № 1424285700:04:000:0564. Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 152 Земельного кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до положень ст. 89 Земельного кодексу України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. Крім того, земельні ділянки можуть перебувати у спільній сумісній власності співвласників житлового будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України, 2004 року, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною п`ятою статті 1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною першою\~статті 319 Цивільного кодексу України\~закріплено, що здійснення права власності полягає у володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі\~ст. 392 ЦК України\~власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи вищенаведене, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Outcome: approved