Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

Представник КНП ХОР «ОКПЛ №3» - генеральний директор [PERSON], звернувся до Московського районного суду з заявою про продовження примусової госпіталізації відносно [PERSON] на підставі\~ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу». В заяві заявник зазначив що [PERSON] направлена на госпіталізацію, після її особистого огляду лікарем-психіатром зроблено висновок про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у звязку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її не безпеку для себе та оточуючих, а також суттєву шкоду її здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. При цьому, комісія прийшла до висновку, що обстеження і лікування [PERSON] можливе тільки в умовах стаціонару. Представника КНП ХОР "ОКПЛ №3" заяву підтримав, наполягав на її задоволенні, надав пояснення аналогічні викладеним у змісті заяви. Прокурор в судовому засіданні заяву підтримав та вважав за доцільне задовольнити. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 03.05.2018 року [PERSON] госпіталізована в КНП ХОР «ОКПЛ №3». Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 08.11.2018 року продовжено у відношенні [PERSON] примусову госпіталізацію в умовах психіатричного стаціонару КНП ХОР «ОКПЛ №3». Відповідно до акту психіатричного огляду особи, госпіталізованої до психіатричної лікарні у примусовому порядку, згідно з ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу», від 24.04.2019 року, комісією за результатами огляду у госпіталізованої хворої [PERSON] встановлений діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, у звязку з чим комісія лікарів-психіатрів прийшла до висновку, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад в формі шизофренії, параноїдної форми, безперервного типу перебігу, внаслідок якого виявляє небезпеку для себе та оточуючих відмова від їжі, агресія до оточуючих, роздратованість, маячні ідеї впливу, а також за психічним станом не може самостійно задовольнити основні життєві потреби, а тому потребує продовження примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар. Відповідно до ч. 3\~ст. 13 ЗУ «Про психіатричну допомогу», особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених\~статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров'я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. Згідно\~ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно\~ст. 17 ЗУ «Про психіатричну допомогу», перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Згідно ч. 2-5\~ст. 27 ЗУ «Про психіатричну допомогу», виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов'язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів. Таким чином,\~враховуючи вищевикладене,\~беручи до\~уваги те,\~що хвора\~страждає на\~шизофренію,\~параноїдної форми,\~безперервний тип\~перебігу,\~становить небезпеку\~для себе\~та оточуючих,\~згоду на\~лікування не\~дала,\~а комісією\~лікарів-психіатрів\~за результатами\~проведеного огляду\~рекомендовано продовження\~їй примусової\~госпіталізації в\~психіатричний стаціонар\~у порядку\~ст.\~14\~вказаного Закону,\~ суд\~вважає за\~можливе продовжити\~у відношенні\~[PERSON]\~примусову госпіталізацію в умовах психіатричного стаціонару. На підставі викладеного та

Outcome: approved