Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON], діючи і в інтересах неповнолітнього [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що з 30 вересня 1997 року вони з відповідачем [PERSON] перебували в шлюбі. На даний час у судовому порядку розглядається позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] Підчас шлюбу у сторін [INFO] року народився син [PERSON] Квартира [ADDRESS], загальною площею 72,5 кв.м. та житловою площею 43,4 кв.м., перебуває у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Вказана квартира має три житлові кімнати площею 11,1 кв.м., 12,6 кв.м. та 19,7 кв.м., кухню - 9,3 кв.м., коридор - 5,5 кв.м., коридор - 7,6 кв.м., санвузол - 1,3 кв.м., санвузол - 2,6 кв.м., балкон - 2,8 кв.м. Оскільки у співвласників вказаної квартири виникають конфлікти щодо порядку користування житлом, позивач просила визначити порядок користування сторонами квартирою та виділити їй з дочкою [PERSON] у користування кімнату площею 19,7 кв.м., [PERSON] - кімнату площею 11,1 кв.м., [PERSON] - кімнату площею 12,6 кв.м., а підсобні приміщення (кухню, коридори, два санвузли, балкон) залишити у спільному користуванні власників. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, просив у його користування виділити кімнату житловою площею 12,6 кв.м., вказуючи, що саме йому як працівнику апарату «Укрзалізниці», згідно рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 23 липня 2002 року, був виданий ордер № 122 від 26 липня 2002 року на право зайняття зазначеного житлового приміщення, крім того, він укладав договір найму квартири з ЖБК АП «Броварипромжитлобуд» від 20 серпня 2002 року та звертався із заявами про приватизацію спільної квартири. У судовому засіданні відповідач [PERSON] проти позову не заперечувала, просила задовольнити вимоги [PERSON] Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечували щодо виділення у користування відповідачу [PERSON] житлової кімнати площею 12,6 кв.м. Заслухавши пояснення позивача, відповідачів та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Судом встановлено, що 30 вересня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про одруження, серії [NUMBER], виданого 23 квітня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Бобровицького районного управління юстиції Чернігівської області (а.с. 11). На даний час у судовому порядку розглядається позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] Підчас шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого 16 вересня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Бобровицького районного управління юстиції Чернігівської області (а.с. 12). Згідно копії витягу із рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 23 липня 2002 року № 236 [PERSON] як працівнику апарата «Укрзалізниці» та членам його сім'ї видано ордер № 122 від 26 липня 2002 року на заселення житлової площі трикімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 72,5 кв.м. та житловою площею 43,4 кв.м. (а.с. 33, 35). Як вбачається з матеріалів справи, 20 серпня 2002 року між ЖБК АП «Броварипромжитлобуд», в особі начальника ЖБК Шумар А.П., та [PERSON] укладено договір найму житлового приміщення за вищевказаною адресою (а.с. 34). Начальником управління комунальної власності Броварської міської ради Київської області Вознюком К.О. 06 серпня 2009 року видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], серії САС № 471177, що належить [PERSON] та членам його сім'ї - [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності, частка кожного з яких складає ? частину квартири (а.с. 9). Право власності сторін на вищевказане нерухоме майно зареєстровано 11 серпня 2009 року Комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області «Броварське бюро технічної інвентаризації», про що свідчить копія витягу № 23551436 від 11 серпня 2009 року (а.с. 10). З копії плану квартири вбачається, що спірна квартира має загальну площу 72,5 кв.м. та житлову: 43,4 кв.м., яка складається з трьох житлових кімнат: площею 19,7 кв.м., 12,6 кв.м., 11,1 кв.м., та підсобних приміщень, що знаходяться у спільному користуванні співвласників: кухня - 9,3 кв.м., коридор - 5,5 кв.м., коридор - 7,6 кв.м., санвузол - 1,3 кв.м., санвузол - 2,6 кв.м., балкон - 2,8 кв.м. (а.с. 14). У ст. 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. За змістом ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Пленум Верховного Суду України у п. 14 постанови "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22 грудня 1995 року № 20 роз'яснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. За змістом положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи ту обставину, що сторони досягли згоди щодо порядку користування квартирою, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та виділення у користування [PERSON] та [PERSON] кімнати площею 19, 7 кв.м., у користування [PERSON] - кімнати площею 11,1 кв.м, [PERSON] - кімнати площею 12,6 кв.м., залишивши місця загального користування - кухню 9,3 кв.м, коридор 5,5 кв.м., коридор - 7,6 кв.м, санвузол - 1,3 кв.м., санвузол 2,6 кв.м., балкон - 2,8 кв.м. у спільному користуванні сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved