Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, який підтримала в судовому засіданні і пояснила, що перебувала в шлюбі з відповідачем, який 17 вересня 2007 року розірвала, однак продовжували проживати спільно. 16 березня 2012 року зареєстровано розірвання шлюбу у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия, Коломийського міськрайонного управління юстиції, Івано-Франківської області, актовий запис № 8. Відповідач є батьком трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 2 серпня 2017 року збільшено розмір аліментів та присуджено стягувати аліменти в розмірі по 950 грн. на кожну дитину. Вказує, що відповідач нехтує своїми обов`язками, не цікавиться дітьми, їх життям та вихованням, відповідно його слід позбавити батьківських прав оскільки він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. В судове засідання представник позивачки подала письмове клопотання про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився без поважної причини, про день, час та місце слухання справи був повідомлений шляхом публікації оголошення на сайті «Судова влада». Представник органу опіки та піклування - Служби у справах дітей Коломийської міської ради надав в судове засідання висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо спільної дитини сторін,позовні вимоги підтримав. Розглянувши матеріали справи, письмове клопотання представника позивачки, третьої особи, дослідивши документи, надані представником служби у справах дітей та позивачкою, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач - [PERSON] , є батьком, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сторони по справі припинили спільне проживання у 2016 році і розірвали шлюб 17.09.2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 16 березня 2012 року (а.с. 8). З часу припинення спільного проживання з позивачкою, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не бере участі у вихованні дітей, не піклується про стан їх здоров`я та духовний розвиток, не проявляє щодо них щонайменшої батьківської турботи. Наведене свідчить, що він повністю нехтує своїми обов`язками щодо дітей, хоча має для цього реальну можливість, і юридичну, і фактичну, але не вчиняє відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку. Відповідач свідомо не бажає брати участь у вихованні дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, не відвідує їх вдома та навчальних закладах. Згідно довідок Коломийського ліцею № 2 від 02.01.2020 року, довідкою Коломийської музичної школи №1 від 24 грудня 2019 року, довідкою Коломийської дитячої художньої школи від 24 грудня 2019 року, із яких видно, що відповідач ніколи не відвідував батьківські збори, не цікавився навчанням дітей, не відвідував академконцерти (а.с. 10-11,24), довідкою амбулаторної ЗПСМ № 2 від 24 грудня 2019 року із якої видно що батько дитячої поліклініки не відвідував (а.с. 12). На підставі довідки Коломийського відділу поліції від 26 грудня 2019 року видно, що позивачка зверталася із заявами з приводу вчинення відповідачем насильства в сім`ї (а.с. 14). Відповідно до постанов Коломийського міськрайонного суду від 11 квітня 2016 року та 9 березня 2016 року відповідач притягався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.2 КУпАП (а.с. 15-17). Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 2 серпня 2017 року збільшено розмір аліментів і відповідач повинен сплачувати аліменти в розмірі по 950 гривень щомісячно на кожну дитину (а.с. 18-20). За період з 6 вересня 2017 року по 31 січня 2018 року заборгованість по аліментах становила 10 300 гривень постановою державного виконавця Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 26 лютого 2018 року встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду [PERSON] за межі України (а.с. 13). Як вбачається з матеріалів справи, після розірвання шлюбу, діти проживають з позивачкою. На даний час відповідач знаходиться в розшуку як злісний неплатник аліментів. У відповідності до рішення виконавчого комітету Коломийської міської ради від 3.12.2019 року №297, яким затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] зазначено, що саме мати (позивачка по справі) впродовж багатьох років матеріально утримує дітей та належним чином піклується про їх здоров`я, фізичний та духовний розвиток. Батько, відповідач по справі, не піклується про дітей, про стан здоров`я, не відвідує дітей вдома та навчальних закладах, не дбає та не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та духовних цінностей. Відповідно в висновку зазначено про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до дитини. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною згідно з Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до положень п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення і поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач по справі нехтує своїми батьківськими обов`язками, не турбується про фізичний і духовний розвиток дітей, не цікавиться їх здоров`ям, підготовкою дітей до самостійного життя, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини. Матеріальним забезпеченням дітей займається виключно мати - позивачка в справі, діти проживають з мамою в нормальних умовах, їм забезпечено хороші умови, матеріально забезпечені. Встановлене судом підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей, рішенням Коломийського міськрайонного суду від 2 серпня 2017 року, постановами Коломийського міськрайонного суду від 11 квітня 2016 року, 7 липня 2016 року та 9 березня 2016 року, копією свідоцтва про розірвання шлюбу, довідкою ОСББ «Одісей» від 2 січня 2020 за № 1, довідкою Коломийського ліцею № 2 за № 44 від 2.01.2020 року, довідкою Коломийської дитячої художньої школи № 100 від 24 грудня 2019 року, довідкою амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 2 від 24.12.2019 р., копією постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника від 26.02.2018 р.,довідкою Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області № 19199/10/56-2019 від 26.12.2019 р., довідкою Коломийської дитячої музичної школи № 1 ім. Кос-Анатольського № 219 від 24 грудня 2019 року, витягом із рішення виконавчого комітету Коломийської міської ради № 297 від 3.12.2019 року, висновком про доцільність позбавлення батьківських прав та дошкільних навчальних закладів та іншими перевіреними в суді доказами. На підставі ст.ст.150,164 п.2,165,166 Сімейного кодексу України, п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ,

Outcome: approved