Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

У грудні 2018 року представник позивача КП «Жовтневе трамвайне депо» - Кучеренко А.В. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. 18 січня 2019 року представник позивача надав суду уточнений позов, у якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь КП «Жовтневе трамвайне депо» суму матеріальної шкодиу розмірі 4 893 грн. 88 коп., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 1762 грн., обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 21.03.2017 року о 11 год. 45 хв. на вул. Є.Котляра, біля будинку №12 в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля ГАЗ 2109, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Renault», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 04 травня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340,00 грн.. Винна поведінка [PERSON] спричинила затримку в русі електротранспорту на маршрутах № 1, 7, 12, 20. Трамвайні вагони на маршрутах № 1, 7, 12, 20, простоювали 21.03.2017 року з 11 год. 45 хв. до 13 год. 30 хв., а саме через дорожньо-транспортну пригоду, спричинену відповідачем, про що складено акт про перерву руху трамваїв від 21.03.2017 року, складеним заступником директора КП «Жовтневе трамвайне депо» [PERSON] за участю представника поліції. У зв'язку з простоєм трамвайних вагонів від тимчасового перешкоджання руху на маршрутах № 1, 7, 12, 20 КП Жовтневе трамвайне депо» були задані збитки, що складаються з втрат від вимушеного простою, а саме втрат виручки за відповідний час роботи рухомого складу, розмір спричиненої шкоди розраховано у сумі 4 893, 88 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 20.12.2018 вищевказаний позов було залишено без руху. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 21.01.2019 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення і доводи сторін, перевіривши матеріали цивільної справи дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з ч.2 ст.22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Судом встановлено, що 21.03.2017 року о 11 год. 45 хв. на вул. Є.Котляра, біля будинку №12 в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля ГАЗ 2109, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Renault», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 04 травня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340,00 грн.. Відповідно до п. 6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як передбачено ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" зазначено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна юридичній особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Згідно із ст.1188 ЦК України шкода внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах: шкода завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою. Виходячи з приписівст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У ч.2 ст.13 Закону України «Про міський електричний транспорт» передбачене право перевізника вимагати відшкодування втрат за тимчасове закриття або перешкоджання рухові. Судом також встановлено, що внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди зупинився рух трамваїв КП «Жовтневе трамвайне депо» на маршрутах № 1, 7, 12, 20 тривалість зупинки 21.03.2017 року з 11 год. 45 хв. до 13 год. 30 хв., що підтверджується Актом про перерву руху трамваїв від 21.03.2017 року, складеним заступником директора КП «Жовтневе трамвайне депо» [PERSON] за участю представника поліції. Згідно із розрахунками втрат від простою трамвайних вагонів на маршруті № 1, 7, 12, 20 через перешкоджання руху 21 березня 2017 року автомобілем ГАЗ, реєстраційний номер [NUMBER], позивач зазнав збитків в розмірі 4893, 88 грн. Даний розрахунок здійснено позивачем відповідно до Методичних рекомендацій щодо визначення втрат підприємств міського електричного транспорту у випадках тимчасового закриття або перешкоджання рухові трамваїв чи тролейбусів, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу України від 31 грудня 2010 року №490, який не спростований та приймається судом до уваги як доказ понесеної позивачем шкоди. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії відповідача та його вина в скоєнні ДТП, а також причинний зв'язок між наявною шкодою і протиправними діями заподіювача є доведеними. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність доказів, а також взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт порушення відповідачем його права, внаслідок чого позивачу було заподіяно матеріальну шкоду, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1762,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved