Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

Позивач Управління поліції охорони в м. Києві звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 17 678, 00 грн., посилаючись на те, що 06.11.2015 р. між сторонами та Рівненським вищим професійним училищем Департаменту Державної служби охорони при МВС України було укладено договір № 1280 на навчання за кошти підрозділу Державної служби охорони з кандидатом на службу в органи внутрішніх справ України. У зв`язку з припиненням відповідачем служби до закінчення визначеного договором строку, останній зобов`язаний компенсувати всі витрати, понесені у зв`язку з проведенням навчання та утримання відповідача в навчальному закладі. 23.04.2019 р. ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) учасників справи. Представник позивача у судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачем у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації місця проживання, до суду не подав відзив на позову заяву, не повідомив причини його неявки, тому враховуючи позицію представника позивача, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Встановлено, що 06.11.2015 р. між Управлінням Державної служби охорони при ГУ МВС України в м. києві, [PERSON] та Рівненським вищим професійним училищем Департаменту Державної служби охорони, укладено договір на навчання поліцейського за кошти Державної служби охорони. Відповідно до розділу 2 Договору, відповідач зобов`язаний був прибути після закінчення навчального закладу на службу до територіального підрозділу УДСО при МВС України в м. Києві 05.02.2016 та відпрацювати 3 (три) роки з дня прибуття та призначення на посаду. При неприбутті за призначенням або відмові стати до роботи відповідно до укладеного договору, відрахуванні з навчання за негативними мотивами, звільнення за власним бажанням до закінчення визначеного договором строку в установленому порядку компенсувати всі витрати, понесені Підрозділом у зв`язку з виплатою грошового утримання за час навчання, проведення навчання та утримання кандидата в навчальному закладі. (а.с.9) Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 13.10.2015 № 834, Наказу Національної поліції від 06.11.2015 № 55 "Про затвердження положення про Управління поліції охорони в м. Києві" Управління поліції охорони є правонаступником Управління Державної служби охорони в м. Києві при ГУ МВС України в м. Києві. (а.с.14,15) Всупереч вимогам Договору сержант поліції [PERSON] , поліцейський взводу №1 роти охорони об`єктів та публічної безпеки Подільського районного відділу Управління поліції охорони в м.Києві з 31.10.2018 був звільнений за власним бажанням. 30.10.2018 видано Наказ № 379 о/с, яким сержанта поліції [PERSON] було звільнено зі служби в поліції відповідно до ст. 77 п. «7» ч. 1 (за власним бажанням) Закону України «Про національну поліцію» (а.с.28) У відповідності до довідки, сума коштів, яка підлягає компенсації відповідачем становить 17 678,00 грн., до якої входить 14 188,80 грн. вартість навчання та 3 489,20 грн. стипендії. (а.с.5) Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення зобов`язань є договори та інші правочини. Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином та у строк відповідно до умов договору. Аналогічна норма міститься і у статті 629 ЦК України, згідно з якою договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, відшкодування збитків. За правилами ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.ст. 76-83, 174,191 ЦПК України та не подав суду відзиву щодо вимог позивача та доказів на їх спростування. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов про відшкодування витрат за навчання є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі. В порядку ст. 141 ЦПК України, ураховуючи ціну позову та задоволення позову щодо вимоги майнового характеру, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним під час звернення з даним позовом до суду судовий збір у розмірі 1 921 грн.

Outcome: approved