Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулась до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] року баби [PERSON]: 1) право на земельну частку (пай) площею 4,94 умовних кадастрових гектар для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, що належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого за № 529 від 05.07.1996 року; 2) право власності на майновий пай, який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії су-х-17 № 0939; 3) право на земельну частку (пай), яку [PERSON] прийняла, але не оформила після смерті [INFO] року сина [PERSON], площею 4,94 умовних кадастрових гектар для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, що належав йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] зареєстрованого за № 530 від 05.07.1996 року; 4) право власності на майновий пай, який [PERSON] прийняла, але не оформила після смерті [INFO] року сина [PERSON], який належав йому на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії су-х- 17 №0900. Вказаний позов обґрунтований тим, що після смерті спадкодавця, рідної баби позивача [PERSON] відкрилась спадщина у виді земельної частки (паю) розміром 4,94 умовних кадастрових гектарів, що розташована території Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, право на яку посвідчено за померлою сертифікатом на право на земельну частку (пай) [NUMBER] та у вигляді майнового паю, що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії су-х- 17 №0900. Спадкодавець [PERSON] також належним чином прийняла спадщину після смерті свого сина [PERSON], у виді земельної частки (паю) розміром 4,94 умовних кадастрових гектарів, що розташована території Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, право на яку посвідчено за померлим сертифікатом на право на земельну частку (пай) [NUMBER] та у вигляді майнового паю, що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії су-х- 17 № 0939, оскільки на момент смерті проживала разом з ним. Однак, позивач не може оформити спадщину за заповітом після смерті [PERSON] та отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки сертифікати про право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] та серії [NUMBER], видані [PERSON] та [PERSON], у нього відсутні. Захистити своє право в інший спосіб, крім звернення до суду з даним позовом, позивач не має можливості. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не прибули, остання подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та просила суд їх задовольнити. Підготовче судове засідання просила провести без її участі (а.с.44). Представник Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі, у судове засідання не прибув, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить розгляд справи здійснювати без його участі (а.с.31). Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно зі ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, пересвідчившись, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився у місті Суми, що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER], виданого Зарічним РВ СМУ УМВС України в Сумській області 03 вересня 2001 року (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками позивача зазначені в графі «батько» - [PERSON], в графі «мати» - [PERSON] (а.с.6). З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, сформованого 29 вересня 2017 року Недригайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області вбачається, що 11 червня 1949 року складено актовий запис № 37 про народження 02 червня 1949 року [PERSON], батька позивача по справі. У графі «відомості про батька» зазначений [PERSON]. У графі «відомості про матір» зазначена [PERSON] (а.с.7). Батько позивача [PERSON] помер [INFO] року в місті Суми, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). У батька позивача був рідний брат, а рідний дядько позивача, [PERSON]. Вказане підтверджується архівним витягом Відділу Актів Громадянського Стану Хоружівської сільради Недригалівського району за 1936 рік від 07.11.2017 за вих. № Пм-141, наданим Державним архівом Сумської області, з якого вбачається запис акта про народження № 123. Запис складено: 30 число листоп…м-ця 1936 р. Прізвище, ім`я народженого: [PERSON]. Час народження: [INFO] р. Відомості про батьків: батько - [PERSON] (25 р., укр.) мати - [PERSON] (23 р., укр). Місце проживання: с. Хоружівка Недригайлівськ… район Чернігівська область. Підстава: Р-7720, оп.10, спр. 296, арк. 209. Архівний витяг наданий мовою оригіналу (а.с.8). З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть, сформованого 06 лютого 2018 року Недригайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області вбачається, що 19 жовтня 1995 року складено актовий запис № 22 про смерть [INFO] року в селі Хоружівка, Недригайлівського району Сумської області [PERSON] (а.с.9). Відділом у Недригайлівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області 11.01.2018 за вих. № 1/0/198-18, надано розрахунок вартості земельної частки (паю), відповідно до якого, на підставі розпорядження голови Недригайлівської районної державної адміністрації Сумської області «Про затвердження земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах» [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], земельна частка (пай) розташована на території Хоружівської сільської ради (а.с.19). За життя [PERSON] також отримав свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії су-х-17 № 0900 (а.с.17). З довідки, виданої Недригайлівською селищною радою Недригайлівського району Сумської області 15.09.2017 за вих. № 592 вбачається, що [PERSON], який помер [INFO] року, був зареєстрований в селі Хоружівка, Недригайлівського району Сумської області. На момент смерті [PERSON] склад його сім'ї був наступним: мати - [PERSON]. Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Хоружівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області не посвідчувався (а.с.15). Таким чином, [PERSON], рідна баба позивача по лінії батька, є такою, що прийняла спадщину після смерті свого сина [PERSON], рідного дядька позивача по лінії батька, оскільки відповідно до вимог ст. 529, ст. 549 ЦК УРСР 1963 року у вересні 1995 року фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки на момент смерті проживала разом з ним. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с.43), спадкова справа після смерті 19.09.1995 [PERSON] не заводилась. [INFO] року в селі Хоружівка, Недригайлівського району Сумської області померла рідна баба позивача по лінії батька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.11). Відділом у Недригайлівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області 11.01.2018 за вих. № 2/0/198-18, надано розрахунок вартості земельної частки (паю), відповідно до якого, на підставі розпорядження голови Недригайлівської районної державної адміністрації Сумської області «Про затвердження земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах» [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], земельна частка (пай) розташована на території Хоружівської сільської ради (а.с.18). За життя [PERSON] також отримала свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії су-х-17 № 0939 (а.с.16). 26 січня 1996 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Хоружівської сільської ради народних депутатів Недригайлівського району Сумської області та зареєстрований за реєстровим № 3, за яким все своє майно, що буде їй належати на момент смерті, заповіла своєму онуку [PERSON], позивачу по справі (а.с.12). З довідки, виданої Недригайлівською селищною радою Недригайлівського району Сумської області 15.09.2017 за вих. № 591 вбачається, що [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року, була зареєстрована в селі Хоружівка, Недригайлівського району Сумської області. На момент смерті [PERSON] була зареєстрована одна. Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Хоружівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області посвідчувався 26 січня 1996 року за реєстровим № 3 (а.с.14). Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 14.03.2018 визначено [PERSON], позивачу по справі, додатковий строк терміном два місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася [INFO] року після смерті баби [PERSON] (а.с.41). Із копії спадкової справи, наданої на запит суду приватним нотаріусом Недригайлівського районного нотаріального округу Юрченко А.М. 16.07.2018 за вих. №1223/01-16, вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року в селі Хоружівка, Недригайлівського району Сумської області, заведена спадкова справа № 118/2017 за заявою [PERSON], позивача по справі (а.с.53-74). На даний час позивач [PERSON] бажає оформити спадщину після смерті померлої баби [PERSON], однак, при оформленні спадщини виявилося, що оригінали сертифікатів на земельні частки (паї) серії [NUMBER] та серії [NUMBER], видані [PERSON] та [PERSON], втрачено. Оскільки на даний час зазначені сертифікати втрачено, а одержати їх дублікати в компетентних органах неможливо у зв'язку з смертю власників, позивач не може отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на земельні частки (паї). При зверненні до нотаріуса щодо питання оформлення спадщини, позивачу було відмовлено у цьому шляхом винесення письмового роз'яснення про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.21). Оскільки зазначені правовідносини виникли під час дії Цивільного Кодексу 1963 року, то згідно з п. 4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року, необхідно застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року. Згідно ч.1, 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. У відповідності до ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно з ст. 549 ЦК УРСР 1963 року вважається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 560 ЦК УРСР 1963 року спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Ст. 561 цього ж кодексу визначає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Дана стаття не встановлює граничного строку, протягом якого спадкоємець, який прийняв спадщину повинен звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва. Крім того, статтею 1217 ЦК України встановлені види спадкування, згідно якої спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). На підставі ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах спадкування»). На підставі ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Беручи до уваги, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті баби [PERSON], частину з якої остання прийняла, у свою чергу, після смерті свого сина, рідного дядька позивача по справі [PERSON], але у зв'язку з втратою правовстановлюючих документів позивач не може отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом, то позов підлягає задоволенню, оскільки рішення суду буде підставою для оформлення права позивача на ці земельні частки та майнові паї. Вимога про стягнення судових витрат позивачем не заявлена. На підставі викладеного,

Outcome: approved