Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Позивач у жовтні 2016 р. звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 12.03.2016 р. біля будинку № 9 по вул. Кошиця в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля Hyundai Tucson д.н.з. [NUMBER], який належить третій особі [PERSON], під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля Mitsubishi д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON], під керуванням [PERSON] Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 05.04.2016 р. відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП, в результаті якої автомобіль Mitsubishi д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. 16.04.2015 р. з третьою особою [PERSON] був укладений Поліс № АІ/8105064 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо експлуатації автомобіля Hyundai Tucson д.н.з. [NUMBER]. Відповідно до Звіту № 113342/03/16 про оцінку колісного транспортного засобу від 21.03.2016 р. вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Mitsubishi д.н.з. [NUMBER] становить 4 830,42 грн., які були перераховані позивачем потерпілому [PERSON], відповідно до платіжного доручення, у зв'язку з чим, позивач просив стягнути з відповідача в порядку регресу суму страхового відшкодування в розмірі 4 830 грн. 42 коп. та судовий збір. Представники позивача в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду клопотання, відповідно до якого просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечував, а тому суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлялися судом належним чином, а тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 16.04.2015 р. з третьою особою [PERSON] був укладений Поліс № АІ/8105064 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо експлуатації автомобіля Hyundai Tucson д.н.з. [NUMBER] (а.с. 3). Встановлено, що 12.03.2016 р. біля будинку № 9 по вул. Кошиця в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля Hyundai Tucson д.н.з. [NUMBER] належного третій особі [PERSON] під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля Mitsubishi д.н.з. [NUMBER] належного [PERSON] під керуванням [PERSON] (а.с. 4, 5). Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль Mitsubishi д.н.з. [NUMBER]. Встановлено, що відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 05.04.2016 р. відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме за порушення п.п. 2.9.а, 10.1, 10.9 ПДР (а.с. 5, 6). Згідно п.п. 38.1.1, п. 38.1. ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричини дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у відповідні строки та за умов про вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Судом встановлено, що відповідно до Звіту № 113342/03/16 про оцінку колісного транспортного засобу від 21.03.2016 р. вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Mitsubishi д.н.з. [NUMBER] становить 4 830,42 грн., які були перераховані позивачем потерпілому [PERSON] відповідно до платіжного доручення від 15.08.2016 р. (а.с. 7-10, 15). Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з абзацом другим ч. 1 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Враховуючи наведенні вище факти в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved