Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем та стягувати з нього аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку щомісячно до її повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з 30.08.2003 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками дочки [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалось через неналежну поведінку відповідача, який на протязі тривалого часу не працює, зловживає спиртними напоями. Подружніх стосунків не підтримують, втратили любов та повагу один до одного. Примирення між ними неможливе. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, просить стягувати аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини всіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку щомісячно до її повноліття. В судове засідання позивачка не з"явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, у відповідності до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи в його відсутності суду не надав. В зв"язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд розглядає справу в заочному порядку. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 30.08.2003 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис № 1428 (а.с.5) Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю (а.с.6). Спору про місце проживання дитини немає. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, вони як сім'я не проживають, не бажають примиритися, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам позивачки. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частинами другою та третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. Між сторонами не досягнуто згоди щодо участі батька в утриманні дітей. А тому аліменти слід стягувати за рішенням суду. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до частини першої статті 182 СК України, суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Доказів на підтвердження цих обставин сторонами не надано. Оскільки кожен з батьків зобов'язаний утримувати дитину матеріально, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивачки на уримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку щомісячно до її повноліття. Також, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, оскільки судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивачки, понесені нею і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved