Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач [PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO]., інваліда дитинства, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян; допустити негайне виконання рішення суду у розмірі місячного платежу. В обґрунтування позову зазначає, що з 19.10.1991 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу мають двох доньок: [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO]. З січня 2014 р. відповідач став проживати окремо і вони фактично припинили шлюбні стосунки. Діти залишились проживати з нею. Старша донька - повнолітня, а молодша є ще неповнолітньою, інвалідом дитинства, яка потребує постійних додаткових витрат на її утримання, піклування про її побут та спосіб життя, а відповідач є матеріально забезпеченою особою, має дохід від бізнесу, який розташований як в Україні, так і поза її межами, а тому його матеріальне становище дозволяє йому сплачувати у розмірі 1/3 частини з усіх його доходів (заробітку) на утримання дитини-інваліда. Інших утриманців відповідач не має. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали з викладених в ньому підстав, просили задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення аліментів щомісячно в розмірі 1/3 частини від заробітку. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами шляхом дослідження, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19.10.1991 року (а.с.3). Від шлюбу мають двох доньок: [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO]., що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.4-5). Молодша донька є інвалідом дитинства (а.с.7-8). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У пункті 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006, № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", Верховний Суд України роз'яснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що дитина сторін проживає разом з позивачем. При визначені розміру аліментів суд враховує положення ч. 1 ст. 183 СК України та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дитини-інваліда дитинства аліменти щомісячно у розмірі 1/3 від усіх видів доходу відповідача. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів на утримання дитини подана до суду 16.10.2014 року, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача на утримання доньки, [PERSON], [INFO]., аліменти, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 16.10.2014 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Суд також вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved