Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, сім'я розпалась, в зв'язку з відсутністю спільних інтересів, розбіжностями характерів, різними поглядами на сімейні взаємовідносини та виховання дітей. Від шлюбу мають дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть, подальше спільне життя та збереження сім'ї, на думку позивачки - не можливе, в зв'язку з чим просить позов задовольнити (а.с.2). Позивачка в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином (а.с.10). В позовній заяві зазначила клопотання про розгляд справи у її відсутність, а також подала окрему заяву, якою наполягала на розірвання шлюбу, та просила строк для примирення не надавати (а.с.14). Відповідач до суду не прибув, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.13). Причини не явки не повідомив, будь-яких заяв, пояснень, заперечень на спростування доводів, викладених в позовній заяві до суду не надав. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України (а.с.14). Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з розірванням шлюбу. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 25.05.2009 року Городненською сільської радою Болградського району Одеської області, актовий запис №10 та підтверджується свідоцтвом про їх шлюб серії 1-ЖД №097848 від 25.05.2009 року (а.с.5). Від цього шлюбу сторони мають дітей: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6) та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Позивачка вважає, що примирення між ними не є можливим та наполягає на розірванні шлюбу (а.с.14) . Відповідачу суд про попонував подати письмові пояснення, заперечення на спростування доводів, викладених в позовній заяві, однак відповідач знехтував своїм правом (а.с.10,13). Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо. Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] - існує формально, а тому підлягає розірванню. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачка подала заяву про залишення їй шлюбного прізвища "[PERSON]" (а.с.1, 14). На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved