Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила присудити з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно, починаючи стягувати з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Відповідач залишив її з дитиною і повернувся проживати до своїх батьків. Матеріальної допомоги на дитину відповідач не надає. Усі обовязки щодо виховання та утримання дочки вона несе самостійно. Їй одній утримувати дочку важко. Вона не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною. Позивач є інвалідом з дитинства ІІ групи. Щомісячно отримує державну допомогу на дитину в розмірі 860 грн. Кошти, які отримує, не дають змоги самостійно забезпечити нормальний розвиток дитини. В даний час перебувають у скрутному матеріальному становищі. Відповідач хоча офіційно не працює, однак має нерегулярні доходи. Стан здоровя та матеріальне становище дозволяє відповідачу утримувати свою малолітню дочку. Інших утриманців у відповідача немає, стягнення за виконавчими документами не провадяться. Позивачка [PERSON] в наданій до суду 20.09.2017 року заяві зменшила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 грн. щомісяця. Також просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати понесені на правову допомогу в розмірі 500 грн. Дану справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] наданій до суду 20.09.2017 року заяві зазначив, що зменшені позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини визнає повністю та безумовно. Також не заперечував проти стягнення з нього на користь позивачки 500 грн. понесених судових витрат на правову допомогу. Дану справу просив розглянути у його відсутність. Суд вважає, що позов належить задовольнити, оскільки він ґрунтується на законі, визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб та згідно ст.180 СК України - батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ст. 182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення;наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; ст. 184 СК України - суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб ( не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11.03.2015 року, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринці реєстраційної служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №44 (а.с.3). Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої записаний та є батьком відповідач по справі [PERSON] (а.с.4). Дитина проживає з позивачкою (а.с.5). Позивачка [PERSON] є інвалідом з дитинства ІІ групи (а.с.8), перебуває на обліку в УПСЗН Жмеринської міської ради (а.с.7). Відповідач офіційно не працює, але займається самостійним заробітком, від якого має відповідний дохід, в звязку з чим має можливість сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1500 грн. щомісяця. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. Данні обставини визнаються відповідачем, тому відповідно до ст.61 ЦПК не підлягають доказуванню. Судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Судові витрати в частині стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 500 грн., які документально підтверджені та не заперечуються відповідачем, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved