Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вона з 02 червня 2012 року знаходиться з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №188, в період якого у них народилась спільна неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO], який після припинення з серпня 2014 року між нею та відповідачем сімейно-шлюбних стосунків проживає з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач проживає окремо, при цьому не цікавиться дитиною та не приймає участі у житті сина. Відповідач добровільно не приймає участі і в утриманні дитини, хоча зобов'язаний це робити за законом, а домовленості щодо сплати аліментів на утримання сина між ними не досягнуто. Вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його прибутків, оскільки відповідач працює помічником начальника оперативним черговим в Дніпропетровському МУ ГУМВС України в Дніпропетровсьткій області, де отримує заробітну плату, тому зобов'язаний та має можливість сплачувати аліменти в зазначеному розмірі. Позивачка, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи(а.с.12,14), у судове засідання не з'явились, надавши суду письмову заяву (а.с.17), за якою вона прохала розглядати справу у її відсутность, а позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала їх задовольнити. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.13), у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву (а.с.18-20), за якою прохав розглядати справу у його відсутність, позов визнав та не заперечував проти задоволення позовних вимог позивачки в повному обсязі. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей". Статтями 180-182 СК України передбачено, що батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Положеннями ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони з 02 червня 2012 року знаходиться з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №188 (а.с.6), в період якого у них народилась спільна неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO] (а.с.7), який згідно довідки Сурсько-Михайлівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області від 21 липня 2015 року (а.с.8) після припинення між сторонами сімейно-шлюбних стосунків проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, в той час, як відповідач проживає в іншому населеному пункті, що підтверджується і поданими до суду письмовими заявами сторін, з яких вбачається, що вони проживають в різних населених пунктах (а.с.17,18-19), при цьому відповідач позивачці добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, а домовленості щодо розміру та порядку сплати такої допомоги між ними не досягнуто. Відповідач працевлаштований помічником начальника оперативним черговим в Дніпропетровському МУ ГУМВС України в Дніпропетровсьткій області, де отримує постійний дохід у вигляді заробітної плати у розмірі близько 3700,000 гривень щомісячно, що підтверджується довідкою з місця роботи №30/8405 від 26 серпня 2015 року (а.с.20), в зв'язку з чим аліменти з відповідача на утримання неповнолітньої дитини необхідно стягнути в примусовому порядку в частці від заробітку відповідно до положень ст.183 та ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України від дня пред'явлення позову до досягнення неповнолітньою дитиною повноліття, оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом. З урахуванням зазначеного, суд при визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України враховує визнання позову відповідачем згідно поданої до суду письмової заяви (а.с.18), матеріальне становище платника аліментів, який отримує прибутки у вигляді заробітної плати, стану здоров'я як відповідача, так і дитини, її віку та потреб та вважає необхідним у відповідності зі ст.183 СК України стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини його прибутків щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей, а зазначена частка від прибутків відповідача у грошовому виразі буде відповідати не менше 1\\2 частини встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір якого з 01 січня 2015 року на дитину віком до 6 років становить 1032 гривні. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров'я як відносно дитини, так і відносно відповідача, а також витрат позивачки на утримання доньки сторонами суду не надано, а інших утриманців відповідач не має. Крім цього, в зв'язку із задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved