Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Козятинського міськрайонного управління юстиції Вінницької області за актовим записом №224. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що вони з відповідачем 29 грудня 2006 року зареєструваи шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Козятинського міськрайонного управління юстиції Вінницької області за актовим записом №224. Дітей від спільного проживання не мають. Причиною розлучення стало те, що вони з відповідачем різні за характером люди і не можуть знайти спільної мови при вирішенні побутових та сімейних питань. Тому подальше спільне життя з відповідачем неможливе, шлюб носить формальний характер і збереження його неможливе. Позивачка в судове засідання не з`явилась, проте подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони 29 грудня 2006 року уклали шлюб, зареєструвавши його у Відділі реєстрації актів цивільного стану Козятинського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №224, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Дітей від спільного проживання сторони не мають. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати, і бере до уваги той факт, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведеться, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін . Після розірвання шлюбу у відповідності до вимог частини 8 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України позивачці залишити прізвище отримане після реєстрації шлюбу " [PERSON] ". Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved