Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Прокурор Личаківського району м. Львова в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області звернувся до суду із позовом, який в ході судового розгляду справи був уточнений, та остаточно просив стягнути із відповідача на користь державного бюджету України, обласного бюджету Львівської області, місцевого бюджету Личаківського району м. Львова 27000 грн. шкоди, завданої державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, зарахувавши кошти на аналітичний рахунок, відкритий в Головному управлінні Державного казначейства України у Львівській області за балансовим рахунком 3311 «Кошти які підлягають розподілу між Державним і місцевими бюджетами» Плану розрахунків в розрізі кодівкласифікації доходів бюджету та територій», зарахувавши: до спеціального фонду місцевого бюджету Личаківського району м. Львова - 50% стягнутої суми в розмірі 13500 грн., до спеціального Фонду обласного бюджету Львівської області - 20% стягнутої суми в розмірі 5400 грн., спеціального фонду Державного бюджету України - 30% стягнутої суми в розмірі 8100 грн. Позов мотивує тим, що відповідачем порушено вимоги п.п. «б», «е», «з» ст. 64 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», оскільки він проводив несанкціоновану господарську діяльність шляхом залиття фундаментів під будівництво та відчуження території шляхом загородження сіткою на землях регіонального ландшафтного парку «Знесіння», що межує з готельним комплексом на [ADDRESS]. Зазначений факт підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 16.07.2012р. та постановою Личаківського районного суду м. Львова від 07.08.2012р. про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст. 91 КУпАП. Своїми діями відповідач спричинив шкоду довкіллю на загальну суму 27000 грн., яку прокурор просив стягнути в судовому порядку. У судовому засіданні представник прокуратури Личаківського району м. Львова та представник позивача позов підтримали із аналогічних викладеним у позовній заяві та уточненнях до неї підстав. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації проживання, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника прокуратури та представника позивача, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі ст.ст. 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що постановою Личаківського районного суду м. Львова від 07.08.2012р. відповідача [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 91 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 153 грн., за порушення вимог п.п. «б», «е», «з» ст. 64 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», у зв'язку з тим, що він проводив несанкціоновану господарську діяльність шляхом залиття фундаментів під будівництво та відчуження території шляхом загородження сіткою на землях регіонального ландшафтного парку «Знесіння», що межує з готельним комплексом на [ADDRESS]. Згідно розрахунку шкоди, заподіяної проведенням несанкціонованої господарської діяльності відповідачем [PERSON] шляхом залиття фундаментів під будівництво вольєрів на землях регіонального ландшафтного парку «Знесіння», проведеного у відповідності до додатку № 9 до Постанови КМУ від 21.04.1998р. № 521 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства у межах територій та об'єктів природно-заповідного фонду», що підтверджується схемою самовільно збудованих постійних споруд, розмір такої становить 27000 грн. (з розрахунку 200 грн. за 135 кв.м. самовільного використання площі земельної ділянки під будівництво постійної споруди). Отже, зважаючи на те, що збитки у розмірі 27000 грн. відповідачем не відшкодовані, винність відповідача у заподіянні таких підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, а тому вимога прокурора про стягнення з відповідача 27000 грн. збитків на користь державного бюджету України, обласного бюджету Львівської області, місцевого бюджету Личаківського району м. Львова внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Виходячи із вищенаведеного та

Outcome: approved