Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Рівненське обласне виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання і водовідведення в розмірі 1 120,56 гривень. В обґрунтування позову вказує, що відповідач мешкає за адресою [ADDRESS] і є абонентом РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» та користуються послугами з водопостачання та водовідведення. В порушення чинного законодавства та визначеного порядку розрахунків відповідач здійснював оплату за надані послуги несвоєчасно та не в повному обсязі, що призвело до утворення заборгованості, яка становить 1\~120,56 грн. Збільшивиш позовні вимоги просить стягнути з відповідача 3428,56 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] збільшені позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених в позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог, просила їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, який не зявився. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно зясувавши обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до ст.6 Водного кодексу України води (водні об'єкти) є виключно власністю народу України і надаються тільки у користування. Стаття 42 цього кодексу визначає, що водокористувачем є РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал», яке згідно ст. ст. 43, 48. 49, 59 водного кодексу України має право здійснювати спеціальне водокористування, передавати для використання воду іншим водокористувачам на визначених умовах для задоволення фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб в порядку централізованого водопостачання. Законом України, а саме ст.22 «Про житлово-комунальні послуги» та статтею 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» передбачено, що споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду і водовідведення відповідно до встановлених тарифів. В порушення чинного законодавства та визначеного порядку розрахунків [PERSON] здійснював оплату за надані послуги несвоєчасно та не в повному обсязі, що призвело до утворення заборгованості, яка становить 3428,56 грн. Відповідач мешкає за адресою [ADDRESS] і є абонентом РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» та користується послугами з водопостачання та водовідведення. Між позивачем та відповідачем [PERSON] встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з водопостачання та водовідведення на підставі відкритого особового рахунку №16610355. Протягом усього періоду, який зазначений у довідці оборотів скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуг від відповідача на адресу позивача не надходило. Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом (ст. 20). Відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. №630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 18 Правил). Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно зазначеної статті, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Отже, відповідач зобов'язаний оплатити спожиті послуги, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов'язку щодо оплати наданих послуг. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, однак її перебіг переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Згідно з ч. 3 ст. 264 ЦК України після переривання строк позовної давності починається заново. Зважаючи на те, що відповідачем протягом останніх трьох років проводилась оплата спожитих послуг, строк позовної давності щодо позовних вимог не минув. Статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а отже з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved