Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

У березні 2014р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням наступних уточнень, просить позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], стягнути на його утримання аліменти, посилаючись на ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини з 2012р. У судовому засіданні позивач вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на зазначені обставини; прокурор - вимоги підтримав; представник органу опіки та піклування - проти задоволення позову заперечив, посилаючись на відсутність у позивача належних доказів ухилення матері від виконання батьківських обов'язків. Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлялася у встановленому порядку, до суду не з'явилася вдруге. За таких обставин суд за згодою позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов до наступного. Встановлено, що позивач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], відповідач [PERSON] - матір дитини. З липня 2012р. вона залишила родину та до цього часу до дитини не з'являлася. Зазначене підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, довідкою з місця проживання. Згідно висновку органу опіки та піклування позбавлення відповідача батьківських прав є недоцільним, оскільки в матеріалах справи відсутні належні документи, які підтверджують ухилення матері від виконання батьківських обов'язків. Проте, як вбачається з досліджених у суді доказів: показань свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили факт ухилення матері від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини; довідки з КЗ ММР "Центр первинної медико-санітарної допомоги №6" від 12.06.2014р., копії рішення суду від 29.03.2013р., - слідує, що догляд за дитиною [PERSON] здійснюється батьком або бабусею, відповідач тривалий час вихованням та утриманням дитини не займається, її долею не цікавиться. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані займатися вихованням своєї дитини, піклуватися про її здоров'я, фізичний і духовний розвиток, здобуття дитиною певної освіти, готувати її до самостійного життя. В разі ухилення від цього обов'язку батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, що передбачено ст.164ч.1п.2 СК України. Згідно ст.ст.180-182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного суду України (постанова №3 від 15.05.2006р. п.17), за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом і за рішенням суду можуть стягуватися аліменти. Отже, встановлені судом фактичні обставини та наведені правові норми дають підстави вважати, що відповідач, яка протягом тривалого часу не займається вихованням та матеріальним утриманням свого неповнолітнього сина та не проявляє до нього батьківської уваги і турботи, свідомо нехтує своїми обов'язками по вихованню дитини, ухиляється від їх виконання, а тому може бути позбавлена батьківських прав; з неї належить стягнути аліменти на утримання дитини. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 243,60грн. Також на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір за розгляд вимог про стягнення аліментів.

Outcome: approved