Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги покликається на те, що між нею та відповідачем 11.10.2014 укладено шлюб, про що у книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 750, місце реєстрації Франківський відділ ДРАЦС ЛМУЮ. В сім`ї у шлюбі народилась дитина- [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Франківського районного суду м. Львова від 01.10.2018 шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу, син проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. Добровільної участі в утриманні дитини відповідач не приймає. Відповідач повністю припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини, тобто фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Просить стягнути з відповідача на утримання неповнолітнього сина аліменти у розмірі 3000 гривень, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги уточнила, просить стягувати із відповідача аліменти на утримання сина 2000 грн., яка підлягає індексації відповідно до Закону, але не менше розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій зазначив, що уточнені позовні вимоги визнає та просить слухати справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Франківського районного суду м. Львова від 01.10.2018 шлюб між сторонами розірвано (аркуш справи 4-5). У сторін [INFO] народився син [PERSON] , [INFO] , що вбачається із свідоцтва про народження (аркуш справи 6). Відповідно до Довідки виданої ЖБК № 64, син проживає із матір`ю за адресою: [ADDRESS] (аркуш справи 3), відповідач кошти на утримання дитини не надає, а позивачці одній важко утримувати себе та дитину. Відповідно до чч.1, 2, ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.91, та набула чинності для України 27.09.91, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менший мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 17). Згідно з ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. При визначенні розміру аліментів враховуються обставини, передбачені ст.182 СК України - про матеріальне становище відповідача. Позовні вимоги щодо розміру аліментів у твердій грошовій сумі підлягають задоволенню відповідно до ст. ст.180,181,184 СК України. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищевикладене, зважаючи, що відповідач є особою працездатного віку, інших утриманців немає, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення позивача із вказаним позовом до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved