Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визначення права власності на майно в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON]. Мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] у віці 50 років помер її чоловік, який вважався власником квартири [ADDRESS], загальною площею 29, 9 кв м, що у Дарницькому районі м. Києва. З метою оформлення спадкових прав на вказану квартиру вона звернулась до нотаріуса Восьмої київської державної нотаріальної контори, проте у видачі Свідоцтва про право власності на спадкове майно її було відмовлено згідно Постанови нотаріуса від 01 листопада 2014 року у зв»язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на вказану квартиру. Вважаючи себе фактичною спадкоємцею згідно ст. 1268 ЦК України, яка вступила у володіння спадщини, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на вказану квартиру. Факт володіння спадкодавцем на праві власності вказаним майном та її право претендувати на це майно в порядку спадування підтверджується копією правовстановлюючого документа на майно, документами, що вказують на родинний зв»язок між нею та померлим, як дружини та чоловіка, який за життя набув право власності на це майно згідно Договору дарування квартири від 14 травня 1996 року. Вказану квартиру її чоловіку подарував його батько - [PERSON]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON], діючий на підставі довіреності від 12 січня 2015 року (а.с.41), позовні вимоги підтримали з тих же підстав та просили їх задоволенити, посилаючись на положення ст. 1268 ЦК України, як спадкоємиця, яка вступила у володіння спадщини, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, перебувала з ним у близьких родинних відносинах, як чоловік та дружина, й з підстав відмови інших спадкоємців першої черги спадкування - [PERSON] (матері померлого) та [PERSON] (сина померлого) від спадщини. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали та просили їх задовольнити. Вказали, що відмовились від спадшини на користь позивачки. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачами позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Визнання відповідачами позовних вимог прийнято судом. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням визнання відповідачами позовних вимог, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [INFO] у віці 50 років помер чоловік позивачки [PERSON] (а.с.18), який вважався власником квартири [ADDRESS], загальною площею 29, 9 кв м, що у Дарницькому районі м. Києва, що підтверджується Договором дарування квартири від 14 травня 1996 року, право власності на яку зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна 22 липня 1996 року за реєстровим № 1922. Вказану квартиру [PERSON] подарував його батько - [PERSON] (а.с.20-21, 48). Право власності на вказане майно підтверджено повідомленням Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна від 29 січня 2015 року, наданого на запит суду. Із якого вбачається, що за даними Бюро квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 14 травня 1996 року (а.с.48). Факт володіння спадкодавцем на праві власності вказаним майном та право позивачки претендувати на це майно в порядку спадування підтверджується правовстановлюючим документом на майно й документами, що вказують на родинний зв»язок між позивачкою та померлим, як дружини та чоловіка (а.с.16). Іншими спадкоємцями першої черги спадкування після смерті [PERSON] є - [PERSON] (матір померлого) та [PERSON] (син померлого), які відмовились від прав на спадкування, надавши до нотаріуса відповідну заяву (а.с.47). З метою оформлення спадкових прав на вказану квартиру позивачка звернулась до нотаріуса Восьмої київської державної нотаріальної контори, проте у видачі Свідоцтва про право власності на спадкове майно її було відмовлено згідно Постанови нотаріуса від 01 листопада 2014 року у зв»язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на квартиру, й роз»яснено їй право звернення до суду для вирішення спору (а.с.31). Позивачка вважається фактичною спадкоємцею [PERSON] згідно ст. 1268 ЦК України, яка вступила у володіння спадщини, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини й прийняла спадщину. Подружжя [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 квітня 1991 року й по день смерті [PERSON] (а.с.16). Сім»ю, відповідно до ст. 3 СК України, складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов»язків (спадщини) фід фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом та за законом ( ст.1217 ЦК України). Спадкоємці за законом, відповідно до ст.1258 ЦК України, одержують право на спадкування почергово. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом часу, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття спадкової маси. Відповідно, судом встановлений факт вступу позивачкою, як спадкоємицею першої черги стадкування за законом після померлого [PERSON], в управління спадкового майна, що вважається як прийняття нею спадщини. Позивачка, будучи у близьких родинних відносинах з спадкодавцем, вважається спадкоємцею першої черги спадкування за законом відносно всієї спадкової маси, й з підстав відмови інших спадкоємців першої черги спадкування - [PERSON] (матері померлого) та [PERSON] (сина померлого), у суду є всі правові підстави для визнання за нею прав власності на квартиру. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За таких підстав позов уцілому є обгрутованими, доведеним та таким, що підлягає задоволенню; підстав, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлено. Ні підставі вищевикладеного, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1258, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved