Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк» звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 28.02.2007 року між ПАТ «КБ «Експобанк» та [PERSON] був укладений договір відновлювальної кредитної лінії № 2126302 в іноземній валюті у розмірі 700 000,00 дол. США, зі сплатою 15 % відсотків річних за час фактичного користування грошовими коштами, а позичальник зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобов'язання, згідно з даним договором у повному обсязі. Строк дії кредитної лінії з 28.02.2007 до 27.02.2012. Відповідно до угоди від 06.10.2011 строк дії кредитної лінії з 28.02.2007 року до 27.02.2013. Процентну ставку за користування кредитами наданими згідно з договором кредиту встановлено у розмірі 16,5 %. Згідно до п. 3.4. угоди до Договору відновлювальної кредитної лінії від 13.11.2012 позичальник щомісяця, 25 число включно, кожного місяця сплачує проценти за користування кредитом на транзитний рахунок Банку [NUMBER] для подальшого зарахування на рахунок [NUMBER]. Проценти нараховуються за весь період користування кредитом. Останній розрахунок за процентами проводиться одночасно з поверненням кредиту у строки, що зазначені ц цьому договорі. Відповідно до п. 1.2. Договору № 03 від 27.02.2014 позичальник повертає Банку кредит у строки/терміни, що визначені в Угодах до цього договору, але не пізніше 27.05.2014 року. Згідно до п. 1.2. Договору № 04 від 27.05.2014 позичальник повертає Банку кредит у строки/терміни, що визначені в Угодах до цього договору, але не пізніше 15.12.2014 року. 24.10.2013 року з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з Кредитного договору, між Банком та [PERSON] укладено іпотечний договорів, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бєлломі О.В., зареєстрований в реєстрі за № 7154. За цим Іпотечним договором [PERSON] передала в іпотеку Банку у якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором земельну ділянку, а саме: земельна ділянка для садівництва, площею 0,1200 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], земельна ділянка яка належить Іпотекодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданий Управлінням земельних ресурсів у Києво-Святошинському р-н., Київської області, 10.07.2008 на підставі Розпорядження Києво-Святошинської РДА від 30.05.2008, № 345. На порушення умов Кредитного договору, вимог статей 526, 530, 625, 1054 ЦК України, позичальник не виконав зобов'язання по своєчасній сплаті платежів по кредиту, процентів за користування коштами за Кредитним договором, у зв'язку з чим у позичальника виникла заборгованість перед позивачем. Вказана обставина підтверджується розрахунком заборгованості. Так, підпунктами 2.4.3, 2.4.5. Іпотечного договору передбачено, що Іпотекодержатель має право звернути стягнення відповідно до чинного законодавства та цього Договору. Іпотекодержатель має право достроково звернути стягнення на предметі іпотеки у раз порушення позичальником Договору кредиту та/або порушення Іпотекодавцем договору. 02.06.2015 Банком на адресу відповідача направлено вимогу про усунення порушень по Кредитному договору та погашення заборгованості за № 1701/3229 від 02.06.2015, в якій Банк зазначив, що у випадку невиконання відповідачем вимоги про виконання зобов'язань за кредитним договором банк після спливу 30 днів з дати надіслання цієї вимоги має намір звернути стягнення на предметі іпотеки. На даний час зобов'язання щодо погашення заборгованості за Кредитним договором не виконано. Загальна сума заборгованості позичальника відповідно до Розрахунку його заборгованості перед позивачем за Кредитним договором станом на 29.05.2015 р. за відповідачем наявна заборгованість в сумі 8 723 503,48 грн., в том числі: прострочена заборгованість за кредитом - 5 700 000,00 грн. Прострочена заборгованість за нарахуванням процентів - 393 992,52 грн.; пеня за несвоєчасну сплату простроченої кредитної заборгованості з 26.06.2014 по 28.05.2015 - 2 468 764,00 грн.; пеня за несвоєчасну сплату нарахованих процентів за період з 26.08.2014 по 28.05.2015 - 160 746,96 грн. Тому позивач просив в рахунок погашення загальної заборгованості в сумі 8 723 503,48 грн., відповідно до іпотечного договору від 04.10.2013 звернути стягнення н предмет іпотеки - земельна ділянка для садівництва, площею 0,1200 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], земельна ділянка яка належить Іпотекодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданий Управлінням земельних ресурсів у Києво-Святошинському р-н., Київської області, 10.07.2008 на підставі Розпорядження Києво-Святошинської РДА від 30.05.2008, № 345, шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ЕКСПОБАНК» право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,1200 га., що заходиться за адресою: [ADDRESS], за вартістю згідно з висновку про вартість майна складаеного саном на 01.04.2015 розмірі 189 956,00 грн. Визнати за ПАТ «КБ «Експобанк» право власності на земельну ділянку для ведення садівництва, площею 0,1200 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] станом на 01.04.2015, в розмірі 189 956,00 грн. Представник позивача в позовній заяві просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в удове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Причин неявки суду не повідомлено. За письмовою згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи за наступного. Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Стаття 33 даного Закону визначає що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Як встановлено в судовому засіданні, 28.02.2007 року між ПАТ «КБ «Експобанк» та [PERSON] був укладений договір відновлювальної кредитної лінії № 2126302 в іноземній валюті у розмірі 700 000,00 дол. США, зі сплатою 15 % відсотків річних за час фактичного користування грошовими коштами, а позичальник зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобов'язання, згідно з даним договором у повному обсязі. Строк дії кредитної лінії з 28.02.2007 до 27.02.2012. Відповідно до угоди від 06.10.2011 строк дії кредитної лінії з 28.02.2007 року до 27.02.2013. Процентну ставку за користування кредитами наданими згідно з договором кредиту встановлено у розмірі 16,5 %. Згідно до п. 3.4. угоди до Договору відновлювальної кредитної лінії від 13.11.2012 позичальник щомісяця, 25 число включно, кожного місяця сплачує проценти за користування кредитом на транзитний рахунок Банку [NUMBER] для подальшого зарахування на рахунок [NUMBER]. Проценти нараховуються за весь період користування кредитом. Останній розрахунок за процентами проводиться одночасно з поверненням кредиту у строки, що зазначені ц цьому договорі. Відповідно до п. 1.2. Договору № 03 від 27.02.2014 позичальник повертає Банку кредит у строки/терміни, що визначені в Угодах до цього договору, але не пізніше 27.05.2014 року. Згідно до п. 1.2. Договору № 04 від 27.05.2014 позичальник повертає Банку кредит у строки/терміни, що визначені в Угодах до цього договору, але не пізніше 15.12.2014 року. Позивачем було виконано належним чином умови кредитного договору, та надано позичальнику кредит, що підтверджується випискою по особовому рахунку. 4.10.2013 року з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з Кредитного договору, між ПАТ «КБ «Експобанк» та [PERSON] укладено іпотечний договорів, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бєлломі О.В., зареєстрований в реєстрі за № 7154. За цим Іпотечним договором [PERSON] передала в іпотеку Банку у якості забезпечення виконання зобов'язань позичальника [PERSON] за кредитним договором земельну ділянку, а саме: земельна ділянка для садівництва, площею 0,1200 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS], земельна ділянка яка належить Іпотекодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданий Управлінням земельних ресурсів у Києво-Святошинському р-н., Київської області, 10.07.2008 на підставі Розпорядження Києво-Святошинської РДА від 30.05.2008, № 345. Відповідно до п. 1.3. Іпотечного договору, вартість предмета іпотеки за згодою сторін цього договору становить 126 000 грн. Так, підпунктами 2.4.3, 2.4.5. Іпотечного договору передбачено, що Іпотекодержатель має право звернути стягнення відповідно до чинного законодавства та цього Договору. Іпотекодержатель має право достроково звернути стягнення на предметі іпотеки у раз порушення позичальником Договору кредиту та/або порушення Іпотекодавцем договору. Згідно звіту про оцінку здійснено ТОВ «Експертна компанія «Професіонал» від 01.04.2015 р. ринкова вартість об'єкту земельної ділянки для садівництва, площею 0,1200 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS] складає 189 956,00 грн. Позичальник порушив умови кредитного договору, що підтверджується розрахунком станом на 29.05.2015 р., згідно якого за відповідачем наявна заборгованість в сумі 8 723 503,48 грн., в том числі: прострочена заборгованість за кредитом - 5 700 000,00 грн. Прострочена заборгованість за нарахуванням процентів - 393 992,52 грн.; пеня за несвоєчасну сплату простроченої кредитної заборгованості з 26.06.2014 по 28.05.2015 - 2 468 764,00 грн.; пеня за несвоєчасну сплату нарахованих процентів за період з 26.08.2014 по 28.05.2015 - 160 746,96 грн. 02.06.2015 Банком на адресу відповідача направлено вимогу про усунення порушень по Кредитному договору та погашення заборгованості за № 1701/3229 від 02.06.2015, в якій Банк зазначив, що у випадку невиконання відповідачем вимоги про виконання зобов'язань за кредитним договором банк після спливу 30 днів з дати надіслання цієї вимоги має намір звернути стягнення на предметі іпотеки. На даний час зобов'язання щодо погашення заборгованості за Кредитним договором не виконано. Відповідно до ч. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] були порушені вимоги кредитного договору, що спричинило порушення прав позивача які були забезпечені Іпотечним договором укладеним з відповідачем [PERSON], і які підлягають захисту шляхом звернення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на земельні ділянки за позивачем Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 525, 526, 530, 549, 572, 575, 589, 625, 1054 ЦК України, Закону України «Про Іпотеку», постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» та

Outcome: approved