Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач ПАТ « Ідея Банк» звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень, прийнятих судом до розгляду, просило суд: - в рахунок погашення кредитних зобовязань на користь ПАТ «Ідея Банк» за кредитним договором № 910.12901, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON], звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль СНЕVROLET АVЕО ,2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) КL1SF69YEBB279720, (надалі - транспортний засіб/предмет застави), шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «Ідея Банк» будь-якій третій особі покупцю від імені власника, для чого надати ПАТ «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які повязані з продажем автомобіля тощо); - вилучити у [PERSON], або в інших осіб, у яких може знаходитись транспортний засіб, який є предметом застави, а саме: автомобіль СНЕVROLET АVЕО, 2011 року випуску, колір чорний, реєстраційний номер [NUMBER] та передати ПАТ «Ідея Банк». В обґрунтування позову позивач зазначив, що ПАТ «Ідея Банк» виникло внаслідок зміни назви ПАТ «Плюс Банк» (ВАТ «Плюс Банк») відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів Банку і є правонаступником всіх його прав та обовязків. В тому числі, ВАТ «Плюс Банк» було правонаступником ВАТ АКБ «Прикарпаття», яке, в свою чергу, створено шляхом реорганізації ТзОВ «Комерційний банк розвитку лісової та деревообробної промисловості Прикарпаття «Прикарпатлісбанк», що підтверджується змінами до статуту ПАТ «Плюс Банк», погодженими Національним банком України 07.10.2011 року та зареєстрованими 13.10.2011 року. Позивач вказав, що 17.01.2012 року між сторонами укладений кредитний договір № 910.12901, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 92768,98 грн. строком до 17.01.2019 року для придбання транспортного засобу зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,99 % річних. В забезпечення виконання кредитних зобовязань між сторонами укладений договір застави транспортного засобу, а саме автомобілю СНЕVROLET АVЕО ,2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) КL1SF69YEBB279720, який належить [PERSON] на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. [PERSON] не виконує належним чином свої зобовязання за кредитним договором у встановлені строки, не дотримується рекомендованого графіку платежів, у звязку з чим позивач був змушений звернутися до суду. Останній платіж боржником здійснено 30.01.2015 року, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 08.06.2015 року складає 131408,70 грн., у тому числі: сума основного боргу 65696,04 грн.; сума простроченого боргу 8539,50 грн.; сума прострочених процентів 19196,84 грн.; сума строкових відсотків 1028,69 грн.; сума пені за несвоєчасне виконання зобовязань 29491,28 грн., сума дебіторської заборгованості 2817,91 грн., сума інших штрафних санкцій 4638,44 грн.. В добровільному порядку відповідач заборгованість повністю не відшкодував, тому позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави та вилучити у відповідача, або в інших осіб, у яких може знаходитись транспортний засіб, який є предметом застави, та передати позивачу. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. 12.12.2016 року до суду надійшла заява, в якій представник позивача за довіреністю [PERSON] вказав, що позивач та відповідач не дійшли згоди щодо добровільного врегулювання спору, відтак позивач просить суд ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позову, посилаючись на те, що він намагався врегулювати спір з позивачем та вказав, що готовий сплати повну суму заборгованості за договором до закінчення строку дії кредитного договору, проте запропоновані з боку позивача умови мирного врегулювання спору є неприйнятними для нього, оскільки він не має фінансової можливості виконати пропозицію Банку та сплатити на користь позивача відразу 70000 грн.. Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення відповідача, суд вважає необхідним зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 598 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором чи законом. Стаття 611 ЦК України передбачає правові наслідки у разі порушення зобовязань, встановлені договором або законом, а ст. 625 ЦК України - відповідальність за порушення грошового зобовязання, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлене законом. Статтею 583 ЦК України передбачено, що заставодавцем може бути боржник або третя особа(майновий поручитель). Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави, а ст. 590 ЦК України передбачає, що звернення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. ПАТ «Ідея Банк» (код ЄДРПОУ 19390819) виникло внаслідок зміни назви ПАТ «Плюс Банк» (ВАТ «Плюс Банк») відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів Банку і є правонаступником всіх його прав та обовязків. В тому числі, ВАТ «Плюс Банк» було правонаступником ВАТ АКБ «Прикарпаття», яке, в свою чергу, створено шляхом реорганізації ТзОВ «Комерційний банк розвитку лісової та деревообробної промисловості Прикарпаття «Прикарпатлісбанк», що підтверджується змінами до статуту ПАТ «Плюс Банк», погодженими Національним банком України 07.10.2011 року та зареєстрованими 13.10.2011 року. Судом встановлено, що 17.01.2012 року між сторонами укладений кредитний договір № 910.12901, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 92768,98 грн. строком до 17.01.2019 року для придбання транспортного засобу зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,99 % річних (а.с. 9-10). Проте, в порушення умов Кредитного договору, боржник не здійснює погашення кредиту та сплату відсотків у строки та у розмірах, встановлених Кредитним договором. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 08.06.2015 року складає 131408,70 грн., у тому числі: сума основного боргу 65696,04 грн.; сума простроченого боргу 8539,50 грн.; сума прострочених процентів 19196,84 грн.; сума строкових відсотків 1028,69 грн.; сума пені за несвоєчасне виконання зобовязань 29491,28 грн., сума дебіторської заборгованості 2817,91 грн., сума інших штрафних санкцій 4638,44 грн.. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем укладений договір застави транспортного засобу - автомобілю СНЕVROLET АVЕО, 2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) КL1SF69YEBB279720, реєстраційний номер [NUMBER]. Предмет застави зареєстрований за адресою: Харківська область, індекс 61000, м. Харків, Салтівське шосе, буд. 262, корпус «а», кв. 213 (а.с. 11). Згідно з п. 1 § 3 договору застави транспортного засобу 910.12901, заставодержатель має право вилучити Предмет застави, разом з документами та ключами до нього в Заставодавця та/або в третіх осіб, де б та в кого б він не знаходився, й передати його на зберігання на майданчик Заставодержателя або сторонньої організації (особи) - зберігача, та/або зняти реєстраційні номери з ТЗ, у разі настання будь-якої з обставин передбачених п. 1 § 5 Договору та/або у випадку порушення Заставодавцем вимог п. 5 § 5 Договору, а також управляти ним та зберігати його за рахунок Заставодавця та до усунення порушень чи обставин, які стави підставою вилучення Предмету застави. При цьому Заставодавець погоджується з усіма несприятливими наслідками, які він та/або треті особи можуть зазнати внаслідок вилучення Предмету застави та/або зняття реєстраційних номерів. Заставодержатель має право залучати для здійснення зазначених дій сторонні організації (особи). Витрати Заставодержателя повязані з вилученням, транспортуванням до місця зберігання, зберіганням та поверненням Предмету застави, покладаються на Заставодавця. Всі несприятливі наслідки вилучення Предмету застави та/або зняття реєстраційних номерів покладаються на Заставодавця. Як вбачається з п. 5 § 5 договору, в разі набуття Заставодержателем права власності на Предмет застави у вищевказаному порядку Заставодавець зобов'язаний негайно передати Предмет застави у володіння Заставодержателю разом з ключами, свідоцтвом про реєстрацію ТЗ та всіма іншими при належностями. Відповідно до п. 1 § 2 договору застави транспортного засобу, у разі невиконання Заставодавцем зобовязань за кредитним договором має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами (на праві вищого пріоритету). Матеріали справи містять заяву дружини відповідача - [PERSON], від 17.01.2012 року, посвідчену приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], зареєстровану в реєстрі за № 130, згідно якої вона перебуває у шлюбі з [PERSON], зареєстрованому 15.09.1985 року Палацем одруження «Дзержинський» м. Харків (Свідоцтво про укладення шлюбу серія ІІ-ВЛ № 471652, Палацем одруження «Дзержинський» м. Харків 15.09.1985 року, актовий запис № 2768 від 15.09.1985 року), та дає свою згоду на укладення її чоловіком [PERSON] договору застави транспортного засобу, за яким передати в заставу ПАТ «Ідея Банк», що є правонаступником ПАТ «Плюс Банк», транспортного засобу марки СНЕVROLET АVЕО, 2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) КL1SF69YEBB279720, тип легковий седан-В, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований ВРЕР № 1 ГУМВСУ Харків 14.01.2012 року, що набутий ними під час перебування в зареєстрованому шлюбі, для забезпечення виконання його зобовязання перед ПАТ «Ідея Банк», що є правонаступником ПАТ «Плюс Банк» (а.с. 12). Відтак, надавши відповідачу кредитні кошти, Банк свої зобов'язання передбачені договором виконав у повному обсязі. Після укладення договорів кредиту та застави транспортного засобу № 910.12901 було оформлено право власності та зареєстровано транспортний засіб марки СНЕVROLET АVЕО, 2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) КL1SF69YEBB279720, тип легковий седан-В, реєстраційний номер [NUMBER] за відповідачем [PERSON] (свідоцтво про реєстрацію а.с. 16). Оскільки транспортний засіб перебуває у володінні та користуванні [PERSON] є, то позивач має право витребувати у нього транспортний засіб з усіма його приналежностями для подальшої реалізації цього майна. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 20 ЗУ «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно із ч. 1 ст. 589 ЦК України, в разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо іншого не встановлено договором або законом (ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України). Судом вивчався розрахунок заборгованості, який утворився внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору № 910.12901, який укладався між ним та позивачем саме для купівлі спірного автомобіля СНЕVROLET АVЕО, 2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) КL1SF69YEBB279720, тип легковий седан-В, реєстраційний номер [NUMBER]. Статтею 526 Цивільного Кодексу України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону. Частиною 1 ст. 530 ЦКУ встановлено, що якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобовязання. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику( кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, як підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Згідно з положеннями ст. 36 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяження за договором, який передбачає передачу належного обтяжувачу на праві власності рухомого майна у володіння боржника, надає обтяжувачу право в разі порушення боржником обов'язків згідно з цим договором витребувати відповідне рухоме майно з володіння боржника. Обтяжувач також має право витребувати майно з володіння боржника за договором, який передбачає зобов'язання боржника передати право власності на рухоме майно обтяжувачу за умови настання певної події в майбутньому. У разі якщо згідно з договором купівлі-продажу рухомого майна з правом або зобов'язанням зворотного викупу або договором купівлі-продажу рухомого майна під умовою, предмет обтяження знаходиться у володінні обтяжувача, у разі порушення боржником обов'язків за цими договорами, обтяжувач має право відмовити боржнику в передачі права власності на предмет обтяження. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про заставу», застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених у законі, майно або майнові права, що становлять предмет застави, переходять у власність іншої особи: застава зберігає силу й у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобовязань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Пунктом 3 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що одним із заходів примусового виконання рішень є вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні. З урахуванням вищенаведеного, та приймаючи до уваги, що власником автомобіля СНЕVROLET АVЕО, 2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) КL1SF69YEBB279720, тип легковий седан-В, реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON], вимоги позивача щодо вилучення у відповідача [PERSON], або в інших осіб, у яких може знаходитись транспортний засіб, який є предметом застави, та передання його в управління ПАТ «Ідея Банк» на період до його реалізації ґрунтуються на законі. Зміна власника майна, купленого в кредит, не припиняє заставу, тому, застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст. ст. 25, 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень". Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо іншого не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач дав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції а купівлі- продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. За змістом ст. 23 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно зі встановленим пріоритетом. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», взаємні права та обовязки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо іншого не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах із третіми особами, якщо іншого не встановлено цим законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є нечинним у відносинах із третіми особами, якщо іншого не встановлено цим законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим законом. Це правило відповідає речовій природі застави як способу забезпечення, що отримало назву «право слідування». За таких обставин, реалізація (продаж) майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє застави, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може' бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст. 25, 26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів, та реєстрацію обтяжень». Крім того, при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд також має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав (п. 41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»). Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі продажу Предмету застави від імені заставодавця. Вартість предмету застави під час судового розгляду справи сторонами не оскаржувалася, клопотання про визначення на час розгляду справи вартості предмету застави не заявлялось, тому суд приходить до переконання про співмірність суми заборгованості за кредитом. Належним чином порівнявши досліджені обставини та визначивши співмірність суми заборгованості за кредитом та вартості майна, перевіривши, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано зазначені зобов'язальні відносини щодо права позивача на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави, суд вважає встановленим порушення права позивача на виконання договірних зобов'язань, у зв'язку з чим для відновлення зазначеного права позивача слід позов задовольнити. Аналізуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що відповідачем [PERSON] дійсно були суттєво порушені пункти кредитного договору та договору застави щодо зобовязань по погашенню кредиту, таким чином, позовні вимоги позивача про звернення стягнення на предмет застави шляхом продажу предмета застави позивачу, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Оскільки позов обґрунтований, судові витрати в порядку ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved