Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом та, уточнивши позовні вимоги, остаточно просив суд виділити в натурі 5/8 частин житлового будинку № 115 з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] з припиненням права спільної часткової власності, та визнати за ним право власності на приміщення, що входять до вищевказаної частки. Свої вимоги мотивував тим, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить 5/8 частин вказаного житлового будинку з надвірними спорудами, власником іншої частини є відповідач. Користуючись своїми правами власника, просить суд задовольнити позовні вимоги. У судове засідання представник позивача та позивач не з'явились. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність, уточнені позовні вимоги підтримує. Відповідач подав до суду заяву, уточнені позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення, справу просить розглянути у його відсутністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] належить: - [PERSON] 5/8 частки на підставі Витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.10.2015 р., - [PERSON] 3/8 частки (а.с.13). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,0696 га за вищевказаною адресою на підставі свідоцтва про право на спадщину, державна реєстрація 30.10.2010 р. (а.с.12) . Відповідно до роз'яснень, викладених у п.6,7,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991р. (з подальшими змінами і доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України та п. 10 Порядку присвоєння об'єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року №1117 "Про ідентифікацію об'єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них". Відповідно до висновку експерта № 173/2017 судової будівельно-технічної експертизі від 13.11.2017 року, експерт пропонує виділити 5/8 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованих по [ADDRESS] що належать [PERSON], в окремий об'єкт нерухомості, розташованих на окремій земельній ділянці площею 0,0696 га, до складу яких входить: частина житлового будинку літ. «А», у складі наступних приміщень: № І - тамбур, площею 3,3 м2; № 2 - житлова, площею 12,4 м2; № 3 - житлова, площею 13,5 м2; № 7 - веранда, площею 9,3 м2; № 8 - коридор, площею 3,8 м2; № 9 - ванна, площею 5,3 м2, загальною площею - 47,6 м2, у т.ч. житловою - 25,9 м2; літня кухня літ. «Б»; гараж літ. «Ж»; сарай літ. «З». Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе виділити позивачу належну частину об'єкту нерухомості, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 166/2016 від 25.10.2016 року.

Outcome: approved