Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з цим позовом в якому просив стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором №1110200900 від 22.12.2006 в розмірі 29629,19 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 13.05.2014 є еквівалентом 345080,98 грн., та судові витрати. Свій позов аргументував тим, що 22.12.2006 між АКІБ «УкрСиббанк» який в подальшому змінив назву на ПАТ «УкрСиббанк» і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір за № 11102009000, згідно якого він надав відповідачу кредит в сумі 20000 доларів США, який той зобов'язався повернути у повному обсязі в строк до 21.12.2007 або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом. 08.12.2011 ПАТ «УкрСиббанк» відступило свої права вимоги заборгованості за вищевказаним кредитним договором ПАТ «Дельта Банк». Банк свої зобов'язання перед позичальником виконав належним чином. Відповідач, в свою чергу, в порушення умов вищевказаного кредитного договору своїх зобов'язань належним чином не виконав, внаслідок чого заборгував позивачу 29629,19 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 13.05.2014 є еквівалентом 345080,98 грн.. Представник позивача за довіреністю Говор Д.І. в судовому засіданні позов просив задовольнити з підстав зазначених вище в межах заявлених вимог. Відповідач [PERSON] у відповідності до ст. 74 ЦПК України належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» №158 (5287) від 30.08.2014, в судове засідання повторно 09.09.2014 не з'явилась. Причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність, про відкладення розгляду справи не надавав (а.с.60). Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі ст.ст. 224, 225 КПК України, зі згоди представника позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що в позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. В судовому засіданні згідно матеріалів справи встановлено, що 22.12.2006 між АКІБ «УкрСиббанк», який в подальшому змінив назву на ПАТ «УкрСиббанк» та став правонаступником всіх його прав та обов'язків, і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 11102009000, згідно якого банк надав відповідачу кредит в сумі 20000 доларів США зі сплатою 12,3 % річних, який [PERSON] зобов'язався повернути у повному обсязі в строк до 21.12.2007 або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом, що підтверджується також графіком погашення кредиту підписаного сторонами договору (а.с.5-14, 16). 08.12.2011 ПАТ «УкрСиббанк» уклавши з ПАТ «Дельта Банк» договір купівлі продажу прав вимоги за кредитами, відступило останньому свої права вимоги заборгованості за вищевказаним кредитним договором, про що свідчить також акт прийому-передачі документації (а.с.19, 22). Банк за кредитним договором від 22.12.2006 № 11102009000 свої зобов'язання виконав, надавши відповідачу [PERSON] кредит в сумі 20000 доларів США, однак останній станом на 13.05.2014 своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість, яка згідно розрахунку складається з тіла кредиту в розмірі 16047,99 доларів США, що в еквіваленті на вищевказану дату складає 186905,42 грн.; відсотків в розмірі 4572,79 доларів США, що в еквіваленті складає 53257,71 грн. (а.с.16). Згідно договору доручення від 04.11.2013 №31.4-08/9915/13 та довіреності від 04.11.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансові Перспективи» уповноважене представляти інтереси в судах Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» спрямовані на повернення простроченої або загальної заборгованості боржників за кредитними договорами (а.с.24-37, 38). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ст.ст. 627, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Проценти за кредитним договором установлюються відповідно до ст. 1056-1 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що представником позивача надано належні та допустимих докази в обґрунтування своїх позовних вимог, з яких вбачається що відповідач взятих на себе зобов'язань в строки та на умовах укладеного кредитного договору не виконав, в зв'язку з чим станом на 13.05.2014 заборгувала позивачу 29629,19 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 13.05.2014 є еквівалентом 345080,98 грн., а тому позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved