Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

Позивачка просить суд стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 47028,87 грн., мотивуючи тим, що на підставі судового наказу № 595/1406/14ц, виданого Бучацьким районним судом Тернопільської області відповідач [PERSON] зобов`язаний був виплачувати в її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи із 25.07.2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Проте, відповідач неодноразово не сплачував вказану суму аліментів, в зв`язку з чим виникала заборгованість, тому просить стягнути в її користь пеню. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, згідно поданої заяви представника позивачки він просить суд розглядати справу без їх участі. Відповідач в судове засідання не з `явився, хоч належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 25.10.2018 року. В даному шлюбі в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , сторони записані батьками дітей. Згідно судового наказу Бучацького районного суду Тернопільської області № 595/1406/2014ц від 28 липня 2014 року з відповідача [PERSON] стягнуто в користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи із 25.07.2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження, прийнятої заступником начальника відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції, відкрито виконавче провадження № 45127821 по примусовому виконанню судового наказу 595/1406/2014ц, виданого Бучацьким районним судом 28.07.2014 року про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей. Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, виданого Коломийським МР ВДВС від 01.11.2019 року по ВП № № 45127821, станом на 01.11.2019 року борг по сплаті аліментів становить 74791,80 грн. 18.10.2018 року за наявності заборгованості зі сплати алімент сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири роки державний виконавець на підставі ч.14 ст.71 Закону України «Про виконав провадженя» виніс постанову про накладення на боржника [PERSON] штраф у розмірі від суми заборгованості за чотири роки - 47314 грн., що складає - 27751,20 грн. Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 196 СК України У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 22 своєї постанови № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня на заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при вирішенні спору про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів слід з`ясувати розмір не сплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Відповідний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року за результатами розгляду справи № 572/1762/15-ц. Суд вважає, що несплата та несвоєчасна аліментів відповідачем, які він був зобов`язаний платити згідно рішення суду в користь позивача на утримання неповнолітніх дітей, мала місце з вини [PERSON] , тому суд приходить до висновку, що в даному випадку наявні передбачені ч. 1 ст. 196 СК України підстави для стягнення неустойки (пені) із відповідача. Суд погоджується із розрахунком пені, який надав позивач та вважає, що сума нарахованої пені відповідачу з вересня 2018 року по 01 червня 2019 року становить 47028,87 грн. Заборгованість 74791,80 грн., - 27751,20 грн., (штраф за несвоєчасну спла аліментів) = 47040,60 грн. Таким чином, суд проаналізувавши та оцінивши докази надані сторонами вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягає до задоволення. Також, в силу вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати. В даному випадку, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивачки, витрати на правову допомогу в розмірі 4319 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 22, розрахунком судових витрат на правничу допомогу. На підставі наведеного та

Outcome: approved