Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивач у жовтні 2017 р. звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 18.04.2008 р. [PERSON] та банк уклали кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти. В якості забезпечення виконання зобов'язань, укладено іпотечний договір №04/І-241, відпровідно до якого іпотекодавець передав в іпотеку квартиру за адресою: [ADDRESS]. В 2010 р. позивачем подано виконавчий напис нотаріуса до Святошинського ВДВС м. Києва для реалізації права як заставодержателя, проте примусове стягнення предмета іпотеки виконано не було, оскільки відповідач в добровільному порядку виконав зобов'язання за кредитним договором. Оскільки, в рамках виконавчого провадження, ВДВС накладено арешт на майно відповідача та оголошено заборону на його відчуження, враховуючи наведені обставини, позивач просить звільнити з-під арешту вказане нерухоме майно. Сторони в судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином. Позивач та відповідач подали клопотання, заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалх справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими обставинами. В судовому засіданні встановлено, що 18.04.2008 р. між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір №04/І-241, в силу п. 1.1 якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобов'язань перед іпотекодержателем за договром кредиту №405/169/08-І від 18.04.2008 р., а саме, квартиру, загальною площею 80,00 кв.м., житловою площею 43,30 кв.м. за адресою: [ADDRESS] та належить іпотекодавцю на праві власності (а.с. 15-18). На предмет іпотеки накладено заборону відчуження (а.с. 20). Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 25.09.2017 на квартиру [ADDRESS], накладено арешт нерухомого майна на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.11.2010 (а.с. 22-23). Відповідно до довідки від 09.10.2017 р. повідомлено про відсутність заборгованості за договором кредиту від 18.04.2008 р., заборгованість погашена в повному обсязі (а.с. 37). Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» №5 від 03.06.2016 визначено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (стаття 57 Закону України "Про виконавче провадження"). Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Суд встановлено, що відповідачем [PERSON] зобов'язання за кредитним договором виконано, кредит повернено в повному обсязі, а тому відсутні правові підстави для подальшого перебування належного відповідачу майна під арештом. За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved