Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача, просив визнати право на звільнення з під арешту однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності [PERSON]. В обґрунтування позову представник позивача [PERSON]-[PERSON] зазначив, що після смерті матері [PERSON], останній звернувся до приватного нотаріуса з приводу прийняття спадщини, яка пояснила, що він не може прийняти спадщину на квартиру, оскільки вона арештована постановою Жовтневого відділу держаної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції. А саме 12 лютого 2009 року державним виконавцем Жовтневого відділу держаної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, [PERSON] було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження-однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] звернувся до Жовтневого ВДВС КМУ юстиції про зняття арешту з вищевказаної квартири, але в цьому йому було відмовлено, ігноруючи рішення суду, яке він надав до виконавчої служби про визнання за покійною матері'ю права приватної власності на арештовану квартиру, та з приводу звільнення майна з під арешту було рекомендовано звернутися з позовом до суду. Вважає, що накладення арешту на квартиру за адресою: [ADDRESS], є незаконним, оскільки дана квартира належить покійній матері позивача - [PERSON] на праві приватної власності за рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (провадження №2/413/4438/11) від 27.09.2013, яке набрало законної сили 07 жовтня 2013 року. Вищезазначеним рішенням суду було скасовано договір довічного утримання укладений між [PERSON] та [PERSON], визнано за [PERSON] право приватної власно нерухоме майно - однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. За таких обставин, [PERSON] не має жодних боргових зобов'язань перед третіми особами, в тому числі банківськими установами, а відповідно позбавлення його майна в рахунок погашення грошових зобов'язань за третіх осіб є протиправним позбавленням його права власності, що забороняється законом. Тому просить суд, визнати право на звільнення з під арешту однокімнатної квартири за адресою: м. Кривий Ріг, мікрорайон 5-й Зарічний[ADDRESS], яка належить на праві приватної власності [PERSON]. Представник позивача за довіреністю [PERSON] надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, вимоги [PERSON] підтримав, в повному обсязі. Представник відповідача в судове засіданні не зявився, звернувся з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутністю, окрім того надав суду заперечення на позовну заяву в якій просив відмовити в задоволенні позову. Третя особа [PERSON] в судове засідання, не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до\~ст. 41 Конституції України\~право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.4\~ст.334 ЦК України\~права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. У відповідності до ст.ст.\~319,\~321 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно\~ст. 391 ЦПК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 60 Закону України "Про виконавче провадження"\~передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У відповідності до ст.ст.\~10,\~60 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до\~ст.57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як встановлено в судовому засіданні, 18 грудня 2013 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 19.12.2013, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстрацій служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 2068. Після її смерті, [PERSON], звернувся до приватного нотаріуса для прийняття спадщини, яка складається з нерухомого майна квартири за адресою [ADDRESS], де дізнався, що зазначена квартира постановою державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби [PERSON], 12.02.2009 арештована та оголошена заборона відчуження спірного нерухомого майна. Відповідно до договору обміну квартири на частину квартири, від 23.12.2002, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу, [PERSON], [PERSON], стала власником однокімнатної квартири за номером 16 в будинку за номером 77, розташований на 5 м-ні Зарічний в м. Кривому Розі. Згідно Договору довічного утримання від 09 жовтня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір довічного утримання, відповідно до якого у власність [PERSON] перейшла однокімнатна квартира, загальною площею 39,2 кв.м., в тому числі житловою площею 17.4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Постановою Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції,від 04.02.2010, на все нерухоме майно, яке належало [PERSON] накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.12.2011 та додатковим рішенням від 27.09.2013, договір довічного утримання Серії ВЕВ №879586 від 09.10.2006, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], укладений 09 жовтня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Визнано за [PERSON] право приватної власності на однокімнатну квартиру №16 в будинок №77 на м-ні 5 Зарічний в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, загальною площею 39,2 кв.м., житловою площею 17.4 кв.м. Згідно відповіді в.о.начальника Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, [PERSON] від 25.10.2013, у відповідності положень Закону України « Про виконавче провадження»зняти арешт з нерухомого майна, яка належить [PERSON], не є можливим, в звязку з тим, що заявник не є особою виконавчого провадження, та рекомендовано звернутись з даним питанням до суду. Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження»\~передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з - під арешту. Відповідно п. 4\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.1976 № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису»\~за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним. \~ Враховуючи, що [PERSON] не є власником нерухомого майна, яке знаходиться в м. Кривий Ріг м-н 5 Зарічний будинок 77 квартира16, на яке накладено арешт Жовтневим відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, вказаний факт порушує права позивача [PERSON] на розпорядження спадковим майном, після смерті матері [PERSON]. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача про звільнення з-під арешту однокімнатної квартири № 16 в будинку №77 на м-ні 5 Зарічний в м. Кривому Розі, яка належить на праві власності, померлій 18 грудня 2013 року, [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд вважає за необхідне витрати по справі віднести за його рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: approved