Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Судом отримано вказаний вище позов, який мотивовано тим, що 06 березня 2012 року позичив уклав з відповідачем договір позики, за яким надав останньому 5000 доларів США, а той зобов'язався їх повернути протягом шести місяців та виплатити 5 відсотків від суми позики, що становить 250 доларів США, за кожен місяць. 18 вересня 2012 року строк дії позики продовжено до 06.03.2013 року. Факт укладення договору підтверджується розпискою позичальника. Своє зобов'язання за договором позивач виконав, а відповідач ні, оскільки кошти повернуто не було так як і відсотки. Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом в якому позивач просив стягнути з відповідача 9000 доларів США, з яких 5000 доларів США - це сума позики, а 4000 доларів США - заборгованість по відсотках. Позивач в судове засідання не з'явився надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив свою згоду на заочний розгляд справи в разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач в судове засіданні не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином за місце реєстрації, що підтверджується рекомендованим відправленням. Враховуючи зазначені обставини суд, зважаючи на зміст заяви позивача, ухвалив провести розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши позовну заяву, дослідивши докази суд, вважає, що позов слід задовольнити, враховуючи таке. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст.3 ЦК України. В ч.1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. 06 березня 2012 року між сторонами спору укладено договір позики. Предметом договору є надання позикодавцем позичальнику 5000 доларів США в строкове користування, а позичальник зобов'язався повернути кошти в обумовлений сторонами строк, а саме протягом 6 (шести) місяців. За користування коштами позичальник зобов'язався сплатити позикодавцеві відсотки в розмірі 5 % за місяць. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України, крім іншого, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В даному випадку факт укладення договору позики між сторонами спору підтверджено відповідною розпискою (а.с. 4). Положеннями ст. 1048 ЦК України передбачено, зокрема, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. В позові зазначено, що відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, гроші не повернув, відсотки не виплатив. 18 вересня 2012 року між сторонами спору досягнута згода щодо продовження дії договору позики до 06.03.2013 року. Дана обставина підтверджується записом в розписці (а.с. 4). В позові вказано також те, що після закінчення обумовленого строку боржник кошти не повернув і не сплатив відсотки за їх користування кредитору. Крім того, про факт не виконання позичальником свого зобов'язання свідчить наявність у позичальника оригіналу зазначеної вище розписки, яку долучено до матеріалів справи. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання - це його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Враховуючи зазначене суд, вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача борг по договору позики в розмірі 9000 доларів США, а саме: 5000 доларів США - сума позики, 4000 доларів США - відсотки за користування кредитом. Крім того, ухвалою від 05.03.2015 відстрочено сплату судового збору у даній справі до постановлення судового рішення, а тому зважаючи на положення ст. 88 ЦПК України та роз'яснення Постанови пленуму ВССУ №10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" суд стягує з відповідача на користь державного бюджету судовий збір у сумі 2524 гривні 15 копійок.

Outcome: approved