Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], третя особа Броварської районної державної адміністрації Київської області, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що перебувала із відповідачем у цивільному шлюбі, від якого у них [INFO] народився син - [PERSON]. Однак, спільне проживання із відповідачем стало неможливе, оскільки останній постійно вчиняв сварки, застосовував фізичну силу до позивача, неодноразово позивач змушена викликати поліцію. Коли синові було три місяці, позивач пішла від [PERSON], оскільки хвилювалася за своє життя та життя сина, так як відповідач вів анти громадянське життя, вживав наркотики. Вже рік як відповідач не спілкується із сином, не приїздить до нього, не цікавиться життям та здоров'ям дитини, зовсім ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Дитина його не бачить та навіть не знає. Таким чином, відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, на вимоги позивача змінити своє ставлення до дитини ніяк не реагував, уникав спілкування з позивачем і сином. Спільна із відповідачем дитина повністю перебуває на утриманні позивача. [PERSON] будь-яку допомогу на сина не надає. Внаслідок нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками, позивач позбавлена можливості вчиняти необхідні інші дії в інтересах дитини щодо її матеріального забезпечення. Відповідач повністю ухиляється від своїх батьківських обов'язків, а тому має бути позбавлений батьківських прав. З підстав, викладених вище, позивач змушена звернутися до суду із відповідним позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Також, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. У ході розгляду справи встановлено, що відповідач перебуває у Державній установі «Київський слідчий ізолятор». На адресу слідчого ізолятора судом направлено лист про вручення [PERSON] судової повістки. Згідно даних розписки, яка надійшла від слідчого ізолятора, судова повістка про виклик [PERSON] у судове засідання у даній справі вручена останньому. Будь-які заперечення чи пояснення по суті даних позовних вимог від відповідача не надходили. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області Хромець С.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно його сина. За змістом п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням цієї статті. Заслухавши пояснення позивача та третьої особи, вивчивши надані докази, та дослідивши письмові матеріали справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із пояснень сторони позивача встановлено, що вона та відповідач проживали разом без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у сторін [INFO] народився син [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про його народження серії [NUMBER], виданого 06 січня 2017 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. Батьком у свідоцтві про народження дитини записаний [PERSON] (а.с. 10). Згідно копії довідки № 1843, виданої 06.11.2017 р. виконавчим комітетом Зазимської сільської ради Броварського району Київської області, малолітній [PERSON], [INFO] проживає разом із позивачем (а.с. 13). Зі змісту копії характеристики № 265/02-25, наданої Зазимською сільською радою Броварського району Київської області вбачається, що [PERSON] разом із своїми дітьми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають у [ADDRESS], який належить батьку позивачу (а.с. 11). Відповідно до копії довідки-характеристики № 1396, виданої 08 листопада 2017 року Зазимською сільською радою Броварського району Київської області, [PERSON], [INFO], не зареєстрований, але тимчасово проживав у [ADDRESS] (а.с. 12). 03 березня 2018 року Броварською районною державною адміністрацією Київської області надано висновок № 307/01-12 про доцільність позбавлення батьківських права [PERSON]. Зі змісту вищевказаного висновку вбачається, що [PERSON] перебував у розшуку Броварським ВП за ч. 1 ст. 186 КК України. Відповідно до листа ДУ «Київський слідчий ізолятор» від 16.02.2018 р. [PERSON] затриманий 17.07.2017 р. Броварським ВП за підозрою в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України. Ухвалою Броварського міськрайонного суду від 01.02.2018 р. підозрюваному [PERSON] продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.04.2018 р. Також, у даному висновку зазначено, що орган опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 6). У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивач є її дочкою та вони разом проживають. Діти позивача, у тому числі і малолітній [PERSON], проживають всі разом. Також, свідок знає відповідача, останній приїздив до них додому, влаштовував сварки та бійки, постійно погрожував. На даний час відповідач не приїздить, життям свого сина не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання хлопчика не надає. За змістом ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст. 164 Сімейного Кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він, зокрема, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідач злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, тому повинен бути позбавлений батьківських прав. Матеріалами справи встановлено, що аліменти із відповідача за рішенням суду не стягувалися. Як передбачено ч. 2 та ч. 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. За змістом ст. ст. 181, 182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. З огляду на вищевказані норми чинного законодавства, які регулюють дані правовідносини, суд вважає за необхідне стягувати із відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] народження, у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного, та

Outcome: approved