Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

У липні 2015 року орган опіки та піклування - виконавчий комітет Бердичівської міської ради звернувся до суду із позовом в інтересах дітей: [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення з неї аліментів на дітей у розмірі 300 гривень на кожну дитину з підстав ухилення матері від виконання нею обов'язків щодо виховання дітей. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачка часто залишала дітей без догляду, не піклувалася про них, ухилялася від виконання батьківських обов'язків. Сім'я відповідачки перебувала під соціальним супроводом, однак всі заходи, що проводили працівники служби у справах дітей та центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді з метою забезпечення права дітей на виховання в сім'ї, збереження сімейних зв'язків в сім'ї [PERSON] не дали результатів. Сім'я знята з соціального супроводу 06.03.2014 року з негативним результатом у зв'язку з тривалою відсутністю матері та систематичним невиконанням плану соціального супроводу. [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків по відношенню до своїх малолітніх дітей за статтею 184 КУпАП. В результаті чергового залишення дітей без догляду, що становило загрозу їх життю та здоров'ю, було складено акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я від 05.05.2015 про знайдених дітей. Рішенням виконкому Бердичівської міської ради від 19.06.2015 №239 [PERSON] та [PERSON] надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, пояснила, що [PERSON] не виконувала обов'язків щодо виховання дітей. За дітьми доглядала мати співмешканця [PERSON], - громадянка [PERSON]. [PERSON] знаходилася у м. Києві де неодноразово притягувалася до відповідальності за заняття проституцією. [PERSON] лише інколи з'являлася у м. Бердичеві. Вжиті службою у справах дітей та Бердичівським міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді заходи не дали позитивного результату. З часу складання акту знайдених дітей, [PERSON] їх відвідала лише один раз у лікарні того дня, коли викликалася на засідання комісії з питань захисту прав дитини на якому вирішувалося питання щодо доцільності позбавлення її батьківських прав. З того часу долею дітей [PERSON] не цікавилася. Відповідачка взагалі не займається вихованням дітей, її діти фактично не забезпечені правом на виховання у сім'ї. Тому позбавлення батьківських прав буде відповідати інтересам дітей, які здорові і за великої вірогідності будуть усиновлені. Відповідачка у судове засідання не з'явилася втретє, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання. Зі згоди представника позивача, відповідно до статті 224 ЦПК України, судом ухвалено рішення при заочному розгляді. Дослідивши докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] являється матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ( а.с. 9-10). Відомості про батьків обох дітей в актових записах про народження зазначені відповідно до частини першої статті 135 СК України ( а.с. 11-12). Зареєстрованим місцем проживання [PERSON] та дітей є: [ADDRESS] ( а.с. 13). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з пунктами 15, 16, 18 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (зі змінами) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Факт ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов'язків щодо виховання її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] доводиться такими доказами. З листа начальника ВКМСД Деснянського РУГУМВС України у м. Києві від 02.09.2013 вбачається, що [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за статтею 181-1 КУпАП (заняття проституцією) 24.10.2012, 14.12.2012, 03.01.2013, 10.01.2013, 23.01.2013, 16.03.2013, 29.03.2013, 02.04.2013, 04.04.2013, 12.04.2013, 06.06.2013, 08.08.2013. Є підсудною за Дніпровським районним судом м. Києва за статтею 302 КК України за створення або утримання місць розпусти і звідництва ( а.с .28). Відповідно до актів про знайдених дітей, складених працівниками органу внутрішніх справ в Деснянському р-ні м. Києва від 23.08.2013, діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], влаштовувались до Київської міської дитячої клінічної лікарні №2, оскільки були залишені без батьківського піклування ( а.с. 16-17). Відповідно до листа Директора Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, сім'я [PERSON] з 20.11.2013 року перебувала під соціальним супроводом Бердичівського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді та на обліку як така, що перебуває в складних життєвих обставинах у зв'язку із неналежним виконанням батьківських обов'язків ( вживання батьками психотропних речовин). Під час відвідування помешкання сім'ї 29.11.2013 було виявлено, що батьки дітей у неадекватному стані, дітей від них забрала бабуся [PERSON] Сім'я знята з соціального супроводу 06.03.2014 року з негативним результатом, у зв'язку з тривалою відсутністю матері та систематичним невиконанням плану соціального супроводу ( а.с. 25-26). Згідно наказу служби у справах дітей виконавчого комітету Бердичівської міської ради №61 від 19.05.2015 [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] перебувають на обліку служби як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах, по причині ухилення матері від виконання батьківських обов'язків ( а.с. 20). [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків по відношенню до своїх малолітніх дітей за статтею 184 КУпАП ( а.с.24) Відповідно до актів від 05.05.2015 про знайдених дітей, через залишення дітей без догляду, що становило загрозу їх життю та здоров'ю діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] доставлені до Бердичівської центральної міської лікарні ( а.с. 14-15). Рішенням органу опіки та піклування виконкому Бердичівської міської ради від 19.06.2015 №239 [PERSON] та [PERSON] надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування ( а.с. 22). Згідно із рішенням виконкому Бердичівської міської ради від 19.06.2015 №240 діти влаштовані службою у справах дітей до комунального закладу «Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків» Житомирської обласної ради (а.с. 23). Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона як директор Бердичівського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді зустрічалася з [PERSON], яка співмешкала зі [PERSON]. Дана сім'я перебувала під соціальним супроводом. Фактично вихованням дітей займалася мати [PERSON] - [PERSON]. [PERSON] вела аморальний спосіб життя, спілкувалася із людьми сумнівної репутації, торгувала собою, вона переважно знаходилася у м. Києві. У травні 2015 року до міліції надійшло повідомлення, що діти залишені без піклування батьків. При виїзді до квартири де знаходилися діти, було виявлено, що [PERSON] та її співмешканець [PERSON] були відсутні. Дітей було вилучено та поміщено до Бердичівської ЦМЛ. [PERSON] лише один раз відвідала дітей у лікарні, однак вона вела себе зухвало, увесь час кудись поспішала, турботи щодо дітей не проявляла. З її поведінки було видно, що діти їй байдужі. Таке ж ставлення було і дітей до неї. В подальшому, долею своїх дітей [PERSON] не цікавилася. Свідок [PERSON], суду показала, що вона працює у секторі кримінальної міліції у справах дітей Бердичівського МВ. Після надходження 03.05.2015 повідомлення, що по вул. Котовського діти знаходяться без догляду батьків, а особа, яка представилася бабусею, не є такою згідно документів, було складено акт про знайдених дітей. Відносно [PERSON] було складено протокол за неналежне виконання своїх батьківських обов'язків. Свідок [PERSON], суду показав, що він як працівник Бердичівського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді володіє про ситуацію у сім'ї [PERSON], яка перебувала під соціальним супроводом центру. Зі слів іншого фахівці центру йому відомо, що при відвідуванні у жовтні 2013 року помешкання [PERSON] у квартирі було чути запах ацетону, [PERSON] та співмешканець були неадекватні. Викликали бабусю ,яка забрала дітей. [PERSON] зобов'язалася пройти лікування, одна на прийом до лікаря не з'явилася, зникла з місця проживання. При відвідуванні помешкання [PERSON] було встановлено, що фактично вихованням дітей [PERSON] займалася мати її співмешканця - [PERSON]. [PERSON] лише періодично з'являлася у місті. Вона не виховувала своїх дітей. Орган опіки та піклування - виконком Бердичівської міської ради надав суду висновок, яким вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6-8). Думка дітей щодо розв'язання спору не судом з'ясовувалась через їх малолітній вік. Таким чином, з досліджених доказів вбачається факт ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов'язків, оскільки її дії тривають на протязі значного періоду часу, настали з свідомого нехтування нею своїми обов'язками, тобто з винної поведінки останньої. А отже, [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Оскільки внаслідок позбавлення батьківських прав діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] залишаться без батьківського піклування, їх слід передати на опікування органу опіки та піклування - виконавчому комітету Бердичівської міської ради. Відповідно до частини другої статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша статті 184 СК України). Визначаючи розмір аліментів які слід стягувати з відповідачки, відповідно до статті 182 СК України судом враховано, що докази про неможливість сплачувати аліменти у такому розмірі, як просить позивач від відповідачки не надійшли. Тому, діючи в інтересах дітей, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, який на час розгляду справи складає 1167 грн., з [PERSON] слід стягувати 300 гривень аліментів на кожного з дітей щомісячно. Відповідно до частини другої статті 88 ЦПК України з відповідачки в дохід держави слід стягнути 487 гривень 20 копійок судового збору.

Outcome: approved