Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про скасування постанови від 01.10.2015 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесену відповідачем по справі, а також просила зобов'язати відповідача видати їй право власності на майно в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її матір, [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з 36/100 жилого будинку [ADDRESS] що належали їй на праві власності та земельна ділянка під будинком загальною площею 0,412 га (кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]) з цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та недоотримана пенсія. 01.10.2015 позивачем отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері на 36/100 жилого будинку [ADDRESS]. На момент смерті, [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] належала на праві спільної сумісної власності земельна ділянка площею 0,412 га [ADDRESS] на якій знаходиться успадкований позивачем будинок. Співвласником земельної ділянки є [PERSON] При зверненні до відповідача позивачем було отримано постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, де зазначено, що вказана нотаріальна дія не може бути вчинена, оскільки зазначена земельна ділянка належить померлій на підставі спільної сумісної власності, тобто відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України є власністю двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності. Вважає вказану постанову такою, що прийнята без урахування вимог ст.49 Закону України «Про нотаріат», яка забороняє нотаріусу безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії та містить вичерпний перелік для відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, направила до суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги не визнає. Вислухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши та оцінивши надані суду письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка є матір'ю позивача. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з 36/100 жилого будинку [ADDRESS] що належали їй на праві власності та земельна ділянка під будинком загальною площею 0,412 га (кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]) з цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. 01.10.2015 позивач отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] Спадщина, на яке видано Свідоцтво, складається з 36/100 жилого домоволодіння з відповідною часткою господарсько-побутових будівель та споруд [ADDRESS] розміщеного на земельній ділянці, розміром 0,412 га, кадастровий номер - [NUMBER]. 36/100 частки житлового домоволодіння належали спадкодавцю на праві приватної спільної часткової власності на підставі договору купівлі-продажу. (а.с. 9) У відповідності до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], на момент смерті, [PERSON] належала на праві спільної сумісної власності земельна ділянка площею 0,412 га [ADDRESS] на якій знаходиться успадкований позивачкою будинок. (а.с. 10) Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010943200403. Кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Співвласником зазначеної земельної ділянки є [PERSON] При зверненні до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу 01 жовтня 2015 року, позивачем було отримано постанову про відмову у видачі Свідоцтва про право на спадщину, де зазначено, що вказана нотаріальна дія не може бути вчинена, оскільки зазначені земельні ділянки належать померлому на підставі спільної сумісної власності, тобто відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України є власністю двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Правило ст. 1225 ЦК про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності. За такими правилами здійснюється й перехід права на землю при спадкуванні права на частину нерухомого майна, а якщо був установлений порядок користування ним - то з урахуванням цього порядку. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" за загальними правилами частини другої статті 372 ЦК при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» визначено виключні підстави відмови у вчиненні нотаріальних дій, а саме Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням; 9) в інших випадках, передбачених цим Законом. Вказаною статтею унормовано, що нотаріусу заборонено безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для скасування вищевказаної постанови Київського міського нотаріального округу Лисенко Ольги Олександрівни щодо відмови у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 01.10.2015 та зобов'язання відповідача видати позивачу право власності на майно в порядку спадкування, а саме на 36/100 частини земельної ділянки загальною площею 0,0412 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки[NUMBER], для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належала померлій [INFO] року [PERSON]. На підставі вищевикладеного та відповідно до ст.50 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 10, 11, 208-209, 212-215, 292-294 ЦПК України, суд -

Outcome: approved