Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] звернувся до суду з позовом до Жмеринської міської ради Жмеринського району Вінницької області, Рівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи його тим, що 13.04.2015 р. померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок в м. Жмеринка Вінницької області по вул. Відродження, 67 та 14/25 частин житлового будинку по вул. Садовій, 2 в с. Рів Жмеринського району Вінницької області. Спадщину після смерті матері позивач прийняв та частково оформив свої спадкові права на неї, а саме: земельну ділянку №256 площею 4,4608 га, кадастровий номер 0521085000:04:004:0064, що розташована на території Рівської сільської ради наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 22.08.2016 р. позивач маючи намір оформити свої спадкові права після смерті матері на житловий будинок в м. Жмеринка Вінницької області по вул. Відродження, 67 та на 14/25 часток житлового будинку в с. Рів Жмеринського району Вінницької області по вул. Садовій, 2, звернувся до Жмеринської міської держнотконтори, однак постановою нотаріуса №948/02-31 від 22.08.2016 р. йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через те, що договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідчений Жмеринською державною нотаріальною конторою 25.11.1970 р. на житловий будинок в м. Жмеринка Вінницької області по вул. Відродження, 67 (колишня вул. Радянської Армії, 55) та договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Жмеринського районного нотаріального округу [PERSON] 12.03.2004 р. на 14/25 частин житлового будинку по вул. Садовій, 2 в с. Рів Жмеринського району Вінницької області на імя померлої 13.04.2015 р. [PERSON] не пройшли процедуру державної реєстрації прав власності на нерухоме майно. Рішенням №417 виконавчого комітету Жмеринської міської ради від 29.09.1970 р. «Про виділення земельних ділянок» [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) Л.Д. виділено земельну ділянку площею 500 кв.м під будівництво індивідуального будинку по вул. Радянської Армії, 55. Відповідно до договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до пяти включно від 30.09.1970 р. надано [PERSON] на праві безстрокового користування земельну ділянку №55 по вул. Радянської Армії, загальною площею 500 кв.м. даним договором також передбачено і обовязок забудовника на земельній ділянці побудувати одноповерховий шлакобетонний житловий будинок площею 42,20 кв.м, сарай 6,0х3,0, вбиральню, огорожу в строк до 01.11.1973 року. Договір посвідчений нотаріально 25.11.1970 р., але не зареєстрований в БТІ. Актом від 20.09.1970 р. підтверджується в натурі відвід земельної ділянки загальною площею 500 кв.м, яка розміщена по вул. Радянської Армії, 55 в користування [PERSON] Відповідно до дозволу на проведення робіт №2053 комбінатом комунального господарства Жмеринської міської ради наданої дозвіл [PERSON] на земельній ділянці №55 по вул. Радянської Армії в м. Жмеринка проводити будівельні роботи. Відповідно до довідки КП «ВООБТІ» від 11.08.2016 р. №264 в матеріалах інвентаризаційної справи №11191 на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями і спорудами по вул. Відродження, 67 в м. Жмеринка Вінницької області інформація щодо реєстрації прав власності присутні договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на право особистої власності посвідчений Жмеринською міською державною нотаріальною конторою 25.11.1970 р. на імя [PERSON], реєстрація прав власності КП «ВООБТІ» не проводилась. Номер будинку змінився з №55 на №67 згідно з перенумерацією затвердженою рішенням виконкому Жмеринської міської ради №4 від 04.01.1987 р., назва вулиці змінилася з вул. [PERSON] на вул. Відродження згідно рішення виконкому Жмеринської міської ради №85 від 21.05.1992 р. Відповідно до технічного паспорту від 01.09.2016 р. КП «ВООБТІ» житловий будинок а господарські будівлі по вул. Відродження, 67 в м. Жмеринка Вінницької області побудовані в 1970 р. окрім того, 12.03.2004 р. [PERSON] подарувала [PERSON] 14/25 частин житлового будинку з господарськими будівлями в с. Рів Жмеринського району Вінницької області по вул. Садовій, 2 відповідно до договору дарування посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] Реєстрація права власності даної частини домоволодіння в органах БТІ за [PERSON] не проводилась. Згідно довідки виконкому Рівської сільської ради земельна ділянка в с. Рів по вул. Садовій, 2 площею 0,03 га не приватизована, державний акт не видавався. Відповідно до технічних звітів обстеження домоволодіння по вул. Відродження, 67 в м. Жмеринка Вінницької області та домоволодіння по вул. Садовій, 2 в с. Рів Жмеринського району Вінницької області встановлено можливість їх надійної та безпечної експлуатації. Враховуючи те, що спадкодавець за життя не зареєструвала на себе право власності на спірне нерухоме майно, а нотаріусом відмовлено йому у оформленні його спадкових прав на це майно, позивач вимушений дане питання вирішувати в судовому порядку. Інших спадкоємців які б претендували на спадкове майно немає. На підставі викладено просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Відродження, 67 в м. Жмеринка Вінницької області та на 14/25 частин житлового будинку з господарськими будівлями в с. Рів Жмеринського району Вінницької області по вул. Садовій, 2, які рахуються за померлою 13.04.2015 р. [PERSON] Ухвалою суду від 10.11.2016 р. позов [PERSON] в частині позовних вимог до Жмеринської міської ради Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Відродження, 67 в м. Жмеринка Вінницької області залишено без розгляду. Позивач [PERSON], будучи належним чином та завчасно повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, його представник [PERSON] у судове засідання також не зявився надав письмову заяву, в якій свій позов поданий в інтересах [PERSON] підтримав за викладених в позовній заяві обставин, просить його задовольнити. Справу просить розглядати без їх участі. Судові витрати віднести на рахунок позивача (а.с. 138) Представник відповідача Рівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області сільський голова [PERSON] в судове засідання не зявився, але через канцелярію суду надав письмову заяву, в якій не заперечує щодо задоволення позову, просить справу розглядати без його участі (а.с. 137). Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить розгляд справи за відсутності позивача, представника позивача та представника відповідача. Суд, оглянувши позовну заяву, матеріали спадкової справи № 174/2015 відкритої до майна померлої 13.04.2015 р. [PERSON], інвентаризаційної справи № 61 домоволодіння по вул. Садовій, 2 в с. Рів Жмеринського району Вінницької області, дослідивши письмові докази, заяви сторін, вважає, що визнання представником відповідача позову необхідно прийняти, оскільки це не суперечить закону і не порушує будь-чиїх прав та інтересів, а позов слід задовольнити. Судом встановлено, що 13.04.2015 року померла мати позивача [PERSON] [PERSON], дошлюбне прізвище якої [PERSON] (а.с. 7, 10, 11, 12). Після її смерті відкрилась спадщина. На частину спадкового майна після смерті матері позивач [PERSON] оформив свої спадкові права та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку №256, площею 4,4608 га, кадастровий номер 0521085000:04:004:0064, розташованої на території Рівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області. (а.с. 13-14) Відповідно до довідки виконавчого комітету Рівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області №555 від 22.09.2016 р. (а.с. 60) земельна ділянка в с. Рів Жмеринського району Вінницької області по вул. Садова, 2 площею 0,03 га не приватизована, державний акт не видавався. Згідно нотаріально посвідченого договору дарування від 12.03.2004 р. (а.с. 51) [PERSON] подарувала [PERSON] 14/25 частин житлового будинку будівлями, що складається з трьох житлових кімнат, означених на плані цифрами 1-1, 1-2, 1-3 (житловою площею 38,2 кв.м), веранди І, з господарськими будівлями: сарай «Г», льох «Д» за адресою с. Рів Жмеринського району Вінницької області вул. Садова, 2. Даний договір дарування також міститься в матеріалах інвентаризаційної справи №61 домоволодіння по вул. Садова, 2 с. Рів Жмеринського району Вінницької області (а.інв.спр. 27) Вказаний договір дарування в органах БТІ не зареєстрований. Згідно копії технічного паспорту, виготовленого 01.09.2016 р. КП «ВООБТІ», на спірне домоволодіння (а.с. 52-54), інвентаризаційної справи №61 домоволодіння по вул. Садова, 2 в с. Рів Жмеринського району Вінницької області, станом на 01.09.2016 р. на земельній ділянці площею 2981 кв.м розташовано: житловий будинок «А» 1970 року побудови, загальною площею 108,6 кв.м, в тому числі житловою 73,6 кв.м; веранда «а» 1986 року побудови; літня кухня «Б», погріб «п/Б», сарай «З», вбиральня «Ж», сарай «Г» 1969 року побудови, погріб «Д» 1990 року побудови, яма жомова №5 1965 року побудови, ворота з хвірткою №2 2000 року побудови, огорожа №1 2000 року побудови, хвіртка №3, ворота №4. Даний будинок був у власності двох співвласників [PERSON] -14/25 частки; [PERSON] 11/25 частки. Згідно висновку звіту технічного обстеження індивідуального житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Садова, 2 в с. Рів Жмеринського району Вінницької області, встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. Для надійної та безпечної експлуатації обєкта необхідно усунути виявлені під час його технічного обстеження недоліки (дефекти, пошкодження), зазначені в рекомендаціях та провести капітальний ремонт житлового будинку та господарських будівель. (а.с. 61-95) Позивач [PERSON] звернувся до Жмеринської міської державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться в м. Жмеринка Вінницької області по вул. Відродження, 67, та 14/25 частин житлового будинку в с. Рів Жмеринського району Вінницької області по вул. Садова, 2, належних [PERSON], яка померла 13.04.2015 р., однак постановою державного нотаріуса № 948/02-31 від 22.08.2016 р. йому було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на вказане нерухоме майно через відсутність правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно виданих на імя померлої [PERSON] (а.с. 15) Відповідно до копії спадкової справи № 174/2016 відкритої до майна померлої 13.04.2015 р. [PERSON] (а.с. 111-128) позивач [PERSON]М у строк передбачений ст. 1270 ЦК України звернувся до Жмеринської міської державної нотаріальної контори із письмовою заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Окрім позивача пережилого чоловіка, а також особи, з якою спадкодавця проживала однією сімєю, але не перебувала у шлюбі, немає. Позивач отримав свідоцтво про право на спадщину після смерті матері [PERSON] від 20.08.2016 р. на спадкове майно на земельну ділянку №256, площею 4,4608 га, кадастровий номер 0521085000:04:004:0064, розташованої на території Рівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області. В оглянутій у судовому засіданні технічній документації на спадкове нерухоме майно відомості про самочинні будівлі та споруди відсутні, перерахунку часток співвласників не здійснювалось. Відповідно до ст. 25 ЦК України - цивільна правоздатність фізичної особи виникає в момент її народження і припиняється в момент її смерті; згідно п.11 ч. 1 ст. 346 ЦК України - право власності припиняється в разі смерті власника; згідно ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); згідно із ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини; згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті; відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини; відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття; згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають зокрема і діти спадкодавця; у ст. 1273 ЦК України закріплене безумовне та беззастережне право спадкоємця на відмову від прийняття спадщини за заповітом чи за законом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1268, ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; не допускається прийняття спадщини з умовою чи застереженням; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Представник відповідача по справі позов визнав, не заперечував проти його задоволення і згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів. У 2004 році, тобто на час укладення спадкодавцем [PERSON] договору дарування спірного нерухомого майна 14/25 частин житлового будинку в с. Рів Жмеринського району Вінницької області по вул. Садова, 2, порядок набуття права власності громадянами регулювався Законом України «Про власність». Відповідно до якого суб'єктами права приватної власності в Україні є громадяни України, громадяни інших радянських республік, іноземні громадяни та особи без громадянства (ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про власність»). Об'єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення (ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про власність»). Частиною 3 статті 15 ЗУ «Про власність» визначено, що громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. Пунктами 48, 49 Інструкції Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року N 18/5, та чинні на час укладення спадкодавцем договору купівлі-продажу спірної квартири, визначено, що посвідчення договорів про відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна провадиться за місцезнаходженням вказаного майна (стаття 55 Закону "Про нотаріат"). При нотаріальному посвідченні договорів про відчуження жилого будинку, а також іншого нерухомого майна, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає подання документів, які підтверджують право власності на вказане майно у осіб, які його відчужують. Право власності на жилий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, що відчужуються, може бути підтверджено, зокрема, одним із таких документів: нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, довічного утримання, дарування, міни; договором купівлі-продажу, зареєстрованим на біржі; свідоцтвом про придбання жилого будинку (частини будинку) з прилюдних торгів; свідоцтвом про право приватної власності на будинок (частину будинку); свідоцтвом про право власності, яке видається відповідним органом (при приватизації житла, об'єктів незавершеного будівництва, автозаправних станцій, що реалізують пально-мастильні матеріали виключно населенню тощо); свідоцтвом про право на спадщину; свідоцтвом про право власності на частку в спільному майні подружжя; договором про поділ майна; рішенням суду, арбітражного суду тощо. Документи щодо майна, що підлягає реєстрації, приймаються нотаріусом за наявності відмітки (штампу) про реєстрацію відповідних прав та витягу про реєстрацію прав на нерухоме майно, які є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа. Тимчасовим Положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року N 7/5 та чинним на час укладення спадкодавцем договору купівлі-продажу спірної квартири, визначався порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно в Україні і спрямоване на забезпечення визнання та захисту цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна, активізації інвестиційної діяльності (п. 1.1 Положення). Реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють комунальні підприємства бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) (п. 1.3 Положення). Реєстрація прав власності на нерухоме майно (далі - реєстрація прав) - це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об'єктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів, коштом особи, що звернулася до БТІ (п. 1.4 Положення). Обов'язковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб, у тому числі іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а також територіальних громад в особі органів місцевого самоврядування та держави в особі органів, уповноважених управляти державним майном (п. 1.5 Положення). Для реєстрації виникнення, існування, припинення прав власності на нерухоме майно та оформлення прав власності на нерухоме майно до БТІ разом із заявою про реєстрацію прав власності подаються правовстановлювальні документи (додаток 1), їх копії (нотаріально засвідчені), а також інші документи, що визначені цим Положенням (п. 2.1 Положення). Додатком 1 до пункту 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (Перелік правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна) визначено, що договори купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання, угоди про розподіл спадкового майна, про розподіл спільного майна подружжя, посвідчені державними та приватними нотаріусами є правовстановлюючими документами на нерухоме майно. Отже, аналізуючи вищезазначені цивільно-правові норми слід дійти висновку про те, що виникнення права власності на нерухоме майно у 2004 році не повязувалося із його реєстрацією у органах БТІ, а тому у спадкодавця [PERSON] виникло право власності на 14/25 частин житлового будинку з будівлями по вул. Садовій, 2 в с. Рів Жмеринського району Вінницької області з часу укладення нотаріально посвідченого договору дарування, який внесений до відповідного нотаріального реєстру, та був успадкований позивачем [PERSON] шляхом подачі письмової заяви до Жмеринської міської державної нотаріальної контори. Спадковий будинок відповідає вимогам можливості експлуатації за призначенням. Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на вказаний будинок спадкоємцеві за законом позивачу у справі, наявності спору щодо спадкового майна не встановлено. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у ст.ст.10 і 11 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтями 57 і 60 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Таким чином, оцінивши докази в сукупності, суд вважає, що позов належить задовольнити, так як він обґрунтований, доведений позивачем, відповідає матеріальному закону, визнаний відповідачем і це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Відповідно до ст.ст. 25, п.11 ч.1 346, 1216, 1217, 1218, ч.1 ст. 1222, 1223, 1258, 1261, ч.1 ст. 1269 ЦК України,

Outcome: approved