Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач УКБ Мінжитлокомунгоспу України звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з вказаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь УКБ Мінжитлокомунгоспу України завдану ним майнову шкоду в сумі 3 714,71 грн., 243,60 грн. сплаченого судового збору та втрати повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 150,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач - [PERSON] був прийнятий на роботу керівником Комітету технічного нагляду за будівництвом м.Канів, філія Управління капітального будівництва Мінжитлокомунгоспу України (далі Комітет). На підставі довіреності, виданої УКБ Мінжитлокомунгоспу України № 20 від 18 лютого 2011 року, [PERSON] начальник Комітету технічного нагляду за будівництвом м.Канів, філія Управління капітального будівництва Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України був уповноважений на управління справами Комітету. Комітет Комітету технічного нагляду за будівництвом м.Канів, філія Управління капітального будівництва Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України перебуває на обліку в Канівській обєднаній ДПІ. Філія не є юридичною особою відповідно до п.3 ст. 95 ЦК України. Згідно Довідки з ЄДРПОУ - Комітет має статус - Філії Управління капітального будівництва Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України не є юридичною особою. Під час керування Комітетом, [PERSON] як керівником було допущено виникнення заборгованості з податку на прибуток у розмірі 3 714,71 грн., який виник згідно розрахунку податкових зобовязань щодо сплати консолідованого податку на прибуток підприємства за № 29511 від 07.02.2012 року. Оскільки, філія не є юридичною особою, то дана заборгованість стягувалася з головного підприємства Управління капітального будівництва Мінрегіону України, яке є юридичною особою і наділене процесуальною правосубєктністю. Згідно платіжного доручення від 08.06.2015 року № 397 УКБ Мінжитлокомунгоспу України по відношенню до філії (Комітету) було перераховано суму у розмірі 3 714,71 грн. в рахунок сплати податкового боргу з податку на прибуток. УКБ Мінжитлокомунгоспу України зверталось до відповідача з листом - вимогою № 315 від 04.12.2013 року про сплату зазначеного боргу, яке останнім біло проігноровано. Така бездіяльність відповідача призвела до нанесення державному підприємстві - УКБ Мінжитлокомунгоспу України матеріальної шкоди. За наведених обставин, у відповідності до положення ст. 1191 ЦК України, ст.ст. 130,133 КЗпП України, зазначена сума (3 714,71 грн.) підлягає відшкодуванню. Начальником УКБ Мінжитлокомунгоспу України [PERSON] до початку судового засідання до суду надсилались заяви, у яких він просив розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач в судові засідання призначені на 09.10.2015р., 22.10.2015р., 18.11.2015р., 03.12.2015р та 22.12.2015р. не зявився, хоча був належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи через оголошення в пресі. Повідомлення про причину неявки в засідання відповідача до суду не надійшло, а тому суд вважає за можливе відповідно до п.4 ст.169 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, приходить до висновку задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно наказу Управління капітального будівництва Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України № 25 від 20.02.2009р. було створено відокремлений структурний підрозділ УКБ Мінжитлокомунгоспу України - Комітет технічного нагляду за будівництвом м.Канів, філія Управління капітального будівництва Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України (а.с.7). З довіреності, виданої УКБ Мінжитлокомунгоспу України № 20 від 18 лютого 2011 року, [PERSON] начальник Комітету технічного нагляду за будівництвом м.Канів, філія Управління капітального будівництва Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України був уповноважений на управління справами Комітету технічного нагляду за будівництвом м.Канів, філія Управління капітального будівництва Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України (а.с.10). Згідно Довідки АБ № 238944 з ЄДРПОУ Комітет має статус - Філії Управління капітального будівництва Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України. Правовий статус суб'єкта без права юридичної особи (а.с.12). Довідкою № 28268/18-313 від 26.12.2012р. підтверджено, що на обліку в Канівській обєднаній ДПІ перебуває Комітет технічного нагляду за будівництвом м.Канів, філія Управління капітального будівництва Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України (а.с.11). У відповідності до ч.1 ст. 95 ЦК України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Відповідно до ч.1 ст. 96 цього ж Кодексу, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Статтею 138 КЗпП України, встановлено, що для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу. У відповідності до ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Працівник, який заподіяв шкоду, може добровільно покрити її повністю або частково. За згодою власника або уповноваженого ним органу працівник може передати для покриття заподіяної шкоди рівноцінне майно або поправити пошкоджене. Згідно розрахунку податкових зобовязань щодо сплати консолідованого податку на прибуток підприємства за № 29511 від 07.02.2012 року встановлено, що під час керування Комітетом, [PERSON] як керівником було допущено виникнення заборгованості з податку на прибуток у розмірі 3 714,71 грн. (а.с.8-9). Згідно платіжного доручення від 08.06.2015 року № 397 УКБ Мінжитлокомунгоспу України по відношенню до філії (Комітету) було перераховано суму у розмірі 3 714,71 грн. в рахунок сплати податкового боргу з податку на прибуток (а.с.14). 04 грудня 2013 року УКБ Мінжитлокомунгоспу України зверталось до [PERSON] з листом - вимогою № 315 про сплату зазначеної заборгованості, який було проігноровано відповідачем (а.с.13). Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У даному випадку, відповідно до цієї норми, не лише за фактом сплати податкового боргу, а й за наявності вини [PERSON] позивач наділений правом вимоги щодо відшкодування шкоди в порядку регресу. Пленум Верховного Суду України в п. 3 постанови від 29 грудня 1992 року № 14 "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками" роз'яснив, що суд у кожному випадку зобов'язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130, 135-3, 137 КЗпП залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з'ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Положеннями статей 10 і 11 ЦПК, встановлено, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Оцінюючи зібрані по справі докази, вивчивши їх та дослідивши, суд приходить до висновку про обґрунтованість, доведеність позовних вимог та необхідність стягнення з відповідача в рахунок погашення боргу в порядку регресу 3 714 грн. 71 коп. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.88 ЦПК України. В матеріалах справи є докази сплати позивачем судового збору за подання позову в сумі 243,60 грн. (а.с.1) та витрат, які повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 150,00 грн. (а.с.74), які підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved