Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населеного пункту, на території Пилявської сільської ради Бучацького району, площею 2,65 га (кадастровий номер 6121285000010020396). В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що він є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населеного пункту, на території Пилявської сільської ради Бучацького району, площею 2,65 га, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №810163 від 18 січня 2006 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею. Однак, у 2009 році вищезгаданий правовстановлюючий документ - державний акт на право власності на земельну ділянку втратив. Відтак, подав оголошення про втрату акта до місцевого друкованого засобу масової інформації - газети «Нова доба» №29 від 19 липня 2013 року. Звернувшись до відділу Держземагентства у Бучацькому районі з проханням у зв'язку із втратою видати новий державний акт, йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до реєстраційної служби. Така позиція відділу Держземагентства пояснюється тим, що із внесенням та набранням 01 січня 2013 року чинності змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", органи земельних ресурсів не наділені повноваженнями щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно (земельні ділянки) та оформлення правовстановлюючих документів. Звернувшись до сектору державної реєстрації прав на нерухоме майно Бучацького районного управління юстиції, йому було відмовлено у державній реєстрації права на земельну ділянку у зв'язку з тим, що подані документи не відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі по тексту - Закон), або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Підтвердженням вказаної обставини являється рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Представник відповідача - Реєстраційної служби Бучацького районного управління юстиції позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: [PERSON], відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №810163, є власником земельної ділянки площею 2,65 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пилявської сільської ради Бучацького району; Рішенням №9011921 від 13.12.2013 року відповідач відмовив [PERSON] у державній реєстрації права власності на земельну ділянку площею 2,65 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пилявської сільської ради Бучацького району. За положеннями статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За статтею 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У контексті положень ст.182 ЦК України та ст.2 Закону, державній реєстрації підлягають факти виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Серед документів, що можуть підтверджувати наявність таких фактів, п.5 ч.1 ст.19 Закону передбачено і рішення судів, що набрали законної сили. За встановлених обставин та визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до переконання, що діями відповідача порушені права та інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а тому позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved