Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позов мотивує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюб з відповідачем, за час якого у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08.11.2016 шлюб між сторонами розірвано, діти проживають разом із матір`ю та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно не надає коштів на утримання дітей, тому звертається до суду з даним позовом. Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02.07.2019 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Визначено сторонам строки для подання відзиву, відповіді на відзив та письмових заперечень. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов визнає. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити. Конституція України покладає на батьків обов`язок утримувати дітей до їх повноліття (частина друга статті 51). У той же час сім`я, дитинство, материнство і батьківство перебувають під охороною держави (частинатретя статті 51). Як вбачається з копії рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08.11.2016 шлюб між сторонами розірвано (а/с 6) Прізвища [PERSON] змінено на « [PERSON] ». Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.4,5), позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти сторін проживають разом з матір`ю, що стверджується довідкою про таке № 826 від 24.06.2019 (а/с 7). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того збатьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII, який набрав чинності 08.07.2017 року, визначений порядок стягнення аліментів. Частиною 2 ст.182 СК України в редакції Закону №2037-VIII від 17.05.2017 р. встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, яка виховує дітей, однак самостійно не може повноцінно утримувати їх, і відповідача - платника аліментів (є працездатною особою відсутність у такого на утриманні інших дітей, непрацездатних осіб), рівність прав та обов`язків обох батьків щодо дітей, розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, вимоги розумності та справедливості і визначає їх в розмірі 1/3 від всіх доходів, але не менше 50 % прожитого мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 02.07.2019, що на думку суду, на даний час буде відповідати інтересам дітей, враховуючи їх вік та матеріальні потреби, можливості відповідача, а також те, що доходи з відрахуванням вищезгаданих витрат (аліментів на утримання дитини) повинні забезпечити прожитковий мінімум. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дітей, є гарантією їх прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання одного з батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України. Поряд з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити, що ч.1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивачку чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved