Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

ТОВ «Нью Файненс Сервіс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.10.2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № V01.188.39271. Згідно даного договору, відповідач отримав кредит в розмірі 41\~073 грн., зі сплатою 25 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобовязання та надав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером. Станом на 17.11.2016 року відповідач не повернув банку отриманий кредит в установлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, на загальну суму 45 375,47 грн. 17.11.2016 р. між ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ПАТ «Ідея Банк» укладеного договір факторингу №17/11-1, згідно умов договору факторингу, клієнт відступив факторові з 17.11.2016 р., а фактор набув право грошової вимоги за вищевказаним договором. 28.02.2017 року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ТОВ «Фінансова компанія «Серет», яке змінило найменування на ТОВ «Нью Файненс Сервіс» був укладений договір факторингу № 28/02-1, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № V01.188.39271, заборгованість за яким становила 44\~265,47 грн. Відповідача письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТОВ «НФС» за кредитним договором, шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу його реєстрації. Заборгованість відповідача станом на 19.12.2017 року становить 43\~165,47 грн., з яких: 38\~674,55 грн. заборгованість по тілу кредиту, 4\~490, 92 грн. заборгованість за несплаченими відсотками та комісіями. Відповідач не виконав своєчасно свої кредитні зобовязання, у звязку із чим позивач звернувся до суду та просив стягнути із відповідача заборгованість по кредиту, яка станом на 19.12.2017 року становить 43\~165,47 грн. Відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У справі Bellet v. France Європейський Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Відповідно до ухвали суду від 07.02.2018 року по справі відкрито провадження у справі за правилами \~глави 10 ЦПК України, тобто у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі 12.02.2018 року, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач [PERSON] копію ухвали про відкриття провадження від 07.02.2018 р. та матеріали позову отримав 13.02.2018 року, що підтверджується поштовим повідомленням наявним в матеріалах справи. Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило. Відзив від відповідача до суду не надходив. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8\~ст.178 ЦПК України). Оскільки, відповідно до вимог\~ ст.279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами,\~то, відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Перешкод для розгляду справи немає. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 30.10.2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № V01.188.39271, згідно даного договору, відповідач отримав кредит в розмірі 41\~073 грн. Зі сплатою 25 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів (а. с. 7- 10). 17.11.2016 р. між ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ПАТ «Ідея Банк» укладеного договір факторингу №17/11-1, згідно умов договору факторингу, клієнт відступив факторові з 17.11.2016 р., а фактор набув право грошової вимоги за вищевикладеним договором. Судом встановлено, що 28.02.2017 року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ТОВ «Фінансова компанія «Серет» був укладений договір факторингу № 28/02-1, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № V01.188.39271 (а. с. 19-24). Згідно витягу з додатку № 2 до Договору факторингу 28/02-01 від 28 лютого 2017 року, ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» в особі директора [PERSON] передав фактору ТОВ «Фінансова компанія «Серет», в особі директора [PERSON], а останній прийняв право вимоги за кредитним договором V01.188.39271 від 30.10.2015 року, боржник [PERSON], загальна сума заборгованості станом на 28.02.2017 р. 44\~265,47 грн. (а. с. 18). Згідно із статуту ТОВ «Нью Файненс Сервіс» від 27.06.2017 року, ТОВ «Нью Файненс Сервіс» утворилося внаслідок зміни назви ТОВ «Фінансова компанія «Серет» (а. с. 25-28). Судом встановлено, що після відступлення права вимоги відповідачем 27.03.2017 здійснено погашення боргу на суму 1\~100 грн. Заборгованість відповідача станом на 19.12.2017 року становить 43\~165,47 грн., з яких: 38\~674,55 грн. заборгованість по тілу кредиту, 4\~490,92 грн. заборгованість за несплаченими відсотками та комісіями. Відповідно до ст.1077,1078 ЦПК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобовязання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, повязаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наява вимога). Відповідно до положень статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, згідно зі ст. 525 цього Кодексу, одностороння відмова від зобовязання не допускається. Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу України у разі невиконання однією із сторін у зобовязанні свого обовязку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконує свого обовязку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обовязку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується в п.3 ч.1 ст.3 ЦК України. В ч.1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно з ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору знайшов своє підтвердження при розгляді справи і є підставою, відповідно до змісту договору, наданого позивачем розрахунку боргу та вимог чинного законодавства для часткового задоволення позову. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № V01.188.39271 від 30.10.2015 року у розмірі 43\~165, 47 грн., з яких:\~ 38\~674,55 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 4\~490,92 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями. Згідно з вимогами ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~При зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1600 грн. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1600 грн. судового збору.\~ \~\~\~ Стаття 12 ЦПК України\~передбачає, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однією із позовних вимог, позивач просить стягнути із відповідача на його користь інші можливі витрати, пов'язані з розглядом даної справи. Однак, жодним чином не обгрунтовує вищевказану вимогу та не зазначає, яка саме сума підлягає стягненню, а тому дана позовна вимога задоволенню не підлягає. Згідно вимог ст.ст.\~77,\~81 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ \~\~\~ Враховуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved