Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Представник позивач за дорученням Сафір Ф.О. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 20701 гривня 63 копійки. Свої вимоги мотивує тим, що 16 серпня 2006 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач не виконував умови договору, тобто не сплачував щомісяця обов'язковий мінімальний платіж, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 20701 гривня 63 копійки, що стало підставою для звернення представника позивача до суду з вказаним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився. Надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутністю представника банку. Не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку (а.с. 31). Відповідач до судового засідання не з'явився. Викликався до суду через оголошення в газеті "Урядовий кур'єр" від 07 березня 2014 року №44 (5173) (а.с.33), причини неявки суду не відомі. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надійшло. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. В зв'язку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі доказів представлених в матеріалах справи. Судом встановлено, що 16 серпня 2006 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7-11). Однак відповідач не виконував умови договору, тобто не сплачував щомісяця обов'язковий мінімальний платіж, у зв'язку з чим виникла заборгованість за наданим кредитом. Згідно наданого розрахунку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 30 вересня 2013 року складає 20701 гривня 63 копійки (а.с. 4-6) в тому числі : · заборгованість за кредитом - 4995 гривень 98 копійок; · заборгованість за відсотками за користування кредитом- 14243 гривні 67 копійок; · штраф (фіксована частина) - 500 гривень 00 копійок; · штраф (процентна складова) - 961 гривня 98 копійок . З оригіналу платіжного доручення №IHВ91BOF2Е від 31 жовтня 2013 року (а.с.1) вбачається, що за подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 229 гривень 40 копійок. Крім того, представник позивача надав суду заяву, в якій просив стягнути з відповідача витрати пов'язані з опублікуванням оголошення в газеті в розмірі 840 гривень, що підтверджується рахунком №1838 від 05 березня 2014 року (а.с.32). Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають одинаково обов`язковими для виконання сторонами. Як передбачено ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З вищенаведеного випливає, що позивач та відповідач, підписавши договір встановили факт досягнення згоди між собою, щодо всіх істотних умов кредитного договору. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за Кредитним договором Банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, за частиною 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Таким чином, враховуючи, що відповідач кошти отримав, але своїх зобов'язань за договором належним чином не виконав, суд вважає, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 20701 гривня 63 копійки, судовий збір в розмірі 229 гривень 40 копійок, витрати пов'язані з опублікуванням оголошення в газеті в розмірі 840 гривень. На підставі викладеного 610, 611, 623, 629, 638, 1046, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved