Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

у квітні 2019 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до Машівського районного суду зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з метою отримання банківських послуг [PERSON] підписала заяву без номера від 06.02.2007 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 9000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків на користування кредитом. Оскільки позичальник зобов`язання за договором належним чином не виконувала, а тому утворилася заборгованість. [INFO] позичальник померла і її спадкоємцем являється [PERSON] . 03.03.2019 Банк звернувся до нього з претензією щодо погашення заборгованості за вказаним кредитним договором, однак ніяких дій не було виконано. У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 7338,02 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, натомість направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення (а.с.73), відповідач повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, натомість поштові конверти повернулися до суду з відмітками «адресат вибув» та «за зазначеною адресою не проживає» (а.с.85,92), також відповідач викликався шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду (а.с.90), але до суду не з`явився, відзив на позов не надав, причини неявки не повідомив. Виходячи з викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та у відповідності зі ст.281 ЦПК України суд розглядає справу в заочному порядку. Суд, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 06.02.2007р. між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н відповідно до якого отримала кредит у розмірі 9000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору (а.с.13). За умовами договору (п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов) після отримання від клієнта всіх документів, банк самостійно встановлює кредитний ліміт, який має право в будь-який час змінити, що є безумовною згодою клієнта про прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту (а.с.33). Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт зобов`язується погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його користування по перерахунку кредитного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, діючим договором (а.с.36). Відповідно до п.1.1.5.1 Умов та Правил сторони несуть відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків у відповідності до законодавства України і умовам Публічного договору, договору (а.с.25). Як убачається з матеріалів справи позичальник [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 19.10.2017 р. (а.с.51). З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 10.03.2019 р. заборгованість перед банком за кредитним договором №б/н від 06.02.2007 року становить 7338,02 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 3302,12 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту - 4035,90 (а.с.10-12). 28.04.2018 р. представником позивача було направлено претензію кредитора до Машівської державної нотаріальної контори у відповідь на яку нотаріусом було повідомлено, що до майна померлої [INFO] . [PERSON] заведена спадкова справа №112/2017 (а.с.59). 09.01.2019 року представником позивача було направлено лист-претензію до спадкоємця [PERSON] в якій рекомендовано спадкоємцю сплатити заборгованість померлої позичальниці (а.с.60). Натомість спадкоємцем ніяких дій не було виконано. За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно з ч.1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. У відповідності до положень статті 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям в натурі. Положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. З наданого позивачем повідомлення вбачається, що після смерті [PERSON] 28.11.2017 р. заведена спадкова справа до майна померлої (а.с.59). За таких обставин, з огляду на те, що позивач звернувся до спадкоємця боржника 09.01.2019р, тобто упродовж 6 місяців з того часу коли дізнався про смерть боржника, а відтак суд вважає, що термін звернення до відповідача ним не пропущено. Відповідно до п.32 ч.2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», враховуючи положення ст. 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] за життя мала заборгованість перед позивачем за договором про надання банківських послуг у розмірі 7338,02 грн, банк своєчасно звернувся з претензією до його спадкоємця - відповідача у даній справі, про сплату вказаного боргу, а останній не довів, що прийняте ним у спадщину майно є меншим зазначеної суми, а відтак суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Вказаний висновок узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду, зокрема постановою Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц, провадження № 14-53 цс 18. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на корись позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем у розмірі 1921,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved