Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу),щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,\~ починаючи стягнення з дня подачі заяви і до повноліття дитини. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач здоровий та працездатний, офіційно працює, є військовослужбовцем ЗСУ, має сталий заробіток, ухиляється від добровільного надання матеріальної допомоги на дитину, яка повністю знаходиться на її утриманні. Сторони в судове засідання не з"явилися. Від сторін надійшли письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності; позивачка\~ позовні вимоги підтримала та просила задовольнити; відповідач у заяві позовні вимоги визнав повністю з підстав, вказаних в позові, не заперечив проти їх задоволення. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає\~повному\~ задоволенню\~ з наступних підстав. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітнього [PERSON] ,\~ [INFO] /а.с. 11/. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення закріплено в українському законодавстві. Зміст глави 15 СК України вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх\~ дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідач є військовослужбовцем\~ військової частини [NUMBER] \~ в м. Новоград-Волинський, отримує регулярно дохід, який за період з 01.08.2016 року по 31.01.2017 року становить 46625 грн. 43 коп. Будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги своєму сину, на момент розгляду справи не існує. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є працездатною особою, має постійне місце роботи та сталий заробіток, інших утриманців не має, а тому суд приходить до висновку, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки\~ від свого заробітку\~ щомісячно,\~проти чого він не заперечив, визнавши позовні вимоги в повному обсязі,\~ що\~ буде відповідати, як інтересам дитини та матері, так і матеріальному становищу та стану здоров`я платника аліментів. На думку суду, визначений\~ судом розмір аліментів є реальним, дає змогу забезпечити мінімальні життєві потреби сина, матеріальний стан відповідача, навіть з відрахуванням аліментів, буде задовільним та стабільним, що в свою чергу не тільки не звільняє його від обов`язку утримувати свою дитину, а навіть дозволяє йому виконувати свої зобов`язання щодо оплати аліментів у розмірі, визначеному судом. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свого сина до досягнення ним повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне його утримання. За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Також суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 640 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved