Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

У квітні 2017 року із вказаною позовною заявою до суду звернувся виконавчий комітет (орган опіки та піклування) Березанської міської ради Київської області. Свої вимоги позивач обгрунтував тим, що 28 березня 2017 року орган опіки та піклування (виконавчий комітет) Березанської міської ради Київської області ухвалив рішення № 75 «Про негайне відібрання дітей», згідно з яким у [PERSON] та [PERSON] було відібрано малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти були влаштовані в Березанську міську лікарню для повного медичного обстеження. [PERSON] та [PERSON] мають низький рівень батьківського потенціалу, не дбають про фізичний, духовний та моральний розвиток дітей, не забезпечують їм належні житлово-побутові умови та збалансоване і раціональне харчування. Власного житла не мають, проживають в орендованому будинку, часто змінюють місце проживання і офіційно не працевлаштовані. Сім'я [PERSON] перебуває на обліку сімей, які потрапили в складні життєві обставини сектору соціальної підтримки служби у справах дітей та сім'ї, але [PERSON] та [PERSON] постійно ігнорують поради та рекомендації фахівців, належним чином не виконують свої батьківські обов'язки відносно малолітніх дітей. Під час відвідування родини працівниками служби у справах дітей та сім'ї [PERSON] та [PERSON] були попереджені про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов'язків відносно малолітніх дітей, що зафіксовано в актах обстеження умов проживання родини від 05 січня 2017 року та 24 березня 2017 року. 27 березня 2017 року комісія у складі працівників служби у справах дітей та сім'ї, міського педіатра, представників відділу освіти та Березанського відділення поліції Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП у Київській області черговий раз виїхала в сім'ю та обстежила умови проживання, про що складено відповідний акт. Під час відвідування сім'ї комісія виявила, що батьки дітей, [PERSON] та [PERSON] не дбають про дітей, не мають для них харчів, житло знаходиться в жахливому антисанітарному стані, всюди брудно, постільна білизна відсутня, відчувається неприємний запах плісняви. Діти мають занедбаний вигляд і потребують медичного обстеження (інформація міського педіатра від 27 березня 2017 року). Малолітній [PERSON] є дитиною-інвалідом, молодші діти також мають ознаки серйозних вад розвитку, але батьки не обстежують дітей і не забезпечують їм належного догляду та лікування. У зв'язку із реальною загрозою життю та здоров'ю малолітніх дітей органом опіки та піклування (виконавчим комітетом) Березанської міської ради 28 березня 2017 року було прийнято рішення № 75 «Про негайне відібрання дітей», згідно з яким у [PERSON] та [PERSON] було відібрано малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Враховуючи вищевикладене, позивач просив відібрати в [PERSON] та [PERSON] малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] без позбавлення їх батьківських прав. В судовому засіданні представник позивача, представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області - позовну заяву підтримали, просили її задовольнити з підстав, викладених в ній. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнавав частково, вказавши, що проти відібрання у нього дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] не заперечує, однак просить не відбирати у нього [PERSON], [INFO], оскільки він на даний час проживає зі своєю матір'ю, в будинку у нього прибрано, є достатньо їжі для дитини і він зможе здійснювати належний за ним догляд. Після дослідження доказів по справі відповідач [PERSON] свою позицію змінив, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення сторін та третьої особи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Статтею 150 СК України встановлено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов'язок піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Так, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що у разі ухиляння батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини останні можуть бути позбавлені батьківських прав. В преамбулі до Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Савіни проти України" від 18 грудня 2008 року Європейським судом викладено позицію, відповідно до якої у будь-якому разі передання дитини під державну опіку слід зазвичай розглядати як тимчасовий захід, здійснення якого має одразу припинятися, коли це дозволяють обставини. Отже, такий захід не може бути санкціонований без попереднього розгляду можливих альтернативних заходів і має оцінюватися в контексті позитивного обов'язку держави вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз'єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер. Крім того, у п. 50 вказаного рішення Європейським судом наголошено, що якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з'ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров'я З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків [PERSON] захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз'єднання сім'ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням. Судом встановлено, що 28 березня 2017 року відповідно до рішення виконавчого комітету Березанської міської ради (органу опіки та піклування) № 75 «Про негайне відібрання дітей» у [PERSON] та [PERSON] було відібрано малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 13). Батьками вказаних дітей відповідно до копій свідоцтв про народження є [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 7, 8, 9). Один з малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], є дитиною-інвалідом, що підтверджується копією посвідчення (а.с. 15). Як вбачається із актів обстеження умов проживання від 05 січня 2017 року, 24 березня 2017 року та 27 березня 2017 року, комісією було виявлено, що батьки дітей, [PERSON] та [PERSON] не дбають про дітей, не мають для них харчів, житло знаходиться в жахливому антисанітарному стані, всюди брудно, постільна білизна відсутня, відчувається неприємний запах плісняви. Діти мають занедбаний вигляд і відповідно до висновку міського педіатра потребують вилучення в спецзаклад для подальшого медичного обстеження (а.с. 10, 11, 12, 14). З огляду на те, що відповідачі добровільно погодилися на відібрання у них дітей, у зв'язку з тим, що вони зайняли пасивну позицію, проявивши бездіяльність, ухиляючись від виконання батьківських обов'язків, не дбаючи про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, порушуючи цим права та інтереси своїх дітей, суд приходить до висновку, що існують підстави застосування такої міри юридичної відповідальності батьків за умисне невиконання ними батьківських обов'язків як відібрання дітей в батьків без позбавлення їх батьківських прав. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити у повному обсязі. На підставі ст. 164, 170 СК України,

Outcome: approved