Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», звертнулось до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договорами №014/0009/82/0154535 від 18.10.2016 та №014/0009/82/0154536 від 18.10.2016, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] в загальному розмірі 17039,49 грн., а також судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2102 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18 жовтня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі - Первісний кредитор, АТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] (далі - Відповідач) було укладено договори № 014/0009/82/0154535, № 040/0009/82/0154636. Відповідно до Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0009/82/0154535 від 18.10.2016, відповідач отримала кредит у розмірі 6980 грн. із застосуванням річної відсоткової ставки у розмірі 49,9 % річних, зі строком кредитування 72 місяці з дати надання кредиту. Відповідно до Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0009/82/0154536 від 18.10.2016, відповідач отримала кредит у розмірі 5000 грн. із застосуванням річної відсоткової ставки у розмірі 45 % річних, зі строком кредитування 48 місяців з дати надання кредиту, тобто до 18.10.2020. В порушення умов договорів, відповідач не виконала свого обов`язку по поверненню коштів у визначені строки на визначених умовах. 28.11.2017 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого до АТ «КІБ» перейшло право вимоги за кредитними договорами №014/0009/82/0154535 від 18.10.2016 та №014/0009/82/0154536 від 18.10.2016. 28 листопада 2017 року між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір відступлення прав вимоги №20171128, відповідно до якого, до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за Кредитними договорами №014/0009/82/0154535 від 18.10.2016 та №014/0009/82/0154536 від 18.10.2016., укладеними між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] . Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Отже, всупереч вимог цивільного законодавства та умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договорами порядку та строки, у зв`язку з чим утворилась заборгованість: за кредитним договором №014/0009/82/0154535 у розмірі 9913,52 грн., яка складається з: суми заборгованості за основною вимогою у розмірі 7518,05 грн.; суми заборгованості за відсотками у розмірі 1441,37 грн.; суми заборгованості за пенею у розмірі 954,1 грн. та за кредитним договором №014/0009/82/0154536 у розмірі 7125,97 грн., яка складається з: суми заборгованості за основною вимогою у розмірі 688,19 грн.; суми заборгованості за відсотками у розмірі 237,78 грн., а разом за двома договорами - у розмірі 17039,49 грн. яку позивач просить стягнути з відповідача. 02 листопада 2020 року судом відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї копією позову з додатками вручена відповідачці 05.11.2020, станом на 15 січня 2021 року відповідач не скористався процесуальним правом подати відзив на позовну заяву. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 18 жовтня 2016 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0009/82/0154535, згідно умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 6980 грн., на споживчі цілі та 761,79 грн. на сплату страхового платежу строком до 18.10.2022 року, а позичальник зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням, повернути банку суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 49,9% річних, а також виконати інші обов`язки, визначені договором (а.с.3-5). Згідно з п. 2.1 кредитного договору, проценти за користування кредитом сплачуються позичальником кредитору у складі щомісячного ануїтентного платежу, вказаного у Графіку, і розраховуються, виходячи з Процентної ставки, передбаченої підпунктом 1.1.8 Договору. Проценти нараховуються щомісяця на фактичний залишок заборгованості за весь строк користування Кредитом, включаючи день надання Кредиту, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році (метод факт/факт). Проценти підлягають сплаті Позичальником у складі ануїтентних платежів в порядку, визначеною статтею 3 Договору. Згідно п. 10.3 Договору, за прострочення виконання будь - яких грошових зобов`язань за договором кредитор має право вимагати, а позичальник зобов`язаний на вимогу банку сплатити останньому пеню у розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Розрахунок пені здійснюється починаючи з наступного дня після дати, коли відповідне зобов`язання має бути виконане, і по день виконання позичальником простроченого зобов`язання включно. В разі пред`явлення Кредитором вимоги по сплаті пені, її сплата здійснюється Позичальником в порядку та в строки, передбачені для здійснення ануїтентних платежів. Також 18 жовтня 2016 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0009/82/0154536, згідно умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 5000 грн. строком до 18.10.2022 року, а позичальник зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням, повернути банку суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 45% річних (п.1.5 Договору) а також виконати інші обов`язки, визначені договором (а.с.16). Згідно з п. 3.1 кредитного договору, за користування кредитом Клієнт щомісяця зобов`язаний сплачувати Банку проценти за ставкою, зазначеною в п. 1.5 Договору. Згідно п. 8.1 Договору, за невиконання або неналежне виконання умов Договору, Сторони несуть відповідальність в порядку, визначеному законодавством України, Договором та Договором банківського обслуговування. Як убачається з матеріалів справи, 28 листопада 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» та Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» укладено Договір відступлення прав вимоги №114/48-F, відповідно до якого, до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк» перейшло право вимоги, зокрема, за №014/0009/82/0154535 від 18.10.2016 та №014/0009/82/0154536 від 18.10.2016., укладеними між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] (а. с. 27,28 ). Також, 28 листопада 2017 року між АТ «Комерційний Індустріальний Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір відступлення прав вимоги №20171128, відповідно до якого, до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги, зокрема, за №014/0009/82/0154535 від 18.10.2016 та №014/0009/82/0154536 від 18.10.2016., укладеними між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] (а. с. 29). 26 січня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів» направляло на адресу відповідача повідомлення про заміну кредитора за договорами від 18.10.2016 (а.с. 13, 24). Того ж дня, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів» направляло на адресу відповідача повідомлення про погашення заборгованості позичальником за договорами від 18.10.2016 на загальну суму 17039,49 (9913,52+7125,97) грн., яке залишилось без належного реагування з боку відповідача (а. с. 14, 25). Як убачається з розрахунку заборгованості за Кредитним договором №014/0009/82/0154535 від 18.10.2016 відповідачем порушено умови Кредитного договору в частині погашення основної заборгованості, у зв`язку з чим станом на 23 січня 2018 року виникла заборгованість у розмірі 9940,56 гривень (а.с.15). Як убачається з розрахунку заборгованості за Кредитним договором №014/0009/82/0154536 від 18.10.2016 відповідачем порушено умови Кредитного договору в частині погашення основної заборгованості, у зв`язку з чим станом на 23 січня 2018 року виникла заборгованість у розмірі 7195,31 гривень (а.с.26). Згідно витягу з Реєстру боржників № 3 до Договору відступлення права вимоги № 20171128 від 28.11.2017, загальна сума заборгованості [PERSON] перед кредитором за договором №014/0009/82/0154535 від 18.10.2016 складала 9913,52, за договором №014/0009/82/0154536 від 18.10.2016 складала 7125,97, а разом - 17039,49 грн., і саме вказаний розмір заборгованості позивач просить стягнути з відповідача. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, визначених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.Як вбачається із статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України). Відповідно до статті 1082 Цивільного кодексу України, передбачено: «Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.» Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 "... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". Таким чином, факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги), відповідно до ст. 1077 Цивільного кодексу України, є операцією, у якій одна сторона (фактор) передає (або зобов`язується передати) кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає (або зобов`язується відступити) факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що позивачем надано обґрунтовані та належні докази порушення та невиконання відповідачем умовд договорів, права кредитора за якими перейшли до позивача, враховуючи надані позивачем розрахунку заборгованості та межі заявлених позовних вимог, та ту обставину, що відповідач жодних доказів відсутності у нього заборгованості у зазначеному в позові розмірі перед Банком суду не надав, інших заяв, до суду не подавав, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити в повному обсязі. В порядку ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved