Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» заборгованість в сумі 8097 грн. 93 коп. з яких: борг - 6183 грн. 82 коп., 541 грн. 30 коп. - 3 % річних, - 1372 грн. 81 коп. - інфляційні витрати та судові витрати у розмірі 2270 грн. 00 коп. Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ». Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31.12.2015 року та розміщено на офіційному сайті товариства https://khgaszbut.104.ua. Відповідач фактично користується послугами з газопостачання. Внаслідок систематичного нехтування Боржником своїх обов`язків щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання утворилася заборгованість, яка за період з вересня 2016 р. по травень 2021 р. склала 6183 грн. 82 коп., та не погашена станом на момент подання даної заяви до суду, що підтверджується розрахунком заборгованості. Таким чином, у зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за природний газ позивачем нараховані 3% річних у розмірі 541 грн 30 коп., та інфляційні витрати у розмірі 1372 грн. 81 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився,про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать підписи в розписках про отримання судових повісток та оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України», відзив на позов не подала. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно із ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, жодного разу не повідомив про причини неявки в судове засідання, відзиву на позов не надав, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов до наступного висновку. Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. ТОВ "Харківгаз збут" відповідно до Постанови НКРЕКП № 1588 від 21.05.2015 р, № 2283 від 08.09.2015 р, № 633 від 11.05.2017 р. провадить господарську діяльність з розподілу природного газу на території Харківської області, тобто, є Оператором ГРМ. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано в газеті «Слобідський край» № 156 від 31.12.2015 року, та розміщено на офіційному сайті Товариства. Відповідно до п. 4 розділу III Правил, для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. Судом встановлено, що відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ», за адресою: 62012, Харківська область, Краснокутський район, с. Пархомівка, вул. Шевченко, 9, о/р [NUMBER] , відкритий на ім`я відповідача, та внаслідок не сплати за надані послуги утворилась заборгованість /а.с.7/. Таким чином встановлено, що між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-1V від 24.06.2004р., споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 14 Розділу III Правил, закріплено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. Пункт 17 Розділу III-Правил, встановлює, що якщо побутовий споживач не здійснив оплату за спожитий природний газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу шляхом направлення споживачу письмового повідомлення. Відповідно до абз. 2 п. 22 розділу III Правил, побутовий споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Відповідно до п. 2 розділу III Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Внаслідок систематичного нехтування боржником своїх обов`язків щодо повної та своєчасної оплати, послуг з газопостачання утворилася заборгованість, яка за період з 01.09.2016 року по 31.05.2021 у розмірі 6183,82 грн. /а.с. 6/. Суд також наголошує, що учасник справи має право подати до суду власний розрахунок або, висновок експерта, складений на його замовлення. В матеріалах справи відсутні будь-які заперечення відповідача щодо наданого позивачем розрахунку заборгованості, відсутній контррозрахунок заборгованості тощо. З огляду на вказане, суд приймає розрахунок позивача. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.ст. 611-612 Цивільного кодексу України). З урахуванням викладеного, обов`язку відповідача сплачувати вартість спожитого природного газу у встановлені строки, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за послуги з газопостачання обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 541,30 грн. та інфляційних втрат в розмірі 1372,81 грн., суд зазначає наступне. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу», споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу відповідно до умов договору. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом. Таким чином, у зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за природний газ, ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» нараховано 3% річних - 541,30 грн., інфляційні витрати - 1372,81 грн., які підлягають стягненню. На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений останнім при подачі позову.

Outcome: approved