Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, вказуючи, що солдат [PERSON] проходив військову службу в в/ч [NUMBER] . На підставі вироку Садгірського районного суду м.Чернівці від 16.09.2020 відповідач підпадав під звільнення з військової служби. Під час здавання майна встановлено, що [PERSON] втратив інвентарне речове майно особистого користування на суму 1959,96 грн. та не відшкодував вартість цього майна, терміни носіння якого не вийшли на день звільнення, в сумі 3837,28 грн. При звільненні позивача з його грошового забезпечення вирахуваного 3042 грн. Невідшкодованою залишилась шкода, завдана державі внаслідок втрати інвентарного військового майна, в розмірі 1959,96 грн., а також вартість речового майна, строки носіння якого закінчились, в сумі 795,28 грн., котру представник позивача просив стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач позовні вимоги визнав, наслідки визнання позову йому роз`яснені і зрозумілі. Суд, заслухавши позицію учасників справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.ст.1,4 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України", військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України; військові частини ведуть облік закріпленого за ними майна у кількісних, якісних, обліково-номерних та вартісних показниках і враховують по відповідних службах - продовольчій, речовій, квартирно-експлуатаційній, пально-мастильних матеріалів тощо. Згідно ст. 3 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність. В силу вимог статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як видно з матеріалів справи, згідно наказу командира військової частини [NUMBER] від 11.10.2019 № 426 солдата [PERSON] з 11.10.2019 зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення, він прийняв присягу і приступив до виконання службових обов`язків. Згідно вироку Садгірського районного суду м.Чернівці від 16.09.2020 [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.408 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, звільнений від відбування покарання із випробуванням. На підставі вказаного вироку відповідач підпадав під звільнення із військової служби. Під час звільнення та здачі закріпленого за [PERSON] майна виявлено нестачу інвентарного майна, виданого в тимчасове користування, що підтверджується актом службового розслідування, складеним 07.09.2021 заступником командира 3 гірсько-штурмової роти в/ч [NUMBER] Волковим Д. Як видно з копій довідки-розрахунку № 48 від 03.09.2021, довідки № 46 від 03.09.2021, відомостей залишкової вартості майна №№ 2, 5 від 11.10.2021 загальна вартість завданої відповідачем шкоди становить 5797,24 грн. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь військової частини [NUMBER] на відшкодування матеріальної шкоди, завданої державі внаслідок втрати інвентарного військового майна, в розмірі 1959,96 грн., кошти за отримане речове майно, строки носіння якого не закінчилися, в сумі 795,28 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати судовий збір в сумі 2294 грн.

Outcome: approved