Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в якому зазначив, що 23 січня 2017року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір. Відповідно до Кредитного договору позивач зобов`язався надати [PERSON] кредит в розмірі 1500грн. шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії на картковий рахунок відповідача. 03 травня 2017 року шляхом підписання заяви на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії, [PERSON] ініціював та погодився на збільшення кредиту за умовами договору. Відповідно до п. 3.6. вказаної заяви, - бажаний розмір кредиту складає 7600 грн. АТ «Ощадбанк» відповідно до встановлених процедур, розглянув заяву [PERSON] та погодив надання кредиту в розмірі 7600 грн. Процентна ставка за кредитом склала 30,0 % річних. Згідно умов договору, інформація про надання банком кредитної послуги та розмір кредиту, повідомляється клієнту з використанням дистанційних каналів обслуговування, визначених на власний розсуд, із забезпеченням можливості встановити дату відправлення повідомлення. Позивач виконав свої зобов`язання, відповідачу був наданий кредит шляхом надання відновлюваної кредитної лінії на картковий рахунок відповідача, що підтверджується банківською випискою по картковому рахунку відповідача. Відповідач у свою чергу зобов`язався щомісячно отримувати звіт (виписку) по картковому рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по картковому рахунку. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує. Станом на 09 червня 2021 року загальна сума заборгованості відповідача за кредитом склала 14276,35грн., а саме: заборгованість за кредитом - 7594,86грн., заборгованість за нарахованими процентами- 4755,70 грн., комісія -10грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту - 555,42 грн., втрати від інфляції за несоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 641грн., три проценти річних за несвоєчасне погашення кредиту - 361,43 грн., три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 357,94 грн. На підставі викладеного, позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитом в розмірі 14276,35 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив відповідач не надав. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 23 січня 2017 року [PERSON] підписав заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Отже, відповідач уклав з АТ Ощадбанк» договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Відповідно до умов заяви, [PERSON] надав клопотання на отримання кредиту, підтвердив ознайомлення з умовами користування кредитною лінією та засвідчив підписання ним паспорту споживчого кредиту та таблиці сукупної вартості кредиту, які є невід`ємною частиною Договору та розміщені на офіційному сайті АТ Ощадбанк». АТ «Ощадбанк» 23 січня 2017 року встановив [PERSON] кредит у розмірі 1500 грн. шляхом надання відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) на картковий рахунок відповідача. 03 травня 2017 року шляхом підписання заяви на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії, [PERSON] ініціював та погодився на збільшення кредиту за умовами Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до п. 3.6. заяви, - бажаний розмір кредиту складає 7600 грн. Позивач погодив надання кредиту у розмірі 7600 грн.. Процентна ставка за кредитом складає 30,0 % річних. Згідно умов зазначеного Договору, інформація про надання банком кредитної послуги та розмір кредиту, повідомляється клієнту з використанням Дистанційних каналів обслуговування, визначених на власний розсуд, із забезпеченням можливості встановити дату відправлення повідомлення (п. 1.6.4. Розділу XXII «Загальні умови надання кредиту»). Відповідачу було надано кредит шляхом надання відновлюваної кредитної лінії на картковий рахунок в розмірі 7600 гривень, що підтверджується банківською випискою по картковому рахунку . Відповідно до п. 1.17.3. Розділу XXII Договору, відповідач зобов`язується щомісячно отримувати звіт (виписку) по картковому рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по картковому рахунку. Згідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно до вимог ст.ст. 610-612 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У зв`язку із несвоєчасним погашенням заборгованості, станом на 09 червня 2021 року загальна сума заборгованості відповідача за кредитом склала 14276,35 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 7594,86 грн., заборгованість за нарахованими процентами -4755,70 грн., комісією -10 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту -555,42 грн., витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом -641 грн., три проценти річних за несвоєчасне погашення кредиту - 361,43грн., три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 357,94 грн. Крім того суд зазначає, що ч. 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з положеннями пунктів 3.1. та 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" від 17 грудня 2013 року № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми (ст. 625 ЦК України) та проценти за позикою (ст. 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу. Вказана правова позиція була викладена у постановах Верховного Суду України у справах № 6-49 лс12. 6-100 цс 14, № 6-113цс14 від 01 жовтня 2014 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу порушувались умови договору споживчого кредиту, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами договору споживчого кредиту проценти. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Представником позивача надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат, тому вони підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved