Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

У липні 2013 року позивач публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» звернулося до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення вартості недооблікованої електричної енергії, посилаючись на те, що 07 листопада 2012 року працівниками позивача за місцем проживання відповідача був складено акт відповідно до якого прилад електроенергії її не обліковував, але пломби на лічильнику та сам прилад пошкоджень не мали, фазування на клемах електролічильника відповідало схемі підключення. Після проведення експертизи лічильник визнано непридатним для використання в зв'язку з чим відповідачеві донарахована плата за спожиту електроенергію в сумі 638 грн. 20 коп. на яку нараховані три проценти річних у розмірі 3 грн. 04 коп., які позивач просив стягнути на свою користь. Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 25 вересня 2013 року, залишеним без змін Апеляційного суду Донецької області від 31 жовтня 2013 року, в задоволенні позовних вимог публічному акціонерному товариству «ДТЕК Донецькобленерго» відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 січня 2014 року ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 31 жовтня 2013 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення і неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права. Відповідач [PERSON] в судове засідання апеляційного суду не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином телефонограмою (а.с. 116), тому апеляційний суд відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України розглянув справу без його участі. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» Чмірьової Л.С., яка просила скаргу задовольнити, вивчивши письмові матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог з таких підстав. Згідно із п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Згідно із ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Однак зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що вина відповідача у тому, що прилад обліку електричної енергії вийшов з ладу, відсутня, а тому позов є безпідставним. Проте з такими висновками суду погодитися не можна. Судом першої інстанції встановлено, що 07 листопада 2012 року контролерами публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» був складений акт про порушення [PERSON] Правил користування електричною енергією для населення, з якого вбачається, що прилад обліку електроенергії, який був встановлений у відповідача, її не обліковував, але при цьому пломби на лічильнику та він сам поверхневих пошкоджень не мали, фазування на клемах електролічильника відповідало схемі підключення. Зазначений прилад було знято та відправлено за згодою відповідача на експертизу (а.с. 14, 24-25, 46-48). Відповідно до акту експертизи від 12 грудня 2012 року зазначений прилад визнано непридатним у зв'язку з несправністю у ньому мікросхеми (а.с. 16). Протоколом комісії позивача від 28 січня 2013 року було прийняте рішення про донарахування відповідачу за спожиту ним електроенергію яка не обліковувалась за шість місяців, розмір якої склав за підрахунком позивача 638 грн. 20 коп., і на зазначену суму відповідачу нараховані три відсотки річних на суму 3 грн. 04 коп. (а.с. 8, 12-13, 49). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електроенергетику» відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562 (далі - Методика). Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України. Згідно Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року, споживач електричної енергії зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки. Відповідно до п. 19 Правил розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Згідно п. 21 Правил знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. За власним рішенням енергопостачальник має право самостійно знімати показання приладів обліку у споживача. Відповідно до п. 27 Правил у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії. У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження енергопостачальник має право відключити споживача від електричної мережі. Згідно п. 30 Правил якщо доступ до приладу обліку неможливий, представник енергопостачальника виписує платіжний документ на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії за попередній період, про що робиться відповідна позначка в особовому рахунку споживача. Якщо протягом двох розрахункових періодів представник енергопостачальника не мав доступу до приладу обліку, він залишає споживачу в поштовій скриньці повідомлення про дату наступного відвідання чи прохання передати показання приладу обліку енергопостачальнику. Якщо після цього споживач не передав відомостей про кількість спожитої електричної енергії, енергопостачальник має право через 30 днів після дати відправлення письмового попередження припинити постачання електричної енергії споживачу. Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику) споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил. Згідно п. 33 Правил у разі користування електричною енергією без приладу обліку з дозволу енергопостачальника розрахунки із споживачем здійснюються відповідно до середньомісячного споживання. Величина середньомісячного споживання електроенергії визначається за попередні 12 місяців, або за фактичний період споживання, якщо він менший 12 місяців. Як вбачається з матеріалів справи, публічним акціонерним товариством "ДТЕК Донецькобленерго" було проведено донарахування за невраховану електричну енергію, згідно роз'яснень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфер: енергетики, та видано рахунок відповідачу. Згідно ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не було враховано, що відповідач не звертався до енергопостачальника з вимогою перевірити прилад обліку електричної енергії, несправність цього приладу була виявлена представником позивача. Крім того з копії комп'ютерної бази даних вбачається, що після заміни електролічильника споживання електричної енергії збільшилося майже в десять разів, а тому є доведеним факт недоврахування старим приладом обліку спожитої електричної енергії та дії позивача щодо донарахування вартості недооблікованої електроенергії є обґрунтованими. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконана зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Між тим відповідач доказів своєї невинності суду не надав, а тому апеляційний вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача необхідно стягнути вартість не облікованої електричної енергії в сумі 638 грн. 20 коп., три проценти річних в сумі 3 (три) грн. 04 коп. та у відповідності із ч.ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати у справі по сплаті судового збору за подачу позову в сумі 229 грн. 40 коп. (а.с. 1-2), апеляційної скарги в сумі 114 грн. 70 коп. (а.с. 72) та касаційної скарги в сумі 160 грн. 58 коп. (а.с. 95).

Outcome: approved