Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

У вересні 2015 року ПАТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та просило суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором у сумі 43246,65 доларів США та судові витрати. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що між ВАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») та [PERSON] 14.07.2008 року було укладено кредитний договір №066-2008-2427, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 50740,00 доларів США на споживчі потреби, а відповідач у свою чергу зобов"язувався погасити кредит до 10.07.2023 року та сплати відсотки за користування кредитом у розмірі 14,95% річних. Відповідно до п. 1.1.1 за користування коштами понад встановлений строк нараховується процентна ставка в розмірі 44,85% річних (підвищена процентна ставка). Крім того, в якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, між ВАТ «Універсал Банк» та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] 14.07.2008 року було укладено договора поруки №066-2008-2427-Р/1, №066-2008-2427-Р/2 та №066-2008-2427-Р/3 відповідно. Згідно зазначених договорів поруки [PERSON], [PERSON], [PERSON] зобов'язувались солідарно відповідати перед позивачем у повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язань, передбачених кредитним договором №066-2008-2427. Позивач виконав умови кредитного договору та надав [PERSON] зазначені грошові кошти у повному обсязі. Вказана в позовній заяві заборгованість відповідачів перед позивачем виникла у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON], поручителями якого є [PERSON], [PERSON], [PERSON], умов кредитного договору від 14.07.2008 року, а саме: порушенням строків сплати платежів в рахунок погашення кредиту та нарахованих відсотків. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.ст.169 ч.4, 224-226 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між ВАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») та [PERSON] 14.07.2008 року було укладено кредитний договір №066-2008-2427, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 50740,00 доларів США на споживчі потреби, а відповідач у свою чергу зобов"язувався погасити кредит до 10.07.2023 року та сплати відсотки за користування кредитом у розмірі 14,95% річних. Відповідно до п. 1.1.1 за користування коштами понад встановлений строк нараховується процентна ставка в розмірі 44,85% річних (підвищена процентна ставка) (а.с. 7-12). Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав умови згаданого кредитного договору та надав [PERSON] у кредит грошові кошти у сумі 50740,00 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером №0662902USD000244 від 14.07.2008 року (а.с.26). ПАТ «Універсал Банк» є правонаступником всіх прав та обов'язків ВАТ «Універсал Банк», згідно витягу із Статуту ПАТ «Універсал Банк», затвердженого Загальними зборами акціонерів ВАТ «Універсал Банк» від 22.06.2009 року, протокол №2-2009 (а.с.60). Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим заборгував позивачу станом на 27.08.2015 року кошти у сумі 43246,65 доларів США, що складається із простроченої заборгованості по кредиту у сумі 1112,13 доларів США, дострокового стягнення кредиту у сумі 39261,27 доларів США, заборгованості по відсотках у сумі 2761,63 доларів США, заборгованості по підвищених відсотках у сумі 111,62 доларів США. Наявність вказаної заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.28-31), який перевірено судом. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рамках згаданого кредитного договору від 14.07.2008 року було укладено договори поруки №066-2008-2427-Р/1, №066-2008-2427-Р/2 та №066-2008-2427-Р/3 відповідно від 14.07.2008 року (а.с. 17-19, 20-22, 23-25). Відповідно до п.1. цих договорів, поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №066-2008-2427 від 14.07.2008 року, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Поручитель засвідчує, що йому добре відомі усі умови вищезазначеного основного договору і він погоджується з ними. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителя та боржника є солідарною. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при цьому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Частиною 2 ст.615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Приписами статті 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом, що встановлено ст.625 ЦК України. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позика частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. та сплати процентів, належних йому відповідно до кредитного договору. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачами суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved