Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

ТОВ УКРАЇНСЬКА БОРГОВА КОМПАНІЯ звернулося до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості у розмірі 71191,38 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 04.09.2013 року між публічним акціонерним товариством (ПАТ) КРЕДІ [PERSON] та [PERSON] укладений комплексний договір №1/1746766, відповідно до якого він отримав кредит у розмірі 52000,00 грн. строком на 36 місяців з 04.09.2013 року по 03.09.2016 року (включно) на споживчі потреби під 11% річних та щомісячну комісійну винагороду у розмірі 1,80% в місяць від суми кредиту. В подальшому, згідно договору купівлі-продажу права вимоги № 14/УБК-14 від 02.04.2014 року укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю (ТОВ) КУПЕР ПРАЙС (первісний кредитор) та позивачем ТОВ УКРАЇНСЬКА БОРГОВА КОМПАНІЯ (новий кредитор), первісний кредитор відступає за плату, а новий кредитор набуває право вимоги, належне первісному кредиторові відповідно до контракту, укладеного між ПАТ КРЕДІ [PERSON] та боржником, а також відповідно до договору забезпечення. У свою чергу ТОВ КУПЕР ПРАЙС набуло прав кредитора відносно кредитного договору ПАТ КРЕДІ [PERSON] на підставі договору відступлення прав вимоги за № 03/14-ІІІ від 31.03.2014 року та додатку № 1 до нього. Про зміну кредитора відповідач був повідомлений, що підтверджується списком згрупованих відправлень № 11764-48-43. Станом на дату укладення договору купівлі-продажу права вимоги від 02.04.2014 року №14/УБК-14 сума заборгованості за кредитним договором [PERSON] перед новим кредитором позивачем становить 50599,37 гривень, так як всупереч умов договору та вимог закону відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання щодо повернення суми кредиту та сплати процентів і комісії. Позивач, крім заборгованості за кредитом 50599,37 гривень, просить стягнути: відповідно до п.3.1.кредитного договору, штраф у розмірі 1% від суми кредиту, визначеного у п.1.1.(52000,00 грн.), що становить 520,00 гривень; відповідно до п.3.1. кредитного договору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що становить за період з 09.08.2014 року по 09.07.2015 року 18678,79 гривень; відповідно до ст.625 ЦК України 3% річних, що складає 1393,22 гривень; а всього 71191,38 гривень. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні 21 жовтня 2015 року повністю підтримала позовні вимоги за обставинами викладеними в позовній заяві та надала суду для огляду та дослідження оригінали комплексного кредитного договору, договору купівлі-продажу права вимоги від 02.04.2014 року №14/УБК-14 з додатком № 1 Реєстром прав вимоги № 6, листів ТОВ КУПЕР ПРАЙС та ПАТ КРЕДІ [PERSON] з повідомленням відповідача про зміну кредитора. В судове засідання 04.11.2015 року представник позивача не з'явився, але надав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися по невідомій причині, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв про розгляд справи без їх участі не надали. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні 21 жовтня 2015 року не визнав позовні вимоги, у зв'язку з тим, що не визнає право ТОВ УКРАЇНСЬКОЇ БОРГОВОЇ КОМПАНІЇ вимагати від боржника за кредитним договором суму заборгованості, так як вважає недоведеними обставини про набуття товариством такого права відносно [PERSON] Він вважає, що передача права вимоги від одного кредитора до іншого, а також наступна передача здійснені з порушенням вимог законодавства, без повідомлення про це боржника. Так як, ТОВКУПЕР ПРАЙС відповідно до п.4.1 договору купівлі-продажу права вимоги № 03/14-ІІІ від 31.03.2014 року, укладеного між цим товариством та ПАТ КРЕДІ [PERSON], а також згідно додатку № 1 до цього договору з реєстром прав вимог №6, де значиться [PERSON], укладеного сторонами 08.08.2014 року, набуло права вимоги відносно відповідача тільки 08.08.2014 року, то вказане акціонерне товариство раніше цієї дати і не могло укладати договір про купівлю-продажу права вимоги відносно відповідача. Представник вважає, що ТОВ УКРАЇНСЬКА БОРГОВА КОМПАНІЯ за договором купівлі-продажу права вимоги №14/УБК-14 від 02.04.2014 року укладеного з ТОВ КУПЕР ПРАЙС, не набуло права вимоги до [PERSON], так як на момент укладення договору ТОВ КУПЕР ПРАЙС, в свою чергу, ще не набуло права вимоги до відповідача, тому, не маючи права не можна його передати. Посилаючись на ч.2ст.517 ЦК України та зазначаючи про те, що відповідач не був повідомлений про зміну кредиторів (докази отримання ним такого повідомлення суду не надані), представник відповідача вважає, що [PERSON] може не виконувати свого обов'язку за кредитним договором. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Із досліджених письмових доказів, судом встановлено, що на підставі заяви-анкети позичальника № 0101115-03092013-004 від 03.09.2013 року, між ПАТ КРЕДІ [PERSON] та [PERSON] 04.09.2013 року укладений комплексний договір №1/1746766, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 52000,00 грн. строком на 36 місяців з 04.09.2013 року по 03.09.2016 року (включно) на споживчі потреби під 11% річних та щомісячну комісійну винагороду у розмірі 1,80% в місяць від суми кредиту (а.с.5-10). Так, згідно умов вказаного вище договору банк надає позичальнику кредит у сумі 52000,00 грн. строком на 36 місяців з 04.09.2013 року по 03.09.2016 року (включно), а позичальник сплачує платежі за кредитом щомісячно до 4-го числа кожного місяця згідно графіку погашення заборгованості за кредитним договором у валюті кредиту (п. 1.1. договору). Згідно п. 1.2. договору кредит надається на споживчі потреби, в тому числі на сплату страхового платежу за договором страхування життя згідно цього договору та Правил надання споживчого кредиту в ПАТ КРЕДІ [PERSON], які є невід'ємною частиною договору та розміщені на сайті банку. За користування кредитом позичальник сплачує щомісячно 11% річних, починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за цим договором, щомісячну комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,80% в місяць від суми кредиту, зазначеної в п.1.1 цього договору, як це передбачено п.п 1.3.1., 1.3.2., 1.3.3. цього договору. Пунктом 2.3. кредитного договору визначено, що підписанням цього договору позичальник підтверджує, що він у письмовій формі у повному обсязі отримав від банку інформацію, визначену ст. 11 ЗУ "Про захист прав споживачів" та Правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту. Як визначено у п. 2.6. даного договору, банк має право у будь-який час всі або частину своїх прав і вигод за цим договором, а також за угодами про забезпечення, будь-якій тертій особі і повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі будь-яку інформацію про позичальника та третіх осіб, з якими укладено угоди про забезпечення, яка необхідна або яку банк вважатиме доцільною. Відповідно до п. 3.1. у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою, згідно умов договору позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки від суми простроченої заборгованості за цим договором за кожен день прострочення платежу. А у разі порушення позичальником без поважних причин, вимог п.п. 2.2.2.-2.2.9. Правил, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 1% від суми кредиту, визначеної в п. 1.1. Договору за кожний випадок порушення (п. 3.2. договору). З'ясовано, що ПАТ КРЕДІ [PERSON] скористалось своїм правом, передбаченим в п. 2.6. кредитного договору, і уклало договір про відступлення прав вимоги за № 03/14-ІІІ від 31.03.2014 року з ТОВ КУПЕР ПРАЙС, про те, що в порядку та на умовах, визначених в даному договорі, новий кредитор (ТОВ КУПЕР ПРАЙС) зобов'язується передавати грошові кошти в розпорядження первісного (ПАТ КРЕДІ [PERSON]) кредитора, а первісний кредитор зобов'язується відступати новому кредитору право вимоги, визначене у Реєстрі прав вимог. Сторони розуміють та погоджуються з тим, що відступлення прав вимоги за цим Договором не є забезпечувальним відступленням, фінансування первісного кредитора здійснюється шляхом купівлі новим кредитором права вимоги, новий кредитор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а первісний кредитор не відповідатиме перед новим кредитором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми сплаченої новим кредитором первісному кредитору. Разом з правом вимоги до нового кредитора пререходять всі інші права та обов'язки первісного кредитора за кредитним договором (а.с.18-20). Так, відповідно до зазначеного вище договору і додатку № 1 до нього - Реєстру прав вимог № 6 від 08.09.2014 року (а.с. 98) до ТОВ КУПЕР ПРАЙС перейшло право вимоги до боржника під № 191 - [PERSON] по кредитному договору №1/1746766 на загальну суму заборгованості 50599,37 грн. На підтвердження факту повідомлення відповідача про зміну кредитора на ТОВ КУПЕР ПРАЙС позивачем надана суду копія повідомлення ПАТ КРЕДІ [PERSON] від 08.09.2014 року, адресованого [PERSON] (а.с. 101). Будь які докази, що таке повідомлення надсилалось відповідачу, суду не надані, тому суд вважає даний факт є не підтвердженим в судовому засіданні. В подальшому між ТОВ КУПЕР ПРАЙС та ТОВ УКРАЇНСЬКА БОРГОВА КОМПАНІЯ укладено договір про відступлення прав вимоги за № 14/УБК-14 від 02.04.2014 року про те, що в порядку та на умовах, визначених в даному договорі, новий кредитор (ТОВ КУПЕР ПРАЙС) зобов'язується передавати грошові кошти в розпорядження первісного (ПАТ КРЕДІ [PERSON]) кредитора, а первісний кредитор зобов'язується відступати новому кредитору право вимоги, визначене у Реєстрі прав вимог. Сторони розуміють та погоджуються з тим, що відступлення прав вимоги за цим договором не є забезпечувальним відступленням, фінансування первісного кредитора здійснюється шляхом купівлі новим кредитором права вимоги. Новий кредитор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а первісний кредитор не відповідатиме перед новим кредитором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми сплаченої новим кредитором первісному кредитору. Разом з правом вимоги до нового кредитора переходять всі інші права та обов'язки первісного кредитора за кредитним договором (а.с.13-15). Таким чином, відповідно до зазначеного вище договору і додатку № 1 до нього - Реєстру прав вимог № 6 від 08.09.2014 року (а.с.96-97) до позивача ТОВ УКРАЇНСЬКА БОРГОВА КОМПАНІЯ перейшло право вимоги до відповідача боржника під № 136 - [PERSON] по кредитному договору №1/1746766 на загальну суму заборгованості 50599,37 грн. Підтверджуючи факт повідомлення відповідача про зміну кредитора на ТОВ УКРАЇНСЬКА БОРГОВА КОМПАНІЯ позивач надав суду копію повідомлення ПАТ КУПЕР ПРАЙС від 08.09.2014 року, адресованого [PERSON] (а.с. 100). На підтвердження того, що дане повідомлення надсилалося на адресу відповідача суду надані: копія договору № 25/01-13 від 25.01.2013 року про надання послуг/виконання робіт з друку, упаковки і розсилки документів, зберігання бланків, конвертів, іншої продукції укладеного між виконавцем - ТОВ Джинджер і замовником - ТОВ КУПЕР ПРАЙС (а.с.121-124) і копія списку №11764-48-43 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів (а.с. 23) товариством Джинджер. В даному списку під № 24 вказаний адресат [PERSON], але відсутні докази про дату даного відправлення, так як поштовий штемпель є нерозбірливим. Тому, такий доказ суд вважає неналежним та обставину відправлення відповідачу повідомлення про зміну кредитора не доведеною, погоджуючись в цій частині з усними запереченнями представника відповідача [PERSON] Одночасно, заперечення представника відповідача про те, що ТОВ КУПЕР ПРАЙС на момент передачі права вимоги щодо боржника [PERSON] позивачу, не набув такого права та, відповідно, не міг його комусь передавати, спростовуються наступними доказами. Відповідно до п. 5.3.3. договору відступлення прав вимоги № 03/14-ІІІ від 31.03.2014 року новий кредитор (ТОВ КУПЕР ПРАЙС) має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб. Згідно п.4.1. вищезгаданого договору відступлення право вимоги переходить від первісного кредитора (ПАТ КРЕДІ [PERSON]) до нового кредитора (ТОВ КУПЕР ПРАЙС) з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог. Реєстр прав вимог № 6, де зазначений боржник [PERSON] (№191), до договору факторингу № 03/14-ІІІ від 31.03.2014 року підписаний сторонами - первісним кредитором (ПАТ КРЕДІ [PERSON]) та новим кредитором (ТОВ КУПЕР ПРАЙС) 08 вересня 2014 року та з цього моменту новий кредитор набув права вимоги до вказаного боржника, а також право відступлення набутого права вимоги третій особі. Відповідно до п. 5.3.3. договору відступлення прав вимоги № 14/УБК від 02.04.2014 року новий кредитор (ТОВ УКРАЇНСЬКА БОРГОВА КОМПАНІЯ) має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб. Згідно п.4.1. вищезгаданого договору відступлення право вимоги переходить від первісного кредитора (ТОВ КУПЕР ПРАЙС) до нового кредитора (ТОВ УКРАЇНСЬКА БОРГОВА КОМПАНІЯ) з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог. Реєстр прав вимог № 6, де зазначений боржник [PERSON] (№136), до договору факторингу № 14/УБК-14 від 02.04.2014 року підписаний сторонами - первісним кредитором (ТОВ КУПЕР ПРАЙС) та новим кредитором (ТОВ УКРАЇНСЬКА БОРГОВА КОМПАНІЯ) 08 вересня 2014 року та з цього моменту новий кредитор набув права вимоги до вказаного боржника. Відповідно до ч.3ст.653 ЦК України зобов'язання за договором змінюється з моменту досягнення домовленості про таку зміну. Враховуючи вимоги закону та із досліджених доказів слід зробити висновок про те, що ТОВ КУПЕР ПРАЙС набуло право вимоги до відповідача на підставі договору відступлення прав вимоги №03/14-ІІІ від 31.03.2014 року і укладеного додатку (змін) до нього (Реєстру прав вимог № 6) - з 08.09.2014 року, та тільки в цей день, а не раніше, передало право вимоги позивачу ТОВ УКРАЇНСЬКА БОРГОВА КОМПАНІЯ до відповідача на підставі раніше укладеного договору факторингу № 14/УБК-14 від 02.04.2014 року, який містить загальні положення угоди про передачу прав, і укладеного додатку (змін) до нього Реєстру прав вимог № 6 від 08.09.2014р., який містить дані безпосередньо щодо боржника [PERSON] Відповідно до виписок з особового рахунку боржника (а.с.24-27), розрахунку заборгованості по кредиту наданому [PERSON] станом на 08.09.2014 року, який складений ПАТ КРЕДІ [PERSON], загальна сума боргу відповідача складає 50599,37 гривень, із яких 43180,21 гривень заборгованість по кредиту; 2034,29 гривень заборгованість по процентам; 5384,87 гривень заборгованість по комісії. Згідно відомостей про порядок нарахування та погашення заборгованості по кредиту, [PERSON] здійснені наступні сім платежів: 04.10.2013р. в сумі 1225,74 грн.; 04.11.2013р. - 1236,98 грн.; 04.12.2013р. - 1248,32 грн.; 03.01.2014р. - 1259,76 грн.; 04.02.2014р. - 1271,31 грн.; 04.03.2014р. -1282,96 грн.; 07.04.2014р. - 1294,72 грн. (а.с.85). Доказів про здійснення платежів в більшому розмірі ніж зазначено в розрахунку відповідачем не надано. Представник відповідача в судовому засіданні 21.10.2015 року зазначив, що відповідач визнає обставини укладення ним кредитного договору №1/1746766 від 04.09.2013 року, отримання кредитних коштів в сумі 52000,00 гривень від ПАТ КРЕДІ [PERSON] та здійснення тільки семи вказаних платежів за кредитним договором на погашення заборгованості. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, згідно ч.1 ст.61 ЦПК України. Таким чином, судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, станом на 08.09.2014 рік утворився борг в розмірі 50599,37грн., право на вимогу якого набув позивач при вказаних вище обставинах та який підлягає стягненню з відповідача в повному розмірі. За умовами п.5.3. договору відступлення прав вимоги № 14/УБК-14 від 02.04.2014 року позивач має право здійснювати будь-які не заборонені чинним законодавством України, дії для реалізації свого права вимоги та отримання суми заборгованості від боржників. Відповідно до п.3.1 кредитного договору позивачем в межах річного строку нарахована пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми кредиту за кожен день прострочення, що складає за період з 09.08.2014 року по 09.07.2015 року - 18678,79 гривень. Згідно п.3.2. кредитного договору відповідач повинен сплатити штраф у розмірі 1% від суми кредиту визначеної у п.1.1 (52000,00 грн.), що становить 520,00 гривень. На підставі ст.625 ЦК України на суму боргу (50599,37 грн.) позивачем нараховано 3% річних, що складають 1393,22 гривень і підлягають стягненню з відповідача. Розміри пені, штрафу та 3% річних не заперечуються відповідачем. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.116 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 1049 ЦК України зобов'язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 вказаної статті, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу щодо позики. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд вважає помилковими твердження представника відповідача про те, що відповідач на підставі ч.2ст.517 ЦК України має право не виконувати обов'язки за кредитним договором, так як не був повідомлений про зміну кредитора. Так, відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого утворилася заборгованість, суд приходить до висновку про необхідність стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов'язку погашення кредиту взагалі. Такий висновок щодо застосування наведених норм права, викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 і він є обов'язковим при застосуванні цих норм права та має враховуватись судом загальної юрисдикції, згідно ст.360-7 ЦПК України. Доказами прав нового кредитора у зобов'язанні, згідно ч.1ст.517 ЦК України, є передані первісним кредитором новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Із досліджених доказів, судом встановлено, що первісним кредитором передані новому кредиторові такі документи та інформація (заява-анкета позичальника, комплексний кредитний договір з додатками, витяг із особового рахунку та розрахунок заборгованості по кредиту). Отже, вимоги позивача є обґрунтованими та підтверджуються зібраними по справі доказами, а тому підлягають задоволенню, а саме з відповідача підлягає стягненню заборгованість на користь позивача в розмірі 71191,38 гривень, з яких: заборгованість 50599,37 гривень (43180,21 гривень заборгованість по кредиту; 2034,29 гривень заборгованість по процентам; 5384,87 гривень заборгованість по комісії); штраф у розмірі 1% від суми кредиту, визначеного у п.1.1.(52000,00 грн.), становить 520,00 гривень; відповідно до п.3.1. кредитного договору пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка за період з 09.08.2014 року по 09.07.2015 року становить 18678,79 гривень; згідно ст.625 ЦК України 3% річних, що складають 1393,22 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи (платіжне доручення № 1781 від 27.07.2015 року на а.с.3) вбачається, що позивачем понесені судові витрати - судовий збір в розмірі 711 грн. 91 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved