Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Позивач - публічне акціонерне товариства комерційний банк " Правекс - Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2719-031/08Р від 21 серпня 2008 року в сумі 13574,85 доларів США ( 9238 доларів США заборгованість за кредитом та 4336,85 доларів США заборгованість за процентами). Позивач посилається на те, що 21 серпня 2008 року між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТКБ «ПРАВЕКС-БАНК», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2719-031/08Р , за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 13 153,00 доларів США зі сплатою 13,99 % річних для своєчасної оплати останнім вартості автомобіля та сплати страхових платежів за договорами страхування автомобіля. Відповідне зобов'язання було виконано позивачем, що підтверджується заявою на видачу готівки №1 від 22.08.2008 року. Право банку на здійснення банківських кредитних операцій з розміщення іноземної валюти на валютному ринку України підтверджується банківською ліцензією № 7, виданою Національним банком України 03 грудня 2001 року, на право здійснювати банківські операції, визначені частиною першою та пунктами 5-11 частини другої статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»; дозволом № 7-1 від 03 грудня 2001 року на право здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 частини другої та частиною четвертою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» згідно з додатком до дозволу № 7-1 від 03 грудня 2001 року. Пунктом 4.4. Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 157,00 доларів США щомісяця до 10-го числа наступного місяця. Відсотки за користування кредитом відповідно до пункту 4.5. кредитного договору підлягають сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) у строк до 10-го числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також у момент припинення дії кредитного договору (повернення кредиту), зазначеного в пункті 1.2. кредитного договору. 03 березня 2009 року, 20 травня 2011 року та 09 грудня 2011 року з метою проведення реструктуризації поточної заборгованості відповідача за кредитним договором між сторонами було укладено договори про внесення змін та доповнень до Кредитного договору. Проте, станом на 18 червня 2015 року відповідачем неналежним чином виконуються зобов'язання за кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 19 324,63 доларів США, у тому числі: заборгованість за кредитом: 9 238,00 доларів США; заборгованість за процентами: 4 336,85 доларів США; неустойка (пеня) за кредитом: 3 609,13 доларів США; неустойка (пеня) за процентами: 2 140,65 доларів США. Пунктом 10.1 кредитного договору передбачено, що за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування коштами позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в пункті 1.2. кредитного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Частиною першою статті 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За змістом положень статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192, частина третя статті 533 Цивільного кодексу України; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»). Оскільки виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, то разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором чи проценти на банківський вклад (статті 1054, 1061 Цивільного кодексу України) в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима. Позивач в судове засідання не зявився, хоча про день і час слухання справи був належним чином повідомлений, але від представника позивача [PERSON] надійшла заява, в якій він позов підтримує і просить справу розглядати у його відсутності,не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач двічі в судове засідання не зявився, хоча про день і час слухання справи був належним чином повідомлений відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України. , про що свідчать розписки , які знаходяться в матеріалах справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України . Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 21 серпня 2008 року між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТКБ «ПРАВЕКС-БАНК», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2719-031/08Р, за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 13 153,00 доларів США зі сплатою 13,99 % річних для своєчасної оплати останнім вартості автомобіля та сплати страхових платежів за договорами страхування автомобіля ( а.с. 10-17). Відповідне зобов'язання було виконано позивачем, що підтверджується заявою на видачу готівки №1 від 22.08.2008 року( а.с. 30). Право банку на здійснення банківських кредитних операцій з розміщення іноземної валюти на валютному ринку України підтверджується банківською ліцензією № 7, виданою Національним банком України 03 грудня 2001 року, на право здійснювати банківські операції, визначені частиною першою та пунктами 5-11 частини другої статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»; дозволом № 7-1 від 03 грудня 2001 року на право здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 частини другої та частиною четвертою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» згідно з додатком до дозволу № 7-1 від 03 грудня 2001 року (а.с.31-34). Пунктом 4.4. кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 157,00 доларів США щомісяця до 10-го числа наступного місяця ( а. с. 11). Відсотки за користування кредитом відповідно до пункту 4.5. кредитного договору підлягають сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) у строк до 10-го числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також у момент припинення дії Кредитного договору (повернення кредиту), зазначеного в пункті 1.2. Кредитного договору(а.с.11). 03 березня 2009 року, 20 травня 2011 року та 09 грудня 2011 року з метою проведення реструктуризації поточної заборгованості відповідача за кредитним договором між сторонами було укладено договори про внесення змін та доповнень до кредитного договору ( а.с. 21). Проте, станом на 18 червня 2015 року відповідачем неналежним чином виконуються зобов'язання за кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 19 324,63 доларів США, у тому числі: заборгованість за кредитом: 9 238,00 доларів США; заборгованість за процентами: 4 336,85 доларів США; неустойка (пеня) за кредитом: 3 609,13 доларів США; неустойка (пеня) за процентами: 2 140,65 доларів США ( а.с. 7-9). Пунктом 10.1 кредитного договору передбачено, що за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування коштами позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в пункті 1.2. кредитного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення ( а.с. 14). Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 статті 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України , зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192, частина третя статті 533 Цивільного кодексу України; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»). Оскільки виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, то разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором чи проценти на банківський вклад (статті 1054, 1061 Цивільного кодексу України) в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь позивача.

Outcome: approved