Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом в якому вказує, що 05 вересня 2008 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області зроблено запис за № 314. Від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO] З початку травня 2017 року фактичні шлюбні відносини припинено. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя. Шлюб носить формальний характер. Станом на теперішній час спору про поділ майна не має, дитина проживає з позивачкою. Просила розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Полякова». В судове засідання позивачка не зявилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково, а саме: в частині розірвання шлюбу не заперечував, щодо стягнення з нього на користь позивача судових витрат просив\~стягнути 50%. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі що 05 вересня 2008 року уклали шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 314, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 057638 ( а.с.3 ). Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 119911 від 16.04.2009 р. ( а.с. 4). Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 Сімейного кодексу України проголошує, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частина 1 ст. 110 СК України зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що сторони на примирення не згодні, про що свідчать їх заяви, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при тих відносинах, що склалися між сторонами збереження родини неможливо. Відповідно до ст. 113 СК України о соба, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд відмовляє в задоволенні вимог відповідача в частині стягнення з нього судових витрат частково в розмірі 50% у звязку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. Позов в частині стягнення з на користь позивача понесених нею судових витрат підлягає задоволенню. Із матеріалів справи вбачається, що позивач при подачі позову до суду сплатила 640,00 грн. судового збору, які слід стягнути з відповідача на її користь (а.с.1).

Outcome: approved