Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач просить постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь Долинського районного центру зайнятості матеріальну шкоду в розмірі 15005,50 грн. та перерахувати на розрахунковий рахунок Долинського РЦЗ м.Долина пр-т.Незалежності,3 р/р №37172300901155, банк УДК м.Івано-Франківськ, МФО 836014, код ЄДРПОУ 193902683. Стягнути з [PERSON] на користь Долинського районного центру зайнятості сплачений судовий збір в сумі 1378,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що з метою підвищення ефективності фінансового контролю, забезпечення контролю за цільовим та ефективним використанням коштів Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, згідно наказу Івано-Франківського обласного центру зайнятості № 134 від 17.05.2016 «Про проведення внутрішнього аудиту», в Долинському районному центрі зайнятості, Івано-Франківським обласним центром зайнятості було проведено внутрішній фінансовий аудиту та аудиту відповідності в Долинському районному центрі зайнятості за період роботи з 01.02.2015 року по 01.05.2016 рік. За результатами перевірки Івано-Франківським обласним центром зайнятості видано наказ № 163 від 08.06.2016 «Про результати проведення внутрішнього фінансового аудиту та аудит відповідності в Долинському районному центрі зайнятості», в якому встановлено порушення пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, зайво виплачено заробітну плату працівникам Долинського районного центру зайнятості в сумі 15005,50 грн., а саме: [PERSON] - провідному фахівцю з питань зайнятості відділу організації працевлаштування населення Долинського РЦЗ - 5938,81грн.; [PERSON] - провідному фахівцю з питань зайнятості відділу організації працевлаштування населення Долинського РЦЗ - 9066,69 грн. Також п.15 ч.3 зазначеного вище наказу № 163 було зобовязано директора Долинського РЦЗ [PERSON] вжити заходів щодо повернення до Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття переплату заробітної плати на загальну суму 15005,50 грн. Дане порушення виникло у звязку з тим, що відповідальна посадова особа, а саме начальник відділу бухгалтерського обліку головний бухгалтер Долинського РЦЗ [PERSON], яка звільнилася з роботи 03.11.2015 року по ст.38 КЗпП України (за власним бажанням), внаслідок неналежного виконання покладених на неї трудових обовязків, заподіяла Долинькому РЦЗ матеріальну шкоду. Так, будучи посадовою особою з 10 березня 2015 року начальник відділу бухгалтерського обліку головний бухгалтер Долинського РЦЗ [PERSON] проводила розрахунки та нарахування заробітної плати та здійснювала контроль за правильністю нарахування заробітної плати працівникам Долинського РЦЗ, не виконуючи наступні накази директора Івано-Франківського обласного центру зайнятості : Наказ № 117-к від 31.03.2015року Про переведення: [PERSON] на посаду провідного фахівця з питань зайнятості відділу організації працевлаштування населення Долинського РЦЗ з 31.03.2015 року; Наказ № 117-к від 31.03.2015року Про переведення: [PERSON] на посаду провідного фахівця з питань зайнятості відділу організації працевлаштування населення Долинського РЦЗ з 31.03.2015 року. Наказ № 87 від 27.04.2015року Про встановлення надбавки: [PERSON] з 01.04.2015року за високі досягнення у праці. Наказ №87 від 27.04.2015року Про встановлення надбавки: [PERSON] з 01.04.2015року за високі досягнення у праці. В результаті таких протиправних дій ,відповідачкою було невірно нараховано індексацію заробітної плати (невірно визначено фіксовану суму індексації та невірно визначений базовий місяць), в результаті чого зайво переплачено заробітну плату. На виконання наказу № 163 від 08.06.2016 року та з метою добровільного відшкодування завданих збитків 15.07.2016 року на адресу [PERSON] направлено лист-претензію за № 1168-05/21-16 від 14.07.2016 та копію наказу Долинського РЦЗ № 314 від 13.07.2016 року Про повернення коштів. Однак, станом на 08.09.2016 дані кошти в сумі 15005,50 грн. не відшкодовані на рахунок Долинського РЦЗ. Працівниками центру зайнятості [PERSON] та [PERSON] повідомлено про відмову у поверненні переплати заробітної плати, яка нарахована начальником відділу бухгалтерського обліку головним бухгалтером Долинського РЦЗ [PERSON] ( [PERSON] - 5938,81 грн., [PERSON] - 9066,69 грн.) Відповідачка вчинила ряд правопорушень: проводила розрахунки та нарахування заробітної плати та здійснювала контроль за правильністю нарахування заробітної плати, працівникам Долинського РЦЗ не виконуючи наступні накази директора Івано-Франківського обласного центру зайнятості: Наказ № 117-к від 31.03.2015 року Про переведення: [PERSON] на посаду провідного фахівця з питань зайнятості відділу організації працевлаштування населення Долинського РЦЗ з 31.03.2015року; Наказ № 117-к від 31.03.2015 року Про переведення: [PERSON] на посаду провідного фахівця з питань зайнятості відділу організації працевлаштування населення Долинського РЦЗ з 31.03.2015 року. Наказ № 87 від 27.04.2015 року Про встановлення надбавки: [PERSON] з 01.04.2015 року за високі досягнення у праці. Наказ №87 від 27.04.2015 року Про встановлення надбавки: [PERSON] з 01.04.2015 року за високі досягнення у праці. Порушила посадову інструкцію, затверджену директором Івано-Франківського обласного центру зайнятості 10.02.2015року, якою на неї покладено завдання та обовязки (п. 1.6.22,2.7,2.17), які привели до переплати заробітної плати на загальну суму 15005,50 грн. Ст. 132 КЗпП передбачено, що за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обовязків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальної відповідальності понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві. Зі змісту ст. 132 КЗпП та постанови Пленуму ВСУ № 14, при заподіянні працівником, прямої дійсної шкоди в розмірі, що менше середнього місячного заробітку, працівник зобовязаний відшкодувати пряму дійсну шкоду повністю. Якщо ж пряма дійсна шкода, що заподіяна працівником підприємству, перевищує середній місячний заробіток працівника, з останнього стягується лише сума, що дорівнює середньому місячному заробітку, а решта шкоди працівником не покривається. Однак така межа матеріальної відповідальності не розповсюджується на працівників, що є посадовими особами, та діє тільки в тому випадку, якщо працівник притягується до матеріальної відповідальності за одне правопорушення. Якщо ж працівник притягується до матеріальної відповідальності за кількома правопорушеннями, то й загальна межа його відповідальності буде дорівнювати середньому місячному заробітку за кілька місяців. Так, відповідачка вчиняла правопорушення не одноразово, а періодично, щомісячно з березня 2015 по листопад 2015 року, нараховуючи заробітну плату зазначеним вище працівникам, продовжуючи ігнорувати (не виконувати накази №117-к від 31.03.2015року Про переведення, № 87 від 27.04.2015року Про встановлення надбавки та порушуючи посадову інструкцію начальника відділу бухгалтерського обліку-головного бухгалтера Долинського РЦЗ , якою на неї покладено завдання та обовязки . Звільнення відповідачки на час вирішення спору не має значення, оскільки вирішальним є факт перебування відповідачки у трудових правовідносинах на час заподіяння шкоди і те, що шкода завдана при виконанні нею трудових обовязків, а тому питання відшкодування повинно вирішуватись з застосуванням норм трудового законодавства. Для визначення середнього місячного заробітку відповідачки потрібно враховувати, що він визначається відповідно до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 Порядку обчислення середньої заробітної плати, а саме в даному випадку оскільки справа вирішується після його звільнення - виходячи з виплати за попередні два місяці роботи відповідачки в Долинському РЦЗ. Представник позивача [PERSON] (довіреність а.с.31,46,59) у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зіславшись на вищевикладені обставини. Додатково пояснила, що договору про повну матеріальну відповідальність з відповідачкою не укладалось. Накази про переведення працівників [PERSON] та [PERSON] поступили в Долинський РЦЗ 07.04.2015 року, а накази про встановлення вказаним працівникам надбавки поступили 07.05.2015р. Однак відповідачка по справі мала можливість з даними наказами ознайомитись на офіційному сайті Івано-Франківського обласного центру зайнятості. Шкоду заподіяно зайвими виплатами було виявлено після проведення Івано-Франківським обласним центром зайнятості перевірки і видачі 08.06.2016 року наказу №163. Вважає, що відповідачка [PERSON] допустила порушення вимог п.п. 2.7, 2.17, та 4.3 посадової інструкції головного бухгалтера Долинського РЦЗ, з якою вона ознайомлена, а відповідно повинна нести матеріальну відповідальність в повному розмірі шкоди у відповідності до вимог п.6 ч.1 ст. 134 КЗпП України. Вказані правопорушення вона допустила неодноразово. Зайві виплати проводились працівникам [PERSON] та [PERSON] з 31.03.2015р. по дату звільнення позивачки з роботи- 3 листопада 2015р. Вона не бажає, щоб інших службових осіб Долинського районного центру зайнятості було притягнуто до участі в розгляді даної справи в якості співвідповідача. Просила позов задоволити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що вона працювала в Долинському РЦЗ з 10.03.2015р. головним бухгалтером, звідки звільнилась 03.11.2015р. за власним бажанням. З посадовою інструкцією головного бухгалтера, вона ознайомлена. Договору про повну матеріальну відповідальність з нею не укладалось. Підставою предявлення цивільного позову позивач вважає шкоду, завдану внаслідок неналежного виконання покладених на неї трудових обовязків.Зокрема, вказано на те, що нею було невірно нараховано індексацію заробітної плати (невірно визначено фіксовану суму індексації та невірно визначений базовий місяць, в результаті чого зайво переплачено заробітну плату). Причиною, неправильності в нарахуванні індексації заробітної плати працівникам [PERSON] та [PERSON] послужило те, що накази про переведення на інші посади та встановлення надбавок прийшли значно пізніше. Зокрема, тільки 07.05.2015 року зареєстровано Долинським РЦЗ витяг з наказу № 87 від 27.04.2015 року, згідно якого «Встановити з 01 квітня 2015 року надбавки за високі досягнення у праці працівникам ( у відсотках до посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугу років).Тобто, наказ видано із запізненням в один місяць. Вона визнає, що допустила одноразове порушення , зокрема при визначенні базового місяця для нарахування індексації, вона не взяла до уваги один день. Однак , перед тим як визначити базовий рівень для нарахування індексації, вона неодноразово консультувалась з бухгалтерією Івано-Франківського обласного центру зайнятості. Дане порушення є одноразовим, оскільки фіксована сума індексації є стала, вона змінюється, лише коли змінюється розмір заробітної плати, чого не було з березня по листопад 2015 року. Просила відмовити у позові. Суд вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі дослідивши надані сторонами та перевірені в судовому засіданні докази , вважає що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного: Матеріальна відповідальність, це інститут трудового права та один з видів відповідальності за трудовим правом, а також вид юридичної відповідальності сторін трудового договору. Сторона трудового договору зобов'язана відшкодувати заподіяну іншій стороні трудового договору шкоду відповідно до законодавства. У відповідності до вимог ст. 130 КЗпП України - працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. Відповідно до ч.2 ст.133 КЗпП України у відповідності з законодавством обмежену матеріальну відповідальність несуть: керівники підприємств, установ, організацій та їх заступники, а також керівники структурних підрозділів на підприємствах, в установах, організаціях та їх заступники - у розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, якщо шкоду підприємству, установі, організації заподіяно зайвими грошовими виплатами працівникам, неправильною постановкою обліку і зберігання матеріальних, грошових чи культурних цінностей, невжиттям необхідних заходів до запобігання простоям. Повна матеріальна відповідальність працівників у розмірі заподіяної шкоди без будь-якого обмеження передбачена ст.134 КЗпП України. Перелік підстав притягнення до повної матеріальної відповідальності, що міститься в цій статті, є вичерпним. Відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: 1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; 2) майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами; 3) шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку; 4) шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані; 5) шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування; 6) відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків; 7) шкоди завдано не при виконанні трудових обов'язків; 8) службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу; 9) керівник підприємства, установи, організації всіх форм власності, винний у несвоєчасній виплаті заробітної плати понад один місяць, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати, і за умови, що Державний бюджет України та місцеві бюджети, юридичні особи державної форми власності не мають заборгованості перед цим підприємством. Згідно Положення про Державну службу зайнятості України, затвердженого Указом Президента України від 16 січня 2013 року №19/2013, Державна служба зайнятості України (далі - Служба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України (далі - Міністр). Долинський районний центр зайнятості є юридичною особою, державною установою у центральній системі державних установ державної служби зайнятості, підпорядковується Івано-Франківському обласному центру зайнятості та є йому підзвітним. Відповідно до п.1.1, 1.2 Положення про відділ бухгалтерського обліку Долинського районного центру зайнятості, затвердженого директором Івано-Франківського обласного центру зайнятості від 10.02.21015р. відділ бухгалтерського обліку (надалі - відділ) є структурним підрозділом Долинського районного центру зайнятості. Відділ очолює начальник відділу головний бухгалтер, який підпорядковується директору Долинського РЦЗ (а.с.56- 57) Судом встановлено та не заперечувалося сторонами у справі, що відповідачка [PERSON], з 10.03.2015р. до дня звільнення 03.11.2015р. ( наказ №631-3 а.с.12) працювала в Долинському районному центрі зайнятості на посаді головного бухгалтера. Наказом №75 Долинського районного центру зайнятості від 13.03.2015 року на начальника відділу бухгалтерського обліку - головного бухгалтера Долинського районного центру зайнятості [PERSON]покладено виконання обов'язків щодо нарахування заробітної плати індексації, правильність утримання податків та страхових внесків та інших виплат працівникам Долинського районного центру зайнятості, ведення модулів "АРМ Бухгалтерія -W, ППП "Бухгалтерія, Зарплата, Журнал- ордер № 5, Відомості до банку, Довідки з зарплати, Табель робочого часу (а.с.52). Згідно п. п. 2.1, 2.7, 2.17 посадової інструкції, (а.с.22-24) ,затвердженої директором Івано-Франківського обласного центру зайнятості 10.02.2015 року, (з якою головний бухгалтер [PERSON] ознайомлена, про що свідчить підпис), головний бухгалтер здійснює керівництво відділом , організовує роботу по виконанню покладених на відділ завдань, координує та контролює роботу працівників, які є в його підпорядкуванні. Здійснює контроль за своєчасним нарахуванням всіх видів матеріального забезпечення. Контролює правильність ведення розрахунків по заробітній платі та листках тимчасової непрацездатності, інших видах нарахувань та порядок утримання податків та страхових внесків. У відповідності до п.4.3 інструкції головний бухгалтер несе відповідальність за неправильне ведення обліку грошових коштів, наслідком якого є викривлення бухгалтерської звітності. Згідно копії наказу №163 Івано-Франківського обласного центру зайнятості від 08.06.2016 року, встановлено, що з 18.05.2016 року по 31.05.2016 року аудиторською робочою групою Івано-Франківського обласного центру зайнятості проведено внутрішній фінансовий аудит та аудит відповідності в Долинському районному центрі зайнятості за період роботи з 01.02.2015 року по 01.05.2016 року. Внутрішнім фінансовим аудитом та аудитом відповідності, проведеним в Долинському районному центрі зайнятості, встановлено наступне. В порушення пункту 5 ІІорядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (із змінами) невірно нараховувалась індексація заробітної плати (невірно визначено фіксовану суму індексації та невірно визначений базовий місяць) працівникам Долинського районного центру зайнятості, що призвело до недоплати індексації заробітної плати на загальну суму 5604,54 грн. та переплати індексації заробітної плати на загальну суму 14337,11 гри. Також, внаслідок цього невірно нараховано: заробітну плату за дні відряджень, що призвело до недоплати в сумі 62,34грн.; відпускні, що призвело до переплати на загальну суму 793,09грн. та недоплати на суму 291,26 грн.; допомогу на оздоровлення га матеріальну допомогу для вирішення соціально побутових питань, що призвело до недоплати на загальну суму 1433,90 грн. та переплати в сумі 71,24грн. Наказано вжити заходів щодо повернення до Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття переплати заробітної плати на загальну суму 15005,50грн. (а.с.6-9). Згідно довідки розрахунку надміру виплаченої начальником відділу головним бухгалтером [PERSON] заробітної плати, у відповідності до наказу №163 від 08.06.2016р. «Про результати проведення внутрішнього фінансового аудиту та аудиту відповідності в Долинському районному центрі зайнятості» - загальна сума надміру виплаченої заробітної плати за період березень 2015 року листопад 2015 року становить 15005,50грн. (а.с.15). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що після звільнення [PERSON] 03.11.2015р. з посади , вона виконувала обов»язки головного бухгалтера Долинського РЦЗ і проводила нарахування заробітної плати. При нарахуванні заробітної плати в листопаді 2015 року , помилки вона не допустила. Фіксована сума індексації заробітної плати була нарахована у березні 2015р. Це був базовий місяць. Перегляд суми індексації з березня по листопад місяць не проводився, оскільки не було підняття заробітної плати, як і не було змін в основних складових заробітної плати. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд вважає що в діях відповідачки [PERSON], яка займала посаду начальника відділу бухгалтерського обліку- головного бухгалтера з 10.03.2015р. по 03.11.2015р., який є структурним підрозділом Долинського районного центру зайнятості, вбачається одноразове порушення ведення розрахунків по заробітній платі та інших видах нарахувань , що заподіяло Долинському районному центру зайнятості матеріальну шкоду на загальну суму 15005,50грн. Однак, суд дійшов висновку, що у відповідності до ч.2 ст.133 КЗпП України відповідачка [PERSON], як керівник структурного підрозділу повинна нести обмежену матеріальну відповідальність, у розмірі заподіяної з її вини шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, оскільки шкоду установі заподіяно зайвими грошовими виплатами працівникам. Відповідно до п.3 розділу 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно довідки про середню заробітну плату [PERSON] середня заробітна плата за два місяці становить 4834,24грн. (а.с.53) . Ч.1 ст. 136 КЗпП України передбачено, що покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. У відповідності до п.4 ч.1 ст. 233 КЗпП України - безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами власника або уповноваженого ним органу про відшкодування працівниками матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації. Ч.3 ст. 233 КЗпП України встановлено, що для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. П. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 29.12.1992 р. про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками , передбачено, що судам необхідно перевіряти, чи додержаний власником або уповноваженим ним органом встановлений ст.233 КЗпП ( 322-08 ) річний строк з дня виявлення заподіяної працівником шкоди для звернення в суд з позовом про її відшкодування. Цей строк застосовується і при зверненні із заявою прокурора. Днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником. Днем виявлення шкоди, встановленої в результаті інвентаризації матеріальних цінностей, при ревізії або перевірці фінансово-господарської діяльності підприємства, установи, організації, слід вважати день підписання відповідного акта або висновку. Враховуючи , що наказ про результати проведення внутрішнього фінансового аудиту та аудиту відповідності в Долинському районному центрі зайнятості , згідно якого виявлено шкоду, було видано 08.06.2015р., а відповідачка [PERSON]І на час проведення перевірки не перебувала у трудових відносинах з Долинським РЦЗ, позивач правильно, у відповідності до вимог законодавства звернувся до Долинського районного суду за вирішенням спору. Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 130, 132,133,134,136, 233 КЗпП України, Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками»,

Outcome: approved