Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

У квітні 2014 року позивач [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Страхової компанії «НАСТА» (далі по тексту - СК «НАСТА», відповідач) про стягнення коштів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03.09.2013 року між ним та відповідачем було укладено договір добровільного страхування №212.0093617 автомобіля Мерседес-Бенц МІ350 CD 4matic, д.н.з. [NUMBER], який належить позивачу. 27.09.2013 року було укладено Додаткову угоду №1 до Договору страхування, за умовами якої, у зв'язку із припиненням страхового захисту, сторони розрахували суму частини страхового внеску в розмірі 8961,62 грн., яка залишається у відповідача та може бути зарахована у разі укладення договорів страхування в майбутньому. 06.03.2014 року було укладено Додаткову угоду №2, відповідно до якої сторони розрахували суму частини страхового внеску в розмірі 5376,97 грн., яка повертається позивачу з урахуванням того, що позивач відмовляється в подальшому укладати договори з відповідачем. Разом з тим, 07.03.2014 року позивач звернувся до відповідача з претензією про повернення коштів, однак, його претензія задоволена не була. У зв'язку тим, що порушені права позивача як споживача, [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, відповідно до якого просить суд стягнути з СК «НАСТА» на його користь розмір страхової виплати, яка складає 5376,97 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Перевіряючи обставини у справі судом встановлено, що 03.09.2013 року між [PERSON] та СК «НАСТА» було укладено договір добровільного страхування №212.0093617 автомобіля Мерседес-Бенц МІ350 CD 4matic, д.н.з. [NUMBER], який належить позивачу (а.с. 3). 27.09.2013 року між [PERSON] та СК «НАСТА» було укладено Додаткову угоду №1 до Договору страхування, за умовами якої, у зв'язку із припиненням страхового захисту, сторони розрахували суму частини страхового внеску в розмірі 8961,62 грн., яка залишається у відповідача та може бути зарахована у разі укладення договорів страхування в майбутньому (а.с. 4). 06.03.2014 року між [PERSON] та СК «НАСТА» було укладено Додаткову угоду №2, відповідно до якої сторони розрахували суму частини страхового внеску в розмірі 5376,97 грн., яка повертається позивачу з урахуванням того, що позивач відмовляється в подальшому укладати договори з відповідачем (а.с. 6). 07.03.2014 року позивач звернувся до відповідача з претензією про повернення коштів (а.с. 7), однак, його претензія задоволена не була. Відповідно до ст.ст. 57 ,58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 6 Закону України «Про страхування», добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Згідно ч.1, ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 28 ЗУ «Про страхування», у разі дострокового припинення дії договору страхування, крім договору страхування життя, за вимогою страхувальника страховик повертає йому страхові платежі за період, що залишився до закінчення дії договору, з відрахуванням нормативних витрат на ведення справи, визначених при розрахунку страхового тарифу, фактичних виплат страхових сум та страхового відшкодування, що були здійснені за цим договором страхування. Аналогічні положення закріплені в ч. 4 ст. 997 ЦК України. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» N 5 від 12.04.96, оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (в тому числі найму (оренди) жилого приміщення - в частині відносин між наймачем (орендарем) і наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Отже, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача СК «НАСТА» на користь позивача грошових коштів у розмірі 5376,97 грн., враховуючи те, що умовами Додаткової угоди № 2 від 06.03.2014 року передбачено повернення цієї суми коштів у зв'язку з припиненням Договору страхування №212.0093617. Сума до повернення частини страхового внеску розрахована сторонами, складає 5376,97 грн., розмір якої не заперечується сторонами, що підтверджується їх підписами в Додатковій угоді №2. Враховуючи те, що договір є обов'язковим до виконання, однак, не виконується стороною відповідача, та станом на момент винесення рішення суду грошові кошті, які підлягають поверненню позивачу, не повернуті на рахунок [PERSON], що передбачено Додатковою угодою № 2 від 06.03.2014 року, суд приходить до висновку, що грошові кошти у розмірі 5376,97 грн. слід стягнути з Страхової компанії "НАСТА" на користь [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved