Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого із відповідачем 06 вересня 2003 року, з посиланням на те, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], останні мають різні характери та погляди на сімейне життя, що було причиною постійних сварок, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу не можливе. Просить позов задовольнити та стягнути 800 грн. витрат на правничу допомогу та судовий збір. Ухвалою суду від 19 листопада 2018 року згідно клопотання відповідача [PERSON] сторонам наданий строк для примирення 03 місяці. Ухвалою суду від 21 січня 2019 року за результатами підготовчого засідання справу призначено до судового розгляду. Відповідно до заяви від 19 листопада 2018 року позивач [PERSON] підтримує заявлені вимоги, просить розглянути справу за відсутності, примирення не можливе. Згідно заяви від 11 лютого 2019 року відповідач [PERSON] проти позову не заперечує, оскільки примирення не відбулося, просить розглянути справу за відсутності Інші заяви, клопотання сторін станом на час розгляду справи відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 2003 року, останні є батьками [PERSON], [INFO], між сторонами виникли неприязні відносини через різні погляди на сімейне життя та сімейні цінності, що суперечить інтересам позивача і є підставою для неможливості подальшого життя подружжя і збереження шлюбу, при цьому суд враховує, що норми сімейного законодавства не наділяють судові інстанції можливістю примушування жінки або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, заходи суду щодо примирення не дали результату, відповідно до поданих заяв сторони наполягають на розірванні шлюбу. Законними підставами для розірвання шлюбу є ст.ст.105, 110, 112 СК України. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із врахуванням задоволення позову повністю та сплати позивачем 704 грн. 80 коп судового збору, вказана сума судового збору підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачем подано суду договір про надання правової допомоги від 03 липня 2018 року, квитанцію №14 про сплату 800 грн., розрахунок витрат: вивчення документів по справі, усна консультація-400 грн., складення позовної заяви та підготовка позову до подачі до суду-400 грн.. Суд вважає співмірними є: вивчення документів по справі, усна консультація-300 грн., складення позовної заяви-300 грн., у зв'язку з чим на користь позивача підлягають стягненню із відповідача 600 грн. витрат на правничу допомогу. Клопотання позивача про відновлення свого дошлюбного прізвища відсутнє.

Outcome: approved