Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Представник позивача - адвокат Гавриленко В.Г. звернувся до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є власником квартири по [ADDRESS] . В даному домі також зареєстрований, але з грудня 2019 не проживає, відповідач [PERSON] , [INFO] . З метою захисту своїх прав, позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою по [ADDRESS] . Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.10.2021 було відкрито спрощене позовне провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є власником квартири по [ADDRESS] (а.с. 4, 5-7). В даному домі також зареєстрований, однак з грудня 2019 не проживає, відповідач [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до пункту № 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада 1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя"- наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди, як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь - яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Таким чином, відповідач [PERSON] власником нерухомого майна не являється, не є членом сім`ї позивача, не мешкає без поважних причин в житловому приміщенні, що належить на праві власності позивачу, тому слід визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. На підставі викладеного, ст.391 ЦК України,

Outcome: approved