Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. За постановою Решетилівського районного суду Полтавської області з відповідача утримувалися аліменти на її користь, на утримання неповнолітньої дитини, батьком якої є відповідач в розмірі ? частини пенсії щомісяця. У вересні 2017 року, у звязку з досягненням доньки повноліття, закрито виконавче провадження про стягнення з відповідача аліментів на її утримання. На даний час донька навчається на 2 курсі Камянець-Подільського національного університету з терміном навчання до 30 червня 2020 року. Усі витрати повязані з утриманням доньки вона несе сама. Відповідач працює охоронцем і отримує пенсію, має достатні доходи і повинен надавати доньці матеріальну допомогу до закінчення її навчання. Справу розглянуто згідно ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~за відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності, судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних у суду матеріалів. Позивач [PERSON] подала\~до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги\~підтримує та прохає задовольнити. /а.с. 19/ Відповідач [PERSON]\~надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. /а.с. 18/ Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ №026110 від 06 жовтня 1999 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Решетилівського районного управління юстиції. (а.с.8). З довідки №76 від 14 вересня 2017 року вбачається, що [PERSON] є студентом II курсу денної форми навчання економічного факультету Камянець-Подільського національного університету [PERSON], термін навчання з 01 вересня 2016 року до 30 червня 2020 року. (а.с.9) Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Відповідно до ч.1\~ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1ст. 199\~СК України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. При цьому згідно ч. 1\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.20\~Постанови від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Згідно\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У звязку з тим, що відповідач позовні вимоги визнав, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати таку матеріальну допомогу своїй дочці. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 3. ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються\~позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 6\~ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved