Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

У вересні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про припинення права на частку у спільній частковій власності, визнання права власності. Свої вимоги згідно уточненої позовної заяви від 04.12.2013 року мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.11.2011 року за реєстровими № 2-3663 та № 2-3660 вона є співвласницею ? частки домоволодіння [ADDRESS] з господарсько-бутовими спорудами. 26.10.2012 року рішенням 26 сесії Керченської міської ради 6 скликання, на підставі набутого законної сили рішення Керченського міського суду від 07.08.2012 року по справі №108/4887/12 у комунальну власність територіальної громади м. Керчі прийнята ? частина будинку [ADDRESS], Комунальній установі «Жилавтосервіс-Керч» дано доручення поставити на балансовий облік ? частину даного будинку. Відповідно до положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст. 327 ЦК України від імені та в інтересах територіальних громад повноваження по управлінню майном комунальної власності здійснюють місцеві ради. 01.11.2013 року ухвалою суду була призначена інженерно-технічна оціночна експертиза. У дослідницької частини висновку №422-1 судової будівельно-технічної експертизи по даній справі, яке було виконано судовим експертом Седовою Н.Ю., експерт прийшов до висновку, про те, що провести ринкову оцінку об'єкту нерухомості, який знаходиться на земельній ділянці домоволодіння по [ADDRESS] площею 0,0600 га не виявляється можливим. При відсутності прав на земельну ділянку згідно прийнятим Стандартам на оцінку нерухомого майна, встановити ринкову вартість жилого будинку не виявилось можливим. Також згідно даного висновку встановлено, що виділити в натурі ідеальну частку жилого будинку без зміни цільового призначення жилого будинку не можливо, на ? кожного співвласника приходиться по 2314 грн. оскільки будинок маж 97% фізичного зносу та який не придатний до експлуатації. Таким чином експертом підтверджений той факт, що ? частка Керченської міської ради АР Крим не може бути виділено в натурі, а сумісне володіння та користування майном з відповідачем також не можливо, що є підставою відповідно до положень ч. 1 ст. 365 ЦК України для припинення права спільної часткової власності Керченської міської ради АР Крим на ? частку спірного домоволодіння. Відповідно довідки КРП «Керченське міське бюро реєстрації та технічної інвентаризації» від 15.11.2012 року інвентарна вартість ? частки будинку [ADDRESS] станом на 08.11.2012 року, з урахуванням діючої індексації 16 263 грн. Відповідно довідки КП «Жилавтосервіс-Керч» від 29.11.2013 року вих. № 192/01-16 балансова вартість ? частки будинку [ADDRESS] станом на 01.11.2013 року складає 16 263 грн. Оскільки експерт не зміг встановити ринкову вартість вартості ? частки спірного будинку та з метою не допущення заподіяння суттєвої шкоди інтересам відповідача, вважає що справедливо визначити вартість ? частки будинку [ADDRESS] виходячи з її інвентаризаційної та балансової вартості у розмірі 16 263 грн. На підставі викладено просила позов задовольнити у позовному обсязі та визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS], яка належала Територіальній громаді в особі Керченської міської ради АР Крим, припинити право спільної часткової комунальної власності Територіальної громади в особі Керченської міської ради АР Крим на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] та стягнути на користь територіальної громади Керченської міської ради АР Крим грошову компенсацію за 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] у розмірі 16 263,00 грн. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, але з'явився його представник [PERSON], діюча на підставі угоди про надання правової допомоги. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя викладені як в первісному позові так і у в уточненій позовній заяві підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити на підставі обставин викладених у позовах та доданих до них письмових доказів. Представник відповідача Демчук І.І., яка діє а підставі належним чином оформленої довіреності, у судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення, шляхом припинення права комунальної власності на ? частку даного житлового будинку та стягнення з позивача на користь відповідача грошової компенсації вартості даної частки. Представник третьої особи КП «Жилавтосервіс-Керч» у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину не явки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у відсутності суду не надав. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Під час вирішення спору між сторонами суд приймає до уваги положення ст.. 60 ЦПК України, якою встановлено, що «Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.». Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як слідує з Постанови ВСУ від 25.12.2013 року справа №6-78цс13 урахуванням положень ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Як слідує з копій свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.11.2011 року за реєстровими № 2-3663 та №2-3660 [PERSON] є власником ? частки жилого будинку [ADDRESS].(а.с.4-6) Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна іншим власником ? частки даного будинку є Територіальна громада м. Керчі в особі Керченської міської ради, на підставі рішення суду справа № 108/4887/12 від 07.08.2012 року(а.с.10, 30) 26.10.2012 року рішенням 26 сесії Керченської міської ради 6 скликання на підставі на підставі набутого законної сили рішення Керченського міського суду від 07.08.2012 року по справі №108/4887/12 у комунальну власність територіальної громади м. Керчі прийнята ? частина будинку [ADDRESS], Комунальній установі «Жилавтосервіс-Керч» дано доручення поставити на балансовий облік ? частину даного будинку.(а.с.8) Відповідно до положень ст.ст. 26,60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст. 327 ЦК України від імені та в інтересах територіальних громад повноваження по управлінню майном комунальної власності здійснюють місцеві ради. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України. Стаття 321 цього Кодексу закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Поняття спільної часткової власності викладено в частині 1 статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Згідно зі статтею 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Способи реалізації існуючих в співвласника правомочностей розпорядження спільним майном передбачені в статтях 364, 367 ЦК України . Статтею 365 ЦК України встановлено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. З висновку судової будівельно-технічної експертизи № 422-1 від 11.11.2013 року слідує, що провести ринкову оцінку об'єкту нерухомості, який знаходиться на земельній ділянці домоволодіння по [ADDRESS] площею 0,0600 га не виявляється можливим. При відсутності прав на земельну ділянку згідно прийнятим Стандартам на оцінку нерухомого майна, встановити ринкову вартість жилого будинку не виявилось можливим. Також згідно даного висновку встановлено, що виділити в натурі ідеальну частку жилого будинку без зміни цільового призначення жилого будинку не можливо, на ? кожного співвласника приходиться по 2314 грн. оскільки будинок маж 97% фізичного зносу та який не придатний до експлуатації.(а.с.46-75) Відповідно довідки КРП «Керченське міське бюро реєстрації та технічної інвентаризації» від 15.11.2012 року інвентарна вартість ? частки будинку [ADDRESS] станом на 08.11.2012 року, з урахуванням діючої індексації 16 263 грн. (а.с.7) Відповідно довідки КП «Жилавтосервіс-Керч» від 29.11.2013 року вих. № 192/01-16 балансова вартість ? частки будинку [ADDRESS] станом на 01.11.2013 року складає 16 263 грн. (а.с. 89) На підставі викладено, оскільки експерт не зміг встановити ринкову вартість вартості ? частки спірного будинку та з метою не допущення заподіяння суттєвої шкоди інтересам відповідача, суд вважає що справедливо визначити вартість ? частки будинку [ADDRESS] виходячи з її інвентаризаційної та балансової вартості у розмірі 16 263 грн. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у абзаці третьому пункту 6 постанови "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" від 4 жовтня 1991 року N 7, розмір такої грошової компенсації визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди - судом за дійсною вартістю будинку (квартири) на час розгляду справи. Вартість ? частки жилого будинку [PERSON] у розмірі 16 263,00 грн. була перерахована позивачем на рахунок Головного Управління Державної Казначейської служби України, що підтверджується квитанцією № ПН27076 від 24.09.2013 року (а.с. 2). Встановивши вищевикладені обставини по справі, суд доходить висновку про можливість припинення права спільної часткової комунальної власності Територіальної громади в особі Керченської міської ради на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] зі сплатою вартості цієї частки Керченській міській раді АР Крим, а у зв'язку з тим, що позивачем сума вартості вказаної частки внесена на депозитний рахунок Головного Управління Державної Казначейської служби України, суд вважає за можливе також визнати за позивачем право власності на вказану частку. На підставі викладеного,

Outcome: approved