Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

У жовтні 2020 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до суду із позовом до ТОВ «Соціальна молодіжна Ініціатива» (далі по тексту - відповідач-1), ТОВ «Парк Хіллс» (далі по тексту - відповідач-2) про визнання права власності на майнові права на частину незавершеного будівництва. Так позивач просив суд визнати за [PERSON] , право власності на майнові права на квартиру за будівельним номером [ADDRESS] на [ADDRESS] , який розташований на земельний ділянці з кадастровим номером: 8000000000:91:050:0053. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14 жовтня 2014 року між [PERSON] та ТОВ «Соціальна молодіжна Ініціатива» було укладено договір № СМІ/03/527 купівлі-продажу майнових прав. Відповідно до п. 1.1 Договору №СМІ/03/527 об`єкт капітального будівництва - житлово-офісний комплекс з нежилими приміщеннями на [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 8000000000:91:050:0053, право на спорудження якого виникло у ТОВ «Соціальна Молодіжна Ініціатива» на підставі дозволу на виконання будівельних робіт № ІУ 114132110664 від 30 липня 2013 року та державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА №456727 . За умовами п. 2.2 Договору №СМІ/03/527 сторони домовились, що об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються за даним договором, є об`єкт нерухомості, розташований в об`єкті капітального будівництва за адресою: [ADDRESS] з наступними характеристиками: двокімнатна квартира під будівельним №527, загальною площею 49,01 кв.м., розташована у секції №3 на 22 поверсі. Додатковою угодою № 1 від 26 травня 2014 року до договору, змінено п.2.2. договору, а саме змінено характеристики об`єкта нерухомості на об`єкт з наступними характеристиками: двокімнатна квартира під будівельним №140, загальною площею 49,01 кв.м., розташована у секції №1 на 19 поверсі розташований в об`єкті капітального будівництва за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] вчасно сплатила 100 % вартості квартири [ADDRESS] та виконала всі умови договору. Пунктами 2.6, 2.7. Договору № СМІ/03/527 передбачено, що плановий термін закінчення будівництва - 3 квартал 2014 року. Плановий термін введення в експлуатацію -1 квартал 2015 року. 20 січня 2015 року між ТОВ «Соціальна молодіжна Ініціатива» [PERSON] та [PERSON] було укладено угоду про відступлення права вимоги за договором № СМІ/03/527 купівлі-продажу майнових прав від 11 квітня 2014 року на об`єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] . Поряд із цим, будівництво будинку на час звернення до суду із позовом не закінчено, будинок не введений в експлуатацію, ТОВ «Соціальна молодіжна Ініціатива» без відома та згоди інвесторів, було відчужено земельну ділянку, на якій проводилось будівництво будинку, на користь ТОВ «Парк Хіллс». За таких обставин, наведене вище унеможливлює виконання ТОВ «Соціальна молодіжна Ініціатива» перед позивачем зобов`язань за договором стосовно передачі права власності на квартиру, а ТОВ «Парк Хіллс» не визнає майнових прав позивача. Ухвалою суду від 05.10.2020 року, відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 16.02.2021 року, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. 11.05.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 12.05.2021 року, відмовлено у задоволенні клопотання відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Соціальна молодіжна Ініціатива» про поновлення пропущеного процесуального строку для подання відзиву, відзив товариства з обмеженою відповідальністю «Соціальна молодіжна Ініціатива» залишено без розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача-1 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив у позові відмовити у повному обсязі. Також просила суд застосувати до вимог за даним позовом позовну давність. Відповідач-2 у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно норми пункту 1 частини 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Суд, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що 11 квітня 2014 року між [PERSON] та ТОВ «Соціальна молодіжна Ініціатива» було укладено договір № СМІ/03/527 купівлі-продажу майнових прав. Відповідно до п. 1.1 договору № СМІ/03/527 об`єкт капітального будівництва - житлово-офісний комплекс з нежилими приміщеннями на [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 8000000000:91:050:0053, право на спорудження якого виникло у ТОВ «Соціальна Молодіжна Ініціатива» на підставі дозволу на виконання будівельних робіт № ІУ 114132110664 від 30 липня 2013 року та державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА №456727 . 20 січня 2015 року між ТОВ «Соціальна молодіжна Ініціатива» (продавець), [PERSON] (покупець) та [PERSON] (сторона 1) було укладено угоду про відступлення права вимоги за договором № СМІ/03/527 купівлі-продажу майнових прав від 11 квітня 2014 року на об`єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] . Згідно пункту 1.1. зазначеної угоди сторони дійшли згоди щодо передачі прав та обов`язків від [PERSON] до [PERSON] на умовах визначених цією угодою. Пунктом 2.1. угоди зазначено, що згідно п.4.2.основного договору №СМІ/03/527 покупець сплатив продавцю грошові кошти у розмірі 310 337 (триста десять тисяч триста тридцять сім) гривень 69 копійок, в тому числі ПДВ 20%- 51 722 гривні 95 копійок. Відповідно до п.2.4. угоди після того, після розрахунків між стороною 1 та покупцем, останній повідомляє про це продавця, який в свою чергу зараховує кошти у розмірі 310 337,69 грн. як сплата по основному договору від сторони 1. Вказану умову стороною 1 - [PERSON] виконано в повному обсязі, що підтверджується довідкою про фінансування 100% майнових прав об`єкта нерухомості по договору №СМ1/03/527 купівлі-продажу майнових прав від 11 квітня 2014 року за №491. При цьому, пунктом 5.9. угоди визначено, що ця угода є невід`ємною частиною основного Договору. Відповідно до п. 1.3 договору №СМІ/03/527 майнові права - це всі права на об`єкт нерухомості, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Соціальна Молодіжна Ініціатива» (ЄДРПОУ 32658052). Майнові права відчужуються покупцю, який у випадку належного виконання умов цього договору набуває у майбутньому право власності на Об`єкт нерухомості. Згідно з п. 1.2 договору №СМІ/03/527 об`єкт нерухомості - складова та невід`ємна частина об`єкту капітального будівництва, яка виражена у вигляді квартири, організацію будівництва якого здійснює продавець. Характеристики об`єкта нерухомості та інформація, яка його ідентифікує, надана в п.2.2 цього договору. За умовами п. 2.2 договору №СМІ/03/527 сторони домовились, що об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються за даним договором, є об`єкт нерухомості, розташований в об`єкті капітального будівництва за адресою: [ADDRESS] з наступними характеристиками: двокімнатна квартира під будівельним №527, загальною площею 49,01 кв.м., розташована у секції №3 на 22 поверсі. Додатковою угодою № 1 від 26 травня 2014 року до договору, змінено п.2.2. договору, а саме змінено характеристики об`єкта нерухомості на об`єкт з наступними характеристиками: двокімнатна квартира під будівельним №140, загальною площею 49,01 кв.м., розташована у секції №1 на 19 поверсі розташований в об`єкті капітального будівництва за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.4.2. договору №СМІ/03/527 орієнтовна загальна вартість майнових прав на об`єкт нерухомості в день укладення цього договору складає 330 817 (триста тридцять тисяч вісімсот сімнадцять) гривень 50 копійок, в тому числі ПДВ 20%-55 136 гривні 25 копійок. Пунктом 4.3. договору визначено графік внесення платежів. Додатковою угодою № 2 від 04 вересня 2014 року до договору, змінено п.4.1.,п. 4.2. та п.4.3. договору, а саме змінено вартість майнових прав за 1 м.кв. на 6 332,13 грн.; визначено загальну вартість майнових прав - 310 337,69 грн.; строк оплати суми коштів визначеному п.4.2. договору встановлено до 30 вересня 2014 року. [PERSON] вчасно сплатила 100 % вартості квартири [ADDRESS] та виконала всі умови договору, що підтверджується платіжним дорученням №1 від 23.04.2014 року, платіжним дорученням №2 від 26.05.2014 року, платіжним дорученням №1 від 25.06.2014 року, платіжним дорученням №1 від 25.07.2014 року, платіжним дорученням №1 від 08.09.2014 року та довідкою про фінансування 100% майнових прав об`єкта нерухомості по договору від 09.09.2014 року №362. 22.01.2014 року [PERSON] також видано ТОВ "Соціальна молодіжна ініціатива" довідку про фінансування 100 % майнових прав об`єкта нерухомості по договору № СМІ/03/527. Пунктами 2.6, 2.7. договору № СМІ/03/527 передбачено, що плановий термін закінчення будівництва - 3 квартал 2014 року. Плановий термін введення в експлуатацію -1 квартал 2015 року. Відповідно до п. 3.1. договорів, майнові права на об`єкт нерухомості за цим договором закріпляються за покупцем у момент видачі довідки про оплату 100% майнових прав. Об`єкт нерухомості передається продавцем покупцю шляхом підписання Акту прийому-передачі Об`єкта нерухомості (п. 3.3. Договору), поряд із тим такі акти підписані не були. Як передбачено п. 3.6. Договорів, після реєстрації свідоцтва про право власності на об`єкт нерухомості, у порядку встановленому чинним законодавством України. Покупець має право володіти, користуватись та розпоряджатись об`єктом нерухомості без обмежень. Відповідно до п. 5.2.4. Договорів, ТОВ «Соціальна молодіжна ініціатива» зобов`язане забезпечувати будівництво об`єкту капітального будівництва та введення його в експлуатацію. Згідно вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За умовами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Однак, наразі будівництво об`єкту не завершене, останній не введений в експлуатацію, що не заперечувалось представником відповідача у судовому засіданні. Як вбачається із інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 144204715 від 06 листопада 2018 року, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: 8000000000:91:050:0053 відчужено ТОВ «Парк Хіллс». Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Моментом виникнення майнових прав у їх носія вважається загальноприйнятий момент набуття права власності, визначений ст. 328 ЦК України, на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про інвестиційну діяльність», інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об`єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Такими цінностями можуть бути, зокрема, рухоме та нерухоме майно (будинки, споруди, устаткування та інші матеріальні цінності). За ч.1 ст. 2 Закону України «Про інвестиційну діяльність», інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій. Згідно з ч.1 ст. 5 Закону України «Про інвестиційну діяльність», суб`єктами (інвесторами і учасниками) інвестиційної діяльності можуть бути громадяни і юридичні особи України та іноземних держав, а також держави. Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про інвестиційну діяльність», відносини, що виникають при здійсненні інвестиційної діяльності на Україні, регулюються цим Законом, іншими законодавчими актами України. Згідно умов ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України. Отже, порушене право інвестора підлягає захисту шляхом зобов`язання забудовника виконати умови укладених між сторонами договорів у частині зобов`язання останнього передати позивачу документи (копії документів, нотаріальні копії документів, оригінали документів та інше), що необхідні для оформлення права власності на об`єкти нерухомості. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 10 травня 2018 року у справі № 367/1623/15-ц (провадження № 61-4466св18). Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку,що установивши, що позивачем вчинені дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об`єкт завершеного будівництва, а відповідач ухилився від надання необхідних для оформлення права власності позивача документів на нерухоме майно, чим порушив умови укладених між ними договорів, позивачем неправильно обраний спосіб захисту своїх порушених прав, оскільки між сторонами існують договірні зобов`язання щодо майнових прав на нерухоме майно та порядку набуття позивачем права власності на нього, тобто договірні зобов`язання між сторонами є первісними, такими, що не виконуються однією із сторін договору, а тому право позивача підлягає захисту шляхом звернення до суду із позовом про зобов`язання виконати умови договорів, а не визнання права власності на нерухоме майно. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 12 листопада 2014 року у справі № 6-129цс14 суди не можуть визнати право власності на новостворене нерухоме майно, однак в цій постанові йдеться про визнання права власності на новостворене майно, тоді як у цій справі предметом позовних вимог є майнові права. В той же час, 13 травня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 760/17864/16-ц, провадження № 61-699св17 (ЄДРСРУ № 81722147) підтвердив раніше сформовану позицію викладену у постановах від 20 березня 2019 року у справі № 6-14-39цс19 та від 27 лютого 2019 року у справі № 6-14-606цс18, яка полягає в тому, що у разі невиконання належним чином взятих на себе зобов`язань, а також, відсутності факту введення будинку в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати пайових внесків, ефективним способом захисту порушених прав є визнання майнових прав на об`єкт інвестування. Таким чином за аналогічних правовідносин предметом позову повинно бути визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва, а не визнання права власності на нього. Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачем виконано свої зобов`язання за договором шляхом оплати вартості об`єкта, тобто вчинено дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів, необхідних для набуття майнових прав на квартиру. Враховуючи викладене, оскільки укладені між сторонами договори за своєю правовою природою є інвестиційними договорами, а тому невиконання відповідачем зобов`язань за договором призводить до порушення прав позивача, а саме через порушення відповідачем строку прийняття об`єкта фінансування в експлуатацію та порушення строку його передачі позивачу у останнього відсутня можливість зареєструвати право власності на цей об`єкт у встановленому законом порядку. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Щодо заяви представника відповідача-1 про застосування позовної давності з огляду на те, що термін закінчення будівництва за договором призначено на третій квартал 2014 року, а плановий термін введення експлуатацію - 1 квартал 2015 року, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного). За частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Так дійсно, згідно із ппунктами 2.6, 2.7. договору №СМІ/03/527 передбачено, що плановий термін закінчення будівництва - 3 квартал 2014 року. Плановий термін введення в експлуатацію -1 квартал 2015 року. Разом із тим, як встановлено судом, будівництво об`єкту не завершене, останній не введений в експлуатацію, а тому відраховувати строк позовної давності з дати планового введення в експлуатацію в даному випадку не можна, оскільки вказана обставина не настала. З огляду на зазначене, суд відхиляє заяву представника відповідача-1 про застосування позовної давності до вимог за даним позовом. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: approved