Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 650,00 грн. щомісячно на кожного до досягнення ними повноліття . Позовні вимоги мотивує тим, що 30.04.2009 року вони з відповідачем уклали шлюб та від спільного проживання у них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 16.02.2016 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано, місце проживання дітей за рішенням суду було визначено з нею. Відповідач ніякої участі у вихованні та утриманні дітей не приймає, хоча має таку можливість, так як працездатний, інших аліментних зобовязань немає, а тому вона змушена звернутися до суду із зазначеним позовом. Просила стягнути із відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 650,00 грн. щомісячно на кожного до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивачка подала заяву, в якій позовні вимоги змінила, а саме: просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. Просить змінені позовні вимоги задовольнити, справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, однак попередньо подав до суду заперечення на позовну заяву, в якому зазначив, що сплачувати аліменти у заявленому позивачкою розмірі у твердій грошовій сумі, він не згоден, оскільки він працює та отримує регулярний дохід. Просить визначити розмір аліментів у частці (1/3 частини) від його заробітку (доходу) та справу розглянути без його участі. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. Із свідоцтв про народження дітей [PERSON], 12.09.2009 року та [PERSON], [INFO] видно, що їхнім батьком є відповідач [PERSON], а матір'ю позивачка [PERSON] Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, у ч. 2 ст.51 Основного Закону зазначається, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини/аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері , батька і /або/ у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивачка зазначила, що відповідач коштів необхідних для утримання неповнолітніх дітей не надає, хоча має можливість таку допомогу надавати, так як є працездатним, інших аліментних зобов'язань не має. Враховуючи матеріальне становище відповідача, стан здоров'я та матеріальне становище дітей, інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що змінені позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів слід задовольнити та призначити стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожного до досягнення ними повноліття. На підставі наведеного,

Outcome: approved