Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

свої вимоги позивач, з урахуванням їх уточнення, обгрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: в [ADDRESS] , та належав йому на підставі відповідного свідоцтва про право власності. Позивач фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки проводила його поховання та здійснює догляд за будинковолодінням після його смерті. Інші спадкоємці за законом, їхні діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (відповідачі) відмовились від спадщини, оскільки з моменту смерті батька не вчинили жодних дій, які б свідчили про прийняття ними спадщини, зокрема, вони проживають окремо, у володіння та управління спадковим майном не вступили, тобто на спадщину не претендують. Інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема, малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, у спадкоємця не було. З метою оформлення спадщини позивач звернулася до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Досин Н.Ф. з відповідною заявою, однак, остання рекомендувала позивачу звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спірне майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на вказаний будинок. Тому позивач просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на вказаний житловий будинок, господарські будівлі і споруди. Позивач в судове засідання не з`явилася, 29.03.2021 року, її представник, адвокат Марціновська Д.М. звернулася до суду з письмовою заявою, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в її та позивача відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 03.03.2021 року електронною поштою надіслав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без участі представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с. 95). Відповідач [PERSON] , [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з`явилися, відповідно 29.12.2020 року та 30.12.2020 року подали до суду письмові заяви, в яких зазначають, що позовні вимоги визнають, на спадщину після смерті батька [PERSON] не претендують, просять розгляд справи проводити в їхній відсутності (а.с. 45, 50, 53). В зв`язку з неявкою в судове засідання вищевказаних учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до даних свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 14.02.1976 року вказаного дня зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з чим дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », актовий запис № 1 від 14.02.1976 року (а.с.12). [INFO] народилася [PERSON] , яка у зв`язку з одруженням 11.08.2003 року з [PERSON] змінила прізвище, її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , а також відмітка в паспорті громадянина України (а.с. 14, 105). [INFO] народилася [PERSON] , яка у зв`язку з одруженням 07.06.2003 року змінила прізвище на « [PERSON] », її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , що стверджується даними свідоцтв про народження серій [NUMBER] та [NUMBER] (а.с. 16,17). Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності, виданого 21.02.1987 року виконкомом Коломийської районної ради на підставі рішення № 9 від 14.01.1987 року, належав [PERSON] , що підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів згідно з архівними даними станом на 31.12.2012 року, виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 24.07.2013 року № 47124 (а.с. 28). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] в с. Сідлище Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6 (а.с. 7). Судом також встановлено, що вказане свідоцтво втрачено, в зв`язку з чим позивачем подано відповідне оголошення в газету "ЗР-Інформ" № 8 (1310) від 19.02.2021 року (а.с.103). 12.02.2007 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , у зв`яку з чим змінила прізвище на « [PERSON] », актовий запис № 2 від 12.02.2007 року (а.с. 11). Відповідно до даних свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 14.10.2008 року, актовий запис № 253 (а.с. 18). 16.02.2015 року [PERSON] у зв`язку з одруженням змінила прізвище на « [PERSON] », актовий запис № 1 (а.с. 19). Відповідно до довідок № № 199/02-34/, 200/02-34/, виданих Сідлищенською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області 14.08.2020 року, [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] , в якому він був зареєстрований з 1977 року до дня смерті ( [INFO] ); тип двору робітничий. На час смерті [PERSON] в спадковому будинку були зареєстровані [PERSON] - дружина, а також [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] діти. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався у виконкомі вказаної ради (а.с.23, в тому числі на звороті). Довідкою № 64/25.1-07, виданою 17.03.2021 року Сідлищенським старостинським округом Отинійської селищної ради Коломийського району, стверджується, що після смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступила дружина [PERSON] , 1957 року народження, яка здійснювала догляд за домогосподарством, займалася похованням чоловіка, проживала у спадковому будинку, обробляла присадибну ділянку, здійснювала комунальні платежі (а.с. 104). Згідно з даними технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ОКП «Коломийське МБТІ» 27.07.2013 року, спірне нерухоме майно складається з житлового будинку загальною площею 43,5 кв. м., житловою 26,4 кв. м. та господарських будівель та споруд: сараю - літера «Б»; сараю - літера «В»; навісу - літера «Д»; вбиральні - літера «Г»; огорожі - «№ 1-2». Рік побудови будинку - до 1948 (а.с.24-27). Даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 35184206, виданого нотаріусом Другої Коломийської районної державної нотаріальної контори 20.09.2013 року, стверджується, що до вказаного реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи № 141/2013 за номером у спадковому реєстрі 55042530, спадкодавець [PERSON] (а.с.8). Судом встановлено, що листом № 98/01-16 від 25.08.2020 року приватним нотаріусом Коломийського нотаріального округу Досин Н.Ф. повідомлено позивача, що оскільки у неї відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на спірний будинок, рекомендовано звернутися з позовом до суду про визнання права власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами (а.с.31). Згідно з повідомленням державного нотаріуса Богородчанської районної державної нотаріальної контори - в.о. державного нотаріуса Другої Коломийської районної державної нотаріальної контори Войташека І.І. № 02-14/40 від 25.03.2021 року, в останній 20.09.2013 року зведена спадкова справа № 141/2013 після смерті [PERSON] на підставі заяви [PERSON] , за матеріалами якої спадкоємцями [PERSON] є в рівних часках кожен його дружина [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спадщину, постійно проживаючи разом з померлим на час відкриття спадщини. Позивача повідомлено про неможливість оформлення спадщини на належну їй частку спірного будинку, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності померлого на вищевказаний будинок, для подальшого вирішення питання успадкування рекомендовано звернутися з позовом до суду (а.с. 107). Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Таким чином, з врахуванням того, що спадщина відкрилася [INFO] , на спірні правовідносини поширюються норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України. Судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Згідно з положеннями ст.548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.549 вказаного Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно зі ст. 553 зазначеного Кодексу передбачено спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Відповідно до ст.561 вказаного Кодексу свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.При спадкоємстві як за законом, так і за заповітом свідоцтво може бути видане і раніше закінченняшести місяців з дня відкриття спадщини, якщо в державній нотаріальній конторі є дані про те, що, крім осіб, що заявили про видачу свідоцтва, інших спадкоємців немає. Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року №18/5, яка діяла на час відкриття спадщини, визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст.549 Цивільного кодексу. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі наведеного суд приходить до висновку про наявність передбаченої законом підстави для визнання в порядку спадкування за позивачем права власності на спірне нерухоме майно, оскільки у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього позивач як єдиний спадкоємець за законом, яка прийняла спадщину після смерті чоловіка шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, не може набути права на це майно. На підставі наведеного, ст. ст. 548, 549, 553 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року), та,

Outcome: approved