Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Представник позивача Матинченко Н.М. звернулася до суду з позовом, в якому посилається на те, що відповідно до договору про користування електричною енергією № 852/74 від 07.11.2000 та № 200101449 від 29.04.2016 відповідачі є споживачами електричної енергії в будинку [ADDRESS] , який належить їм на праві спільної часткової власності. 22.03.2016 при здійсненні уповноваженими працівниками Рокитнянського РП перевірки за вказаною вище адресою виявлено порушення правил користування електричною енергією, що проявилося у вигляді самовільного підключення електропроводки, електроустановок, струмоприймачів до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача з порушенням схеми обліку, шляхом приєднання безоблікового кабелю на другому поверсі житлового будинку за будівельними конструкціями. Електрична енергія, що споживалась через дане безоблікове відгалуження лічильником не враховувалась. Наявність безоблікового приєднання доведено споживачу на електричному обігрівачі в підсобному приміщенні. Від демонтажу будівельних конструкцій для визначення місця приєднання споживач відмовився. Вказана обставина зафіксована в акті № К 031249, який був складений того ж дня за участю споживача [PERSON] в присутності чоловіка [PERSON] . 28.04.2016 комісією з розгляду актів прийнято рішення (протокол № 0259) про визначення та нарахування вартості обліку необлікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем Правил КЕЕН, яка відповідно до Методики, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 року № 562, складає 116 116,21 грн. Також зазначає, що протокол разом із розрахунком величини вартості та розрахункові документи для оплати недорахованої електроенергії та/або збитків надіслано відповідачу поштою. Надіслані на адресу відповідача повідомлення про оплату за травень 2016 по акту про порушення № К 312249 залишились без задоволення. Не погодившись із рішенням комісії, [PERSON] оскаржила його до Рокитнянського районного суду Київської області, прохаючи визнати незаконним рішення комісії, що оформлене протоколом № 0259 від 28.04.2016. Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 11.08.2016, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 24.11.2016, у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Просить стягнути з відповідача на свою користь загальну суму завданної шкоди в розмірі 116 116.21 грн. та понесені у справі судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1921.00 грн. Представник позивача Матинченко Н.М . та відповідач [PERSON] скористалися своїм правом та надали до суду відзив та відповідь на відзив. З яких вбачається, що представник позивача свої вимоги підтримала за викладених в позові обставин та просить їх задовольнити, а відповідач у своєму відзиві зазначила, що проведений позивачем розрахунок забитків викликає непорозуміння та сумніви та потребує детального уточнення і пояснення. Не зрозуміло по якому ж тарифу для населення було проведено нарахування збитків. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснюється. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено, що відповідно до договору про користування електричною енергією № 852/74 від 07.11.2000 та № 200101449 від 29.04.2016 відповідачі є споживачами електричної енергії в будинку [ADDRESS] , який належить їм на праві спільної часткової власності. Частки відповідачів у вказаному нерухомому майні є рівними. 22.03.2016 при здійсненні уповноваженими працівниками Рокитнянського РП перевірки за вказаною вище адресою виявлено порушення правил користування електричною енергією, що проявилося у вигляді самовільного підключення електропроводки, електроустановок, струмоприймачів до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача з порушенням схеми обліку, шляхом приєднання безоблікового кабелю на другому поверсі житлового будинку за будівельними конструкціями. Електрична енергія, що споживалась через дане безоблікове відгалуження лічильником не враховувалась. Наявність безоблікового приєднання доведено споживачу на електричному обігрівачі в підсобному приміщенні. Від демонтажу будівельних конструкцій для визначення місця приєднання споживач відмовився. По даному факту порушення було складено акт № К 031249, який було розглянуто 28.04.2016 на засіданні комісії Рокитнянського підрозділу з розгляду актів про порушення ПКЕЕН, рішенням якої (протокол № 0259) нараховано суму збитків недорахованої електричної енергії в розмірі 116 116,21 грн. Вказане рішення було скаржено відповідачем [PERSON] до Апеляційного суду Київської області, ухвалою якого від 24.11.2016 рішення суду першої інстанції було залишено без змін. Не погодившись з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій відповідач оскаржила їх до Верховного Суду України. Постановою ВС від 25.09.2019 у задоволенні касаційної скарги [PERSON] відмовлено, а вказані судові рішення залишено без змін. Викладене підтверджується дослідженими судом письмовими доказами по справі, якими є: - копія рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 11.08.2016 по справі № 379/557/16 (а.с. 9-12); - копія ухвали Апеляційного суду Київської області від 24.11.2016 у справі № 22ц780/5381/2016 (а.с.13-15); - Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6573741 від 22.02.2005 (а.с. 17); - Договір № 200101449 про користування електричною енергією від 29.04.2016 (а.с.19-20); - копія акту про порушення № К 031249 від 22.03.2016 з фотознімками та розрахунок до нього (а.с.23-31); - копія протоколу №0259 від 22.03.2016 засідання комісії по розгляду акту про порушення Правил користування електроенергією про порушення № К 034739 від 07.09.2017; - копія повідомлення відповідачам про оплату за травень 2016 та підтвердження отримання його відповідачем (а.с.33-37). Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у ст. 19 ЦК України, за якими суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За вимогами ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно ст.83 ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та заяви клопотань. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду спору по суті. Судом встановлено між сторонами спору виникли правовідносини у сфері постачання та споживання електроенергії, які регулюються статтею 714 ЦК України, Законом «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 06.07.1999 (надалі ПКЕЕН), Порядком визначення розміру і відшкодування збитків, завданих електропостачальнику внаслідок розкрадання електричної енергії, затвердженим постановою Кабінету міністрів України № 122 від 08.02.2006, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 (далі Методика), чинними на час виникнення спірних правовідносин. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Так, пунктами 8, 9 ПКЕЕН передбачено, що прилади обліку електричної енергії мають бути придбані, встановлені, підключені енергопостачальником. Споживання електричної енергії без приладів обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами. Відповідно до частини 2 статті 27 Закону «Про електроенергетику» правопорушеннями в електроенергетиці є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку; розкомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об`єктів; створення перешкод у здійсненні державного енергетичного нагляду та у виконанні робіт, пов`язаних з обслуговуванням об`єктів електроенергетики; порушення правил охорони електричних мереж; порушення правил користування енергією; насильницькі дії, які перешкоджають оперативному персоналу та посадовим особам об`єктів електроенергетики виконувати свої службові обов`язки; незабезпечення енергією споживачів, що не допускають порушень своїх обов`язків перед енергопостачальниками. Згідно з пунктом 48 ПКЕЕН споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об`єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов`язки. Отже аналіз нормативно-правових актів, що регулюють відповідальність у правовідносинах щодо користування електроенергією свідчать про те, що споживачами електроенергії вважаються не тільки особи, з якими укладено договори на електропостачання, а й ті особи, які договори не укладали, але фактично використовують електроенергію. Пунктом 53 ПКЕЕН визначено, що в разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника і що має місце у даній справі. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення цих Правил. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та Методики. У разі відмови побутового споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду. Суд вважає встановленим той факт, що фактичними користувачами електроенергії, а тому й споживачами за нормами, що регулюють правовідносини у цій сфері, є відповідачі у справі. Належно оформленим є і факт встановлення 22.03.2016 порушень відповідачами правил користування електроенергією, а саме порушень, зазначених у пункті 3.1.3 Методики, що є підставою для розрахунку збитків за пунктами 3.3, 3.4 Методики. Проведений позивачем розрахунок збитків від розкрадання відповідачем електричної енергії сумнівів у суду не викликає. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи щодо майна юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Відповідач [PERSON] не скористалася своїм правом заперечувати проти доводів позову, тоді як, на переконання суду позивачем доведено свої позовні вимоги, а тому підсумовуючи викладене, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність обставин позову. За викладеного порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом солідарного стягнення з відповідачів на його користь в рахунок відшкодування заподіяної шкоди 116116.21 грн., зважаючи, що між сторонами не вирішувалося питання щодо визначення розміру оплати за спожиту електричну енергію вказаними відповідачами у відповідності до розміру їх часток у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] . Понесені позивачем по справі судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921.00 грн. у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають відшкодуванню на його користь за рахунок відповідачів .

Outcome: approved