overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що спільне життя з відповідачем не склалося, на протязі спільного подружнього життя, відповідач зловживав спиртними напоями, вчиняв сварки, скандали, ображав та принижував її. Все це відбувалося в присутності малолітнього сина [PERSON], що погано впливає на його психічний стан та спричиняє їй та сину душевні страждання. Більше 4 років не проживають з відповідачем спільним подружнім життям. Відповідач фактично проживає з іншою жінкою. Вважає, що сім'я розпалася і подальше збереження шлюбу неможливе. Від відповідача до суду надійшло заперечення на позовну заяву, в якому він просить у задоволенні позову відмовити, оскільки, вважає, що у позивачки немає підстав для розірвання шлюбу. Зазначив, що відповідачка дійсно перебувала тривалий час за кордоном, однак він ніколи не проживав з іншою жінкою та ставився до неї та до сина агресивно, про що відповідачка вказує в позовній заяві. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просить позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві, пояснила, що відповідач вчиняє сварки, скандали, ображає та принижує її, подружнє життя вони припинили п"ять років тому, примирення між ними неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та згідний на розірвання шлюбу, вважає, що сім"я їхня розпалася, однак, з вини позивачки, яка зрадила йому в подружній вірності. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Позивачка [PERSON] 15 липня 2005 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який було зареєстровано Скала-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис №09 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]). Від даного шлюбу сторони мають дитину, малолітнього сина [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] ), який проживає з позивачкою. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами немає взаєморозуміння, подружні відносини не підтримують, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Жодна із сторін примирення не бажає. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася. Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, а позивачка наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 06 червня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області та складено відповідний актовий запис № 22. Від шлюбу мають неповнолітню донюку [PERSON], [INFO]. Із-за різних поглядів на життя збереження шлюбу стало суперечити її інтересам та інтересам дитини. Просить розірвати шлюб та після розірвання шлюбу залишити дівоче прізвище «Костюкевич». В судове засідання позивачка [PERSON].не зявилася, але до суду надала заяву про розгляд справи без її участі,позовні вимоги підтримує повністю в тому ж обсязі, з тих же підстав та просить шлюб розірвати і залишити їй дівоче прізвище "Костюкевич". Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю та просить стянуви з позивача судові витрати. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони одружилися 06 червня 2009 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області та складено відповідний актовий запис № 22 та видано свідоцтво про шлюб [PERSON] І-ФП № 050149./а.с. 3/. Від шлюбу народилася донька [PERSON] [INFO] /а.с.-4/. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Згідно ст. 112 СК України „Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено та зясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з вимог цієї статті, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень, розмір якого підтверджено квитанцією № 0.0.784785310.1 від 14 червня 2017 року (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу На підтвердження позовних вимог зазначила, що 17 липня 2010 року вони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 53. Від спільного проживання є дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через байдуже, безвідповідальне ставлення відповідача до сім"ї, він не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків взаємоповагу один до одного, не дбав про матеріальне забезпечення сім"ї. Із зазначених причин припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, разом не проживають, вважає, що подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам. Справу просить розглянути у її відсутності, позов задовольнити. Відповідач в поданій заяві позов визнав повністю, також просить справу розглянути у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України, а розгляд справи проводиться в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони з 17 липня 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, який реєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області. актовий запис № 53, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного проживання є дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають і наданий судом строк до примирення не призвів, сім'я розпалася що підтвердили в поданих заявах. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу дійсно суперечить інтересам сторін, що має істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що вона із відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстрований 12 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом № 1308. Від шлюбу з відповідачем є діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне подружнє життя не склалось через несумісність характерів. Близько одного року не проживають разом, подружні стосунки між ними припинені, спільного господарства не ведуть та шлюб існує формально. Між ними втрачено почуття кохання один до одного, у них різні погляди на життя та обов`язки, відсутні спільні інтереси та вони є зовсім чужими людьми. Вважає, що подальше сумісне життя неможливе, а збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Просить шлюб розірвати та відновити дошлюбне прізвище. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31 серпня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі та призначено судове засідання. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву згідно якої просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив судове засідання провести без його участі, позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який зареєстрований 12 серпня 2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом № 1308 (а.с.4). Від шлюбу у сторін є неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.7-8). Причиною розірвання шлюбу сторін є несумісність характерів, різні погляди на життя та інтереси, втрата почуття кохання один до одного. Близько одного року разом не проживають, подружні стосунки між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розпаду сім`ї, приходить до висновку про неможливість збереження шлюбу між сторонами, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, на примирення сторони не згідні, в зв`язку з чим шлюб належить розірвати. Відповідно до ст..113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про одруження вбачається, що дошлюбне прізвище позивачки зазначене як" [PERSON] ", а тому підлягає до задоволення її вимога про відновлення дошлюбного прізвища. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, покликаючись на те, що вона, [INFO], навчається на першому курсі Львівського національного медичного університету ім. Д. Галицького. Після розірвання шлюбу 20.12.2012 року між батьками, позивачка проживає разом з матір"ю і перебуває на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріально не допомагає. В даний час навчання потребує багато фінансових витрат, а тому просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно до досягення нею 23-х років, до закінчення навчання в університеті. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві, наполягає на стягнення аліментів щомісячно по 1000 грн. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, суду пояснив, що сплачував аліменти до повноліття дочки. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що вимоги підля-гають до часткового задоволення, виходячи з таких підстав: У відповідності до ст. 199 СК Україн, батьки зобов"язані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Той факт, що [PERSON] в даний час навчається на 1 - му курсі денної форми навчання Львівського національного медичного університету ім. Д.Галицького, підтверджується долученою до справи довідкою № 1094 від 20 березня 2014 року. Матеріальне становище відповідача дозволяє проводити виплату аліментів на повнолітню дочку, а тому, позов підлягає до задоволення . На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуваючи у шлюбі з 20 вересня 2008 року по 03.03.2014 року, і в них народилася донька [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Після припинення шлюбних відносин, позивач з метою захисту інтересів дитини та тривалого ненадання відповідачем коштів на її утримання, вважає за необхідне пред"явити позов про стягнення аліментів до суду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала повністю і пояснила, що відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини і просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також просить стягнути з відповідача судові витрати в сумі 300 гривень. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що він має іншу сім"ю і йому потрібно кошти на її утримання, а тому не бажає сплачувати аліменти на утримання доньки в такому розмірі як просить позивач. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем 2002 року по 2007 рік, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач останнім часом не надає матеріальну допомогу, їй одній важко утримувати дитину, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1300, 00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти стягнення аліментів. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2002 року по 2007 рік включно, від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На даний час дитина знаходиться на утриманні матері, яка працює, отримує заробітну плату, середній розмір якої становить 3500, 00 грн. Як встановлено судом, відповідач офіційно не працює. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров"я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що неповнолітня [PERSON] знаходиться на утриманні своєї матері, яка не працює, батько дитини у добровільному порядку відмовляється надавати допомогу, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 1300, 00 грн. щомісячно до повноліття дитини. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заподіяної їй матеріальної шкоди 1100,00 грн., моральної шкоди у сумі 1000 грн. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка посилається на те, що вона мешкає у квартирі [ADDRESS], що належить їй на праві приватної власності. 10 вересня 2013 року її квартира була залита мешканцем [ADDRESS], внаслідок чого у квартирі постраждали стелі у коридорі, кухні, ванній кімнати, постраждали стіни, відклеїлися шпалери. За фактом затоплення квартири були складені акти. За фактом залиття квартири був складений кошторис - розрахунок ремонту квартири, згідно якого ремонт квартири коштує 800,00 грн. Своїми діями відповідач також заподіяв і моральну шкоду, яку позивачка оцінює у 1000 грн. В таку суму вона оцінює довготривале неподобство, що спричинило залиття. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не прибув, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи ОСББ "Восход" до суду не прибув. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з актами від 10 жовтня, 1 та 13 листопада 2013 року квартира позивачки була залита водою з [ADDRESS], що знаходиться вище поверхом, внаслідок чого постраждало приміщення кухні, коридору, ванної кімнати (а.с. 10). Судовим експертом було складено розрахунок вартості відновлюваних робіт на суму 800,00 грн. (а.с. 17-20). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки матеріальну шкоду у сумі 800,00 грн. Суд вважає, що позивачці повинні бути компенсовані затрати на складання кошторису збитків у сумі 300 грн., та витрати по сплаті судового збору та правової допомоги. Суд вважає за необхідним вимоги позивачки про стягнення матеріальної шкоди задовольнити в повному розмірі - 1000,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Вільнянської держнотконтори та ПАТ "Державний ощадний банк України", в якому вимагає скасувати заборону відчуження житлового будинку № 47 по вул.Восточній (Східній) в м.Вільнянськ Запорізької області. Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, їй на праві власності належить 1/2 частина житлового будинку за вказаною адресою. На даний момент їй стало відомо про наявність заборони відчуження цього будинку, накладеного у березні 1993 року у зв'язку із наявністю кредиту у її чоловіка [PERSON], який він отримав в Ощадбанку; проте ніяких зобов'язань перед банком позивачка не має, ті кредитні зобов'язання, які були у минулому, виконані у повному обсязі, у зв'язку з чим позивач й звернувся до суду із зазначеними вимогами. Під час судового розгляду справи представник позивача адвокат [PERSON] підтримала позов, просить його задовольнити, вказуючи, що правових підстав для заборони відчуження нерухомого майна позивача на даний час немає. Представники відповідачів у судове засідання не з'явився, про дату та місце слухання справи були повідомлені належним чином, ніяких відомостей про причину неявки суду не надали. На підставі ч.2 ст.77, ст.ст.224-226 ЦПК України, позов розглянуто за відсутності відповідачів в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані йому докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, з поданих позивачем документів вбачається, що відносно житлового будинку позивачки наявна реєстрація заборони відчуження, що був накладений на підставі листа Вільнянської державної нотаріальної контори, архівний номер 1997079ZAP107 від 29.05.2000 року, дата виникнення 11.03.1993 року. Між тим, ніяких зобов'язань, які б могли слугувати підставою для такого обтяження, позивачка на даний час не має; відсутні відповідні зобов'язання і у [PERSON] Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи наведені обставини, позов має бути задоволений у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Вільнянської міської Ради, в якому вимагає визнати за собою в порядку набувальної давності право власності на квартиру № 21 у житловому будинку № 20 по вул.Зачиняєва в м.Вільнянськ Запорізької області. Свої вимоги мотивує тим, що заволоділа квартирою і володіє нею з 1994 року за відсутності заперечень з боку Вільнянської міськради як власника, відкрито користується нею та відноситься до неї як до своєї власності, у зв'язку з чим й звернуламя до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позов, просить його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але надав заяву, згідно якої позов визнає повністю, просить розглянути позов за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, і може бути прийнято судом. Так, відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч.4 цієї ж статті, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв'язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Вільнянської міської Ради, в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлого [PERSON] право власності на житловий будинок. Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, [INFO] помер [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшов житловий будинок [ADDRESS] Позивачка [PERSON] є спадкоємцем померлого згідно його заповіту, та своєчасно подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, проте оформити у нотаріальному порядку право власності на будинок виявилося неможливим через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів. У зв'язку з цим позивачка й звернулася до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити. Представник відповідача - Вільнянської міської Ради - у судове засідання не з'явився, проте надав заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. При цьому суд виходить з того, що: відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, вказані у заповіті. відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Таким чином, заявлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв'язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved