Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що вона проживала в цивільному шлюбі з [PERSON] з 1986 року по час його смерті - [INFO] року. За життя [PERSON] мав у власності земельну ділянку [NUMBER], площею 3,23 га, державний акт серії 1-КР №035568 від 20 вересня 2001 року, а також а також мав право на земельну частку (пай) померлої [INFO] року матері - [PERSON]. Спадщину фактично прийняв, але нотаріально не оформив. З метою отримання спадщини після смерті [PERSON] позивачка звернулася до Новоукраїнської державної нотаріальної контори з відповідною заявою. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину, оскільки на час смерті [PERSON] діяли положення Цивільного кодексу 1963 року, тому позивачка не входить до кола спадкоємців. Позивачка вважає, що дана відмова нотаріуса не відповідає нормам закону, тому змушена звернутись до суду з даним позовом та просить суд визнати за нею право власності земельну ділянку [NUMBER], площею 3,23 га, державний акт серії 1-КР №035568 від 20 вересня 2001 року, а також право на земельну частку (пай) площею 4,22 умовних кадастрових гектарів на території Комишуватської сільської ради, сертифікат серії КР №0228797 від 07 грудня 1977 року, виданий [PERSON], в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала лише в частині визнання права на земельну частку (пай), в іншій частині відмовилася від позову. Ухвалою Новоукраїнського районного суду від 20.06.2014 року провадження по даній справі закрито в частині визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку [NUMBER], площею 3,23 га, державний акт серії 1-КР №035568 від 20 вересня 2001 року, в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Представник відповідача Головного управління Держземагенства в Кіровоградській області в судове засідання не з'явився, 12.06.2014 року надав суду письмове заперечення на позов, в якому посилався на те, що Головне управління Держземагенства в Кіровоградській області не є суб'єктом спірного обов'язку і не може виступати відповідачем у справі, просив закрити провадження у справі в частині позовних вимог до Головного управління. Представник відділу Держземагенства у Новоукраїнському районі в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи у його відсутності та про визнання відділу Держземагенства у Новоукраїнському районі неналежним відповідачем. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено слідуюче. Рішенням Новоукраїнського районного суду від 01.02.2013 року встановлено, що [PERSON] проживала з [PERSON], який помер [INFO] року однією сім'єю з 1986 року без реєстрації шлюбу. Дане рішення вступило в законну силу 12.02.2013 року. В силу вимог ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ. Статтею 1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що за життя [PERSON] мав право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у власності Агрофірми ім.О.В.Гіталова, розміром 4,22 умовних кадастрових гектарів на території Комишуватської сільської ради, згідно сертифікату серії КР №0228797 від 07 грудня 1977 року, який був виданий на ім'я [PERSON]. З незалежних від [PERSON] обставин останній, як син не встиг отримати в спадщину вказаний земельний пай. Стаття 328 ЦК України вказує на те, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Відповідно до ст. ст. 78 та 81 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою, громадяни України також набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 66-69 ЗУ "Про нотаріат", п.216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлючих документів про належність цього майна спадкодавцеві, а їх відсутність є обмеженням для вчинення нотаріальної дії. При втраті (псуванні) державного акта на землю власнику видається відповідний дублікат, але в даному випадку оригінал првовстановлюючого документу було втрачено після смерті його власника, в зв'язку з чим позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в органах нотаріату. Відповідно до ст.ст.125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа (державного акта), що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації, а рішення суду про право саме по собі не замінює правовстановлюючого документу. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст.1297 ЦК України,спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Так як позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], ніхто більш не подав заяву про прийняття спадщини та отримала позивачка частину спадкового майна через органи нотаріату, а в частині переоформлення на підставі сертифіката неможливо, що підтверджено відмовою нотаріуса, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved