Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Дельта-Банк" звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.07.2007 року між АКІБ «УКРСИББАНК», який у подальшому змінив назву на ПАТ «УКРСИББАНК» та [PERSON], , було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11178721000, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 4306,25 дол. США з кінцевим терміном повернення 04.07.2028 року та з оплатою 12,5 % річних за користування кредитом. За умовами кредитного договору, Позичальник зобов'язувався своєчасно сплачувати на користь Банку проценти за користування кредитом за весь строк фактичного користування кредитом, здійснювати погашення заборгованості за кредитом згідно графіку погашення заборгованості шляхом внесення коштів щомісяця на рахунок, вказаний у договорі, сплачувати щомісяця проценти за користування кредитом на рахунок нарахованих відсотків. Однак, позичальник умови договору не виконав, суму заборгованості та проценти за користування кредитом на користь Банку не повернув. Внаслідок порушення виконання зобов'язань станом на 22.11.2013 року у боржника утворилась заборгованість у загальному розмірі 6942,58 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 55492,04 грн. з яких: - 4257,85 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 34033,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 2684,73 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 21459,04 грн,- заборгованість по процентам за користування кредитом. Вищевказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник позивача не заперечував проти розгляду справи у порядку заочного провадження. За вищевказаних обставин, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що 04.07.2007 року між АКІБ «УКРСИББАНК», який у подальшому змінив назву на ПАТ «УКРСИББАНК» та [PERSON], , було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11178721000, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 4306,25 дол. США з кінцевим терміном повернення 04.07.2028 року та з оплатою 12,5 % річних за користування кредитом. За умовами кредитного договору, Позичальник зобов'язувався своєчасно сплачувати на користь Банку проценти за користування кредитом за весь строк фактичного користування кредитом, здійснювати погашення заборгованості за кредитом згідно графіку погашення заборгованості шляхом внесення коштів щомісяця на рахунок, вказаний у договорі, сплачувати щомісяця проценти за користування кредитом на рахунок нарахованих відсотків. Однак, позичальник умови договору не виконав, суму заборгованості та проценти за користування кредитом на користь Банку не повернув. Внаслідок порушення виконання зобов'язань станом на 22.11.2013 року у боржника утворилась заборгованість у загальному розмірі 6942,58 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 55492,04 грн. з яких: - 4257,85 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 34033,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 2684,73 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 21459,04 грн,- заборгованість по процентам за користування кредитом. Таким чином, відповідачі порушили договірні зобов'язання. Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК України договір кредиту складений в простій письмовій формі, у відповідності із законом. Частиною 2 ст. ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1 ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. 08 грудня 2011 року між ПАТ «УКРСИББАНК» та Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, у зв'язку з чим до позивача перейшли всі права та обов'язки за договором. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved