Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем в 2010 році проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання маємо малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Під час реєстрації народження дитини запис про батька було вчинено у відповідності до ч.2 ст. 125 та ст. 135 Сімейного кодексу України за заявою матері. В актовий запис про народження дитини 25 грудня 2014 року було внесено зміни в частині відомостей про батька у зв'язку з подання останнім заяви про визнання батьківства в порядку ст. 126 Сімейного кодексу України. Нажаль спільне сімейне життя з відповідачем не склалось. Стосунки припинилися після народження дитини. Після фактичного припинення сімейних відносин відповідач не приймає участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини. Всі витрати на потреби дитини несе сама позивачка. Дитина зареєстрована в квартирі батька, але фактично проживає з позивачем. У звязку з тим, що у позивачки відсутні відомості про наявність у відповідача постійної роботи, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі 2000 гривень щомісячно, але не менше але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилась, скерувала до суду заяву, просила справу розглядати без її участі, позов підтримала та просила суд стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн. і до досягнення нею повноліття. Надала згоду на ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву до суду не направляв. У зв"язку з неявкою сторін фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилась 04.02.2011, батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СР №199966 видане Соснівським районним у місті Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Черкаській області. Позивачка [PERSON] проживаж за адресою [INFO], разом з нею без реєстрації проживає малолітня дочка [PERSON], що підтверджується довідкою КП «Соснівська СУБ» №116 від 11.01.18. [PERSON] допомоги на утримання не надає, хоча має таку можливість та зобов"язаний це робити. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення СК України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір'ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов'язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім'ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 СК України. Право дитини на утримання від своїх батьків має самостійний характер і не залежить від існування формально закріпленого зв'язку між останніми. Обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України. Відповідно до статті 184 Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи матеріальний стан батьків дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліменти в сумі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 12.01.2018 року, але не 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. До стягнення з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі ст.ст. 20, 196 СК України,

Outcome: approved