Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] - про стягнення заборгованості. Позивач при зверненні до суду в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що відповідачі порушують свої зобов'язання за кредитним договором №11343666000 від 12. 05. 2008 року, в зв'язку з чим станом на 17. 03. 2014 року утворилась заборгованість в сумі 96020,20 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 17. 03. 2014 року становить 921861,14 грн., яку позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача в якій також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд про задоволення позову. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Відповідач [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах [PERSON] та [PERSON] на підставі доручення (а.с. 95-96) в судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, а також заперечення проти позову відповідно до яких заперечувала проти задоволення позову частково, просила стягнути з відповідачів кошти в сумі 921861,14 грн. на користь позивача шляхом звернення стягнення на об'єкт іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS]. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 12. 05. 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11343666000, відповідно до умов якого позичальник отримала кредит в іноземній валюті в сумі 183 600,00 дол. США, строк до 14. 05. 2029 року, під процентну ставку 11,8 % річних. Також встановлено, що між позивачем та [PERSON] 12. 05. 2008 року було укладено договір поруки №202134. Окрім того, 12. 05. 2008 року, між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №202514. Відповідно до умов договорів поруки, поручителі зобов'язались відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобовязань, що виникають за кредитним договором. Відповідальність позичальника та поручителів є солідарною. Вбачається, що позичальник порушила свої зобов'язання за кредитним договором, оскільки робила виплати по кредитному договору не регулярно та не в повному обсязі, з порушенням строків оплати, в зв'язку з чим станом на 17. 03. 2014 року утворилась заборгованість в сумі 96020,20 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 17. 03. 2014 року становить 921861,14 грн., яка складається із: 86025,96 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 17. 03. 2014 року становить 825 909,43 грн. - кредитна заборгованість, 7238,13 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 17. 03. 2014 року становить 69 491, 11 грн. - заборгованість по процентам, 2376,22 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 17. 03. 2014 року становить 22 813,39 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, 379,89 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 17. 03. 2014 року становить 3647,21 грн. - пеня за прострочення сплати процентів, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ЦК України (Позика). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що i боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин та враховуючи, що боржник та поручителі не виконали свої зобов'язання перед позивачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, в зв'язку з чим вважає за можливе позов задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 3654 грн.

Outcome: approved