Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про виключення відомостей з актового запису про народження, визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження, мотивуючи свої вимоги наступним. 18.11.2011року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського РУЮ в м. Києві відбулась реєстрація шлюбу між сторонами [PERSON] та [PERSON] 1987року народження. Зазначає, що 15.04.2015 року за взаємною згодою з [PERSON] вони офіційно розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, актовий запис № 67, Серія [NUMBER] виданим державним Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського РУЮ в м. Києві 15.04.2015року. Посилається на те, що вона народила сина [PERSON] [INFO], батьком якого до вимог ст. 122 Сімейного кодексу України та всупереч її волі записано [PERSON] , незважаючи на те, що вони з жовтня 2014 року проживали окремо один від одного, шлюбних та сімейних стосунків не підтримували, спільного побуту та господарства не мали, відповідач [PERSON] не може бути батьком народженої нею дитини, в зв'язку з чим вимушена звернутися до суду з заявою про виключення відомостей про батьківство відповідача [PERSON] з актового запису про народження її сина [PERSON] [INFO], оскільки відсутнє кровне споріднення між ними. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримують, справу просять розглянути без їх участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом за місцем реєстрації. Судова повістка повернулась до суду за закінчення терміну її зберігання. Судові повістки направлені відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання повернулись до суду за закінченням терміну зберігання, що відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається належним повідомленням відповідача. Відповідач [PERSON] подав заяву про визнання позову в повному обсязі, просив задовольнити позов та розглянути справу без його участі . Представники 3-ї особи Відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в судове засідання не з'явилися, про день час та місце розгляду справи повідомленні належним чином, суду надано заяву відповідно до якої просить розглянути справу за їх відсутності, винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні 15.04.2015 року позивачка за взаємною згодою з [PERSON] розірвала шлюб. Через вісім місяців після розірвання цього шлюбу [INFO] року позивачка народила сина [PERSON], батьком якого до вимог ст. 122 Сімейного кодексу України та всупереч її волі записано [PERSON] незважаючи на те, що вона з ним з жовтня 2014 року проживала окремо один від одного, шлюбних та сімейних стосунків не підтримувала. Батьком народженої позивачкою дитини [PERSON] [INFO] року визнає себе відповідач [PERSON] який письмово підтверджує в суді що це його син та він є його біологічним батьком. Відповідно до ст. 138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред'явивши позов про виключення запису про нього, як батька дитини з актового запису про народження дитиною. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини, може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи викладене, визнання позову Відповідачем [PERSON], суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог Позивача та їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved