Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] , ТОВ сільськогосподарського підприємства «Тітан», Мангушської районної державної адміністрація в особі державного реєстратора відділу державної реєстрації Джеренова Євгена Сергійовича про визнання договору недійсним та скасування державної реєстрації права, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. Між ДП «ІЛЛІЧ-АГРО ДОНБАС» та [PERSON] 20.01.2007 р. укладено договір оренди землі № 398, за яким орендодавець передав позивачу у користування земельну ділянку, площею 5,65 га, розташовану на території Бердянської сільської ради Першотравневого району, кадастровий номер 1423981100:07:000:0280, строком на 15 років з дати державної реєстрації. Договір оренди зареєстровано у Першотравневому РВ Донецької РФ ДП «ЦДЗК» 11.01.2008 р. за № 040816600434. Земельну ділянку передано позивачу за актом приймання-передачі. На теперішній час договір оренди не припинив свою дію (виходячи з положень п. 8.1 строк дії договору становить до 11.01.2023 р.), сторони виконують його умови, зокрема, позивач використовує земельну ділянку у своїй господарській діяльності та сплачує відповідачу орендну плату. Позивач 11.12.2017 р. отримав лист від ТОВ СП «ТІТАН» за вих. № 293 від 08.12.2017 р., зі змісту якого дізнався, що між [PERSON] та ТОВ СП «ТІТАН» 19.10.2017 р. укладено договір оренди земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні позивача за договором оренди № 398. Право оренди Земельної ділянки за договором, укладеним між [PERSON] та ТОВ СП «ТІТАН» зареєстровано 26.10.2017 р. державним реєстратором Першотравневого районного управління юстиції Донецької області Джереновим Євгеном Сергійовичем. Вважає,\~що такі\~дії відповідачів\~порушують переважне\~право позивача\~на використання\~спірної земельної\~ділянки та\~є протиправними\~та за таких обставин, позивач просить на підставі\~ст.. 215 ЦК України\~визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений 19.10.2017\~року між\~ [PERSON] та ТОВ СП «ТІТАН», скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки на підставі вказаного договору оренди та стягнути з відповідачів судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 3524 гривень та транспортних витрат представника позивача, які за одну поїздку складають 67,87 грн. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Представник відповідача [PERSON] її чоловік [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні. Також зазначив, що дійсно відповідач [PERSON] уклала з відповідачем ТОВ СП «Тітан» договір оренди належної їй земельної ділянки та передала ділянку ТОВ СП «Тітан». При цьому, представник відповідача не заперечував, що відповідач [PERSON] щорічно отримувала від позивача орендну плату за договором оренди землі. Представник відповідача ТОВ СП «ТІТАН» адвокат Япрах Д.Г. в судовому засіданні також заперечував проти задоволення позовних вимог. Надавав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки під час укладення спірного договору [PERSON] було зазначено, що нею не укладено інших договорів на вказану у позові земельну ділянку. На сьогоднішній день цей договір вважається зареєстрованим та таким, що є дійсним та враховуючи норми чинного законодавства, відсутні будь-які підстави для визнання договору недійсним. А, оскільки державна реєстрація договору виникла з дійсного правочину, була проведена з дотриманням вимог чинного на той час законодавства, тому скасуванню не підлягає. Представник Мангушської районної державної адміністрація в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках. Як вбачається з вимог\~ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно матеріалів справи, між ДП «ІЛЛІЧ-АГРО ДОНБАС» та [PERSON] 20.01.2007 р. укладено договір оренди землі № 398, за яким орендодавець [PERSON] передала позивачу у користування земельну ділянку, площею 5,65 га, розташовану на території Бердянської сільської ради Першотравневого району, кадастровий номер 1423981100:07:000:0280. Договір оренди зареєстровано у Першотравневому РВ Донецької РФ ДП «ЦДЗК» 11.01.2008 р. за № 040816600434. Земельну ділянку передано позивачу за актом приймання-передачі(а.с.5-8, 11). Відповідно до п. 8.1 даного договору, цей договір укладається строком на 15 років, та починає діяти з дати його державної реєстрації (а.с.7). Спірна земельна ділянка з кадастровим номером 1423981100:07:000:0280, що знаходиться в оренді ДП «ІЛЛІЧ-АГРО ДОНБАС» згідно договору оренди №398 від 20.01.2007 року станом на 16.08.2018 року обробляється позивачем, згідно довідки №110/277 від 16.08.2018 року (а.с.14), у зв`язку з чим відповідачу [PERSON] нараховується та виплачується орендна плата з 2007 року і до теперішнього часу, згідно довідки про нараховану орендну плату(а.с.13). Отже, позивачем виконуються обов`язки передбачені умовами договору оренди від 20.01.2007 року щодо використання земельної ділянки, нарахування та сплати орендної плати, яку відповідач [PERSON] \~ отримувала протягом 2007-2018 років. Як вбачається\~з наданого\~представником ТОВ\~СП «ТІТАН»\~договору оренди\~землі,\~19.10.2017\~року між\~ [PERSON] \~та ТОВ\~СП «ТІТАН» укладено договір оренди, предметом якого є таж земельна ділянка, площею 5,65 га, розташована на території Бердянської сільської ради Першотравневого району, кадастровий номер 1423981100:07:000:0280,\~строком на\~7\~років (а.с.64-66).\~Вказаний договір\~підписаний сторонами,\~та зареєстрований\~26.10.2017\~рокудержавним реєстратором Першотравневого районного управління юстиції Донецької області Джереновим Євгеном Сергійовичем, що встановлено з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права(а.с.12). Пунктом 42 цього договору передбачено, що він набирає чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації (а.с.66). На виконання останнього договору [PERSON] та ТОВ СП\~«ТІТАН» склали акт прийому-передачі земельної ділянки площею 5,65 га, розташованої на території Бердянської сільської ради(а.с.67). За частиною другою\~статті 792 ЦК України\~відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема\~ЗК України,\~Законом України\~«Про оренду землі». Згідно із частиною першою\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). Відповідно до\~статті 13 Закону України\~«Про оренду землі»\~договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Частиною четвертою\~статті 124 Земельного кодексу України\~(далі -\~ЗК України) передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Станом на 19.10.2017 року договір оренди землі від 20.01.2007 року не припинений, не розірваний, не визнаний судом недійсним. Пунктами 4.1 та 4.2 договору оренди землі №398 від 20.01.2007 року також передбачено, що орендарю забезпечується\~захист його\~прав на\~орендовану земельну\~ділянку нарівні\~з захистом\~права власності\~на земельну\~ділянку,\~передбаченим законами\~України. Орендар має право вимагати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування збитків, нанесених земельній ділянці громадянами та юридичними, особами, включаючи Орендодавця. Згідно із частиною 2\~ст. 95 ЗК України,\~ст. 27 Закону України "Про оренду землі"\~орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. В силу ч. 2\~ст. 24 Закону України «Про оренду землі»\~орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. Відповідно до частин 2, 3\~ст. 152 ЗК України\~власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання угоди недійсною. Аналогічні положення містить і частина 2\~ст. 16 ЦК України, згідно якої одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним. Відповідно до частини 1\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Частиною третьою цієї статті передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). На момент укладення договору оренди земельної ділянки 19.10.2017 року у відповідача [PERSON] було відсутнє право на укладення зазначеного договору, оскільки земельна ділянка ще перебувала в оренді попереднього орендаря ДП «ІЛЛІЧ-АГРО ДОНБАС». Заборона щодо укладення таких договорів, прямо визначена законом. Укладення нового договору оренди земельної ділянки, яка вже є об`єктом (предметом) оренди за іншим чинним договором оренди землі, що не припинився та не розірваний у встановленому законом порядку, прямо суперечить вимогам\~ст. 792 ЦК України, а також ст.ст.\~6,\~13,\~17,\~25 Закону України «Про оренду землі», оскільки це унеможливлює реалізацію права користування земельною ділянкою первинним орендарем. Тобто один об`єкт оренди - земельна ділянка, у період дії відповідного договору не може бути об`єктом оренди за іншим договором, укладеним пізніше, оскільки це унеможливлює реалізацію права користування цим об`єктом. Враховуючи зазначені норми чинного законодавства, можна дійти висновку, що внаслідок укладення договору оренди земельної ділянки від 19.10.2017 між відповідачами [PERSON] та ТОВ СП «ТІТАН» було порушено права ДП «ІЛЛІЧ-АГРО ДОНБАС», як орендаря цієї ж земельної ділянки, за договором оренди, строк дії якого ще не закінчився, а тому зазначений договір оренди має бути визнаний судом недійсним. У зв`язку із визнанням недійсним вказаного договору підлягає скасуванню і державна реєстрація, проведена на його підставі. Відповідно до\~ст..\~133 ЦПК\~України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст. 141 ЦПК України\~судовий збір по справі покладається\~\~на сторони пропорційно задоволених вимог. Представником позивача заявлено клопотання про вирішення питання про судові витрати в іншому судовому засіданні після ухвалення судового рішення з наданням позивачу часу для подання ним доказів щодо понесених судових витрат. Відповідно до\~ст.259 ЦПК України\~суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті. Оскільки представником позивача на час винесення рішення надано докази щодо понесених судових витрат тільки зі сплати судового збору, тому суд вирішує питання про повернення судового збору, а питання щодо інших судових витрат буде вирішено додатковим рішенням. Таким чином, в зв`язку із задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача понесений ним судовий збір у розмірі 3524 грн.

Outcome: approved