Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просить суд скасувати рішення відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Херсонської міської ради від 20.05.2020 року № 52295505 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень; зобов`язати відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Херсонської міської ради вчинити необхідні дії для державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] на підставі заяви [PERSON] , який діє на підставі довіреності в інтерсах Старюк Катерини Анатоліївни від 18.05.2020 року за реєстраційним номером 39592416 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 18.05.2020р. [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] звернувся до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Херсонської міської ради з заявою про державну реєстрацію прав на підставі ст.33 Закону України «Про іпотеку» шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в зв`язку невиконанням боржником [PERSON] зобов`язання за договором позики. До заяви було надано передбачені законом необхідні для здійснення державної реєстрації документи, а саме: оригінал договору позики грошових коштів від 19.09.2018 року, іпотечний договір від 19.09.2018 року, оригінал письмової вимогу про усунення порушення, оригінал рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, оригінал договору дарування 1/3 частки квартири від 14.09.2018 року, свідоцтво про право на спадщину за законом від 13.09.2018 року на 1/3 частини квартири, свідоцтво про право власності від 19.07.2006 року на 1/3 частки квартири, оригінал довіреності на [PERSON] , звіт про оцінку майна від 14.05.2020 року. 20.05.2020 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Матвєєвим Анатолієм Андрійовичем прийнято рішення № 52295505 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень у зв`язку з наявністю зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно, подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Вважає, що державним реєстратором безпідставно винесено оскаржуване рішення про відмову у державній реєстрації прав та обтяжень, оскільки позивачем подано повний пакет документів, необхідний для здійснення реєстраційних дій. За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відсутні відомості щодо наявних обтяжень , крім іпотеки. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.06.2020 року зазначений позов було залишено без руху. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.06.2020 року прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у даній справі. Призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.09.2020р. замінено первісного відповідача Херсонську міську раду в особі відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Херсонської міської ради на належного - державного реєстратора прав на нерухоме майно відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Херсонської міської ради Матвєєва Анатолія Андрійовича. 23.10.2020р.на адресу суду від відповідача надійшов відзив в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Відзив обґрунтовано тим, що в своїй роботі та при прийнятті відповідних рішень Державний реєстратор в першу чергу керується вимогами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав не нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованого постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2015 року № 1127. При розгляді заяви, здійснивши перевірку, ним було встановлено, що на нерухомому майні існує обтяження, номер запису: 27996725, за датою державної реєстрації від 19.09.2018 року, яке не припинено, що позбавляє можливості здійснити державну реєстрацію переходу права власності за позивачем, який в свою чергу, не є фінансовою установою, тому застосуванню підлягають п.7 ч.4 ст.24 Закону. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення не відповідає вимогам, які ставляться до його заповнення, а відтак, не є доказом про вручення листа відповідному адресату. Оскаржуване рішення повністю відповідає вимогам Закону є обґрунтованим та таким, що не підлягає скасуванню. Орган державної реєстрації прав має виключну компетенцію в питаннях встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами. До виключної компетенції цього органу належить і прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень чи відмову у реєстрації за наявності до того передбачених законом підстав, а тому суд не вправі втручатись у діяльність органу зобов`язуючи його приймати відповідні рішення. Тому позовна вимога про зобов`язання вчинити дії не підлягає задоволенню. 30.10.2020р. на адресу суду надійшла відповідь на відзив в якому позивач посилається на те, що зазначені відповідачем норми не передбачають підстав для відмови в державній реєстрації навіть у разі, якщо іпотекодержателем є фізична особа, а не фінансова установа. При прийнятті рішення реєстратором не було зазначено, що наявна невідповідність певних документів необхідних для реєстрації, а лише зазначено про наявність обтяження як підставу відмови. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.11.2020р. залучено [PERSON] в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.01.2021 р. закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розглядати справи без його участі, просив відмовити в задоволенні позовних вимог за підставами зазначеними у відзиві. [PERSON] в судове засідання за викликом суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Клопотань на адресу суду від нього не надходило. Процесуальним право на надання пояснень з приводу предмету спору не скористався. Відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Суди, відповідно до ч. 1ст. 19 ЦПК України, розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Частиною 2 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Судом встановлено, що 19.09.2018 року між [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів на суму 281 500грн. з кінцевим терміном повернення до 20.01.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маршаловою Л.В. за реєстровим № 975. (а.с.6) В забезпечення виконання зобов`язання між сторонами було укладено іпотечний договір, який було посвідчено 19.09.2018 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маршаловою Л.В. за реєстровим № 976, за яким [PERSON] виступив іпотекодавцем. Предмет іпотек: трикімнатна квартира, загальною площею 52,71 кв.м., жилою площею 33,97 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Нотаріусом на підставі зазначеного договору іпотеки зареєстрована заборона відчуження даного нерухомого майна (а.с.7,8) Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Згідно звіту про оцінку майна від 14.05.2020р. вартість квартири [ADDRESS] становить 259 234 гривень.( а.с.15) Державний реєстратор, реалізуючи свої функції, керується Конституцією України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ( далі Закон) та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Внесення відомостей до Державного реєстру прав, згідно з п.4 ч.1 ст. З Закону, здійснюється виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом. Частиною 3 ст. 10 Закону передбачено, що державний реєстратор, серед іншого, встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Частиною 2 ст. 18 Закону передбачено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 25.12.2015 року №1127 . (далі - Порядок) Згідно п.23 Порядку за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинне містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування. 20.05.2020р. державний реєстратор прав на нерухоме майно Матвєєв Анатолій Андрійович , розглянувши заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.05.2020р. подану [PERSON] , що діє на підставі довіреності та додані документи прийняв рішення № 52295505 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Встановлено: наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно, подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.( а.с.17). Відповідно до пункту 61 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1. засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2. засвідчена іпотекодержателем копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з відміткою про вручення адресату, або засвідчена іпотекодержателем копія рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з позначкою про відмову адресата від одержання такого відправлення. 03.03.2020 року на адресу [PERSON] поштовим повідомленням було направлено письмову вимогу про усунення порушення, яку останній отримав особисто 06.03.2020р. ( а.с.9-11). Відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Позивачем надано необхідний пакет документів для здійснення державної реєстрації, який передбачено Законодавством. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, відповідно до п.7 ч.4 ст. 24 вказаного Закону відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі державної реєстрації права власності на нерухоме майно іпотекодержателем - фінансовою установою в порядку, передбаченому статтями 33-38 Закону України «Про іпотеку». Наявність зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки обтяжень, інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем. Крім того, відповідно до п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, обтяжень речових прав на передане в іпотеку майно, у тому числі внесення після державної реєстрації іпотеки іпотекодавця до Єдиного реєстру боржників, не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем. Відповідні правові норми не передбачають підстав для відмови навіть у разі, якщо іпотекодержателем є фізична особа, а не фінансова установа. Інші конкретні недоліки, в наданих заявником документах, державним реєстратором в своєму рішенні не зазначені. Щодо посилань відповідача про не відповідність рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, слід зазначити, що приймаючи рішення про відмову у реєстрації прав, державним реєстратором не було зазначено, що наявна невідповідність певних документів необхідних для реєстрації, а було зазначено лише наявність обтяження як підставу для відмови. Оскільки реєстраційні дії здійснює державний реєстратор, до виключної компетенції якого належить і прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень чи відмову у реєстрації за наявності до того передбачених законом підстав за результатом розгляду заяви у сфері державної реєстрації прав, то зобов`язання його вчинити певні дії не буде втручанням в його діяльність, як суб`єкта владних повноважень, у разі встановлення необґрунтованої , за відсутності передбачених законом підстав, відмови в проведенні державної реєстрації прав. За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, в свою чергу такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved