Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] (далі по тексту - позивач), [PERSON] (далі по тексту - позивач 2) звернулися до Київського районного суду м. Полтави із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» (далі по тексту - відповідач), третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради (далі - третя особа 1), у якому просили суд визнати недійсним кредитний договір № МФ-2701800000165, укладений 16.02.2018 року між [PERSON] та ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс». У подальшому, ухвалою суду від 04.12.2019 року до участі у даній справі в якості третьої особи залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - третя особа 2). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Починаючи із 2005 року [PERSON] страждає на стійке хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії, параноїчної форми, галюцинаторного-параноїдного синдрому з дефектом особливості по змішаному типу. У зв`язку з чим, вона перебуває під наглядом психіатра в Полтавському психо-неврологічному диспансері. Внаслідок хвороби [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 24.09.2012 року вирішено визнати [PERSON] недієздатною та призначити [PERSON] її опікуном. Нещодавно позивачу 1 стало відомо, що [PERSON] 14.03.2018 року уклала із ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» кредитний договір №МФ-2701800000165. У відповідності до договору, [PERSON] отримала від відповідача кошти в сумі 3000,00 грн. у якості позики, які зобов`язувалась повернути. З викладеного вбачається, що [PERSON] , будучи недієздатною, уклала договір позики, по якому отримала кошти в сумі 3000,00 грн. З огляду на вимоги ст.ст. 215, 203, 225 ЦК України вказаний договір, на думку сторони позивачу, є недійсним. У відзиві на позовну заяву представником відповідача зазначається, що ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» не є належним відповідачем у даній справі, адже 30.05.2018 року кредитний договір № МФ-2701800000165 було відступлено ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал». На момент укладення оспорюваного договору відповідач не знав та не міг знати про такий важкий стан [PERSON] , а саме що вона страждає на стійке хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії та у зв`язку з чим не може усвідолювати значення своїх дій та керувати ними, так як даною громадянкою не було пред`явлено документів, за якими її визнано недієздатною, та за її поведінкою ніяк не можна було візуально визначити, що вона страждає на стійке хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії. Опікун [PERSON] не зверталася до відповідача з відповідними документами про стан своєї дочки задля вирішення спору у позасудовому порядку. Крім того, у відповідності до положень закону, саме на [PERSON] покладається обов`язок відповідати за дії недієздатної [PERSON] . Таким чином, представник відповідача просив у випадку задоволення даного позову застосувати наслідки передбачені абз. 2 ч. 3 ст. 226 ЦК України, тобто стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» 3 000 грн. У судове засідання позивачі не з`явилися, їх представник звернувся до суду із заявою про розгляд справи без їх участі та просив задовольнити позовні вимоги Представники відповідача та третіх осіб у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч.ч. 1, 3 ст. 211 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 16.04.2019 року дану цивільну справу направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. 13.05.2019 року вказана справа надійшла до провадження судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А., а ухвалою судді від 14.05.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 16.10.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 04.12.2019 року до участі у даній справі в якості третьої особи залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 16 лютого 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та [PERSON] укладено Кредитний договір №МФ-2701800000165 (далі - Кредитний договір). За умовами п.п. 1.1., 1.2. Кредитного договору, кредитор надав позивальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 3 000,00 грн., які зобов`язалась повернути у встановлений договором термін та сплатити проценти за користування кредиту, а також виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, визначені договором. 30.05.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прававимоги №8-БЛД, за умовами якого кредитор передає (відступає) Новому Кредиторові за плату, а Новий Кредитор приймає належні Кредиторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (Портфель Заборгованості). Внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, Новий Кредитор заміняє Кредитора у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог Кредитора за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами (а.с. 114-118). Як вбачається із Реєстру боржників (Додаток №1 до Договору відступлення прав вимоги №8-БЛД від 30 травня 2018 року), ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» передав ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» права вимоги до [PERSON] (а.с. 119-125). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За положеннями ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 ЦК України передбачено обов`язковість договору до виконання сторонами. Ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. В силу вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.512 ч. п.1 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Ст. 514 ч.1 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 вказаної статті визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Як на підставу для визнання оскаржуваного договору недійсним [PERSON] вказувала, що [PERSON] , будучи недієздатною, уклала вказаний договір, по якому отримала кошти в сумі 3 000,00 грн. Так, у судовому засіданні встановлено, що ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 24.09.2012 року визнано [PERSON] недієздатною та призначено [PERSON] її опікуном, оскільки [PERSON] має стійке хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії, параноїчної форми, галюцинаторного-параноїдного синдрому з дефектом особливості по змішаному типу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с. 8). Згідно довідки Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру №01-40/703/03 від 16.03.2018 року, [PERSON] , [INFO] перебуває на диспансерному обліку у Полтавському обласному психоневрологічному диспансері, є інвалідом III групи та постійно приймає підтримуюче лікування (а.с. 9). Наявність інвалідності підтверджується і відповідним посвідченням (а.с. 10). Згідно положень ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. За умовами ч. 2 ст. 41 ЦК України, недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. У відповідності до ч. 1 ст. 226 ЦК України, опікун може схвалити дрібний побутовий правочин, вчинений недієздатною фізичною особою, у порядку, встановленому статтею 221 цього Кодексу. У разі відсутності такого схвалення цей правочин та інші правочини, які вчинені недієздатною фізичною особою, є нікчемними. Згідно ч. 1 ст. 221 ЦК України, правочин, який вчинено малолітньою особою за межами її цивільної дієздатності, може бути згодом схвалений її батьками (усиновлювачами) або одним з них, з ким вона проживає, або опікуном. Правочин вважається схваленим, якщо ці особи, дізнавшись про його вчинення, протягом одного місяця не заявили претензії другій стороні. Проте, опікун [PERSON] не схвалює вчинений правочин, який вчинено недієздатню [PERSON] , про що свідчить поданий до суду даний позов. Згідно ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Таким чином, оскільки на момент укладення Кредитного договору у [PERSON] був відсутність необхідний обсяг цивільної дієздатності, а саме, остання визнана судом недієздатною так як має стійке хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії, параноїчної форми, галюцинаторного-параноїдного синдрому з дефектом особливості по змішаному типу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, наявні підстави, встановлені ч. 1 ст. 215 ЦК України для визнання такого правочину недійним, так як на момент його вчинення не було дотримано вимоги, встановленої ч. 2 ст. 203 ЦК України. Разом із тим, представник відповідача просив у випадку задоволення даного позову застосувати наслідки недійсності правочину та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» 3 000 грн. Так, ч.ч. 1 та 2 ст. 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи (ч. 5 ст. 216 ЦК України). У той же час, ч. 3 ст. 226 ЦК України передбачено, що опікун зобов`язаний повернути дієздатній стороні все одержане недієздатною фізичною особою за нікчемним правочином. Якщо майно не збереглося, опікун зобов`язаний відшкодувати його вартість, якщо вчиненню правочину або втраті майна, яке було предметом правочину, сприяла винна поведінка опікуна. Як вказано у п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009 р. № 9, відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. За умовами кредитного договору, відповідач надав [PERSON] грошові кошти у сумі 3 000,00 грн., що фактично не заперечувалось її опікуном у позовній заяві. Оскільки на даний час саме ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» є кредитором за Кредитними договором №МФ-2701800000165 на підставі Договору відступлення права вимоги №8-БЛД від 30.05.2018 року, слід стягнути з [PERSON] , як опікуна недієздатної [PERSON] , на користь вказаного товариства кошти у сумі 3 000,00 грн., які одержані останньою внаслідок укладення зазначеного кредитного договору. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, а тому слід визнати Кредитний договір № МФ-2701800000165 від 16.02.2018 року недійсним та застосувати наслідки його недійсності шляхом стягнення з опікуна на корись ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 3 000,00 грн., які одержані недієздатною особою за недійсним правочином. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. На підставі викладено та

Outcome: approved