Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Позивач у березні 2021 року звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа: Сьома Київська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері позивача - [PERSON] , що мешкала за адресою: [ADDRESS] (надалі - Спадкодавець), яка померла [INFO] . Позов обгрунтований наступними обставинами. Від спадщини позивач не відмовлявся, проте вчасно не подав заяву про її прийняття через те, що смерть Спадкодавця настала на тимчасово непідконтрольній території України, а Позивач в той час проживав в м. Києві та не міг своєчасно отримати докази смерті Спадкодавця, які були необхідні для звернення до суду з метою встановлення факту смерті. Крім того, з березня 2020 року в Україні також були запроваджені карантинні обмеження у зв`язку із поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, що також значно відтермінувало дату отримання доказів смерті Спадкодавця. Факт смерті був встановлений рішенням Дніпровського районного суду від 21 грудня 2020 року у справі № 755/19061/20. 31 грудня 2020 року було отримано Свідоцтво про смерть Спадкодавця, а 26 січня 2021 року Позивач звернувся до Сьомої Київської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на майно, що належало спадкодавцеві. Нотаріусом було відмовлено Позивачу у вчиненні нотаріальних дій, тому він був змушений звернутися з даним позовом до суду. Позивач просить визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, визначити додатковий строк достатній для прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , що мешкала за адресою: [ADDRESS] , терміном два місяця з дня набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою суду від 05.04.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження в підготовче судове засідання на 27.04.2021. Представник відповідача Т. Патухова 20.04.2021 надала суду письмові пояснення в яких вказала, що просить суд винести рішення віповідно до вимог чинного законодаства. 25.05.2021 ухвалою підготовчого судового засідання розгляд справи призначено по суті. Представник Позивача адвокат Брагін О.О. надав суду письмову заяву про розгляд справи за наявними в матеріалах справи документами, позовні вимоги підтримав. Представники відповідача в судове засідання не зявились. Про розгляд справи повідомлені в установленому законом порядку. Суд вивчивши матеріали справи, вважає за можливим провести розгляд справи за наданими доказами. Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до копії Свідоцтва про народження [NUMBER] від 14 квітня 1953 року [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Згідно відомостей, які містяться в наданій суду копії паспорта [PERSON] , вона проживала тимчасово непідконтрольній території Луганської області за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] у віці 88 років у селі Верхньошевирівка, Сорокинського району Луганської області, актовий запис про смерть № 2909 від 31.12.2020 року. Свідоцвтво про смерть [PERSON] Серія [NUMBER] було видано Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 31 грудня 2020 року. Відповідно до відомостей, які містяться в копії паспорта [PERSON] , 1931 року народження, яка померла [INFO] , була зареєстрована з 30.05.1969 року за адресою: [ADDRESS] - на тимчасово непідконтрольній території України. За інформацією державного нотаріуса Сьомої Київської державної нотаріальної контори, на підставі звернення представника Позивача 26 січня 2021 року була заведена спадкова справа № 53/2021, інших спадкоємців, ніж Позивач, не виявлено. В зв`язку з пропуском встановленого ст.1270 ЦК України шестимісячного строку для прийняття спадщини, державним нотаріусом Сьомої Київської державної нотаріальної контори Гасс В.Ю. Постановою від 26.01.2021 р. №242/02-31було відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину на майно, яке належало [PERSON] , яка померла [INFO] та було роз`яснено право на звернення до суду з позовом про визнання додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Частиною 4 ст. 10 ЦПК України визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) як джерело права. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У відповідності до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно роз`яснень викладених в пункті 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" - не можуть вважатися поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, чи встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Аналогічні наведеним роз`ясненням правові висновки зроблені у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року по справі №6-85цс12, від 4 листопада 2015 року по справі №6-1486цс15, а також постановах Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №751/9305/16-ц , від 08.04.2019 у справі №143/1461/17 та від 11.04.2019 у справі 461/8700/17. Разом із цим Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України у Постанові по справі №6-1320цс17 від 23.08.2017 зазначено, що правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. При цьому частиною 1 ст. 111 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. А абзац 2. п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачає, що суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, - При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В свою чергу ЄСПЛ, в рішенні по справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, наголосив на тому, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Постанови КЦСВС від 07.10.2020 року у справі № 465/3586/17, від 08.10.2020 у справі № 712/22134/12, від 05.10.2020 у справі № 347/637/18, від 27.10.2020 у справі №243/11349/18). Також, в рішенні по справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, ЄСПЛ вказав на те, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення…Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Постанова КЦС ВС від 20.10.2020 у справі №756/536/19, від 15.10.2020 у справі № 759/14004/15-ц, від 15.10.2020 у справі №157/398/15-ц, від 13.10.2020 № 161/4641/17, 20.10.2020 у справі № 213/112/19, від 12.10.2020 у справі № 585/2958/17, від 12.101.2020 у справі №521/7401/15, від 09.10.2020 у справі №161/7515/15-ц). Так, суд у даному конкретному випадку приймає до уваги позицію позивача щодо пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, викладені ним в позовній заяві та за своїм внутрішнім переконанням визначає такі причині пропуску поважними в розумінні ст. 1272 ЦК України. А також суд приймає до уваги позицію Відповідача 1, викладену у поясненнях від 19.04.2021. На підставі викладеного, враховуючи те, що відновлення права на прийняття спадщини позивачем не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд приходить висновку, що позовні вимоги щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved