Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

У квітні 2021 р. Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенергія» (далі - КП «Київтеплоенерго») звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позові зазначається, що розпорядженням Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018р. № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право здійснювати з 01.05.2018р. надання послуг з централізованого опалення та постання гарячої води. На підставі договору № 602-18 про відступлення права вимоги від 11.10.2018р. ПАТ «Київенерго» відступило, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних, фізичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відповідно до умов цього договору КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до [PERSON] з оплати заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у загальному розмірі 83 899,09 грн., що надавались за адресою: [ADDRESS] . Вказану квартиру під`єднано до внутрішьобудинкової системи теплопостачання, отже, відповідачка є споживачем послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води. КП «Київтеплоенерго» просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за спожиті до 01.05.2018 р. послуги з централізованого опалення в розмірі 22 960,77 грн.; заборгованість за спожиті до 01.05.2018р. послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 18 805,19 грн.; заборгованість за спожиті з 01.05.2018р. послуги з централізованого опалення в розмірі 10 509,90 грн.; заборгованість за спожиті з 01.05.2018р. послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 31 623,23 грн.; витрати, пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у розмірі 33,00 грн. та судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2270,00грн. Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 19.04.2021р. розгляд справи призначено у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін (а.с.60,61). Сторони повідомлялись належним чином про розгляд справи в порядку спрощеного провадження (а.с.63,64), із заявами про розгляд справи за участю сторін або розгляд справи в порядку загального позовного провадження, не звертались. Відповідач не скористувався правом на подачу відзиву на позовом. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів відповідно до положенням ст. 279 ЦПК України. Судом встановлено, що до 01.05.2018р. надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання здійснювало ПАТ «Київенерго». На підставі договору про відступлення права вимоги № 602-18 від 11.10.2018 р. (а.с.43) ПАТ «Київенерго» відступило, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних, фізичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань з оплати спожитих до 01.05. 2018 р. послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відповідно до умов цього договору КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до [PERSON] з оплати заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у загальному розмірі 83 899,09 грн. Відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 27 грудня 2017 року № 1693 з 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання здійснює КП «Київтеплоенерго». 28 березня 2018 року в офіційному віснику Київської міської ради - газеті «Хрещатик» (випуск № 34 (5085) було опубліковано оголошення про те, що з 27 квітня 2018 року КП «Київтеплоенерго» стає виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води та договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (а.с.45). Відповідачка [PERSON] зареєстрована у кв. [ADDRESS] з 25.07.1991р. по теперішній час (а.с.59). Згідно інформації від 01.04.2021р. з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності відсутні відомості про власності стосовно [ADDRESS] (а.с.47). Будучи споживачем даних комунальних послуг, [PERSON] неналежним чином виконувала обов`язки по їх оплаті, внаслідок чого виникла заборгованість, яка відповідно до наданих розрахунків становить 88 899,09 грн., з яких: до 01.05.2018 р. послуги з централізованого опалення в розмірі 22 960,77 грн.; заборгованість за спожиті до 01.05.2018р. послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 18 805,19 грн.; заборгованість за спожиті з 01.05.2018р. послуги з централізованого опалення в розмірі 10 509,90 грн.; заборгованість за спожиті з 01.05.2018р. послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 31 623,23 грн (а.с.3,4). Матеріали справ не містять даних про укладання договору про надання комунальних послуг. Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач зобов`язаний, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Разом із тим за змістом наведених норм закону споживач зобов`язаний оплатити комунальні послуги, якщо він фактично користується ними, відсутність договору про надання комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, що й відповідає спірним правовідносинам. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» 1875-IV (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) врегульовані права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №1875-ІV (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі за № 6-59цс13; висновки Верховного Суду/Касаційного цивільного суду у постанові від 10 грудня 2018 року у справі за № 638/11034/15). Даним Законом передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. Цей Закон також передбачає оформлення письмової угоди через посередництво квитанцій та інших розрахункових документів. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» №2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Відповідно до положення ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач звертався до компетентних органів з метою отримання відомостей з Державного реєстру речових прав, що підтверджується сплатою послуг у розмірі 33,00 грн. згідно квитанції від 22.03.2021р.(а.с.48), відповідна інформації отримана 01.04.2021р. (а.с.47). Позивач просить стягнути витрати, пов`язанні з оплатою отриманої інформації. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача мають правове обґрунтування, відтак, позов КП «Київтеплоенерго» підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2700,00 грн. судового збору відповідно до виписки про зарахування до спеціального фонду державного бюджету України від 08.04.2021р. (а.с.58).

Outcome: approved