Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши в позові, що 03.07.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Кальниболотській сільській раді Новоархангельського району Кіровоградської області, актовий запис № 06. Від сумісного подружнього життя з відповідачем мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З червня 2013 року сторони припини шлюбні відносини та проживають окремо. Причиною розпаду сім'ї стало те, що відповідач зловживав алкогольними напоями, сторони мали різні погляди на сімейне життя. При таких відносинах подальше збереження сім'ї неможливе. Позивачка вважає, що шлюб треба припинити, на примирення не згодна. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти задоволення позову, на примирення не згоден. Сторони скористались своїм правом, передбаченим ст. 158 ЦПК України щодо заявлення клопотань про розгляд справи у їх відсутності. В судове засідання всі особи, які беруть участь у справі, не з'явились. У зв'язку з чим в порядку ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що предметом спору в даній справі є правовідносини щодо розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права інших осіб. Відповідно до роз'яснень, які містяться в частині 6 пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Сторони від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає біля позивачки і знаходиться на її утриманні. Питання майнового характеру між сторонами відсутні. Сторони сумісно не проживають, шлюб існує формально, тому шлюб необхідно розірвати. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, так як встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення. Враховуючи те, що відповідач по справі визнав позов у повному обсязі, на примирення не погодився, сторони тривалий час не проживають разом, суд приймає визнання позову та приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь позивачки.

Outcome: approved