Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав стосовно його сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначала, що [PERSON] є батьком її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З дня народження дитини по теперішній час вона із сином проживають окремо від відповідача. Батько дитини [PERSON] життям сина не цікавиться, участі в його вихованні не приймає, про фізичний і духовний розвиток дитини не піклується, із сином він не спілкується, матеріальної допомоги йому не надає, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Враховуючи байдужість відповідача до сина, вона повідомила [PERSON] про намір позбавити його батьківських прав відносно сина [PERSON], проти чого той не заперечував та надав їй свою нотаріально посвідчену заяву про згоду. Позивач [PERSON] у суді позов підтримала, дала пояснення аналогічні викладеному, просила суд задовольнити позов, оскільки відповідач [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно малолітнього сина [PERSON] ухиляється. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов про позбавлення його батьківських прав він визнає, просить розглянути справу за його відсутності. Третя особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації у суд теж не з'явився, направив до суду заяву, у якій зазначав, що позов та висновок № 8450/41/2/103 від 29 листопада 2013 року про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] підтримує, просить розглянути справу за відсутності їхнього представника. Прокурор Броварської міжрайонної прокуратури Київської області [PERSON] у суді позов підтримала, вважає, що позбавлення судом батьківських прав відповідача [PERSON] стосовно його сина [PERSON], 2003 року народження, відповідає інтересам малолітньої дитини. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Роз'яснивши наслідки визнання позову, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання позову відповідачем закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Суд встановив, що позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] проживали разом та перебували у фактичних шлюбних відносинах. 16 травня 2003 року у них під час спільного проживання народився син [PERSON], про що 24 грудня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області, зроблено відповідний актовий запис за № 804. Із 2004 року сторони проживають окремо, їхній малолітній син проживає із матір'ю [PERSON] та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач [PERSON], батько дитини, участі у вихованні сина [PERSON] не приймає, будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Із висновків Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, наданих 29 листопада 2013 року за № 8450/41/2/103 та 09 вересня 2015 року за № 8227/41/3/103, вбачається, що з 2004 року малолітній [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON] у місті Києві, яка займається його вихованням та утриманням. Батько дитини [PERSON] проживає окремо від них, вихованням та утриманням сина він не займається, життям і здоров'ям дитини не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, що свідчить про те, що від виконання своїх батьківських обов'язків він самоусунувся. Вважає доцільним позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Із нотаріально посвідченої заяви відповідача від 07 листопада 2013 року видно, що [PERSON], розуміючи значення та правові наслідки своїх дій, без будь-якого примусу і тиску зі сторони, відповідно до власного волевиявлення надав згоду на позбавлення його батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в абзаці другому п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У ст. 165 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO], ухиляється, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі до суду позовної заяви позивач [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Зазначена сума судового збору відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved