Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому провив стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПрАТ «СК «УНІКА» суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 16 310 грн. 35 коп., та сплаченого судового збору у розмірі 1600 грн. 00 коп. На обґрунтування свого позову зазначив, що 24.05.2016 р. між ПрАТ «СК «УНІКА» (надалі - позивач) та [PERSON](надалі-потерпілий) було укладено договір добровільного страхування, за яким позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - легкового автомобіля [NUMBER]. 05.10.2016 р. в м. Києві по проспекту Московському, сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі-ДТП) за участю транспортних засобів: 1) «SKODA SUPERB» д.н.з. [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON] (надалі-відповідач) 2) автомобіль [NUMBER] - автомобіль потерпілого. Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження відповідно до довідки ДАЇ про ДТП та акту огляду ТЗ (дефектна відомість) від 03.10.2016р. № 00204739. Позивачем було сплачено потерпілому суму страхового відшкодування, яка становила 38 069 грн. 50 коп., на підставі страхового акту № 00204739 від 04.11.2016 р. з відповідним розрахунком страхованого відшкодування. Підтвердження виплати слугують платіжне доручення та наказ. Оболонським районним судом . Києва були розглянуті адміністративні матеріали та відповідача було визнано винним у вчиненні ДТП за ст. 124 КУпАП. ПрАТ «СК «УНІКА» отримала відшкодування за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів виданий «СК «Просто Страхування», АІ 9074070, який покриває суму збитків ПрАТ СК УНІКА в розмірі 21 759,15 грн., але полісом не покриваються збитки ПрАТ СК УНІКА, в частині коефіцієнту фізичного зносу за договором Обов'язкового Страхування цивільно-правової відповідальності. Отже, загальна сума непокритих збитків складає 16 310 грн. 35 коп. 30.03.2017 р. відповідачу було направлено заяву про регресну вимогу, відповідач вказаної суми не сплатив. З огляду на зазначене представник позивача просив про задоволення позовних вимог. Судом на підставі п. 1 ч. 6 ст. 19, ст. 274, ст. 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача [PERSON] направив на адресу суду заяву з проханням розглянути справу без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд, в судове засідання не прибув, причин своєї неявки суду не повідомив, відзив та заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходили. З урахуванням положень ст.ст. 280,281 ЦПК України та з позицією представника позивача викладеною в заяві, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд розглянув справу в заочному порядку. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін за наявними у суду матеріалів, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до копії постанови Оболонського районного суду м. Києва від 01.11.2018р., яка набрала законної сили 12.11.2016 р., [PERSON], [INFO] визнаний винним за чт. 124 КУпАП та призначене йому стягнення у вигляді штрафу, оскільки вина порушника доведена та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 035434 від 05.10.2016 р., та схемою місця ДТП від 05.10.2016р., оскільки 05.10.2016 р. о 06.35 годині [PERSON] в м. Києві по пр-т. Московського на вул. Богатирську, в порушення п. 10.1 ПДР, керуючи транспортним засобом Шкода, д.н.з. [NUMBER], при зміні напрямку, під час перестроювання, не переконався, що це буде безпечним, в наслідок цього скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], в наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.8). З матеріалів справи вбачається, що 24.05.2016 року між ПрАТ «СК «Уніка» та ТзОВ [PERSON] укладено договір добровільного страхування транспортного засобу №030405/4600/0000004 , предметом якого є страхування транспортного засобу «Mazda 5» реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.5). Страховим актом № 00204739 від 04.11.2016 року визначено суму страхового відшкодування внаслідок пошкодження автомобіля [NUMBER], що склав 38 069 грн. 50 коп. (а.с.13). За вказаною ДТП, ПрАТ «СК «Уніка» виконуючи свої договірні зобов'язання перед страхувальником на підставі страхового акту № 00204739 від 04.11.2016 року та наказу №00204739 від 04.11.2016 р. сплатило [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 38069 грн. 50 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 039311 від 17.11.2016 р. (а.с.15). Позивач отримав відшкодування за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів виданий ПАТ «СК «Просто Страхування», серії АІ 9074070, який покриває суму збитків позивача в розмірі 21 759 грн. 15 коп., але даним полісом не покриваються збитки позивача - ІІрАТ СК «Уніка», в частині врахування коефіцієнту фізичного зносу за договором обов'язкового Страхування цивільно-правової відповідальності. (а.с.2). 30.03.2017 р. відповідачу було направлено заяву про регресну вимогу № 156 УНІКА/АГ , проте відповідач вказаної суми не сплатив (а.с.2, 16). Згідно із ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить у межах цієї суми право вимоги, яку страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За таких обставин суд вважає позовні вимоги про компенсацію витрат пов'язаних із виплатою страхового відшкодування, особою винуватою в ДТП, законними та обґрунтованими. Судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, що підтверджуються відповідною квитанцією. На підставі викладеного та

Outcome: approved