Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

У вересні 2018 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов позов Автопідприємства Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України(надалі по тексту - позивач) до [PERSON] (надалі по тексту - відповідач), у якому просив суд стягнути на свою користь частину майнової шкоди, завданої у результаті ДТП у розмірі 198 863,16 грн. та суму судових витрат у розмірі 2 983,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.03.2018 року в м. Києві на перехресті вулиць Хрещатик та Михайлівська об 09:10 годині сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «SKODA Superb», державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] і автомобіля «Chevrolet Aveo» державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (власник автомобіля - [PERSON]). Автомобіль SKODA Superb, державний номер [NUMBER], який належить Автопідприємству Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України в результаті ДТП отримав механічні пошкодження, чим заподіяно матеріальний збиток позивачу в розмірі 297 863,16 грн. Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 18.04.2018 року відповідача визнано винним у вчиненні даної ДТП. Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" сплатило страхове відшкодування в розмірі 99 000 грн. Таким чином, частина шкоди яку має відшкодувати винна у ДТП особа, що становить 198 863,16 грн. (297 863,16 грн. - 99 000 грн. З урахуванням наведеного, позивач просив суд захистити його порушене право шляхом стягнення коштів з відповідача на свою користь. У судове засідання представник позивача не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач, будучи повідомленим про дату і час судового розгляду справи належним чином, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень чи відзиву на позов не подавав, про що свідчать матеріали справи. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч.ч. 1, 3 ст. 211 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою судді від 19.10.2018 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 18.01.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 05.03.2018 року о 07 год. 25 хв. в м.Києві, на перехресті по вул.Хрещатик-вул.Михайлівська, керуючи автомобілем «Шевроле» д/н [NUMBER], здійснив виїзд на перехрестя на червоний сигнал світлофора, який забороняє рух, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Шкода», д/н [NUMBER], який рухався з вул.Михайлівської на вл.Хрешатик, що призвело до пошкодження двох транспортних засобів. [PERSON] порушено п. 8.7.3 е ПДР України Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.04.2018 року була встановлена вина у вчиненні вказаного ДТП за відповідачем [PERSON] та притягнуто останнього до відповідальності в межах санкції ст. 124 КУпАП (а.с. 9-10). У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Власником автомобіля марки «Skoda\~Superb»\~д.н.з.\~[NUMBER] є Автопідприємство Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України(а.с. 5). Внаслідок вказаного ДТП автомобіль марки «Skoda\~Superb»\~д.н.з.\~[NUMBER] отримав механічні пошкодження, що доведено в судовому засіданні. Як зазначає позивач, на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність [PERSON] буда застрахована Національної акціонерною страховою компанією «Оранта» відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, якою було сплачено частину матеріального збитку в сумі 99 000,00 грн. Проте, доказів, які б підтверджували дану обставину, суду не надано. Користуючись своїм абсолютним правом на відшкодування шкоди заподіювачем, позивач звернувся із вказаним позовом до суду до винуватця ДТП - відповідача по справі із заявою про стягнення коштів збитків. Ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. При цьому, згідно з вимогами ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 01.03.2013, № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як вбачається з висновку №87 експертного авто товарознавчого дослідження про визначення матеріального збитку, заподіяного ушкодженням колісного транспортного засобу «Skoda Superb» реєстраційний №[NUMBER]від 22.06.2018 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Skoda\~Superb»\~реєстраційний [NUMBER] від пошкоджень, які виникли внаслідок ДТП складає - 297 863,16 грн. (а.с.6-32). Також, у відповідності до правової позиції, викладеної у постанові Верховного суду України від 20.01.2016 року за №6-2808-15 визначено, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. З огляду викладене, на користь позивача з відповідача, як винної у вчиненні ДТП особи, підлягають стягненню згідно оцінки у відшкодування шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, грошові кошти в межах заявлених позовних вимог в розмірі 198 863,16 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 2 983,00 грн. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Outcome: approved