Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Представник позивача [PERSON], в інтересах позивача [PERSON] звернувся до Нововоронцовського районного суду Херсонської області із позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та її виселення. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що позивачу [PERSON] та [PERSON] на праві спільної власності належить житловий будинок, який розташований за адресою: вул. Молодіжна (колишня 50 років Жовтня), 28, с.Золота Балка, Нововоронцовський район, Херсонська область. У них є син [PERSON], [INFO]. З травня 2016 року по теперішній час відповідач [PERSON] проживає в будинку разом із батьками, однак, погрожує їм фізичною розправою, іноді б'є батьків, на протязі двух років ніде не працює, весь час пиячить, водить додому сумнівних осіб з якими вживає спиртні напої, ніяким чином батькам не допомагає, нічого не робить у будинку для його ремонту та підтримання у нормальному стані, взагалі не платить за комунальні послуги, свою кімнату перетворив на смітник. У звязку із наведеним, просив суд задовольнити позов у повному обсязі, стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати та розглянути справу без участі позивача та його представника. Відповідач у підготовчі судові засідання не зявився, повідомлявся належним чином, шляхом виклику до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причин неявки до суду не повідомив. Третя особа - [PERSON] у підготовчі судові засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, причин неявки до суду не повідомила. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона є сусідкою [PERSON] та [PERSON], дану сім'ю вона знає тривалий час. Разом із батьками проживає їх син - [PERSON], який веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, догляд за будинком не здійснює, по господарству батькам не допомагає, часто конфліктує з рідними та шкодить майну, що знаходиться у будинку. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що позивачу [PERSON] та члену його сім'ї [PERSON] на праві спільної власності належить житловий будинок, який розташований за адресою: вул. 50 років Жовтня, 28, с.Золота Балка, Нововоронцовський район, Херсонська область, відповідно до свідоцтва про право власності на житло серії САС №201133 від 16.06.2011 року та витягу про державну реєстрацію прав серії СЕЕ №232427, виданого Комунальним підприємством «Каховське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради 01.11.2012 року. Згідно довідки виконавчого комітету Золотобалківської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області №192/02-31 від 29.05.2018 року, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Молодіжна, 28, с.Золота Балка, Нововоронцовський район, Херсонська область, відповідно до витягу про державну реєстрацію прав серії СЕЕ №232427 та запису погосподарської книги №7, особовий рахунок №07-0039-01 (2016-2020 роки). Як вбачається із довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої виконавчим комітетом Золотобалківської сільської ради від 29.05.2018 року № 193/0271, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [INFO] та мають наступний склад сім'ї: [PERSON] донька, [PERSON] внучка, [PERSON] син. З характеристики, наданої Золотобалківською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області на [PERSON], [INFO], вбачається, що останній зареєстрований та провживає з травня 2016 року в с.Золота Балка по вул.Молодіжна, 28, Нововоронцовського району Херсонської області. За час проживання захарактеризував себе з негативної сторони, періодично вживає спиртні напої, притягувався до адміністративної відповідальності, участі в житті села не приймав, мав конфліктну ситуацію в сім'ї, але офіційних скарг та повідомлень не надходило. Відповідно до Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української PCP, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. 2. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 34 постанови "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 07 лютого 2014 року № 5 роз'яснив наступне: «Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК Української PCP; ст. 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою». Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. ВСУ зазначив: «Власник житла усуває перешкоди в користуванні цим житлом зареєстрованою особою шляхом подання позову про визнання цієї особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття з реєстрації» (ВСУ від 16.11.2016 року № 6-709цс16). За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Відповідно до ст.7 Закону України від 11.12.2003 р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, виключно про: про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11.12.2003 р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про виселення; 4) про визнання особи безвісно відсутньою; 5) про оголошення фізичної особи померлою. Крім того, відповідно до ст. 9 Житлового Кодексу України ніхто не може примусово бути позбавлений житла, безпідставно виселений із нього або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. У разі порушення цих прав, статтями 3, 4 ЦПК України передбачено право на судовий захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.\~\~ Також, відповідно до ст. 157 ЖК України, передбачено, що членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч. 1 ст. 116 цього Кодексу. Виселення проводиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. \~Частина 1 ст. 116 ЖК України, зазначає, що якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціального співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 12 квітня 1985 року №2, з наступними змінами, «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», при вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення). Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв'язку, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та виселення відповідача із житлового будинку, розташованого за адресою: с. Золота Балка, вул. Молодіжна, 28, Нововоронцовського району Херсонської області, оскільки позивачем доведено систематичне порушення правил співжиття відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved