Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] яка діє в інтересах [PERSON], третя особа: Добровільне товариство володарів гаражних боксів «Славутич» про визнання право забудовника. Свої вимоги обґрунтовував тим, що з [INFO] помер його син. На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з моторного прогулянкового судна марки «Аметист», грошових коштів, житлового будинку та гаражного боксу [NUMBER] у Добровільному товаристві володарів гаражних боксів (кооператив) «Славутич». Спадкоємцями є [PERSON] та малолітній син - [PERSON]. Сторони зверталися з заявами про прийняття спадщини до Двадцять другої київської державної нотаріальної контори. Та державним нотаріусом 22-ї київської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на позивача та відповідача по ? частки на: 9/560 частин будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; вклади з належними відсотками та компенсаційною сумою; моторне прогулянкове судно марки «Аметист». Разом з тим, державним нотаріусом 22-ї київської державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на позивача та відповідача на гаражний бокс [NUMBER] у Добровільному товаристві володарів гаражних боксів (кооператив) «Славутич», оскільки, [PERSON] за життя не набув у встановленому порядку права власності на гаражний бокс [NUMBER], що розташований на території Добровільного товариства володарів гаражних боксів (кооператив) «Славутич», у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на даний об'єкт, що змусило позивача його звернутися з даним позовом до суду. В своїх позовних вимогах просив суд визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] право забудовника на ? частини гаражного боксу [NUMBER] у Добровільному товаристві володарів гаражних боксів (кооператив) «Славутич», що розташований за адресою вул. Затишна, 7-б, м. Київ. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з викладених підстав та просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] яка діє в інтересах [PERSON], 1998 р.н. в судовому засіданні проти позову заперечувала та просила відмовити у його задоволені. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував та просив у задоволені позову відмовити. Третя особа Добровільне товариство володарів гаражних боксів (кооператив) «Славутич» в судове засідання не з'явився, надіслав письмові пояснення, просив у позові відмовити та розгляд справи проводити у їх відсутність (а.с. 175). Вислухавши учасників процесу, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер син позивача - [PERSON] (а.с. 31). На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з моторного прогулянкового судна марки «Аметист», грошових коштів, житлового будинку та гаражного боксу [NUMBER] у Добровільному товаристві володарів гаражних боксів (кооператив) «Славутич». Після смерті [PERSON] було відкрито спадкову справу та встановлено спадкоємців першої черги, це батько покійного - [PERSON] та малолітній син - [PERSON]. З матеріалів спадкової справи № 226/11 вбачається, що з заявою про прийняття спадщини зверталася до Двадцять другої київської державної нотаріальної контори 15.09.2011 р. [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], 1998 р.н. (а.с. 30). 01.10.2011 р. до Двадцять другої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звертався позивач [PERSON] (а.с. 45). 07.03.2012 р. державним нотаріусом Двадцять другої київської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на позивача та відповідача на ? частку на 9/560 частин будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 109). 07.03.2012 р. державним нотаріусом Двадцять другої київської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на позивача та відповідача на ? частку на вклади з належними відсотками та компенсаційною сумою (а.с. 111). 14.03.2012 р. державним нотаріусом Двадцять другої київської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на позивача та відповідача на ? частку на 9/560 частин будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 113). 16.03.2012 р. державним нотаріусом Двадцять другої київської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на позивача та відповідача на ? частку на вклади з належними відсотками та компенсаційною сумою (а.с. 111). 28.04.2012 р. державним нотаріусом Двадцять другої київської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на позивача та відповідача на ? частку на моторне прогулянкове судно марки «Аметист» (а.с. 154). 27.06.2012 р. державним нотаріусом Двадцять другої київської державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на позивача та відповідача на гаражний бокс [NUMBER] у Добровільному товаристві володарів гаражних боксів (кооператив) «Славутич» (а.с. 168). Після відкриття спадкової справи було встановлено, що [PERSON] за життя не набув у встановленому порядку права власності на гаражний бокс [NUMBER], що розташований на території Добровільного товариства володарів гаражних боксів (кооператив) «Славутич», у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на даний об'єкт (а.с. 5). З матеріалів справи вбачається, що з 30.06.2006 р. [PERSON] (син позивача) був членом Добровільного товариства володарів гаражних боксів (кооперативу) «Славутич», де йому належав гаражний бокс [NUMBER], площею 67,5 кв.м., який він побудував господарчим способом, що підтверджується договором від 29 червня 2005 року (а.с. 6). Відповідно до довідки Добровільного товариства володарів гаражних боксів (кооператив) «Славутич» № 3 від 22.02.2012 р. з 28.09.2011 р. експлуатацію гаражного боксу, після погашення боргу по членським внескам, по рішенню правління кооперативу № 316 здійснює батько померлого [PERSON] (а.с. 6). Правовідносини, що виникли у позивачів регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як це передбачено ст. 1217 ЦК України. Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У ст. 1261 ЦК України вказано, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] належить до спадкоємців за законом. Згідно зі ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно роз'яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Приписами статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщину інших спадкоємців. У п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.06.2008 року роз'яснено, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Враховуючи неможливість видачі Свідоцтва про право на спадщину на гаражний бокс [NUMBER] у Добровільному товаристві володарів гаражних боксів (кооператив) «Славутич», що розташований за адресою вул. Затишна, 7-б, м. Київ, питання підлягає вирішенню у судовому порядку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, нормативно-правовими актами, що діяли на момент відкриття спадщини та діючим законодавством визначений певний порядок здійснення отримання дозвільної документації, перевірки відповідності об'єктів встановленим нормам та правилам, отримання правовстановлюючого документу і державної реєстрації права власності на нерухоме майно. У зв'язку з тим, що будівництво відбулося на законних підставах, але під час життя [PERSON] не отримав правовстановлюючий документ на гаражний бокс [NUMBER] у Добровільному товаристві володарів гаражних боксів (кооператив) «Славутич», що розташований за адресою вул. Затишна, 7-б, м. Київ, тобто у нього не виникло права власності на вказаний гаражний бокс, однак його права забудовника виникли та існували, отже можуть бути успадковані його спадкоємцями. Оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернутися з позовом до суду про перехід прав та обов'язків забудовника, захистити свої порушені праві не може, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Посилання представника відповідача на те, що позивач подав позов з порушенням строку позовної давності не заслуговують на увагу. Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України під позовною давністю розуміється строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Приписами статті 257 Цивільного кодексу України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач дізнався про порушене право, коли державний нотаріус Двадцять другої київської державної нотаріальної контори відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гаражний бокс [NUMBER] у Добровільному товаристві володарів гаражних боксів (кооператив) «Славутич» у 2012 році, а з позовом він звернувся у 2014 році, отже в межах позовної давності. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, оскільки позов задовольняється, то відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачені витрати по справі судовий збір в розмірі 243,60 (двісті сорок три гривні) 60 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved