Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», звертаючись з позовом до суду, просило стягнути з [PERSON] на свою користь суму страхового відшкодування в розмірі 12581,56 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн. Обгрунтовуючи підстави звернення з цим позовом до суду позивач посилається на наступне, що відповідач є винним у ДТП, яка мала місце 13.12.2015 року в м. Києві за участю автомобіля «БМВ», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Тойота» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], на момент вчинення ДТП між власником транспортного засобу «БМВ» д.н.з [NUMBER] ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» було укладено Договір добровільного страхування №175/15-Т-Ц1, об'єкт страхування, транспортний засіб «БМВ», державний номер [NUMBER]. Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 08 лютого 2016 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні вищезазначеної ДТП. [PERSON] звернувся до страхової компанії із заявою про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП, яка мала місце 13.12.2015 року. На підставі поданої заяви та наданих потерпілою стороною документів, було складено страховий акт №175/15-Е/Ц1-1-1 від 21 грудня 2015 року. На підставі вищезазначеного Страхового акту, страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 76082,65 грн. Оскільки цивільно - правова відповідальність власника транспортного засобі «Тойота», д.н.з. [NUMBER] на момент вчинення ДТП була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта», страхова компанія взяла на себе обов'язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третій особі під час ДТП. Оскільки, ДТП настало внаслідок сукупних дій декількох осіб, постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 15 лютого 2016 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП, яка мала місце 13.12.2015 року, 01 листопада 2016 року, рішенням господарського районного суду міста Києва з ПАТ «НАСК «Оранта» стягнуто на користь ПрАТ «СК «Арсенал страхування» 25459,77 грн. відшкодування витрат, за таких обставин, для відшкодування шкоди в повному обсязі, відповідач повинен сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка становить 12581,56 грн.. 27 грудня 2018 року Дніпровським районним судом міста Києва відкрите провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження, та надано відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст.274 ЦПК України. Крім того, ухвалою від 27 грудня 2018 року, Дніпровським районним судом міста Києва залучено до участі у справі у якості третьої особи ПАТ «НАСК «Оранта». 17 січня 2019 року, 18 січня 2019 року, ухвалами Дніпровського районного суду міста Києва, заяви [PERSON] про розгляд справи в порядку загального позовного провадження - залишено без задоволення. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач особисто отримав копію ухвали суду про відкриття провадження та копію позовної заяви разом із доданими до неї додатками, яка направлялась на адресу відповідача. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що 22 червня 2015 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №175/15-Е/Ц1, за умовами договору об'єктом страхування є транспортний засіб - автомобіль «БМВ», державний реєстраційний номер [NUMBER], строк дії договору з 30 червня 2015 року по 29 червня 2016 рік. (а.с.5-9) Відповідно ч.1 до ст. 988 Цивільного кодексу України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, у строк встановлений договором. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 08 лютого 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. (а.с. 16) Як встановлено судом в мотивувальній частині постанови суду: «[PERSON] 13.12.2015 року о 13 год. 10 хв., керуючи автомобілем «Тойота», д/н [NUMBER], по вул, Малишка, 4-А, в м. Києві, водій виконав розворот перетнувши дорожню розмітку 1.3, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «БМВ», д/н [NUMBER], що призвело до пошкодження автомобілів та завдало матеріальних збитків.». Відповідно до частини третьої ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.. Згідно до ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. 13 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» з заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу, за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля «БМВ», державний реєстраційний номер [NUMBER]. (а.с.11) Згідно страхового акту № 175/15-Т/Ц1-1-1 за Договором страхування № 175/15-Т/Ц1 від 21 грудня 2015 року, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» прийнято рішення про виплату страхового відшкодування страхувальнику ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» в розмірі 76082,65 грн. (а.с.12) Відповідно до ст.8 Закону України "Про страхування" страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. На підставі рішення Господарського суду міста Києва від 01 листопада 2016 року у справі №910/17173/16 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення страхового відшкодування, з ПАТ «НАК «Оранта» стягнуто на користь ПрАТ «СК «Арсенал страхування» 25459,77 грн. відшкодування витрат (а.с. 31-33). Відповідно до вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Дані норми законів встановлюють перехід права вимоги від страхувальника до страховика, що називається суброгацією. При суброгації нового зобов'язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається зміна кредитора: потерпілий (тобто страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. У результаті страховик виступає замість потерпілого. Як вбачається з матеріалів справи, цивільна відповідальність власника транспортного засобу «Тойота» д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП, яка мала місце 13 грудня 2015 року, була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» (а.с. 14). Відповідно до п. 22.1 ст.. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст.. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 36.3 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»У разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Як вбачається з матеріалів справи, постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 15 лютого 2016 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 (триста сорок) гривень. Як встановлено в мотивувальній частині постанови: «13 грудня 2015 року, о 13-10 годин, [PERSON], керуючи автомобілем «БМВ», реєстраційний номер [NUMBER], в місті Києві по вул. Малишка, виїхав на смугу для зустрічного руху, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота» реєстраційний номер [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів». Виходячи з предмету позову та наведених позивачем правових підстав щодо звернення з цим позовом до суду, позивач зазначає, що на виконання зобов'язань за Договором страхування наземного транспорту за №175/15-Е/Ц1 від 22 червня 2015 року, позивачем виплачено страхувальнику ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» на рахунок СТО страхове відшкодування в розмірі 76082,65 грн., тому у позивача виникло право звернутись до відповідача [PERSON], як особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, про відшкодування фактично понесених витрат по виплаті страхового відшкодування, та враховуючи, що на момент вчинення дорожньої-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована, страхова компанія мала право на вирахування коефіцієнту фізичного зносу, та враховуючи що ДТП сталося внаслідок сукупних дій двох осіб, тому сплачене нею страхове відшкодування складає 25459,77 грн., яке стягнуто з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 01 листопада 2016 року. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до [PERSON], третя особа Публічне акціонерне товариство «НАСК «Оранта» про відшкодування збитків є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762, 00 грн., який сплачено позивачем при звернені з цим позовом до суду, що підтверджується оригіналом платіжного документа, який долучено до матеріалів справи. Враховуючи наведене та

Outcome: approved