Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

У квітні 2012 року [PERSON] звернулась з даним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що відповідачка, всупереч акту про погодження меж земельної ділянки від 28 травня 2009 року між сторонами, порушила суміжну межу та встановила огорожу з цегли безпосередньо на земельній ділянці, що належить позивачці [PERSON] та третій особі [PERSON] Крім того, після цього відповідачка продовжила порушення суміжної межі і спорудила металеву огорожу на земельній ділянці позивачки та прибудову до літньої кухні. Вважаючи, що у такий спосіб відповідачка порушує її права, позивачка просила суд зобов"язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні земельними ділянками шляхом демонтажу за власні кошти огорожі та стіни прибудови до літньої кухні, встановленої та розташованої на земельній ділянці позивачки. Рішенням Козелецького районного суду від 18 лютого 2013 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] ставить питання про скасування рішення місцевого суду та про ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує на те, що суд прийшов до помилкового висновку, що невідповідність фактичної площі земельної ділянки позивачки правовстановлюючим документам на землю є підставою для відмови у позові. Що суд не звернув уваги та не дав належної оцінки тим обставинам, що в матеріалах справи наявні два взаємовиключні докази: висновок експертизи та акт комісії Озерянської сілької ради, а висновок екпертизи, проведеної у справі є неповним і необ"єктивним, тому необхідно апеляційному суду призначити і провести додаткову експертизу. Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 26 квітня 2013 року (а.с. 194,195) призначена та проведена додаткова судова будівельно-технічна експертиза, висновок якої разом з додатками було отримано судом 20 лютого 2014 року (а.с.233-246). А 02 червня 2014 року від експертної установи судом було отримано доповнення до висновку експертизи з додатками (а.с.284 - 290). Заслухавши доповідача, пояснення позивачки, її представника та третьої особи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Постановивши рішення, місцевий суд виходив з того, що позивачка, заявивши вимоги, не довела їх обгрунтованість на підставі належних та допустимих доказів і відповідачка не порушує прав і законних інтересів позивачки щодо її земельної ділянки. Проте з таким висновком місцевого суду не може погодитись апеляційний суд. З матеріалів справи вбачається, що позивачка і третя особа у справі є співвласниками земельних ділянок розмірами відповідно 0,2500 га та 0,2299 га по [ADDRESS] (а.с.7 -10) на підставі державних актів №№ 580885 і 580886 від 25 січня 2010 року, а відповідачка є власником земельних ділянок розміром 0,3956 га і 0,2500 га по [ADDRESS] (а.с.124 -125) на підставі державних актів №№582922 і 582921 від 25 січня 2010 року і ці земельні ділянки сторін є суміжними. Відповідно до Актів погодження меж земельних ділянок від 24 і 28 травня 2009 року (а.с. 17 і 132), як межі земділянок по [ADDRESS], так і межі таких по [ADDRESS] сторонами погоджені. З Акту від 17 листопада 2010 року, складеного комісією Озерянської сільської ради Козелецького району, видно, що відповідачка [PERSON], встановивши огорожу між суміжними земельними ділянками, зменшила площу земельних ділянок позивачки [PERSON] та третьої особи [PERSON] на 0,0167 га (а.с.44 і зворот). З висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 19 лютого 2014 року (а.с.237) слідує, що огорожа, яка розмежовує суміжні земельні ділянки сторін у справі від вулиці до літньої кухні [PERSON] проходить по земельній ділянці, що належить [PERSON] і [PERSON], що згідно з доповненням до висновку експертизи від 02.06.2014 року від точки А до точки Б (огорожа металева з профнастилу довжиною 11,0 м, огорожа шлакоблочна довжиною 7,44 м та стіна прибудови до літньої кухні довжиною 3,64 м) підлягає перенесенню в бік земельної ділянки [PERSON] так, щоб зазначена огорожа і стіна літньої кухні загальною довжиною 22,08 метра знаходились на відстані 1,40 метра від тильної стіни хліва, що належить [PERSON] та [PERSON] і на відстані 0,30 метра від зовнішнього ближнього кута літньої кухні, що належить [PERSON] З доповнення до висновку експертизи від 02 червня 2014 року видно, що при співставленні даних топографо-геодезичної зйомки суміжних земельних ділянок № [NUMBER] і № [NUMBER], встановлено, що межова лінія між земельними ділянками порушена [PERSON], що призвело до зменшення земельної ділянки [ADDRESS] на 9,1 м2 (а.с.284, зворот). Аналогічне вбачається зі змісту Акту комісії Озерянської сільської ради Козелецького району від 17 листопада 2010 року (а.с.44 і зворот). За таких обставин позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками та про відновлення межової лінії між суміжними земельними ділянками сторін підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого суду не може вважатись законним та обгрунтованим і підлягає скасуванню. Згідно з правилами ст.ст.79,88 ЦПК України необхідно вирішити питання про судові витрати. При подачі позову до місцевого суду позивачка сплатила 107 грн. 30 коп. судового збору (а.с.2), а при подачі апеляційної скарги - 57 грн. 35 коп. судового збору. Крім того, позивачка оплатила проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи в сумі 2352 грн.. Отже, ці витрати згідно з чинним законодавством підлягають стягненню з відповідачки в користь позивачки по справі.

Outcome: approved