Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Прокурор Липовецького району Вінницької області в інтересах Струтинської сільської ради Липовецького району Вінницької області звернувся до суду із заявою про визнання відумерлою спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] року на території Струтинської сільської ради Липовецького району Вінницької області. Заяву мотивує тим, що після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки , розташованої на території Струтинської сільської ради Липовецького району Вінницької області, розміром 3,8871 Га, вартістю 105416,25 грн, яка належала спадкодавцю згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії ВН №174759, виданого Липовецькою райдержадміністрацією Вінницької області 10 червня 2003 року, на підставі розпорядження №110 Липовецької райдержадміністрації від 23.05.2003року, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Покійна була одинокою. Спадщину після її смерті ніхто не успадкував, спадкоємці не виявлені. У зв'язку з тим, що з дня смерті спадкодавця пройшло більше одного року, просить суд визнати дану спадщину відумерлою та передати її територіальній громаді с.Струтинка Липовецького району Вінницької області. А також , у зв»язку з тим, що в Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку невірно записано по -батькові покійної: замість «[PERSON]» - вказано «[PERSON]» - просить також встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю, серїї ВН №174759, виданий Липовецькою районною державною адміністрацією 10.06.2003 року року на ім.»я [PERSON] - дійсно належить [PERSON] . Представник заявника - Струтинської сільської ради в судовому засіданні заяву підтримав, посилаючись на обставини, викладені в ній. Суду пояснив, що покійна [PERSON] була одинокою, ні чоловіка, ні дітей, ні інших родичів не мала, заповіту ні на кого не складала. Коли вона захворіла, сільська рада організувала її відправлення до лікарні м.Вінниці, де вона і померла. Поховання її також було організовано сільською радою. Іншої людини з прізвищем , ім.»ям, по-батькові - [PERSON] - НА ТЕРИТОРІЇ Струтинецької сільської ради не існувало. В судовому засіданні прокурор підтримав позицію заявника, просив заяву задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в ній. Представник заінтересованої особи також не заперечувала проти задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання спадщини відумерлою. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] ( актовий запис про смерть №22 від 06.11.2006 року та свідоцтво про смерть - а.с.9,12). До смерті вона проживала в с.Струтинці Липовецького району Вінницької області. Тобто, виходячи з положень ст.1221 ЦК України, згідно з якими місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, с.Струтинка Липовецького району Вінницької області - є місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] . Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки , розташованої на території Струтинської сільської ради Липовецького району Вінницької області, розміром 3,8871 Га, вартістю 105416,25 грн, яка належала спадкодавцю згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії ВН №174759, виданого Липовецькою райдержадміністрацією Вінницької області 10 червня 2003 року, на підставі розпорядження №110 Липовецької райдержадміністрації від 23.05.2003року, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, (а.с13) Судом витребувані дані із Спадкового реєстру щодо наявності спадкової справи на майно померлої [INFO] року [PERSON]. З отриманих відповідей ( а.с. 17,18) встановлено, що спадкова справа на майно померлої [INFO] року [PERSON]. в Спадковому реєстрі відсутня. Згідно довідки (а.с.7 ) Струтинської сільської ради, [PERSON] проживала та була зареєстрована в с.Струтинка до дня своєї смерті, проживала сама, в одруженні не перебувала, дітей та інших близьких родичів не мала, заповіту не складала. Тобто, судом встановлено, що покійна заповітів не залишала, на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] - ніхто не претендує, із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини ніхто не звертався. 12.03.2011 року в газеті «Липовецькі вісті» було опубліковано оголошення сільської ради з проханням всім спадкоємцям на земельні частки (паї) які залишились після смерті ряду осіб, в т.ч. і після смерті [PERSON] - заявити про свої права. Однак жодна особа, яка б претендувала на вказану спадщину про свої права на неї не заявила. Вказані обставини свідчать про відсутність спадкоємців за законом та заповітом та відсутність спору про право. Відповідно до ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, неприйняття ними спадщини, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила статті 1277 ЦК України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року. За ст. 278 ЦПК України , суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовились від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що в Державному акті на право приватної власності на землю, серії ВН №174759, виданому Липовецькою райдержадміністрацією Вінницької області 10 червня 2003 року, на підставі розпорядження №110 Липовецької райдержадміністрації від 23.05.2003року, невірно записано по -батькові покійної: замість «[PERSON]» - вказано «[PERSON]» . Той факт, що Державний акт на право приватної власності на землю, серїї ВН №174759, виданий Липовецькою районною державною адміністрацією 10.06.2003 року року на ім.»я [PERSON] - дійсно належить [PERSON], яка померла [INFO] року, підтверджується крім пояснення представника заявника також довідкою Струтинської сільської ради від 31.12.2013 року про те, що [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року, та [PERSON] Є ОДНА І ТА Ж ОСОБА ( а.с.11). З актового запису про смерть покійної, судом встановлено, що згідно з паспортом [NUMBER], виданим Липовецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 31.01.19996 року, прізвище, ім.»я та по-батькові покійної було [PERSON] ( а.с.12). На підставі п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім"ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання спадщини, яка залишилися після смерті [PERSON] відумерлою та про передачу її територіальній громаді. На підставі викладеного,

Outcome: approved