Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Банк Форум в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум», через засоби поштового звязку звернулося до суду з позовом, який в ході судового розгляду уточнили, до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 85/07/14-14-N від 25.05.2007 року в загальній сумі 121\~574, 72 дол.США та 154\~665, 75 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 25.05.2007 року між ПАТ КБ Банк Форум та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 85/07/14-14-N, на підставі якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 150000 дол.США на термін до 20.05.2032 року, з відсотковою ставкою 12,5 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, в обмін на зобовязання по поверненню кредиту, сплаті процентів, а також можливих комісій та інших винагород. 25.05.2007 року з метою забезпечення виконання взятих на себе зобовязань відповідачем [PERSON] були укладені два договори поруки № 46 та № 47 між позивачем і відповідачами [PERSON] та [PERSON], відповідно до яких поручителі зобов'язалися перед банком солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником [PERSON] зобов'язання за кредитним договором. Однак позичальник [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконує, кредитні кошти банку не сплачує, в звязку з чим виникла заборгованість станом на 05.08.2015 року в загальній сумі 121\~574, 72 дол.США за кредитом та відсотками, та 154\~665,75 грн. штрафних санкцій. Не зважаючи на направлену Банком на адресу відповідачів вимогу щодо погашення заборгованості, ними не повернуто Банку ні простроченої заборгованості за Кредитним договором, ні повної сплати кредиту з процентами, в звязку з чим банк змушений звернутися в суд з позовом про стягнення суми заборгованості в солідарному порядку з відповідачів, а також судових витрат по справі. Представник позивача в останнє судове засідання не зявився, однак будучи допитаним в попередніх судових засіданнях, заявлені позовні вимоги в уточненому виді підтримав, просив позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов не визнав, зазначивши, що його довірителька сплачувала протягом практично семи років кредитні кошти банку, однак в звязку із закриттям Івано-Франківської філії банку [PERSON] і зміни рахунків здійснювати кредитні платежі вона вже не мала змоги. Івано-Франківська філія банку [PERSON] припинила свою діяльність з 20.08.2014 року і того ж дня [PERSON] ще встигла сплатити черговий платіж. В подальшому, на запит позичальника працівниками головного офісу банку було повідомлено про можливість достроково повернути всю суму заборгованості із нарахованими відсотками, в іншому випадку всі необхідні платежі потрібно буде сплачувати тільки через головний офіс в м.Києві, або через інші комерційні банки. На названі позичальнику рахунки сплатити чергові кошти по кредиту виявилося неможливим, гроші невдозі були повернуті назад. Інших будь-яких повідомлень по зміну розрахункових рахунків відповідачі не отримували, тому і фактично припинили погашати кредит. Вважає, що в даному випадку мало місце прострочення виконання кредитних зобовязань з вини банку після фактичного закриття відділення банку в Івано-Франківській області, після закриття філії позичальника не повідомили про зміну рахунків, окрім того позивачем взагалі не надано належних доказів надання кредитних коштів позичальнику, не обґрунтовано та не доведено позивачем необхідність сплати 5000 грн. штрафних санкцій, тому просить в позові відмовити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлені завчасно і належним чином, про що свідчать поштові розписки. При причини неявки чи слухання справи в їх відсутність заяви суду не подавали. Сторони, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається по останньому відомому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Відповідно до п.п.2,4 ч.1 ст.169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі, зокрема, першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі було відкрито 25.08.2015 року. Судом в даній справі 05.11.2015 року було винесено заочне рішення, яке за заявами відповідачів було скасовано і справу призначеного до судового розгляду на 20.01.2016 року. Однак, ні вказаного числа, ні в послідуючі судові засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не зявлялися з тих чи інших причин, що знову тягнуло відкладення розгляду справи по суті. Розгляд даної справи також неодноразово переносився як по клопотаннях представника відповідача, так і представника позивача, які брали участь в судових засіданнях. Окрім цього, у відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. Суд зазначає, що відповідачі мали неодноразово можливість як прийняти безпосередньо участь у розгляді справі, ознайомитися з матеріалами справи, оскільки судом було надано достатньо часу для виконання зазначених дій, так і надати суду свої заперечення з приводу позовних вимог, однак вони не скористалися наданими їм процесуальними правами. Позицію відповідача [PERSON] в судових засіданнях відстоював тільки її представник, який давав пояснення по суті позову. Також і представник позивача давав пояснення з приводу позовних вимог, які підтримував в суді. Тому суд вважає, що розгляд даної справи можливо завершувати за наявних обставин, а всі клопотання сторін розцінює як зловживання наданими процесуальними правами з метою затягування розгляду справи. Дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно до п.п.5,9 ч.1 ст. 48 та п.5 ч.2 ст.37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VI Уповноважена особа Фонду на ліквідацію, якою відповідно до рішення №10 «Про призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» від 19.01.2015 року є [PERSON], має право у встановленому законодавством порядку вживати заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб та заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що Рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16.06.2014р. вирішено розпочати ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ» (далі - ПАТ «БАНК ФОРУМ») відповідно до плану врегулювання, з 19.01.2015 року вирішено призначити уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ» [PERSON] ( а.с. ) За змістом ч. 1 ст. 626, ст.627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова, установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 25 травня 2007 року між ПАТ «[PERSON] ФОРУМ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 85/07/14-14-N, згідно з яким позичальнику надано 150\~000,00 дол.США для придбання домоволодіння, строком повернення по 20 травня 2032 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 12,5 % річних. (а. с.8-11) З метою належного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором між акціонерним комерційним банком «ФОРУМ» (на момент подання позову публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ») та [PERSON], [PERSON] 25 травня 2007 року укладено договір поруки №46, за яким поручитель зобовязувався перед банком солідарно відповідати за належне виконання [PERSON] зобовязань по кредитному договору (а.с.19). Також 25 травня 2007 року між акціонерним комерційним банком «ФОРУМ» (на момент подання позову публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ») та [PERSON], [PERSON] укладено договір поруки № 47, за яким поручитель також зобовязувався перед банком солідарно відповідати за належне виконання [PERSON] зобовязань по кредитному договору (а.с.20). Належне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором повинно було здійснюватись шляхом повернення кредиту частинами щомісячно, сплатою відсотків за користування кредитом щомісячно, не пізніше 20 числа місяця наступного за місяцем користування кредитними коштами (п.п.2.6, 2.7. кредитного договору). Починаючи з серпня 2014 року позичальник не сплачував необхідні платежі у встановлені кредитним договором строки. Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно із ст. 554 ч. 1 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Стаття 554 ч. 2 ЦК України передбачає, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Отже, суд вважає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є солідарними боржниками кожний перед позивачем у зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язань, взятих на себе за кредитним договором. Відповідно до пункту 3.2.2 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором, а також у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або поручителем зобовязань за договорами, які є забезпеченням виконання зобовязань. Згідно умов Кредитного договору, [PERSON] має право стягувати з позичальника неустойку, штраф, пеню за невиконання чи неналежне виконання умов цього договору. За несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну часткову сплату процентів, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 проценти за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів. Сплата пені не звільняє позичальника від сплати процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборговані (п.4.1. кредитного договору). Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав належним чином, тобто надав відповідачу вищезгадані кошти у порядку та розмірі, передбаченому договором, про що сторони не заперечують в судовому засіданні. Згідно п.п. 2.3., 2.7 кредитного договору, позичальник щомісячно зобов'язується здійснювати погашення частини кредиту в сумі не менше 500 дол. США та сплачувати проценти за кредитом не пізніше 10\~го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами, на відкритий йому рахунок для погашення кредиту та процентів № 22331500002088 в ІФФ АКБ\~«Форум». Тобто, у кредитному договорі було зазначено конкретний рахунок, відкритий позичальнику для погашення кредиту та процентів. Відповідно до ст. ст.\~525,\~526 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк, зазначений в договорі. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України\~встановлено, що у разі порушення умов договору, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно п. 4.1 кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та несвоєчасну повну чи часткову оплату процентів, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені в розмірі 0,2 процентів за кожен день прострочення, що обчислюється із суми неповернутого платежу та /або несплачених процентів. Пунктом 4.4 кредитного договору встановлено, що за кожен випадок невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язань, передбачених п. 3.3 (крім п. 3.3.2) цього договору, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5000 грн. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, [PERSON] належно їх не виконувала, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 05.08.2015 року, згідно якого заборгованість по кредиту становить загалом 121\~574, 72 дол.США, що в гривневому еквіваленті становить по курсу НБУ від 05.11.2015 року 23.08 2 805 944,54 грн., та 154\~665, 75 грн. штрафних санкцій, в тому числі: -101\~000,00 дол США - поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів; -6763,98 дол.США - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів; -12\~501,11 дол. США - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; -1\~309, 63 дол.США - поточна заборгованість за нарахованими процентами; -149\~665,75 грн. - пеня за несвоєчасну сплату тіла кредиту та відсотків; -5000 грн. порушення умов п.3.3.7 Кредитного договору. За змістом ч. 4\~ст. 613 ЦК України\~боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора, тобто у випадку, якщо кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають iз суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку ( ч. 1\~ст. 613 ЦК України). Тому, якщо боржник доведе, що невиконання ним грошового зобов'язання мало місце через прострочення кредитора, він звільняється від відповідальності, яка передбачена\~ст. 625 ЦК України, оскільки порушення грошового зобов'язання у вигляді його прострочення боржником не настало i в такому разі вважається, що виконання зобов'язання відстрочено на час прострочення кредитора (ч.2).\~\~ Частиною 3\~статті 550 ЦК України\~кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов'язання (стаття 617 цього Кодексу). Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, 3.2.2 кредитного договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами, у випадках невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором. Так, ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 та ст. 530 цього ж кодексу, боржник зобовязаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає зі суті зобовязання чи звичаїв ділового оборо якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. На адресу відповідачів позивачем ще 29.07.2014 року направлялись вимоги про дострокове виконання вимог кредитного договору щодо повернення кредитних коштів. (а.с. 14-16). Однак, з моменту внесення запису до Державного реєстру банків щодо виключення відділення Івано-Франківської дирекції ПАТБанк [PERSON]\~(серпень 2014 р.) здійснювати погашення поточної заборгованості за кредитним договором стало неможливо, оскільки рахунок на який позичальник здійснювала погашення кредитних коштів, значився закритим. Відповідно до п. 7.6 кредитного договору усі повідомлення сторін цього договору здійснюються в письмовій формі шляхом направлення листів, телеграм, чи факс\~повідомлень з подальшим направленням оригіналів таких повідомлень рекомендованим листом. Повідомлення є обов'язковим і здійснене належним чином при направленні його рекомендованим листом за адресами сторін, вказаними у договорі. З наданого розрахунку вбачається, що остання проплата [PERSON] була здійснена 20.08.2014 року в розмірі 528,15 грн. за кредитом (а.с.5). Після цього, [PERSON] зобов'язань за кредитом не виконувала і сторони підтвердили вказані обставини. В подальшому банк не повідомив позичальника про нові реквізити рахунку для виконання нею грошового зобов'язання шляхом надіслання вимоги про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором і даний факт не заперечується стороною позивача в судовому засіданні. Однак суд вважає, що саме по собі неповідомлення боржника про зміну реквізитів банку для сплати коштів на погашення кредиту не може бути підставою для відмови в позові, як на цьому наголощкє представник відповідача, а може впливати на визначення розміру боргу, тобто невиконання боржником грошового зобов'язання у повному обсязі не є підставою для звільнення боржника від виконання взятих на себе зобов'язань взагалі. Суд вважає безпідставними посилання представника позивача про те, що відповідачі, як і усі інші позичальники, були повідомлені через пресу про зміну рахунків банку, оскільки як зазначалося вище, відповідно до п.7.6 кредитного договору усі повідомлення сторін цього договору, здійснюються в письмовій формі шляхом направлення листів, телеграм чи факс\~повідомлення з подальшим направленням оригіналів таких повідомлень рекомендованим листом. Посилання банку на те, що відсутність відділення банку за місцем проживання позичальника не позбавляло його обов'язку сплачувати кредит за місцем знаходження АТ\~Банк [PERSON]\~колегія суддів оцінює критично, як таке, що суперечить п.7.6 кредитного договору. При цьому матеріали справи не містять жодних доказів повідомлення боржника про нові реквізити для погашення заборгованості рекомендованим листом, як це передбачено п.7.6 Кредитного договору. Внаслідок цього виникла ситуація, в якій боржник був не в змозі виконувати свої зобовязання по кредитному договору щодо сплати чергових платежів через не вчинення кредитором певних дій, що підпадає під ознаки прострочення кредитора (ч.1 ст. 613 ЦК України). Згідно ж ч.4 ст. 613 ЦК України боржник за грошовим зобовязанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора. Також прострочення кредитора свідчить про відсутність вини боржника у невиконанні ним зобовязання, що в свою чергу унеможливлює нарахування пені в такому випадку. Тобто зазначена банком в позовній заяві прострочена заборгованість по відсоткам та заборгованість по пені є необґрунтованою з точки зору ст. 613 ЦК України. Тому, з відповідачів солідарно в користь ПАТ\~[PERSON]\~в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ\~[PERSON]\~підлягає стягнення заборгованість за кредитним договором в сумі 107763,98 дол. США, яка складається із заборгованості з повернення кредитних коштів та процентів згідно розрахунку, поданого позивачем. Суд вважає, що вказаний розрахунок слід взяти до уваги при ухваленні рішення, оскільки він відповідає вимогам закону та умовам укладеного між сторонами договору кредиту. Відповідачі не подали іншого розрахунку і не навели доводів, які б спростовували розрахунок банку. Враховуючи те, що [PERSON] неналежно виконувала взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, а саме перестала вносити кошти на погашення суми заборгованості за кредитом, суд вважає, що позиція сторони відповідача про відсутність підстав для дострокового стягнення суми заборгованості за кредитним договором від 25.05.2007 р. не відповідають вимогам закону, оскільки у позивача, відповідно до п. 3.2.2. вказаного кредитного договору, виникло право на дострокове стягнення суми заборгованості. При цьому, суд враховує, що внаслідок неналежного виконання боржником взятих на себе зобов'язань за кредитом, у ПАТБанк [PERSON]\~відповідно до п. 2.1 договорів поруки № 46 та № 47 від 25.05.2007 р. виникло право на солідарне стягнення суми заборгованості за кредитним договором з позичальника\~[PERSON] та з поручителя [PERSON], а також з позичальника [PERSON] та з поручителя [PERSON] Суд також вважає, що невиконання відповідачкою грошового зобов'язання з 1 вересня 2014 р. по 25.08.2015 р. виникло через прострочення кредитора, тому слід відмовити у стягненні пені за цей період. Зокрема, як видно із розрахунку заборгованості за кредитом, пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів, яка виникла з 21.08.2014 р. до 04.08.2015 р. та пеня за несвоєчасне повернення процентів, яка виникла з 23.09.2014 р. до 04.08.2015 р., нарахована за час прострочення кредитора\~ПАТ\~[PERSON]. З огляду на наведене до задоволення підлягає стягнення пені за період з 05.08.2014 р. по 20.08.2014 р. в розмірі 25,35 дол.США, що еквівалентно по курсу НБУ 686,43 грн. Також підлягає до задоволення позов в частині стягнення 5000 грн. штрафу, передбаченого п. 3.3.7 кредитного договору, оскільки доказів укладення договору страхування заставного майна відповідачкою суду не надано. Тому суд, оцінюючи всі докази в їх сукупності, прийшов до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачів на користь держави судовій збір у розмірі по 14618,60 грн. з кожного. На підставі наведеного ст.ст.20, 203, 207, 215-217, 236, 526, 530, 536, 551, 553, 554, 589, 610, 611, 1054 ЦК України,

Outcome: approved