Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитом, в обґрунтування своїх вимог зазначивши, що 10 серпня 2012 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №39/12, а відповідачка [PERSON] взяла на себе відповідальність за зобов'язаннями [PERSON] перед Кредитною спілкою «САМАРА» про що було укладено договір поруки №39/12 від 10 серпня 2012 року, відповідно до умов якого [PERSON] добровільно взяла на себе обов'язки перед позивачем відповідати по зобов'язанням [PERSON] по кредитному договору. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу [PERSON] кредитні кошти у сумі 23560 грн., строком на 24 місяці з 10 серпня 2012 року по 9 серпня 2014 року, а [PERSON] зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Погашення кредиту повинно було здійснюватися щомісяця у період з 20 по 30 число кожного місяця відповідно до графіку погашення кредиту, однак вказаний обов'язок відповідач належним чином не виконував. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язався повернути 23650 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом,які нараховуються щомісячно при своєчасному внесені платежів із розрахунку 1,95% на залишок заборгованості по кредиту з наступного дня надання кредиту. В зв'язку з невиконанням свого обов'язку щодо погашення кредиту відповідачем [PERSON] за договором виникла заборгованість, яка складає 78661,55 коп., яку позивач і просить стягнути з відповідачів як солідарних боржників. У судове засідання позивач не з'явився, його представником надано до суду заяву з прохання слухати справу у його відсутність, на задоволені позову наполягає. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, не надавали заяви про розгляд справи за їх відсутності, не скористались правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Банківський кредит - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 закону України "Про банки та банківську діяльність"); за ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. Судом встановлено, що 10 серпня 2012 року між позивачем Кредитною спілкою «Самара» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №39/12. Відповідно до умов якого відповідачу [PERSON] були надані кредитні кошти у сумі 23560 грн., строком на 24 місяці з 10 серпня 2012 року по 9 серпня 2014 року, останній же в свою чергу зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Погашення кредиту повинно було здійснюватися щомісяця у період з 20 по 30 число кожного місяця відповідно до графіку погашення кредиту. Утім, на порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України на умов договору, відповідач зобов'язання за ним належним чином не виконав. У зв'язку з порушенням з боку відповідача зобов'язання за кредитним договором виникла заборгованість, яка складає 78661 грн., та складається з наступного: 19724,93 грн. - заборгованість за кредитом, 58936,62 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від №39/12 від 10 серпня 2012 року між Кредитною спілкою «Самара» та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки 39/12 від 10 серпня 2012 року, за умовами якого остання поручилась перед позивачем та взяла на себе обов'язок перед кредитором відповідати по зобов'язанням позивальника [PERSON], котрі виникають з умов кредитного договору в повному обсязі цих зобов'язань . Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до п. 2.2 договору поруки поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитодавцем. Поручитель відповідає по обов'язкам позивальника в повному обсязі, за повернення кредиту, сплати процентів за його використання, за сплату додаткових процентів, а також відшкодування збитків, завданих кредитодавцю невиконанням чи неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та повинні бути задоволені. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved