Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою в інтересах [PERSON] до відповідача Дубрівської сільської ради Баранівського району Житомирської області, в якій просить суд визнати за [PERSON], уродженцем с. Радулин Баранівського району Житомирської області, ідентифікаційний номер [NUMBER] право власності на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] в КСП імені Шевченка с. Радулин Баранівського району Житомирської області розміром 4,74 умовних кадастрових гектарів, виданий [PERSON] 12 травня 1997 року Баранівською районною державною адміністрацією Житомирської області за набувальною давністю. В обгрунтуванні позовних вимог представник позивача зазначила, що [INFO] в с. Радулин Баранівського району помер [PERSON] двоюрідний брат батька позивача [PERSON] , який проживав один, рідних у нього немає . Він турбувався про нього до смерті і поховав його за свої кошти, так як є його троюрідним племінником . Незадовго до смерті [PERSON] передав йому своє спадкове майно - сертифікат на земельну частку (пай) в КСП ім. Шевченка розміром 4,74 умовних кадастрових гектарів і мав намір скласти заповіт на його користь, але не встиг цього зробити. Представник позивача зазначає, що [PERSON] помер під час дії ЦК УРСР [INFO] , а тому позивач не є його спадкоємцем Представник позивача вважає , що оскільки позивач фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, відсутністю інших спадкоємців та враховуючи те, що він вже понад п'ятнадцять років відкрито користується спадковим майном, він має право на цей сертифікат за набувальною давністю відповідно до ст. 344 ЦК України. На відміну від земельної ділянки , земельна частка ( пай) ( по сертифікату) є умовною часткою земель, які належали КСП , СГК, с/г акціонерним товариствам , розмір якої визначений в умовних кадастрових гектарах. Місцезнаходження та межі такої земельної частки ( паю) не визначені. Крім цього представник позивача вважає, що сертифікат на земельну частку (пай) є правом на отримання у власність земельної ділянки , тому він є майном. Але його не можна в зв"язку із цим віднести до нерухомого майна . Сертифікат на земельну частку (пай) є рухомим майном , яким позивач володіє більше 16 років. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився , про час і місце розгляду справи він повідомлений належно, від представника позивача [PERSON] надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутності представника та позивача , позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача - Дубрівської сільської ради Баранівського району Житомирської області в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Сільська рада надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] в с. Радулин Баранівського району Житомирської області , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Згідно довідки виконавчого комітету Дубрівської сільської ради Баранівського району Житомирської області за № 224 від 30.03.2016 року вбачається, що померлий [PERSON] постійно проживав і зареєстрований на день смерті в [ADDRESS], на день смерті проживав один (а.с.7). Із сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] вбачається, що померлий [INFO] [PERSON] мав право на земельну частку (пай) розміром 4,74 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського підприємства імені Шевченка (а.с. 4). У відповідності до Інформаційної довідки із Спадкового реєстру № [NUMBER] від 01 листопада 2016 року та повідомлення приватного нотаріуса Баранівського районного нотаріального округу Житомирської області від 11.11.2016 року № 593/02-17 спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно , що підлягає державній реєстрації , виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред"явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Приписами ч. 1 ст. 79 ЗК України визначено, що земельна ділянка- це частина земної поверхні з установленими межами , певним місцем розташування , з визначеними щодо неї правами. У відповідності до ст. 119 ЗК України громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років , але не мають документів , які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку можуть звернутись до органу державної влади , Ради міністрів АРК або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Отже , сертифікат на право на земельну частку ( пай) не підтверджує право позивача на конкретно визначену земельну ділянку в розумінні ч. 1 ст. 79 ЗК України , тому не є нерухомим майном . На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог, оскільки позивач добросовісно та відкрито, безперервно володіє сертифікатом на земельну частку (пай) протягом останніх 15 років, який видано на ім»я [PERSON] . При винесенні рішення суд враховує, що відповідач позовні вимоги визнав, про що подав заяву, що не суперечить вимогам закону, не порушує права та законні інтереси інших осіб.

Outcome: approved