Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації), в розмірі 253 437, грн. 46 коп. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 30.07.2016 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «JAGUAR» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Nissan Maxima» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Вироком Біляївського районного суду Одеської області від 05.03.2018 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 383, ч. 2 384 КК України. Разом з цим, власник автомобіля «JAGUAR» звернувся до позивача по справі з заявою про пошкодження транспортного засобу та на підставі страхових актів №№ UA2016073000017/l01/01 від 05.10.2016 року та UA2016073000017/l01/02 від 23.12.2016 року та розрахунку суми страхового відшкодування до них позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 253 437 грн., 46 коп. У зв`язку з тим, що відповідачем було проігноровано вимогу позивача щодо добровільного відшкодування даної суми, позивач - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулось до суду з даним позовом. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, разом з цим на адресу суду надійшло клопотання адвоката Кізко Л.С., в якій представник позивача зазначила, що позовну заяву підтримує в повному обсязі, просить суд ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, а також зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.127-128; 137-138). Відповідач, [PERSON] у судові засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання (а.с.147, 152). Заяв від відповідача про розгляд справи за його відсутністю або відзиву на позов суду не надходило, про причини неявки суд не повідомив, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів. Згідно з ч. 3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2020 року вирішено провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, заяву представника позивача, проаналізувавши надані стороною позивача докази на підтвердження позовних вимог в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що 30.07.2016 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю водія [PERSON] , який керував застрахованим автомобілем «JAGUAR» реєстраційний номер [NUMBER] (автомобіль належить: [PERSON] ) та водія [PERSON] , який керував автомобілем «Nissan Maxima», реєстраційний номер [NUMBER] . Вироком Біляївського районного суду Одеської області від 05.03.2018 року (справа № 496/3913/16-к) [PERSON] визнано винним у скоєні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 Кк України та призначено покарання: - за ч.2 ст. 383 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки; - за ч. 2 ст. 384 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік. Відповідно до ст. 75 КК України засудженого звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1(один) рік (а.с.12-13). Згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів АЕ.003795 від 12.04.2016 року, [PERSON] застрахувала у ПрАТ СК «ПЗУ України» належний їй автомобіль «JAGUAR» реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.8). Відповідно до свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «JAGUAR» 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , належить на праві власності [PERSON] (а.с.9-10). Із заявою про настання страхового випадку по договору страхування Авто КАСКО 30.07.2016 року до ПАТ «СК ПЗУ України» звернулась потерпіла [PERSON] (а.с.14-18). Згідно звіту № 2195/16 з оцінки вартості матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля «JAGUAR» реєстраційний номер [NUMBER] пошкодженого в результаті ДТП, виконаного ФОП [PERSON] , вартість відновлюваного ремонту автомобіля «JAGUAR» становить: 261 334 грн. 80 коп. (а.с.32-62). Відповідно до Акту виконаних робіт № ЗН-54627 від 15.12.2016 року ТОВ «Віннер-Одеса» виконано роботи з ремонту автомобіля вартість яких склала: 258 815 грн. 36 коп. (а.с.27-29). На підставі страхових актів № UA2016073000017/L01/01 від 05.10.2016 року та № UA2016073000017/L01/02 від 23.12.2016 року та розрахунку суми страхового відшкодування до них позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої на загальну суму 236666 грн. 89 коп., що підтверджується платіжними дорученнями № 46639 від 07.10.2016 р. та №49173 від 23.12.2016 р. (а.с.19-24). Проаналізувавши встановлені у справі обставини в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Статтею 14 ЦК України визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що відповідно до договору страхування наземних транспортних засобів АЕ.003795 автомобіль «JAGUAR» реєстраційний номер [NUMBER] , застраховано у ПАТ СК «ПЗУ Україна» власником, та заявою від 30.07.2016 року страховика повідомлено про настання страхового випадку. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно ч.1 до ст. 988 Цивільного кодексу України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, у строк встановлений договором. Відповідно до частини третьої ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно до ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст.8 Закону України "Про страхування" страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. Судом встановлено, що відповідно до платіжних доручень № 46639 від 07.10.2016 року ПрАТ «СК ПЗУ Україна» сплатило ТОВ «ВІННЕР-ОДЕСА» кошти у розмірі: 165 666 грн. 92 коп. (а.с.21), згідно платіжного доручення № 49173 від 23.12.2016 року ПрАТ «СК ПЗУ Україна» сплатило ТОВ «ВІННЕР-ОДЕСА» кошти у розмірі: 71 000 грн., 07 коп. (а.с.24). Таким чином, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було сплачено страхове відшкодування у розмірі 236 666 грн., 99 коп. Згідно розділу Х Загальних умов страхування в п. 10.5.5 зазначено, що за мінусом різниці між загальною страховою премією за Договором та сумою фактично сплачених за Договором страхових платежів, якщо при настанні страхового випадку сума належного до виплати страхового відшкодування та страхових відшкодувань до цього часу перевищує розмірі страхової премії (частини страхової страхового стажу), яка Страхувальнику залишається сплатити згідно умов цього Договору або призводить до вичерпання ліміту відшкодування. При цьому Страховик може прийняти рішення не зменшувати розмір страхового відшкодування на зазначену суму. Зазначений розмір страхової премії, також відображений в страховому актів від 05.10.2020 року, а саме, в розділі V Рішення про виплату, де в п.5 зазначено: провести акт взаємозаліку на недотриману страхову премію в розмірі: 16 770 грн. 57 коп., що відповідає умовам Договору страхування (а.с.19). Відповідно до вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» обґрунтовано пред`явило позов до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації), в розмірі: 253 437, грн., 46 коп. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до [PERSON] , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації), в розмірі 253 437, грн., 46 коп., є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати у загальному розмірі3 801 грн. 55 коп.

Outcome: approved