Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області, треті особи: Дунаєвецька районна державна адміністрація, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, про визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку та визнання права на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] року померла її мати - [PERSON], яка проживала в с. Рахнівка Дунаєвецького району Хмельницької області. Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,27 га, яка розташована на території Рахнівської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, право власності на яку посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 22 грудня 2006 року, виданим згідно розпорядження Дунаєвецької райдержадміністрації від 06 березня 2006 року №163/2006. Позивачка є донькою померлої та відповідно спадкоємцем за законом першої черги, спадщину прийняла належним чином, подавши заяву нотаріусу, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або претендують на неї, немає, з заявами про прийняття спадщини більше ніхто не звертався, однак нотаріус не може видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом у зв'язку з невідповідністю кадастрового номеру в Державному акті на право власності на земельну ділянку. Оскільки у правовстановлюючому документі кадастровий номер земельної ділянки вказаний як [NUMBER], а відповідно до повідомлення Дунаєвецького відділу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області визначеній земельній ділянці присвоєний кадастровий номер [NUMBER]. А тому звертається до суду. Представник позивачки за довіреністю [PERSON] до судового засідання подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивачки [PERSON], позовні вимоги підтримують повністю та просять задовольнити. Представник відповідача - Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в судове засідання не з'явився, однак направив до суду повідомлення про розгляд справи у його відсутності та визнання позову. Представник третьої особи Дунаєвецької районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, проти задоволення позову не заперечують. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду пояснення по справі, у яких також просив справу розглядати без їх участі, при вирішенні спору покладаються виключно на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню, а розгляд справи слід провести в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] народилась у 1960 році, її батьки: батько - [PERSON], мати - [PERSON], дівоче прізвище позивачки «[PERSON]», у 1977 році зареєструвала шлюб і їй було присвоєно прізвище «[PERSON]». Також встановлено, що [INFO] року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER]. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: площею 0,27 га, яка розташована на території Рахнівської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], право власності на яку посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 22 грудня 2006 року, виданим [PERSON] на підставі розпорядження Дунаєвецької райдержадміністрації №163/2006 від 06 березня 2003 року та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №618. [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги як дочка померлої, спадщину прийняла належним чином, подавши заяву нотаріусу, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або претендують на неї, немає, з заявами про прийняття спадщини більше ніхто не звертався, що видно із матеріалів спадкової справи №337-2015, яка була заведена після смерті [PERSON] Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 01 листопада 2017 року приватний нотаріус Дунаєвецького районного нотаріального округу Бугерко Н.А. не може видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка залишилась після померлої [INFO] року [PERSON], оскільки у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 22 грудня 2006 року невірно вказаний кадастровий номер земельної ділянки як [NUMBER]. Згідно повідомлення Держгеокадастру Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області відділу Держгеокадастру у Дунаєвецькому районі Хмельницької області при складанні Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого [PERSON], було допущено помилку у визначенні кадастрового номера, згідно витягу з Державного земельного кадастру, визначеній земельній ділянці кадастровий номер [NUMBER] - присвоєно вірно. Вказане також підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29.11.2016 року, відповідно до якого кадастровий номер спадкової земельної ділянки [NUMBER]. Згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. На підставі абз. 2 п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року №139-У) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п.1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року №509-УІ). Відповідно до ч.4 ст. 25, ст. 331, 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту такої; право власності припиняється у разі смерті власника, у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спадкове майно. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці другому пункту 2 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30, 87; 90, 97, 100, 102, 108, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161. 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЩІК України,статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. Отже, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 22 грудня 2006 року, виданий [PERSON] на підставі розпорядження Дунаєвецької райдержадміністрації №163/2006 від 06 березня 2003 року та який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за [NUMBER] порушує права позивачки, оскільки не відповідає вимогам закону і виданий з порушенням вимог ст. 25, ст. 331, 346 ЦК України, а тому його слід визнати недійсним та скасувати його реєстрацію. Позивачка [PERSON] позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право на земельну ділянку. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п. 3 Указу Президента України №666/94 від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Суд вважає, що [PERSON] набула право власності на земельну ділянку площею 0,27 га, яка розташована на території Рахнівської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, дане право вона отримала у порядку спадкування після смерті матері, а тому вимоги обґрунтовані і суд задовольняє їх.

Outcome: approved