Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивач у лютому 2019 р. звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 12.01.2017 р. на перехресті вулиць Хрещатик та Б.Хмельницького сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля [NUMBER], належного ТОВ «Порше Лізинг Україна» під керуванням [PERSON] Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.02.2017 р. відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП, в результаті якої автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження. На момент зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди автомобіль [NUMBER] був застрахований позивачем відповідно до Договору добровільного страхування від 20.07.2009 р. з подальшим продовженням строку його дії. У січні 2017 р. представник ТОВ «Порше Лізинг Україна» звернувся із заявою до позивача про виплату страхового відшкодування та на підставі страхового акту від 27.11.2017 р., на рахунок ТОВ «Порше Лізинг Україна» було перераховано суму страхового відшкодування в розмірі 21 767,57 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням від 28.11.2017 р. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «АХА Страхування», позивач звернувся з відповідною регресною вимогою про відшкодування сплаченої позивачем суми страхового відшкодування, проте, в межах ліміту передбаченого Полісом, ПрАТ «СК «АХА Страхування» було сплачено позивачу кошти на загальну суму 15 539,75 грн. У зв'язку з чим, різниця суми страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з відповідача становить 6 227,82 грн., яку позивач просить стягнути та судовий збір. Ухвалою суду від 18.02.2019 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. В установлений строк відповідач заперечення та відзиву на позовну заяву не подав, ухвалу суду з документами по справі отримано належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.01.2017 р. на перехресті вулиць Хрещатик та Б.Хмельницького сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля [NUMBER], належного ТОВ «Порше Лізинг Україна» під керуванням [PERSON] Встановлено, що відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 10.02.2017 р. відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП, в результаті якої автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Встановлено, що на момент зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди автомобіль [NUMBER] був застрахований позивачем відповідно до Договору добровільного страхування від 20.07.2009 р. з подальшим продовженням строку його дії. У січні 2017 р. представник ТОВ «Порше Лізинг Україна» звернувся із заявою до позивача про виплату страхового відшкодування та на підставі страхового акту від 27.11.2017 р., на рахунок ТОВ «Порше Лізинг Україна» було перераховано суму страхового відшкодування в розмірі 21 767,57 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням від 28.11.2017 р. Відповідно до ст.27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як зазначено позивачем, відповідач [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність щодо експлуатації транспортного засобу BMW, д.н.з. [NUMBER] в ПрАТ «СК «АХА Страхування», яке в межах визначеного полісом ліміту, відшкодувало позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 15 539,75 грн. Таким чином, різниця між фактично виплаченою позивачем сумою страхового відшкодування (21 767,57 грн.) та виплаченою ПрАТ «СК «АХА Страхування» позивачу вказаної суми (15 539,75 грн.), становить 6 227,82 грн., яку позивач просить суд в примусовому порядку стягнути з відповідача [PERSON] Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 6 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з участю забезпеченого транспортного засобу і в наслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно ст. 15 вказаного вище Закону, страхування відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу, визначеного в договорі страхування, будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах. Згідно з абзацом другим ч. 1 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Враховуючи наведенні вище факти в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та знайшли своє підтвердження, а тому позовні вимоги підлягають повному задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved