Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

Представник ТОВ Рівнетеплоенерго Ляшко Д.В. звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ Рівнетеплоенерго заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 8\~ 334, 85 грн., 731,99 грн. 3 % річних; 752,36 грн. інфляційних втрат та 243,60 грн. судового збору. В обґрунтування позову зазначає, що судовим наказом Рівненського міського суду від 24 лютого 2014 року № 569/830/14-ц з [PERSON] на користь ТОВ Рівнетеплоенерго було стягнуто заборгованість за спожиту теплову енергію та судові витрати. В подальшому, ухвалою Рівненського міського суду від 25 березня 2014 року № 569/3696/14-ц зазначений судовий наказ скасовано, а відтак даний спір підлягає вирішенню у порядку позовного провадження. ТОВ Рівнетеплоенерго здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення по [ADDRESS] , власником якого є відповідач. Внаслідок порушення останнім зобов`язань щодо оплати за комунальні послуги, за ним утворилась заборгованість, яка станом на 01 травня 2014 року становить 8\~ 334,85 грн. Представник позивача [PERSON] позов підтримала повністю. Щодо заяви відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності заперечила, покликаючись на обставини викладені у письмових запереченнях. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Нікольченко Б.Б. позов заперечили. Просили застосувати наслідки спливу позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості за надані послуги, яка виникла станом на 01.12.2010, за період з 2001 по 2010 роки, а тому строк позовної давності закінчився 01.12.2013, та відмовити у задоволенні позову Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи сторін, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що судовим наказом Рівненського міського суду від 24 лютого 2014 року № 569/830/14-ц з [PERSON] на користь ТОВ Рівнетеплоенерго було стягнуто заборгованість за спожиту теплову енергію та судові витрати. Ухвалою Рівненського міського суду від 25 березня 2014 року № 569/3696/14-ц згаданий судовий наказ скасовано, а відтак даний спір підлягає вирішенню у порядку позовного провадження. ТОВ Рівнетеплоенерго здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого постачання у житлове приміщення по [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , на ім`я якого відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Між постачальником теплової енергії ТОВ Рівнетеплоенерго та споживачем [PERSON] існують правовідносини щодо постачання теплової енергії, які регулюються Законами України Про теплопостачання, Про житлово комунальні послуги в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 (далі Правила № 630). Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та підпункту 1 пункту 30 Правил № 630 споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.20 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів. Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідач порушив зобов`язання щодо своєчасного внесення плати за надані послуги з теплопостачання, не оплачував їх у повному обсязі, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість, яка станом на 01 травня 2014 року становить 8\~ 334,85 грн., що підтверджується відповідним розрахунком позивача. Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи положення ст.11, ч.2 ст.509 ЦК України щодо підстав виникнення зобов`язань, суд визнає, що вимоги ч.2 ст.625 ЦК України можуть бути застосовані не лише до зобов`язань, які виникають з договорів та інших правочинів, а й до зобов`язань, які виникають з інших підстав, в тому числі з юридичних фактів чи безпосередньо з актів цивільного законодавства. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, тому суд приймає його до уваги. Відповідачем розрахунок позивача не спростований. Щодо заяви відповідача про застосування позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Частиною 1 статті 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. З досліджених матеріалів справи вбачається, що відповідач протягом строку, виникнення заборгованості, частково з здійснював оплату послуг. Таким чином, строк позовної давності переривався. А отже, підстав для відмови в задоволенні позову у зв`язку з спливом позовної давності не вбачається. Таким чином, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що вимоги ТОВ Рівнетеплоенерго є обґрунтованими, повністю узгоджуються з наданими доказами, а тому підлягають до задоволення. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, на підставі\~статті 141 ЦПК України, підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved