Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 11 лютого 2012 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину : доньку [PERSON], [INFO] , яка перебуває її на вихованні та утриманні. На даний час між нею та відповідачем склались неприязні відносини, тривалий час шлюбні відносини не підтримують. Спільне господарство не ведеться, періодично виникають сварки і конфлікти. Подальше життя суперечить особистим інтересам кожного з нас, примирення і подальше спільне життя неможливе, а тому просила суд їх шлюб розірвати, стягнути аліменти на утримання малолітньої спільної дитини. Письмовою заявою поданою через канцелярію Макарівського районного суду позивачка уточнила розмір аліментів , які просить суд стягнути з відповідача на її користь. У судове засідання позивачка не прибула, подала заяву з проханням розгляд справи здійснювати за наявними матеріалами справи. Відповідач до зали суду не прибув, подав письмову заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позов визнав в частині розірвання шлюбу повністю. Дослідивши письмові матеріали справи судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 лютого 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] виданого 11.02.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції у Київській області. ( а.с.9) Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO] ,яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. ( а.с.10,11) За вимогами ст. 112 СК України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. Сімейне життя сторін не склалося . Сторони разом не проживають, примирятись та поновлювати подружні відносини сторони не бажають, сім"я існує формально. У відповідності до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За вимогами ст. 181 СК України той з батьків хто проживає окремо може брати участь в утриманні дитини в грошовій чи натуральній формі. Відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання позову відповідачем і продовжує судовий розгляд. Оскільки, відповідач по справі проживає окремо від малолітньої дитини, матеріально її не утримає , офіційно працевлаштований , проте, відповідною довідкою про доходи цього не підтверджено , позов відповідач визнав в частині розірвання шлюбу і визнання ним позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб , суд приходить до висновку що позов має бути задоволений. На підставі викладеного,

Outcome: approved