Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції, [PERSON] про звільнення майна з-під арешту. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № 40м/2008 від 06.10.2008 року [PERSON] відповідач 06.10.2008 року отримав кредит у розмірі 33800,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,50 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.09.2015 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором були укладені договори застави: № ДЗ\~1-40\~м/2008. Згідно з договором застави відповідач надав в заставу належне йому майно, а саме: автомобіль Nissan (модель: x-Trail, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий універсал, № кузова/шасі: JN1TANT31U0015886, реєстраційний номер: CA5123AT). Задовольнити вимоги за рахунок предмету застави ПАТ КБ ПриватБанк не може, автомобіль з обліку органи ДАІ знімати відмовляються, оскільки існує обмеження Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.10.2014 року, а саме заставного автомобіля банку\~Nissan (модель: x-Trail, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий універсал, № кузова/шасі: JN1TANT31U0015886, реєстраційний номер: CA5123AT). А тому, звернулись до суду та просили скасувати постанову Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.10.2014 року в частині\~автомобіля Nissan (модель: x-Trail, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий універсал, № кузова/шасі: JN1TANT31U0015886, реєстраційний номер: CA5123AT) та звільнити з-під арешту та заборони відчуженння\~вказаний вище транспортний засіб, що\~належить на праві власності [PERSON]. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з»явився, оскільки до початку надав заяву від 22.09.2015 про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та провив їх задоволити. Представник відповідача відділу Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції в судове засідання не з»явився, оскільки до початку надав заяву від 22.09.2015 про розгляд справи без їх участі. Відповідач - [PERSON] не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час слухання справи. Суд на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Суд дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов ПАТ «КБ «Приват Банк» підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № 40м/2008 від 06.10.2008 року відповідач [PERSON] 06.10.2008 року отримав кредит у розмірі 33800,00 долларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,50 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.09.2015 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором були укладено договір застави: № ДЗ\~1-40\~м/2008. Згідно з договором застави відповідач надав в заставу належне йому майно, а саме: автомобіль Nissan (модель: x-Trail, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий універсал, № кузова/шасі: JN1TANT31U0015886, реєстраційний номер: CA5123AT). ПАТ КБ ПриватБанк не може задоволити вимоги за рахунок предмету застави, оскільки автомобіль з обліку органи ДАІ знімати відмовляються так, як існує обмеження Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.10.2014 року, а саме заставного автомобіля . Відповідно до ст. 52 ЗУ Про виконавче провадження виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту. Цього державним виконавцем зроблено не було. Згідно ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: - виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; ? \~-коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Згідно ст. 1 ЗУ Про заставу в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. Згідно ст. 19 ЗУ Про заставу за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Встановлено , що право застави у ПАТ КБ ПриватБанк виникло 06.10.2008 року, а постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження винесена 03.10.2014 року, а згідно ст. 1 ЗУ „Про заставу ПАТ КБ ПриватБанк має переважне право задовольнити свої вимоги перед іншими кредиторами. Крім того, на сьогоднішній день заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ ПриватБанк не погашена. Таким чином, державний виконавець не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. Відповідно до ст. 59 ЗУ Про виконавче провадження у незавершеного виконавчого провадженнях арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Згідно ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з під арешту. Відповідно до ч.1 ст. 15, п.4 ч.2.ст.16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права; відновлення становища, яке існувало до порушення, тощо. Проте, накладення арешту державним виконавцем на майно [PERSON] позбавило ПАТ КБ ПриватБанк права відшкодувати заборгованість в рахунок заставного майна також арешт позбавив банк переважного становища перед іншими кредиторами, адже розпорядитися заставним майном немає змоги. В свою чергу такі обставини суперечать ЗУ Про заставу, ЗУ Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, ЦК України. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що право позивача ПАТ КБ «Приватбанк» задовольнити свої вимоги за рахунок вказаного майна в силу укладеного договору застави є переважним, тому, позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved