Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

Сумська районна державна адміністрація в особі служби у справах дітей в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] звернулася до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що відповідач є матір`ю неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Свій позов мотивують тим, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] фактично залишилися без батьківського піклування, догляд за ними здійснює їх бабуся [PERSON] Відповідач не відвідує дітей, не телефонує їм, матеріальної допомоги не надає. На даний час [PERSON] звернулася до служби у справах дітей Сумської РДА з заявою про позбавлення батьківсьикх прав [PERSON] , оскільки вона не цікавиться станом здоров`я та розвитку, не піклується про дітей, а тому представник Сумської РДА просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , 2004 року народження, [PERSON] , 2017 року народження та стягувати з неї аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини її щомісячного доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання представник позивача не з`явився, направивши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Також направила до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоч про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник третьої особи служби - органу опіки і піклування Стецьківської сільської ради Сумського району також до суду не з`явився, направивши заяви про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Третя особа [PERSON] також до суду не з`явилася, направивши заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження та витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 5-6). Батько [PERSON] перебуває тривалий час на заробітках, але цікавиться його життям. Допомагає йому матеріально. Батько [PERSON] записаний зі слів матері у відповідності до ч. 1 ст. 135 СУ України. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] життям дітей не цікавиться, періодичної залишає, не телефонує, не надає матеріальної допомоги на їх утримання, не має постійного місця роботи, веде бродячий спосіб життя. Діти перебувають на утриманні бабусі [PERSON] , третьої особи по справі. Відповідно до довідки Стецьківської загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів № 26 від 01.04.2019 року встановлено, що [PERSON] , 2004 року народження дійсно навчається у 9-Б класі, його батьки у шкільному житті дитини ніякої участі не беруть: не цікавляться навчанням, не відвідують батьківські збори, класні заходи. Вихованням дитини займається бабуся (а.с. 8). Відповідно до актів обстеження умов проживання від 02.03.2019 року та від 01.04.2019 року встановлено, що неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] В будинку є три житлові кімнати, для виховання дітей створені умови: у [PERSON] є окрема кімната: стіл, ліжко, комп`ютер, для [PERSON] є іграшки, ліжко. Мати дітей разом з ними не проживає, вихованням дітей не займається (а.с. 11, 12). 04 квітня 2019 року третя особа по справі [PERSON] звернулася з заявою до служби у справах дітей Сумської РДА щодо вирішення питання позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітніх дітей (а.с. 10). Згідно висновку служби у справах дітей Сумської районної державної адміністрації № 01-14/436 від 04.06.2019 року встановлено, що [PERSON] не цікавиться життям, здоров`ям та розвитком дітей, не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, чим грубо порушує право дітей на виховання в рідній сім`ї, а тому вважають за доцільне позбавити її батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 30). В зв`язку з тим, що відповідач не займається вихованням своїх дітей, не надає їм матеріальної допомоги, не цікавиться станом їх здоров`я, повністю втратила контакт з неповнолітніми дітьми, суд вважає, що вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей і таким відношенням до них відповідач порушує права та інтереси неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно виховання дітей, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться здоров`ям, не турбується про їх фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Наведене свідчить про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей. Виходячи із оцінки доказів у справі таке ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, суд вважає свідомим та умисним, що дає підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав. Таким чином, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що у ході розгляду справи встановлено беззаперечні докази повного відсторонення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітніх дітей, а тому її слід позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] та неповнолітньої доньки [PERSON] Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 гривень на користь держави.

Outcome: approved