Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 21 вересня 2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від даного шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Вказує, що на протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин; вони з відповідачем з вересня 2014 року проживають окремо, більше не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Після того як між ними було припинено шлюбні відносини відповідач жодним чином не приймає участі у вихованні доньки, а також не приймає участі у витратах на утримання дитини; донька проживає та перебуває на утриманні матері [PERSON]. Як виявилося, вони з відповідачем мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, що в результаті призвело до унеможливлення зберегти між ними шлюбні відносини та сім'ю, за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, тому вважає за недоцільне призначення строку на примирення. Майнових спорів між нею та відповідачем на даний момент не виникає. Позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу в її відсутність, позов підтримує, просить задовольнити, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує, також до суду надійшли письмові заперечення відповідача [PERSON], в яких відповідач вказує, що на розлучення він згоден, спільне життя з відповідачкою не склалося, сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства вони припинили біля 6-ти місяців назад, причиною розпаду їх сім'ї є те, що вони не розуміють один одного, різні погляди на сімейне життя, сварки та непорозуміння виникали щодо фізичної та психологічної несумісності, більше того вони перестали довіряти один одному в усіх поняттях. З самого початку проживали в батьків його дружини, в грудні 2014 року його дружина попросила його перейти проживати до його батьків, при цьому стала вимагати, щоб він відмовився від своєї дитини, які причини такого рішення йому по сьогоднішній день невідомі. Вказує, що він намагався зберегти сім'ю, однак кожний раз натикався на непорозуміння з боку відповідачки, більше того він зрозумів, що відповідачка тільки враховує думку своєї матері, його тещі. Вважає, що їм не потрібен строк для примирення, так як за час, за який він намагався зберегти сім'ю, був витрачений марно, на сьогоднішній день стало зникати почуття любові та поваги один до одного. Майнового спору щодо спільно нажитого майна з відповідачкою у них не має; з приводу участі у вихованні дитини та її утриманні вони будуть намагатися вирішити дане питання мирним шляхом, якщо будуть перешкоди у спілкуванні з дитиною та її вихованні, цей спір буде вирішуватися через органи опіки та піклування та через суд. Так як збереження сім'ї неможливе, тому він не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу слухати в його відсутність. В зв'язку із цим суд, враховуючи письмові заяви сторін, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони з 21.09.2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, проти примирення сторони заперечують. Дані обставини вказують на те, що сім'я сторін розпалась, шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Зазначені вище обставини підтверджуються матеріалами справи. Таким чином суд вважає, що позов знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і він підлягає до задоволення. Суд вважає, що , враховуючи письмову заяву позивачки, після розірвання шлюбу слід залишити їй прізвище "[PERSON]".

Outcome: approved