Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Позивачка у вересні 2021 року звернулася до суду із указаним позовом, який мотивувала тим, що 16.03.2002 вона уклала із відповідачем шлюб, який зареєстрували у Катанському сільвиконкомі Великописарівського району Сумської області, актовий запис №\~01. За час даного шлюбу у них народилося троє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є повнолітньою, та неповнолітні сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Також позивачка зазначила, що у неї з відповідачем відсутні спільні інтереси, відсутнє взаєморозуміння та наявні різні погляди на життя. Відповідач зловживає спиртними напоями, що негативно вплинуло на їхні стосунки та взаємовідносини. Сім`я розпалася і зберегти її неможливо. Шлюб існує лише формально. На примирення вона не згодна. Крім того, позивачка вказала, що оскільки діти проживають разом із нею, тому виникла необхідність у стягненні аліментів на їх утримання. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить суд: розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 16.03.2002 Катанським сільвиконкомом Великописарівського району Сумської області, актовий запис № 01 та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] "; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи стягнення з моменту звернення до суду; стягнути з [PERSON] на її користь понесені судові витрати у розмірі 908,00 грн. Ухвалою суду від 09.11.2021 було відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивачка у судове засідання не з`явилася, але у позовній вказала, що просить справу розглядати без її участі. Відповідач також не з`явився у судове засідання, але подав заяву в якій\~просив суд\~справу розглянути\~без його\~участі позовні вимоги визнає. Зважаючи на указані заяви, суд визнав за можливе розглянути справу без участі сторін, за наявними доказами у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом установлено,\~що 16.03.2002 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб у Катанському сільвиконкомі Великописарівського району Сумської області, актовий запис №\~01. Після реєстрації шлюбу позивачці присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 3). Позивачка та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується\~свідоцтвами про\~народження (а.с. 7-8). Сторони фактично припинили шлюбні відносини. Шлюб на даний час носить формальний характер. Подальше збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Ураховуючи визнання відповідачем заявленого до нього позову, а також зважаючи на відсутність згоди позивачки на збереження шлюбу, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд виходить із того, що сторони мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини та відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а також враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, відносно стану здоров`я та матеріального становища дитини, платника аліментів, інших обставин, що мають значення для справи. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Ураховуючи викладене, суд вважає, що вимога позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у частці від доходу відповідача, є такою, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства, обґрунтована, тому підлягає задоволенню. Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти підлягають стягненню з дня пред`явлення позивачкою позову, тобто з 28.09.2020. На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке. Позивачкою при зверненні з цим позовом до суду сплачено судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. за вимогу про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, зважаючи на визнання відповідачем позову\~до початку\~розгляду справи\~по сутіз останнього на користь позивачки слід стягнути 50 % суми судового збору сплаченого нею при поданні позову за вимогу про розірвання шлюбу, що становить 454,00 грн., решту суми слід компенсувати позивачці з держаного бюджету. Крім того, враховуючи, що позивачка, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача у дохід держави 50% судового збору, який мала би сплатити позивачка, що становить 454,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved