Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що з 01 липня 2016 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. На даний час сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні позивача, батько матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Прохала стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття, а також аліменти на її власне утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача до досягнення донькою [PERSON] трьох років. У відкрите судове засідання позивач не з'явилася, прохала розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, про що зазначила у позовній заяві. Відповідач у відкрите попереднє судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, просив задовольнити. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази, з'ясувавши обставини справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що з 01 липня 2016 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] [INFO] року у сторін народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Як свідчить довідка, видана Краснокутською селищною радою Краснокутського району Харківської області від 21.04.2017 року, [PERSON] проживає разом з донькою [PERSON] по [ADDRESS] Згідно довідки управління соціального захисту населення Охтирської міської ради Сумської області від 21.04.2017 року № 609, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні та отримує державну допомогу при народженні дитини. Як передбачає ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі. В силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів, суд, враховуючи вищезазначені норми закону, приймає до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, те, що стягнень за іншими виконавчими листами він не має, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття доньки. На думку суду, аліменти в такому розмірі достатні для забезпечення мінімальних потреб дитини та не будуть ставити у скрутне становище платника аліментів. Щодо стягнення аліментів на дружину, суд зазначає наступне. Одним із різновидів майнових прав та обов'язків подружжя є права та обов'язки, пов'язані із утриманням дружини її чоловіком, тобто матеріальною підтримкою чоловіком своєї дружини. Право дружини за наявності певних обставин на утримання від чоловіка визначено на законодавчому рівні, а саме в нормах Сімейного кодексу України (далі: СК України). Згідно ст. 84 ч. 2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. При цьому частиною четвертою статті 84 СК України прямо передбачено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, право дружини на утримання (аліменти) від чоловіка не є безумовним та безстроковим, оскільки це право на відмінність від права батьків та дітей пов'язується з відповідним матеріальним станом платника аліментів. При цьому під наявністю коштів, необхідних для сплати аліментів дружині необхідно розуміти такий рівень забезпеченості іншого з подружжя (колишнього подружжя), при якому як сам платник аліментів, так і інші особи, яких він повинен також утримувати, після сплати ним аліментів залишаться забезпеченими у розмірі, не нижчому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Враховуючи викладене, те, що відповідач є працездатним і у відповідності з вимогами ч.2 ст.84 СК України може надавати допомогу на утримання дружини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню. Поряд з тим, згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Крім того, позивач, на підставі п.3 ст.5 Закону України "Про судовий збір", звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 640,00 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved