Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

У вересні 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що ПрАТ «Київоблененрго» є субєктом господарювання з постачання та передачі електричної енергії на території Київської області, і є ліцензіатом з продажу та постачання електричної енергії. 22.01.2014 року працівниками Києво-Святошинського районного підрозділу ПАТ «Київобленерго», на обєкті житловий будинок, за адресою м. Вишневе, вул. Чорновола, 7 кв, 1, було виявлено порушення пункту 48,Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357(надалі - ПКЕЕ): самовільне підключення електроустановок струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі електропостачальника поза засобами обліку з порушенням схеми. На місці було складено акт про порушення № К026167 від 22.01.2014 року(а.с.9-10), в якому було зазначено зміст, та додано схему допущеного порушення, акт було підписано працівниками ПрАТ «Київобленерго»та Відповідачем, разом з тим акт про порушення був підписаний свідком [PERSON] До акту про порушення №К026167 від 22.01.2014 року, з боку споживача або уповноваженої ним особи були внесені зауваження, «…Так як підключення поза засобами обліку. Було зроблено попереднім власником. Ми самі хотіли звернутися в Енерго, щоб вони провірили правильне підключення бойлера. Представники Енерго знайшли підключення мімо лічильника 22.01.2014…». В подальшому акт про порушення №К026167 від 22.01.2014 року розглядався на комісії по розгляду актів про порушення від 28.01.2015 року та був оформлений протоколом №0205 від 28.01.2015 року(а.с 11). В результаті проведення засідання комісії по розгляду актів про порушення від 28.01.2015 року оформленої протоколом №0205, [PERSON] було проведено нарахування згідно [PERSON] визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 р. № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 р. за № 782/12656 (далі-Методика), та повідомлено про оплату по акту про порушення Правил користування електричною енергією на суму 3321,74 грн. Позивач зазначає, що в добровільному порядку відповідач не сплачує вартість не облікованої електричної енергії, нарахованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН, тому просить суд стягнути з відповідача на свою користь вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення відповідачем ПКЕЕН\~\~у\~\~розмірі 4 723,82 грн. У судових засіданнях представник Позивача позовні вимоги підтримав. Просив задоволити позов. У судовому засіданні представник Відповідача проти позову заперечував,вказуючи на пропущення Позивачем строків позовної давності, та подавши до суду заяву про застосування строків позовної давності заяву (а.с. 41-42). У судове засідання третя особа [PERSON] не зявилась. Про час та місце розгляду справи повідомлялась неодноразово. Причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 0 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що постачання електроенергії за адресою м. Вишневе вул. Чорновола буд №7, кв,1, (колишня Радянська 7/1) Києво-Святошинського району Київської області здійснюється у відповідності до договору №603018 від 25.02.2001 року про користування електричної енергії, укладеного між [PERSON] та ДАЕК «Київобленерго» в подальшому назва змінена на ПрАТ «Київобленерго» (а.с. 7-8). Відповідно до умов Договору під час виконання умов цього Договору, а також вирішення всіх питань, що не врегульовані цим Договором, Сторони зобовязуються керуватися та дотримуватись Правил користування\~електричною енергією для населення та діючих законодавчих актів. Споживач електричної енергії, відповідно до п. 1.2 ПКЕЕ - це юридична або фізична особа, що використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана діями особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.\~77\~Закону України\~"Про\~ринок електричної\~енергії" учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Відповідно до п. 48 Правил користування\~електричною енергією для населення споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об'єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов'язки. Згідно п.53 ПКЕЕН, у разі відмови побутового споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення). Встановлено, що 22 січня 2014\~\~року представниками ПАТ «Київобленерго» за адресою: м. Вишневе вул. Чорновола, буд. 7, кв, 1, були виявлені факти самовільного підключення до мереж енергопостачальника з порушенням схеми. Електрична енергія, що споживалася через дане без облікове приєднання не враховувалася лічильником. 28.01.2015 року на засіданні комісії по розгляду Актів про порушення ПКЕЕН, було розглянуто Акт про порушення № К026167 від 22.01.2014 року. Рішення комісії було оформлено Протоколом №0205 від 28.01.2015 року. П.53 ПКЕЕН, передбачено акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживача про час і дату засідання комісії. Згідно вказаного п. 53 Правил, такий Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Однак крім цього згаданим пунктом правил, що обов'язкові до виконання в тому числі і енергопостачальником, передбачено, що споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів; енергопостачальник повідомляє споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату та, крім цього, те, що акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживача про час і дату засідання комісії. Судом враховано, що Позивач повідомлявся про час та дату засідання комісії по розгляду акту про порушення від 22.01.2014 року, що оформлено протоколом №0205 (а.с. 14). Розмір збитків, завданих відповідачем енергопостачальнику, розрахований на підставі акту про порушення № К026167 від 22.01.2014р. і становить 3321,74 грн. Сума збитків по даному акту розрахована згідно [PERSON] визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН, затвердженою постановою НКРЕ від 04.05.2006 р. № 562. Таким чином, діями Відповідача позивачу завдані матеріальні збитки на загальну суму 3321,74., згідно наданого розрахунку. Відповідно до вимог\~ст. 614 ЦК України\~особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту субєктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Верховним Судом України у постанові № 6-4цс11 від 6.11.2011 року зроблено правовий висновок про те, що акт є лише фіксацію порушення, яке було виявлено під час проведення постачальником енергії перевірки дотримання Правил, і згідно зі ст.57\~ЦПК України є доказом, який у разі виникнення спору повинен оцінюватися судом відповідно до вимог ст.212 ЦПК України, і його оскарження не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту судом цивільних прав та інтересів особи. Крім цього, Верховний Суд України визначаючи таку правову позицію, зазначив, що акт розглядається на засіданні комісії із запрошенням споживача, яка при доведеності зафіксованих актом обставин, від імені енергопостачальника та відповідно до [PERSON] може визначити негативні для споживача наслідки. Враховуючи вищезазначене, суд не погоджується із висновком та заявою представника Відповідача, щодо пропущення Позивачем строку позовної давності при зверненні до суду з даним позовом. Так строк позовної давності в даному спорі слід обчислювати з моменту (дати) засідання комісії по розгляду акту №026167 про порушення правил користування електроенергією у споживача, що оформлено протоколом №0205 від 28.01.2015 року, оскільки саме рішення комісії, що оформлене протоколом створює для відповідача певні обовязки, та наслідки, а не з дати виявлення порушення. У відповідності до п.1Правил користування\~електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету\~міністрів України\~№1357\~від 26.07.1999\~року передбачено, що ці Правила регулюють відносини між громадянами (далі - споживачі електричної енергії) та енергопостачальниками. Правила обов'язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Згідно вказаного п. 53 Правил, Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Таким чином судом встановлено, що акт про порушення №К026167 від 22.01.2014 року, складений та в подальшому розглянутий на комісії по розгляду актів про порушення від 28.01.2015 року, що оформлений протоколом №0205 відповідно до вимог ПКЕЕН. А розрахунок необлікованої електричної енергії Відповідачу проведено у відповідності до [PERSON] №562. За положенням ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно із ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У статті 16\~ЦК України визначений загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів, а також зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Проте, варто враховувати, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124\~Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до ст.77\~Закону України\~«Про ринок\~електричної енергії\~» передбачена відповідальність за порушення законодавства, що регулює функціонування ринку електричної енергії. За ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до статті 77\~ЦПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Згідно статті 79\~ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved