Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Представник позивача у 25 серпня 2015 року звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 06 грудня 2013 року Публічне акціонерне товариство Банк 'ТРАСТ" отримав від [PERSON] пропозицію (оферту) про укладення договору № R022.009-ТЕК.0039536, в якій відповідач пропонував позивачу надати йому споживчий кредит. Позивачем було акцептовано вищезазначену оферту і надано відповідачу кредит в розмірі 23601,18 грн., що підтверджується меморіальним ордером № Loan-47698 від 06.12.2013 р. на умовах сплати відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 8,5 % річних та 1,81 % щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 36 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Кінцевий термін виплати кредиту - 06.12.2016 р. Відповідно до положень Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, відповідач, який є позичальником, зобов'язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати кошти по кредиту, однак, свої зобов'язання належним чином не виконував, чим порушив умови Кредитного договору, внаслідок чого станом на 12.08.2015 р. існувала прострочена заборгованість в сумі 29408,14 гри., яку у добровільному порядку він не погашав, тому позивач звернувся до суду. По даній цивільній справи неодноразово призначалися судові засідання, у які представник позивача надавав заяви, у тому числі і на останнє судове засідання про те, що просить суд розглянути позов без участі представника банку, позові вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити ( а.с.33,39,46,51,93,98,102,110,129,132,135,146, 154, 168,172,175,184, 190,193,198). Відповідач про слухання справи повідомлявся відповідно до вимог статей 74,77 ЦПК України за місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законодавством порядку, та отримував судові виклики, що підтверджується поштовими повідомленнями ( а.с.36, 43, 48, 55, 105, 127, 138, 150, 157, 167, 183, 188), що свідчить про його обізнаність. Крім того, про усвідомлення відповідачем необхідності явки до суду свідчать і його дії, які полягають у направленні суду телефонограм, заяв і телеграм (а.с.37, 44, 49, 54, 97, 107, 114, 123-126, 141-144, 151, 159-160, 162, 178-180, 196, 202), в яких відповідач неодноразово просив перенести слухання даної справи для можливого вирішення питання з банком мирним шляхом, які нічим не підтверджені, а також у зв'язку з його хворобами. Враховуючи те, що на протязі часу перебування справи у провадженні суду, сторони мали достатню можливість надати суду докази на підтвердження своєї позиції з приводу заявлених вимог, відповідачем суду не були надані підтверджуючі медичні документи знаходження його на лікуванні на протязі періоду з квітня місяця 2016 року та неможливості явки у судові засіданні, крім того, відповідачем не надано жодних можливих заперечень проти позову, а так само і доказів вплати ним суми заборгованості по кредиту чи вирішення питання з банком добровільно. З огляду на ці обставини та встановлені цивільним процесуальним законодавством строки розгляду справ, суд вважає, що відповідач зловживає своїми процесуальними правами та без поважних причин просить відкладати розгляд справи на протязі тривалого часу, тому доцільно розглянути дану справу у цьому судовому засіданні на підставі наявних доказів. З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст. ст. 212, 213 ЦПК України докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, надавши докази відповідно до вимог ст. ст.57-60 того ж Кодексу. Як судом встановлено, 06 грудня 2013 року Публічне акціонерне товариство Банк 'ТРАСТ" отримав від [PERSON] пропозицію (оферту) про укладення договору № R022.009-ТЕК.0039536, в якій відповідач пропонував позивачу надати кредит на споживчі цілі. Позивачем було акцептовано вищезазначену оферту і надано відповідачу кредит в розмірі 23601,18 грн. зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 8,5 % річних та 1,81 % щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 36 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом згідно Додатку №1 до цього Договору, що передбачає графік погашення платежів, з кінченим терміном повернення - 06 грудня 2016 року ( а.с.6-22). Кредит був отриманий відповідачем 06 грудня 2013 шляхом перерахування коштів згідно вказаного вище Договору, що підтверджується копією меморіального ордеру № Loan-47698 від 06.12.2013 р. ( а.с.23). Правовідносини між банком та відповідачем не припинені. Зобов'язання, встановлені договором, відповідачем не виконуються належним чином, кредит у відповідності до умов підписаного сторонами договору не сплачений. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів (ч.2 ст. 509 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК). Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до п. 2.,3,4 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невід'ємною частиною кредитного договору, відповідач, який є позичальником, зобов'язався щомісячно сплачувати позивачу проценти по кредиту та інші комісії, пені та плати, які передбачені тарифами РКО, повертати кредит частинами у сумах і терміни, визначені у Графіку платежів ( а.с.14-17). Відповідно до п. 5.17 Пам'ятки клієнта про основні параметри споживчого кредитування, також п. 4.3 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невід'ємною частиною кредитного договору, за несвоєчасне виконання зобов'язань з погашення заборгованості по кредиту, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу пеню в розмірі 0,3 % від суми прострочених зобов'язань за кожний день прострочення ( а.с. 12,15). Позивач направляв на адресу відповідача вимогу б/н від 20.05.2015 року про дострокове погашення кредиту по вказаному вище договору та інших нарахувань за ним з попередженням щодо можливого вирішення питання у судовому порядку ( а.с.24,25). Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання перед позивачем, чим порушує умови Кредитного договору, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість, яка станом на 12 серпня 2015 року становила в сумі 29408,14 грн., із них: 18297,48 грн. - заборгованість по кредиту; 1036,30 грн. - відсотки; 4312,09 грн. - комісія; 5762,27 грн. - сума пені ( а.с.26). Зазначена сума заборгованості була стягнута на підставі заочного рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 24.11.2015 року (а.с.57-58). 30.11.2015 року [PERSON] подавав заяву про перегляд цього заочного рішення, яка за ухвалою суду від 21.12.2015 року була задоволена та справа призначена до розгляду у загальному порядку ( а.с.87). 07 грудня 2015 року [PERSON] до суду разом із заявою надав ксерокопії двох квитанцій від 30.09.2015р. та 10.11.2015 р. про часткову виплату ним боргу по кредиту в сумі 500 грн. і 2000 грн. ( а.с.68,69). Відомостей про те, що відповідач звертався до Банка із заявою про реструктуризацію його простроченої заборгованості, або зменшення платежів чи списання пені та інших платежів немає, а так само на час розгляду справи в суді сторонами не надано інформації про погашення заборгованості повністю. Враховуючи часткове погашення відповідачем [PERSON] суми боргу по кредиту, що було підтверджено копіями наданим ним суду квитанцій, суд вважає необхідним зменшити заявлену Банком суму боргу на цю суму, тобто на 2500 грн. При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов'язання, відповідач повинен був чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що пов'язані з одержанням кредиту. За таких обставин, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з урахуванням частково сплаченої [PERSON] суми боргу по кредиту. Оскільки позов обґрунтований, судові витрати по справі у порядку ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача, так як їх сплата була підтверджена доказами ( а.с.1,2).

Outcome: approved