Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

Позивачка, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що будинковолодіння [ADDRESS] відносилось до суспільної групи колгоспний двір, головою якого був її дідусь, [PERSON]. Крім нього в господарстві проживали дружина - [PERSON], дочка - [PERSON], зять - [PERSON] та онуки - [PERSON] і [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер, залишивши заповіт, згідно якого все своє майно заповів їй. Вказує, що прийняла спадщину після смерті діда, однак державний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно, оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності [PERSON] на спадкове майно. Просить суд визнати за нею право власності на вказане майно. Позивач в судове засідання не з»явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні мотиви та вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з»явились. Подали письмові заяви, згідно яких позовні вимоги визнають, не заперечують проти визнання права власності на будинковолодіння за позивачкою, справу просять розглядати у їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] належав до типу колгоспного двору, головою якого був дідусь позивачки, [PERSON]. Наведене підтверджується довідкою Ценявської сільської ради № 27 від 15 січня 2018 року. (а.с.13). Станом на 01 липня 1990 року у даному житловому будинку проживали та були зареєстровані: [PERSON] - голова двору, [PERSON] - дружина, [PERSON] - дочка, [PERSON] - зять та онуки - [PERSON] і [PERSON], що підтверджується довідкою Ценявської сільської ради № 27 від 15 січня 2018 року (а.с.13). Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після його припинення, мають ті члени двору, котрі станом до 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали вищевказані особи, які набули право спільної сумісної власності на спірне будинковолодіння, то їх частки у вказаному майні рівні, тобто по 1/6 частині. [INFO] [PERSON] помер, про що 19 листопада 2012 року складено відповідний актовий запис № 15, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Померлий залишив заповіт, посвідчений 09 березня 2010 року секретарем Ценявської сільської ради Коломийського району та зареєстрований в реєстрі за № 8, згідно якого все своє майно заповів [PERSON]. (а.с.6). З метою оформлення спадщини після смерті дідуся позивачка звернулась до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в зв»язку з тим, що відсутній документ, який підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно. (а.с.10). У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю з часу її відкриття. Відповідно до висновку про вартість об»єкта оцінки від 25 січня 2018 року ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] загальною площею 87,7 кв.м., житловою - 62,2 кв.м. становить 70841 грн. (а.с. 18). Беручи до уваги викладене, суд зважаючи на те, що позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом, а відповідачі, як особи які можуть претендувати на спадкове майно, не заперечують на визнанні за нею права власності на спадкове майно в цілому, то позов слід задовільнити. На підставі наведеного та ст.ст. 346, 392, 1233, 1262, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved