Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підставу своїх вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору факторингу №б/н від 22 грудня 2014 року, Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності до положень Цивільного кодексу України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором №2006182732 від 10.10.2013 укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та Відповідачем. Згідно кредитного договору №2006182732 від 10.10.2013 укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та Відповідачем, останній отримав кредит в сумі 21440 грн. зі строком повернення до 10.10.2015. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконав, зокрема не виконав графік погашення кредиту, порушив порядок та строки сплати відсотків. В звязку з цим, позивач предявив відповідачу вимогу, але на момент подачі позову дана вимога відповідачем не виконана. Внаслідок чого, станом на 24.11.2016 у відповідача по вищевказаному кредитному договору перед позивачем виникла заборгованість в сумі 21042,82 грн., що складається з: 17741,48 грн. заборгованість за кредитом; 1,09 грн. сума відсотків за користування кредитом; 3300,25 грн. комісія. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену заборгованість за договором. Представник позивача до початку розгляду справи подав до суду клопотання, яким позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити, справу розглядати за відсутності представника, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до судового засідання не зявлявся, хоча про час і місце розгляду справи був завчасно та неодноразово повідомлений. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, тому суд вважає за доцільне, справу слухати за наявними у справі матеріалами з винесенням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази надані по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Відповідно до договору факторингу №22/12/14/1-1 від 22 грудня 2014 року, Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором №2006182732 від 10.10.2013 укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та Відповідачем. Відповідно до договору про надання споживчого кредиту №2006182732 від 10.10.2013 укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON], банк надав [PERSON] кредит на загальну суму 21440 грн., строком на 24 місяці. Відповідно до п. 1.4.2., 1.5.4., сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в Графіку платежів, вразі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з місячних платежів, Банк має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобовязань за кредитним договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №2006182732 від 10.10.2013, станом на 24.11.2016, заборгованість відповідача перед позивачем становить 21042,82 грн., що складається з: 17741,48 грн. заборгованість за кредитом; 1,09 грн. сума відсотків за користування кредитом; 3300,25 грн. комісія. Відповідно до положень ст.ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~ Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та підлягає виконанню у встановлений строк (термін), що встановлений договором, оскільки в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем отриманого кредиту, зважаючи на те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд вважає, що позов необхідно задовольнити стягнувши з Відповідача на користь Позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 21042,82 грн., що складається з: 17741,48 грн. заборгованість за кредитом; 1,09 грн. сума відсотків за користування кредитом; 3300,25 грн. комісія. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати, що підтверджуються платіжним дорученням №2683 від 30.03.2017 в сумі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved