Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

\~Позивач ТзОВ «Львівгаз збут» звернулось до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги газопостачання у розмірі 14\~031,84 грн. - основний борг, 2\~974,75 грн. - інфляційні втрати, 1\~228,27 грн. - 3% річних та 2270 грн. судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що Залізничний районний суд м. Львова ухвалою від 02.01.2020 у справі №462/7990/19 відмовив у видачі судового наказу про стягнення заборгованості з відповідача за спожитий природний газ. Відповідач є споживачем природного газу за місцем проживання та використовує такий для власних побутових потреб. Позивач виконав свої зобов`язання та надав споживачу послуги, однак, відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань та повністю не оплачував вартість спожитого газу. Заборгованість за спожитий природний газ, станом на 16.07.2021 становить 14\~031,84 грн. - основний борг, 2\~974,75 грн. - інфляційні втрати, 1\~228,27 грн. - 3% річних. Відповідач не звертавсядо ТзОВ «Львівгаз збут» із заявами про припинення подачі газу, а фактично користувалися послугами з газопостачання, визнаючи таким чином наявність правовідносин, а відтак, взаємних прав і обов`язків, що з таких випливають. При цьому, позивач зазначає, що оскільки обов`язок споживача житлово - комунальних послуг як власника житла ґрунтується не тільки на умовах договору, а й на вимогах закону, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово - комунальних послуг. Просить позов задовольнити та стягнути із відповідача заборгованість за спожитий природний газ за період з серпня 2018 року по червень 2021 року у сумі 14\~031,84 грн, інфляційні втрати 2 974,75 грн. та 3% річних у розмірі 1\~228,27 грн. та судові витрати в розмірі 2 270 гривні. Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 09.09.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Представник позивача у судове засідання 22.12.2021 не явився, подав 11.11.2021 до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та просив позов задовольнити (а.с. 24). Відповідач у судове засідання не явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 23). Також про причини неявки суд не повідомив, своїх заперечень та відзиву на позов не подав. Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1, 2\~ст. 280 ЦПК України\~та відповідно до ч. 1\~ст. 281 ЦПК України\~ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну правову оцінку, встановив наступне. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що TзOB «Львівгаз збут» є газопостачальним підприємством, яке здійснює постачання природного газу на території Львівської області, а [PERSON] є споживачем природного газу за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] . Також встановлено, що ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 02.01.2020 відмовлено у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з\~\~ [PERSON] заборгованості за спожиті послуги (а.с.9). Відповідно до ч.2\~ст.166 ЦПК України\~відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 3-6 ч. 1\~ст. 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. Як вбачається із наявної в матеріалах справи довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Відтак, [PERSON] є споживачем природного газу за місцем свого проживання. Правовідносини між ТОВ «Львівгаз збут» та споживачами регулювались спеціальною нормою права - «Правилами надання населенню послуг з газопостачання», затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року №2246\~(у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12.04.2004р. №476) надалі Правила. Даними Правилами чітко передбачено права та обов`язки сторін. Відповідно до вимог зазначених Правил, ТОВ «Львівгаз збут» зобов`язаний надавати споживачу послуги з газопостачання до його квартири, а споживач несе обов`язок по своєчасній оплаті вартості спожитого природного газу. З 27.11.2015 року відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП) від 30.09.2015 №2496 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015р. за №1382/27827 (надалі - Правила постачання). Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №2500 від 30.09.2015 р. затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам. У пункті 5 частини 3 статті 20\~Закону України «При житлово - комунальні послуги»\~передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані послуги. Зазначене узгоджується з висновком щодо застосування норм права, сформульованим у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Відповідно до ч.1 п.17 Правил плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. У відповідності до положень п.29 Правил, споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання. В розділі ІІІ Правил постачання зазначено, що договір постачання природного газу споживачу розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Крім того, відповідно до абз.2, п.4 Розділу III Правил фактом згоди споживача про приєднання до умов договору є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - факт фактичного споживання природного газу споживачем. ТОВ "Львівгаз збут" є постачальником із спеціальними обов`язками відповідно до\~Постанови КМУ від 22 березня 2017 р. №187. Факт сплати споживачем за поставлений природній газ, а також фактичне споживання ним природного газу підтверджується відповідним розрахунком заборгованості по абоненту (фінансовим станом абонента). Згідно п.11 розділу ІІІ Правил постачання, постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за вільними цінами, крім ціни постачальника зі спеціальними обов`язками, яка встановлюється відповідно до законодавства. Відповідно до п.14 розділу ІІІ Правил постачання розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачам є календарний місяць. Як вбачається зі змісту позовної заяви, реєстру контрольного зняття показів лічильника та фінансового стану абонента, відповідач споживав природній газ за адресою: [ADDRESS] , визнаючи таким чином наявність правовідносин, а відтак взаємних прав і обов`язків, що з них випливають. Окрім цього, оскільки обов`язок споживача житлово-комунальних послуг як власника житла ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг. Аналогічна правова позиція викладена в Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2016 року по справі №461/14555/14-ц. Крім того, п.1 ч.1\~ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3\~ст.20 цього Закону\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. ТОВ «Львівгаз збут» виконало свої зобов`язання та надало споживачу [PERSON] послуги з газопостачання, однак споживач не виконав взятих на себе зобов`язань та повністю не оплачував вартість спожитого природного газу, у зв`язку з чим, згідно фінансового стану абонента, у відповідача за період з серпня 2018 року по червень 2021 року виникла заборгованість у сумі 14\~031,84 грн. Вказаний розмір заборгованості відповідачем не оспорюється, а відтак приймається судом. П.10 ч.3\~ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені. Разом із тим, відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених\~ст.526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Закріплена в п.10 ч.3\~ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій\~ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника, відповідальність, передбачена частиною другою\~ст. 625 ЦК України. Таким чином, у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена ч.2\~ст.625 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що, крім основного боргу за спожиті послуги, у зв`язку з несвоєчасним погашенням відповідачем нарахованих до сплати сум, позивачем на суму заборгованості нараховано інфляційні втрати за період з серпня 2018 по червень 2021 року 2\~974,75 грн. та 3% річних 1\~228,27 грн, що підтверджується розрахунком 3% річних і інфляційних втрат. Вказаний розрахунок відповідачем не оспорюється. За змістом\~\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст.\~901, ч. 1 ст.\~903 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Виходячи з цього, відповідач повинен виконувати обов`язок по оплаті наданих протягом кожного місяця послуг з газопостачання, проте таке виконано не було, що підтверджується матеріалами справи. Враховуючи зазначене, суд погоджується з обґрунтованістю доводів позивача про необхідність задоволення позову у повному обсязі та стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за послуги з газопостачання у сумі 14\~031,84 грн, інфляційні втрати 2\~974,75 грн. та 3% річних 1\~228,27 грн. Як встановлено з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2270,00 грн. А тому на підставі ч.1\~ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2 270,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved