Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

Товариством з обмеженою відповідальністю «Ічнянський маслозавод» подав позов до [PERSON] про стягнення боргуза молочну продукцію за період з 01.10.2020 по 31.03.2021 в сумі 61 782 грн. та трьох процентів річних від простроченої суми - 892 грн., та стягнути на користь ТОВ «Ічнянський маслозавод» витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн. 19.11.2020Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.01.2018 між ТОВ «Ічнянський завод сухого молока та масла» (надалі - Товариство, Постачальник, Позивач) та фізичною особою - підприємцем [PERSON] (надалі - ФОП [PERSON] , [PERSON] , Покупець, Відповідач) було укладено Договір реалізації молочної продукції № 03-01-18. Відповідно до п. 1.1. Договору № 03-01-18 від 03.01.2018 (надалі - Договір). Постачальник зобов`язувався поставити молочну продукцію (надалі - Товар) згідно видаткових накладних та/або рахунків-фактур, а Покупець зобов`язувався приймати та оплачувати Товар відповідно до умов даного Договору та видаткових накладних. Пунктами 4.6., 4.7. Договору передбачено, що Покупець зобов`язаний розрахуватися за поставлені товари протягом 7 (семи) календарних днів і моментом виконання своїх зобов`язань по здійсненню розрахунків є дата надходження відповідної суми на банківський рахунок Постачальника. На виконання умов Договору згідно накладних № 207 від 05.01.2018, № 353 від 09.01.2018, № 716 від 16.01.2018, № 968 від 21.01.2018, № 1107 від 23.01.2018, № 1359 від 28.01.2018, № 1812 від 04.02.2018, № 1965 від 06.02.2018, № 2276 від 11.02.2018, № 2507 від 15.02.2018, № 2793 від 20.02.2018, № 3238 від 27.02.2018, № 3718 від 07.03.2018, № 4023 від 13.03.2018, № 4089 від 15.03.2018, № 4441 від 20.03.2018, № 5036 від 01.04.2018, № 5133 від 03.04.2018, № 5655 від 12.04.2018, № 6294 від 24.04.2018, № 6398 від 26.04.2018, № 6691 від 03.05.2018, № 7016 від 08.05.2018, № 7256 від 11.05.2018, № 7779 від 22.05.2018, № 8047 від 25.05.2018, № 8193 від 31.05.2018, № 8560 від 07.06.2018, № 8843 від 12.06.2018, № 9182 від 19.06.2018, № 9531 від 26.06.2018, № 9790 від 03.07.2018, № 9869 від 05.07.2018, № 10198 від 10.07.2018, № 10564 від 19.07.2018, №10810 від 24.07.2018, № 10887 від 26.07.2018, № 11133 від 31.07.2018, № 11205 від 02.08.2018, № 11494 від 07.08.2018, № 11581 від 09.08.2018 ФОП [PERSON] було отримано продукцію на суму 1536569 грн. 71 коп. Актами звіряння взаємних розрахунків за 2018 рік підтверджено, що заборгованість ФОП [PERSON] на користь ТОВ «Ічнянський завод сухого молока та масла» складає 1536569 грн. 71 коп., у той час як борг перед ФОП [PERSON] - 857033 грн. 10 коп., різниця по взаєморозрахунках склала 679536 грн. 61 коп. на користь Товариства. З огляду на вказане 22.10.2018 між ТОВ «Ічнянський завод сухого молока та масла» та ФОП [PERSON] було укладено Договір розстрочки № 22-10-2018 (надалі - Договір № 22-10-2018 від 22.10.2018), за умовами якого остання мала погашати наявну заборгованість у сумі 679536 грн. 61 коп. протягом 5 років 6 місяців по 10297 грн. шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок Товариства, останнім днем проплати вважався останній день місяця (пункти 1.3., 1.4., 2.1.-2.3. Договору). З огляду на це ФОП [PERSON] мала здійснити перший платіж і у подальшому 31.12.2018, 31.01.2019, 28.02.2019 і т.д. Остання в односторонньому порядку відмовилася від виконання своїх зобов`язань перед ТОВ «Ічнянський завод сухого молока та масла», жодного платежу за умовами зазначеного договору не здійснила, чим істотно порушила умови Договору і має нести відповідальність, визначену чинним законодавством України (п. 3.1. Договору). Окрім того, [PERSON] припинила свою підприємницьку діяльності з 30.11.2018 (номер запису 26310060008000752) та була знята з обліку Роменської об`єднаної податкової інспекції Головного упрайління Державної фіскальної служби у Сумській області (номер зняття з обліку 1818210700563). 19.11.2020 учасником (засновником) ТОВ «Ічнянський завод сухого молока та масла» прийнято рішення № 19 про зміну найменування підприємства на ТОВ «Ічнянський маслозавод». Статутом (п. 1.3.) передбачено, що ТОВ «Ічнянський маслозавод» є повним правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «Ічнянський завод сухого молока та масла», а тому останнє має процесуальні права та обов`язки Позивача. У Відповідача наявний основний борг перед постачальником за період з 01.10.2020 по 31.03.2021 в сумі 61782 грн. (10297 грн. х 6 місяців). Окрім того, [PERSON] за законодавством зобов`язана сплатити на користь Позивача 3% річних від простроченої суми, що складає 892 грн. 00 коп. Таким чином, за вказаний період [PERSON] має сплатити на користь Позивача 62674 грн. (61782 грн. + 892 грн.). 23 квітня 2021 року ухвалою Роменського міськрайонного суду відкрите провадження по справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання (а.с. 86). 31 травня 2021 року ухвалою Роменського міськрайонного суду закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 99). Представник позивача Руденко С.А. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив про їх задоволення з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, клопотань до суду не надходило. Представник відповідача [PERSON] у судовому зпсіданні заперечував щодо заявлених позовних вимог, провив відмовити, зазначив, що за договором борг вже стягнуто. Розглянувши матеріали справи, перевіривши надані докази, заслухавши представників позивача та відповідача, суд дійшов до наступного висновку. 03 січня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ічнянський завод сухого молока та масла» (постачальник) та [PERSON] (покупець) було укладено договір реалізації молочної продукції № 03-01-18. Відповідно до п. 1.1. договору Продавець зобов`язується поставити молочну продукцію, згідно видаткових накладних та/або рахунків-фактур, а Покупець зобов`язувався приймати та оплачувати Товар відповідно до умов даного Договору та видаткових накладних. Згідно п.п. 4.6., 4.7. Договору передбачено, що Покупець зобов`язаний розрахуватися за поставлені товари протягом 7 (семи) календарних днів і моментом виконання своїх зобов`язань по здійсненню розрахунків є дата надходження відповідної суми на банківський рахунок Постачальника. Як зазначено у п. 5.1. Договору за невиконання зобов`язань за цим договором Сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством та умовами цього договору. Відповідно до п. 7.1. Договір набуває чинності з моменту його підписання і дяє до 31.12.2018, а в частині взаєморозрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки. Станом на день прийняття рішення доказів розірвання договору або визнання його недійсним суду не надано. За приписами ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Згідно з ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. На виконання умов укладеного між сторонами договору, позивачем було поставлено відповідачу, а відповідачем прийнято товар за накладними: № 207 від 05.01.2018, накладна № 353 від 09.01.2018, № 716 від 16.01.2018, № 968 від 21.01.2018, № 1107 від 23.01.2018, № 1359 від 28.01.2018, № 1812 від 04.02.2018, № 1965 від 06.02.2018, № 2276 від 11.02.2018, № 2507 від 15.02.2018, № 2793 від 20.02.2018, № 3238 від 27.02.2018, № 3718 від 07.03.2018, № 4023 від 13.03.2018, № 4089 від 15.03.2018, № 4441 від 20.03.2018, № 5036 від 01.04.2018, № 5133 від 03.04.2018, № 5655 від 12.04.2018, № 6294 від 24.04.2018, № 6398 від 26.04.2018, № 6691 від 03.05.2018, № 7016 від 08.05.2018, № 7256 від 11.05.2018, № 7779 від 22.05.2018, № 8047 від 25.05.2018, № 8193 від 31.05.2018, № 8560 від 07.06.2018, № 8843 від 12.06.2018, № 9182 від 19.06.2018, № 9531 від 26.06.2018, № 9790 від 03.07.2018, № 9869 від 05.07.2018, № 10198 від 10.07.2018, № 10564 від 19.07.2018, №10810 від 24.07.2018, № 10887 від 26.07.2018, № 11133 від 31.07.2018, № 11205 від 02.08.2018, № 11494 від 07.08.2018, № 11581 від 09.08.2018 з підписами та печатками відповідача та підписами позивача на суму загальну суму 1536569 грн. 71 коп. (а.с.13-53). Згідно актів звіряння взаємних розрахунків за 2018 рік заборгованість ФОП [PERSON] перед ТОВ «Ічнянський завод сухого молока та масла» складає 1536569 грн. 71 коп., у той час як борг перед ФОП [PERSON] - 857033 грн. 10 коп., різниця по взаєморозрахунках склала 679536 грн. 61 коп. на користь Товариства (а.с.54,55). Відповідно до Договір розстрочки № 22-10-2018, укладеного між ТОВ «Ічнянський завод сухого молока та масла» та ФОП [PERSON] 22.10.2018, ФОП [PERSON] мала погашати наявну заборгованість у сумі 679536 грн. 61 коп. протягом 5 років 6 місяців по 10297 грн. шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок Товариства, останнім днем проплати вважався останній день місяця (пункти 1.3., 1.4., 2.1.-2.3. Договору) (а.с.56-57). Згідно Розрахунку основного боргу та 3% річних від простроченох суми боргу ФОП [PERSON] ( [PERSON] ) у період з 31.10.2020 по 31.03.2021, загальна сума основного боргу складає - 61 782 грн. 00 коп. та 3 % річних від простроченої суми складає 892 грн. 01 коп. (а.с.58-59). Відповідно до наказу № 418А від 20.11.2020 - 19.11.2020 учасником (засновником) ТОВ «Ічнянський завод сухого молока та масла» прийнято рішення № 19 про зміну найменування підприємства на ТОВ «Ічнянський маслозавод» (а.с.78). Відповідно до даних про реєстраційний номер платника єдиного внеску 1822033567/18223 [PERSON] 30.11.2018 припинила свою підприємницьку діяльність ФОП, номер запису: 26310060008000752 та знята з обліку Роменської об`єднаної податкової інспекції Головного управління Державної фіксальної служби у Сумсській області, номер зняття з обліку: 1818210700563 (а.с.79). Таким чином, враховуючи наявні в матеріалах справи документи, суд дійшов висновку, що за відповідачем утворилась заборгованість за отриманий ним товар у розмірі 61782,00 грн. Факт існування заборгованості у розмірі 61782,00 грн. відповідач не спростував, доказів сплати заборгованості суду на надав. Слід зазначити, що відповідач визнав існування заборгованості в підписаному відповідачем та позивачем акті звірки взаємних розрахунків за період 2018 року (а.с. 54, 55). Суд звертає увагу на те, що підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", та посвідчення накладної печаткою товариства фіксує факт здійснення господарської операції і підтвердження договірних відносин, що є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Наведені обставини у їх сукупності свідчать про те, що обов`язок відповідача здійснити оплату отриманого ним товару по укладеному з позивачем договору, за накладними зазначеними вище, є документально підтвердженим, що не спростовано відповідачем. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року справа №910/14371/18. Судом враховано правову позицію, наведену у постановах Верховного Суду від 26 жовтня 2018 року у справі №922/4099/17, від 09 листопада 2018 року у справі №911/3685/17, від 30 січня 2019 року у справі №905/2324/17, від 08 травня 2019 року у справі №910/9078/18, від 21 травня 2019 року у справі №904/6726/17, від 05 червня 2019 року у справі №905/1562/18, від 10 червня 2019 року у справі №911/935/18 та від 11 червня 2019 року у справі №904/2394/18, згідно з якою, з урахуванням конкретних обставин справи, до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, належати, зокрема: визнання пред`явленої претензії; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акту звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Наведені обставини у їх сукупності свідчать про визнання відповідачем боргу перед позивачем за поставлений товар. За наведених обставин, у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 61782,00 грн. заборгованості за отриманий товар є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 1 ст. 530 ЦК України зазначає, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних (надалі - 3% річних) від простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Outcome: approved