Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивач ПАТ КБ „Приватбанк" звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача 25 268, 93 грн. заборгованості за кредитним договором від 15.11.2005 року посилаючись на невиконання відповідачем умов кредитного договору та неповернення коштів. Представник позивач подав до суду заяву в якій просить розгляд справи провести без його участі, позов підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних та доказів та ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. 25.01.2008 року між ПАТ КБ „Приватбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого банк надає відповідачеві кредит на загальну суму 3000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 5). Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Видача коштів відповідачу підтверджується розрахунком заборгованості за вказаним кредитним договором (а.с. 6-9). Тобто зобов'язання по договору позивачем виконані. Згідно п. 9.12 договору, договір діє протягом дванадцяти місяців з моменту підписання, якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він вважається автоматично продовженим на той же строк. Згідно п. 5.4 договору, погашення процентів по кредиту здійснюється щомісячно за попередній місяць, а строк погашення самого кредиту в повному обсязі-не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці. Відповідно до п.8.6 Умов і правил надання банківських послуг, при порушенні боржником строків платежів з будь-яких грошових зобов'язань за договором більш ніж на 120 днів, у зв'язку з чим банк вимушений буде звернутися до суду, боржник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову (а.с. 11). Відповідно до ст. 625 ЦК України позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а кредитний договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами. Однак, відповідач свої зобов'язання по договору не виконує. Станом на 03.09.2013 р. загальна сума заборгованості позичальника перед банком становить 25 268, 93 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (3 000, 00 грн. -заборгованість за кредитом, 13 344, 46 грн.-заборгованість по процентам за користування кредитом, 500, 00 грн- штраф (фіксована частина), 1179, 47 грн.-штраф (процентна складова) (а.с. 9). Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконав умов кредитного договору, внаслідок чого наявна заборгованість по сплаті кредиту, на стягнення якої позивач має право. А тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судових витрат в розмірі 229,40 грн. судового збору.

Outcome: approved