Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

У \~вересні \~2018\~року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про виділ частки нерухомого майна в натурі, 18.02.2019 року остаточно уточнивши свої позовні вимоги суду пояснив, що йому на праві особистої власності належить 5/22 частин у вигляді житлового будинку розташованого по [ADDRESS] . Зазначена частина 5/22 належить йому на підставі свідоцтва про право власності від 01 грудня 2010 року. Свідоцтво про право власності видано на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду від 27 вересня 2010 року (справа № 2-3683/2010). Відповідно до вказаного рішення за ним було визнано право власності на 5/22 частини домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 20 січня 2011 року справу (№ 2-544 /11) за позовом [PERSON] та [PERSON] , які на підставі договору купівлі-продажу від 13 грудня 1977 року є власниками 7/44 частин житлового будівництва [ADDRESS] , співвласнику [PERSON] належить 5/11 частин, позивачу [PERSON] належить 5/22 частин. Встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають в житловому будинку літ. «А», а позивач, проживає в житловому будинку літ. «Б». За рішенням суду за позивачем визнано право власності на 5/22 частин у вигляді житлового будинку літ. «Б», а також виділено земельну ділянку площею 149 кв.м. Належна позивачу частина нерухомого майна фактично є окремим домоволодінням позначеним літ. «Б», є індивідуальний вхід на земельну ділянку, яка виділена за рішенням суду, таким чином, виділ в окремий об`єкт його частини не створить перешкод та незручностей в користуванні майном, що належить відповідачам. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, представник позивача [PERSON] надав до суду заву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, та просять їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися про час та місце слухання справи сповіщалися належним чином, причини неявки суду не відомі, заяви про розгляд справи у їх відсутності не надавали, у зв`язку з чим зі згоди позивача та на підставі ч.1 ст.280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що [PERSON] на праві особистої власності належить 5/22 частин у вигляді житлового будинку розташованого по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 01 грудня 2010 року, виданого на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду від 27 вересня 2010 року (справа № 2-3683/2010).(а.с.4-5) Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 20 січня 2011 року справу (№ 2-544 / 11) за позовом [PERSON] та [PERSON] , які на підставі договору купівлі-продажу від 13 грудня 1977 року є власниками 7/44 частин житлового будівництва [ADDRESS] , співвласнику [PERSON] належить 5/11 частин, позивачу [PERSON] належить 5/22 частин. Встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають в житловому будинку літ. «А», а позивач, проживає в житловому будинку літ. «Б». За рішенням суду за позивачем визнано право власності на 5/22 частин у вигляді житлового будинку літ. «Б», а також виділено земельну ділянку площею 149 кв.м. Відповідно до вимог ст.355 ч.1,2 ЦК України майно, що перебуває в власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної сумісної власності. Згідно висновку експерта № 100/96-2018 від 01.02.2019 р., з огляду на пункт 3.2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, а також рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.01.2011 року (справа № 2- 54/11), належні, на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.01.2011 року (справа № 2-54/11), [PERSON] 5/22 часток у складі: житлового будинку літ. «Б» з прибудовою літ. «б» з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 1-кухня площею 9,8 кв. м., 2-житлова кімната площею 17,4 кв. м., 3-кооридор площею 5,2 кв. м., загальною площею 32,4 кв. м., у тому числі житловою 17,4 кв. м.; господарських (будівель): вбиральня літ. «Г», сарай літ. «Е»; господарських (надвірних) споруд: №8-огрожа, №9-трубопровід, №13- хвіртка (всього майна на суму п`ятдесят шість тисяч двісті шістдесят вісім грн.,00 коп.), можуть бути виділені в окремий об`єкт нерухомого майна з реєстрацією під окремим реєстраційним номером та наданням окремої поштової адреси і закріпленням за ним частини земельної ділянки площею 0,0149 га з виходом (виїздом) на [ADDRESS] Дунайська - у відповідності до рішення Ізмаїльського міського суду Одеської області від 20.01.2011 року (справа № 2-54/11). У відповідності до ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Ч. 2 ст.120 Земельного кодексу України передбачено, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Згідно ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи з положень ст.ст. 183, 364, 370 ЦК України, виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній зі сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України та п. 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року №1117 "Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них". Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна № 55 від 18.06.2007 року, затвердженою в Мінюсті України від 06.07.2007 року. Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Таким чином, до компетенції суду відноситься вирішення питання про виділ частки нежитлової будівлі в окремий об`єкт нерухомого майна. Враховуючи викладене,

Outcome: approved