Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

Позивачка звернувся в суд з позовом в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] [PERSON] , бабуся позивачки по татовій лінії, на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, згідно з яким все своє майно заповіла позивачці [PERSON] . даний заповіт посвідчений секретарем виконкому Раковецької сільської ради, зареєстрований в Книзі для запису нотаріальних дій. На даний час ніким не оскаржувався та не скасований. [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. З метою реалізації свого права на спадщину за заповітом, позивачка звернулася із відповідною заявою в нотаріальну контору Городенківського району. Розглянувши надані позивачкою документ, на частину спадкового майна нотаріус видала свідоцтво про право на спадщину за заповітом (земельні ділянки), щодо будинковолодіння, розташованого по [ADDRESS] прийняла рішення про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з реєстрацією спадкового господарства як колгоспного двору, що позбавляє нотаріуса можливості визначити частку спадкодавця, про що 19.12.2019 видала Постанову № 2543/02-31. Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 23.01.1990 будинковолодіння по [ADDRESS] належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд відведена земельна ділянка розміром 0,25 га. З приводу виділення частки члена колгоспного двору не звертався ніхто, спору щодо спадкового майна нема. Позивачка фактично вступила в управління спадщиною після смерті [PERSON] , однак не може реалізувати своє спадкове право на житлове господарство у зв`язку з реєстрацією його, як колгоспного двору. Учасники справи в судове засіданні не з`явилися. Представник позивача-адвокат Бундзяк У.М. подала до суду заяву про розгляд справи без позивачки та її представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали до суду заяви про розгляд справи без них. Позовні вимоги визнають в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Із копії Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 23.01.1990, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 247 від 13.12.1989, слідує, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Довідкою № 793, виданою 13.11.2019 виконавчим комітетом Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджується, що станом на 15.04.1991 року в господарстві по [ADDRESS] були зареєстровані: голова сім`ї [PERSON] , [INFO]., син [PERSON] , [INFO]., невістка [PERSON] , [INFO]., внука [PERSON] , 1977 р.н., внука [PERSON] , 1982 р.н., внука [PERSON] , [INFO] [PERSON] помер [INFO] у віці 58 років в с. Семенівка Городенківського району, актовий запис № 11 від 29.05.2012, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29.05.2012 Раковецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. З довідки № 893, виданої 23.12.2019 виконавчим комітетом Раковецької сільської ради слідує, що на час смерті [PERSON] , [INFO]., в господарстві в [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , [INFO]., [PERSON] , [INFO]., [PERSON] , [INFO] Із копії спадкової справи № 566/2012 наданої суду державним нотаріусом Городенківської РДНК Капріян С.В. слідує, що [PERSON] 06.11.2012 подала до Городенківської районної державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , на земельний пай, грошовий вклад. Копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 32274020 виданий 06.11.2012 Городенківською РДНК стверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи спадкодавця [PERSON] , номер у спадковому реєстрі 53671403, номер у нотаріуса 566. Копіями свідоцтв про право на спадщину за законом від 11.12.2012 та від 16.01.2013 виданих державним нотаріусом Городенківської РДНК Паньків Д.М., зареєстрованих в реєстрі за № 2262, №2263, № 21 доводиться, що відповідачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , яка складається із земельних ділянок та грошових вкладів, що належали померлому згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 070513, серії ІФ № 071129 та довідки № 553 від 19.12.2012 виданої АТ Державний ощадний банк України ТВБВ філія № 10008/079 міста Городенка, філії Івано-Франківського обласного управління. Копії Витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 32740927 від 11.12.2012, № 32740783 від 11.12.2012, № 33063215 від 16.01.2013 свідчать про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину спадкодавця [PERSON] , номер у спадковому реєстрі 53671403, номер у нотаріуса 566. За заповітом, посвідченим 05.02.2008 виконавчим комітетом Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, [PERSON] , уродженка с. Семенівка, на випадок своєї смерті належний їй на правах особистої власності житловий будинок в [ADDRESS] , земельна ділянка, земельний пай, усе інше майно та цінні папери, рухоме і нерухоме , з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, що буде належати їй на день її смерті і на що вона згідно закону матиме право заповіла внучці [PERSON] . Копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 15191023 виданого 24.06.2008 Івано-Франківською філією державного підприємства "Інформаційний центр" МЮУ стверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію заповіту посвідченого 05.02.2008 Раковецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області заповідача [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 44960638. [PERSON] померла [INFO] у віці 95 р . в с. Семенівка Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 8 від 29.03.2018, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29.03.2018 виконкомом Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Ст. 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого с.1270 ЦК України. Заява про відмову від спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Довідкою № 894, виданою 23.12.2019 виконавчим комітетом Раковецької сільської ради стверджено, що на час смерті ( [INFO] ) [PERSON] в господарстві по [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , [INFO]., [PERSON] , [INFO]., [PERSON] , [INFO] З копії довідки № 505 від 20.07.2020 виданої виконавчим комітетом Раковецької сільської ради вбачається, що чоловік [PERSON] , [PERSON] , [INFO], помер [INFO] , на час його смерті разом з ним в господарстві в с. Семенівка були зареєстровані: дружина [PERSON] . [INFO].. та син [PERSON] , [INFO]. Із копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивачки, виданого Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Семенівка, актовий запис № 42 від 24.09.1983, її батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу [INFO] з [PERSON] , прізвище дружини змінено з [PERSON] на Феррарі, що доводиться копією витягу із свідоцтва про одруження виданого відділом реєстрації актів цивільного стану 08.02.2019 Мендрізіо-Борго Швейцарська Конфедерація. Про те, що батьками тата позивачки [PERSON] , [INFO] , були [PERSON] та [PERSON] , свідчить копія його свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 03.08.1953 Обертинським райбюро ЗАГС Станіславської області. Наведеним стверджено, що позивачка [PERSON] є онукою спадкодавця [PERSON] . Копією спадкової справи № 388/2018, наданою суду державним нотаріусом Городенківської РДНК Капріян С.В., стверджено, що 14.09.2018 року [PERSON] подала до Городенківської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті баби [PERSON] . Витяг № 53369008 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданий 19.09.2018 Першо Снятинською державною нотаріальною конторою свідчить, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи спадкодавця [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 63017969, номер у нотаріуса 388/2018. Копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 01.11.2019 державним нотаріусом Городенківської РДНК Капріян С.В. доводиться, що [PERSON] прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 070512. Копія Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 58159978 виданого 01.11.2019 Городенківською РДНК свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину спадкодавця [PERSON] , спадкоємець [PERSON] номер у спадковому реєстрі [NUMBER] , номер у нотаріуса 388/2018. Отже, позивач [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину за заповітом після смерті бабки [PERSON] . До спадкового майна померлої [PERSON] належить житловий будинок по [ADDRESS] . З технічного паспорта на згаданий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами встановлено, що житловий будинок збудований в 1947р., інші господарські будівлі збудовані в 1975, 1989, 1991 роках. Згідно Звіту про оцінку житлового будинку (загальною площею 80,7 кв.м.) № 14122019_00649/С, складеного ФОП [PERSON] на підставі договору № 00649/С від 14.12.2019, ринкова вартість житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] станом на 14.12.2019 становить 109 947 грн. Довідкою № 895, виданою 23.12.2019 виконавчим комітетом Раковецької сільської ради стверджується, що за господарство по [ADDRESS] числиться земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Для отримання свідоцтва про право на спадщину позивач, як спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернувся до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, як передбачено ч. 1 ст.1297 ЦК України. Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 2543/02-31 від 19.12.2019 позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] , на житловий будинок по [ADDRESS] з посиланням на те, що згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Городенківської районної ради 23.01.1990, вищезгадане господарство, головою якого була [PERSON] , відносилось до колгоспного двору, а отже кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15.04.1991, належить відповідна частка житлового будинку. Проте, частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. Відповідачі, колишні члени колгоспного двору, в поданих до суду заявах зазначили, що позовні вимоги визнають в повному обсязі та просять задовольнити вимоги [PERSON] . Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за заповітом, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами судом не встановлено, відповідачі позов визнають, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України (2003р.),

Outcome: approved