Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», який є правонаступником Акцінерно - комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" (далі-Позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що 14 лютого 20016 року між Позивачем та [PERSON] (Відповідач) було укладено кредитний договір №131/06-КВ/002 (далі-Договір), згідно умов якого Відповідач отримав кредитні кошти, в національній валюті, у розмірі 68 680,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,25% на рік, з кінцевим терміном повернення до 13.02.2021 року. Згідно умов Договору Відповідач зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку визначеному п.1.1. цього Договору. Крім того, п. 4.2. вищезазначеного договору, передбачена відповідальність за прострочення терміну сплати комісії за оформлення кредитної справи та відкриття позичкового рахунку, терміну сплати комісії за дострокове погашення кредиту (частини кредиту), визначеного в п. 3.3.16 Договору , строків сплати процентів, визначених п.2.4 Договору, а також прострочення строків повернення кредиту, у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочки, що діє у цей період. У звязку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобовязань за Договором, станом на 23.11.2015 року, утворилась заборгованість у розмірі 256 603,59 грн., з яких: - заборгованість за кредитом 58 697,78 грн.; - заборгованість за відсотками 85 342,91 грн.; - пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 29 136,93 грн.; - пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 31 177,89 грн.; - інфляційні витрати за кредитом - 25 240,05 грн.; - інфляційні витрати за відсотками - 27 008,04 грн. Зазначену суму заборгованості та витрати, повязані зі зверненням до суду Позивач просить стягнути з Відповідача у судовому порядку. Будучи належним чином повідомлений представник позивача, у судове засідання не зявився, просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує, щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. На підставі наявних у справі доказів, та зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, 14.02.2006 року між сторонами по справі було укладено кредитний договір №131/06-КВ/002, згідно умов якого Відповідач отримав кредитні кошти, в національній валюті, у розмірі 68 680,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,25% на рік, з кінцевим терміном повернення до 13.02.2012 року (а.с. 7-8). Згідно умов Договору Відповідач зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку визначеному п.1.1. цього Договору. Крім того, п. 4.2. вищезазначеного договору, передбачена відповідальність за прострочення терміну сплати комісії за оформлення кредитної справи та відкриття позичкового рахунку, терміну сплати комісії за дострокове погашення кредиту (частини кредиту), визначеного в п. 3.3.16 Договору , строків сплати процентів, визначених п.2.4 Договору, а також прострочення строків повернення кредиту, у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочки, що діє у цей період. У відповідності до вимог ст. ст. 525-527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, та вимог цього кодексу. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Проте Відповідач порушив свої зобовязання шляхом невиконання суттєвих умов Договору, що призвело до погіршення стану Позивача, як кредитора, та виникнення вимоги від останнього щодо дострокового повернення всієї суми кредиту. Як убачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 5-6), заборгованість станом на 23.11.2015 року, виникла заборгованість, яка складає: 256 603,59 грн., з яких: - заборгованість за кредитом 58 697,78 грн.; - заборгованість за відсотками 85 342,91 грн.; - пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 29 136,93 грн.; - пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 31 177,89 грн.; - інфляційні витрати за кредитом - 25 240,05 грн.; - інфляційні витрати за відсотками - 27 008,04 грн. У відповідності до приписів частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Оскільки, Відповідачем прострочено повернення чергової частини позики, Позивач вправі вимагати дострокового повернення частини позики що залишилась. Крім того, згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи із положень ст.625 ЦК України, наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача, на користь Позивача у рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №131/06-КВ/002 від 14.02.2006 року та інфляційних витрат, - 256 603,59 грн. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому сума понесених витрат у розмірі 3849,05 грн. судового збору, також підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача, у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved