Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що [PERSON] є її батьком. В теперішній час позивачка навчається на 1-му курсі денної форми навчання Гірничого коледжу Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», вартість освітньої послуги становить 6120 грн. на рік. Позивачка стипендію не отримує, інших доходів не має. Відповідач працює, має постійний заробіток, а тому має можливість надавати їй допомогу на період навчання. Оскільки відповідач добровільно допомоги не надає, просила суд стягувати на її користь з [PERSON] аліменти у розмірі ? частини від усіх видів його доходів щомісячно, на період її навчання у Гірничому коледжу Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», починаючи з 31 березня 2017 року по 30.06.2020 року. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав та доводів наведених в позовній заяві, просила задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). [INFO] [PERSON] досягла повноліття. Згідно довідки № 96 від 24.02.2017 р., [PERSON] навчається на контрактній основі і являється студенткою 1 курсу денної форми навчання Гірничого коледжу Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» першого рівня акредитації. Термін навчання з 01 вересня 2016 р. по 30 червня 2020 р. (а.с.7). Згідно договору № 63 від 31 серпня 2016 року про платне навчання у відокремленому структурному підрозділі Гірничий коледж Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», вартість навчання за рік становить 6 120 грн., строк навчання з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2020 року (а.с.8). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. [PERSON] потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, так як не в змозі утримувати себе самостійно, оскільки стипендію не утримує та інших доходів не має. Відповідно до ч.1ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Потреба повнолітньої дитини у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням полягає у необхідності її харчування в учбовому закладі, придбання необхідної літератури, канцелярських предметів, тощо. У судовому засіданні відповідач повідомив суду, що він працює, отримує заробітну плату, тому має можливість надавити допомогу доньці. Крім того, частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Дослідивши та врахувавши усі доводи позивача, визнання позову відповідачем, а саме: матеріальне становище платника аліментів та інші обставини на які посилалася позивачка в позовній заяві, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. У зв'язку з тим, що [PERSON] визнав позовні вимоги та не заперечував про стягнення аліментів саме у частці від його заробітку (доходу), суд вважає за можливим стягувати з нього аліменти у частці від його заробітку (доходу). У ч. 1 ст. 79 ЦПК України зазначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України стороні якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог. З огляду на викладене необхідно стягнути з [PERSON] на користь Держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: approved