Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до виконавчого комітету Ворошиловської районної в місті Донецьку ради, треті особи приватний нотаріус Донецького нотаріального округу [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на наступні обставини. Волноваським районним судом Донецької області по справі № 221/2946/13-ц від 25 червня 2013 року було винесено ухвалу, якою було затверджено мирову угоду сторін, згідно якої до [PERSON] перейшло право власності на наступні об'єкти: чотирикімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 209, 9 кв.м. житловою площею 111,7 кв.м., а також бокс-стоянка [ADDRESS], загальною площею 17,1 кв.м. Вищевказана ухвала по справі № 221/2946/13-ц від 25 червня 2013 року оскаржена не була, набрала законної сили 01.07.2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. Виходячи з вищевказаного, [PERSON] набув підстав для реєстрації права власності нерухомого майна, а саме на чотирикімнатну квартиру [ADDRESS] та бокс-стоянку [ADDRESS], загальною площею 17,1 кв.м. [INFO], згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер, а отже державна реєстрація прав власності так і не відбулась і документів підтверджуючих його право власності на вищевказані об'єкти нерухомого майна він так і не отримав. Після його смерті залишилось спадкове майно у тому числі чотирикімнатна квартира розташована за адресою [ADDRESS] та бокс-стоянка [ADDRESS], загальною площею 17,1 кв.м. Позивач вважає за необхідне зазначити, що єдиним спадкоємцем першої черги за законом є саме позивач, яка є дочкою померлого [PERSON], їх родинний зв'язок підтверджується свідоцтвом про народження від 26.01.1999 року. Інших осіб, які б претендували на майно не має, а тому [PERSON]. є єдиною спадкоємицею. Матір'ю позивачки є [PERSON], але остання у зареєстрованому шлюбі з померлим [PERSON] не перебувала, а отже відповідно до положень статті 1261 ЦК України до кола спадкоємців першої черги не входить. У грудні місяці спадкоємиця - [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса [PERSON], якою було здійснено реєстрацію спадкової справи, спадкодавцем за якою виступає [PERSON] У зв'язку з тим, що вищезазначене нерухоме майно, не було за життя [PERSON] зареєстровано за ним, то як наслідок відсутні правові підстави включення його до спадкової маси, а отже і здійснити державну реєстрацію права власності на вищезазначені об'єкти нерухомого майна за спадкоємцем також не є можливим та відповідно постановою нотаріуса було відмовлено у включенні вищевказаного нерухомого майна до складу спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, виникла ситуація при якій, через те, що спадкодавець [PERSON]. не встиг належним чином зареєструвати права власності на нерухоме майно, а саме на чотирикімнатну квартиру [ADDRESS] та бокс-стоянку [ADDRESS], загальною площею 17,1 кв.м., спадкоємиця [PERSON] не може набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. Відповідно до п. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Більш того, п. 2 ст. 16 ЦК України визнано одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Просила суд визнати за [PERSON] (паспорт серії [NUMBER], виданий Ворошиловським РВ Донецького МУ ГУМВС України в Донецькій області, 16 липня 2009 року, ІПН:[NUMBER]) право власності на чотирикімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 209,9 кв.м. житловою площею 111,7 кв.м., а також бокс-стоянку [ADDRESS], загальною площею 17,1 кв.м. в порядку спадкування за померлим [PERSON]. В судове засідання представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності не з»явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Веденєва Л.В., яка діє на підставі довіреності в судове засідання не з»явилася, надала клопотання про розгляд справи без участі представника Ворошиловської районної в місті Донецьку ради та винести рішення згідно з діючим законодавством. На задоволені позовних вимог не заперечують. Треті особи приватний нотаріус [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивачки [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 п. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Судом встановлені наступні обставини. Встановлено, що Волноваським районним судом Донецької області по справі № 221/2946/13-ц від 25 червня 2013 року було винесено ухвалу, якою було затверджено мирову угоду сторін, згідно якої до [PERSON] перейшло право власності на наступні об'єкти: чотирикімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 209, 9 кв.м. житловою площею 111,7 кв.м., а також бокс-стоянка [ADDRESS], загальною площею 17,1 кв.м. Вказаною ухвалою суду зазначено, що право власності за [PERSON] на нерухоме майно, квартиру [ADDRESS], та бокс - стоянку [ADDRESS], виникає з моменту затвердження судом мирової угоди і не потребує додаткових актів ( приймання - передачі, тощо ). Зазначена ухвала суду набула чинності 01.07.2013 року. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 1 п. 5 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі:рішень судів, що набрали законної сили. Отже, [PERSON] набув підстав для реєстрації права власності нерухомого майна, а саме на чотирикімнатну квартиру [ADDRESS] та бокс-стоянку [ADDRESS], загальною площею 17,1 кв.м. Встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про смерть, не встигши провести державну реєстрацію прав власності і відповідно документів підтверджуючих його право власності на вищевказані об'єкти нерухомого майна, останній не отримав. Встановлено, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у тому числі чотирикімнатна квартира розташована за адресою [ADDRESS] та бокс-стоянка [ADDRESS], загальною площею 17,1 кв.м. Позивач [PERSON] звертаючись до суду з вищевказаним позовом вважає, що вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, тому просить суд визнати за нею право власності на вищевказане нерухоме майно в порядку спадкування. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захищенням свого особистого майнового права. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу для своїх вимог і заперечень. Встановлено, що позивачка [PERSON] є донькою померлого [PERSON], що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 26 січня 1999 року Кіровським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька. Згідно наявного в матеріалах справи свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 25 червня 2013 року виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку, [PERSON] помер [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис за № 679. Встановлено, що у порядку та строки, передбачені ЦК України позивачка через свого представника звернулася до приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, однак останній постановою приватного нотаріуса від 28 січня 2014 року було відмовлено у зв»язку з тим, що не надано документів, які підтверджують право власності спадкодавця на зазначене спадкове майно. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 12 Закону України "Про власність" однією з підстав виникнення права власності є спадкування. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування права та обов'язки спадкодавця переходять до спадкоємців. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1258 ЦК України - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Встановлено, що інших осіб, які б претендували на майно не має, а саме позивачка [PERSON], яка є донькою померлого [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини, відповідно до статті 1270 ЦК України встановлюється в шість місяців, який починається з моменту відкриття спадщини. Оскільки, [PERSON] у зв»язку зі смертю не встиг зареєструвати своє право власності на нерухоме майно, квартиру [ADDRESS], та бокс - стоянку [ADDRESS], де право власності у останнього виникло на підставі ухвали суду, а саме з моменту затвердження судом мирової угоди і яке не потребує додаткових актів ( приймання - передачі, тощо ), а позивачка [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом на майно, яке залишилося після смерті [PERSON], то суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки [PERSON] до виконавчого комітету Ворошиловської районної в місті Донецьку ради, треті особи приватний нотаріус Донецького нотаріального округу [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування є такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі наведеного і

Outcome: approved