Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи його тим, що між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] було укладено договір № 3322006011-009720 від 15.06.2018 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Договір було укладено в електронному вигляді. Відповідно до вказаного договору відповідачу було перераховано на його картковий рахунок позику у розмірі 1500 грн. 01.10.2018 між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та ТОВ «ФК «Преміум Актив» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0110/1 відповідно до якого Клієнт відступив Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками (в тому числі і з відповідачем). Станом на 01.10.2018, у зв'язку з порушенням своїх зобов'язань, відповідач має заборгованість в сумі 8000 грн, з яких: 1500 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2850 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3650 грн - заборгованість за пенею. Оскільки вирішити спір з відповідачем в добровільному порядку не вдається, позивач змушений був звернутися до суду з позовом та просив стягнути з відповідача вищевказану заборгованість, а також судові витрати, які складаються з 1500 грн витрат за юридичні послуги та 1762 грн витрат по сплаті судового збору. Ухвалою від 15.01.2019 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, відзиву до суду не направив. Судова повістка, яка направлялися відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання, повернулася без вручення (а.с.63,64). Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача в судове засідання також не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечив (а.с.62). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності сторін, про що постановив ухвалу без виходу до нарадчої кімнати. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. З положень ст. 11 ЦК України вбачається, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов'язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 3-6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз'яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз'яснення логічно пов'язані з нею. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що 15.06.2018 ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] уклали електронний Договір № 3322006011-009720 Надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (а.с. 12-18). Відповідно до умов даного Договору Позикодавець (Товариство) на умовах цього Договору надає Позичальнику (Клієнту) коштів у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання Позики, та відповідно до умов цього Договору, а Позичальник зобов'язується отримати (прийняти) та повернути Позику та сплатити Суму процентів користування позикою в порядку і в строк визначений цим Договором (п. 2.1 Договору). Тип Позики (кредиту) - споживчий (п. 2.2. Договору). Сторони Договору домовились, що позика складає 1500 грн. Сума процентів за користування позикою становить 5,55 грн за 13 днів. Проценти за користування Позикою становлять 2% за кожний день користування Позикою, що становить (730 процентів річних). Тип процентної ставки - фіксована. Фіксована процентна ставка за цим Договором становить 2% (тридцять гривень 00 копійок процентів) за кожний день, починаючи з Дати видачі Позики, і закінчуючи Датою фактичного повернення Позики включно, протягом строку користування Позикою. Загальна сума позики здорожчання позики за весь період її складає одна тисяча п'ятсот п'ять гривень 55 копійок (п.п. 3.1 - 3.3 Договору). Строк надання послуг за цим Договором (строк, на який надається Позика) розпочинається з моменту отримання Позичальником коштів відповідно до умов Договору. Строк, на який надається Позика за цим Договором становить 13 днів. Дата надання Позики 15.06.2018. Дата повернення Позики - не пізніше 23:00 27.06.2018 включно (п.п. 5.1 - 5.4 Договору). У випадку порушення (прострочення) Позичальником строку повернення Позики та/або сплати Суми процентів за користування Позикою, Позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення стягнути з позичальника пеню у розмірі 3% від залишку Суми Позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Пеня підлягає сплаті шляхом внесення готівкових коштів у Касу Позикодавця або перерахування таких коштів на поточний рахунок Позикодавця (вказаний в розділі «Терміни» цього Договору). Загальний розмір пені, що підлягає сплаті за Договором, не може перевищувати розмір встановлений законом України (п. 7.1 Договору). Згідно платіжного доручення № 2586 від 15.06.2018 [PERSON] отримав кошти в сумі 1500 грн відповідно до умов укладеного кредитного договору (а.с. 24). Вказані кошти були перераховані на рахунок відповідача відповідно до Договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам № 92.15.000104/2 від 19.02.2018, укладеного між АТ «АКБ «Конкорд» та ТОВ «ФК є гроші» через e-groshi.com A2С (а.с. 25-31). Однак, в порушення умов договору та чинного законодавства України відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання - не сплачує проценти за користування кредитними коштами та не повертає кредитні кошти. Так, згідно розрахунку заборгованості, станом на 01.10.2018 заборгованість відповідача за договором № 3322006011-009720 від 15.06.2018 складає 8000 грн, з яких: 1500 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2850 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3650 грн - заборгованість за пенею (а.с. 20-23). Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, в установлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до положень ст.ст. 546-552 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, зокрема, пенею, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 01 жовтня 2018 року між ТОВ «ФК «Преміям Актив» та ТОВ «ФК є гроші» було укладено Договір про надання фінансових послуг факторингу № 0110/1, за яким право вимоги по вищезазначеному кредитному договору було відступлене на користь ТОВ «ФК «Преміум Актив» (а.с. 9-11). 31.10.2018 [PERSON] було направлено повідомлення про відступлення права вимоги за укладеним ним з ТОВ «ФК є гроші» (а.с. 52-53). Доказів того, що після відступлення права вимоги відповідачем здійснювалися якійсь виплати за вказаним кредитом останнім не надано. За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення вимога позивача стягнути із відповідача заборгованість в сумі 8000 грн, з яких: 1500 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2850 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3650 грн - заборгованість за пенею. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 1762 грн (а.с. 1). У зв'язку з тим, що позов задоволено повністю, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог слід стягнути 1762 грн сплаченого судового збору. Разом з тим, вимога позивача стягнути з відповідача 1500 грн витрат на правову допомогу задоволенню не підлягає. Так, відповідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За положеннями ст.ст. 133, 137 ЦПК України, учасник справи має право на відшкодування лише професійної правової допомоги наданої адвокатом. Як вбачається з Договору про надання юридичних послуг № 15/10-1 від 15.10.2018, акту приймання-передачі наданих послуг від 20.11.2018, платіжного доручення № 504 від 28.11.2018 (а.с. 48-50) позивачем було сплачено ФОП [PERSON] 1500 грн за надані нею послуги. Остання, згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, не є адвокатом, а лише здійснює діяльність у сфері права (а.с. 51). Таким чином, вказані витрати позивача не є судовими витратами, а тому не можуть бути стягнуті з відповідача на його користь. На підставі викладеного та

Outcome: approved