Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON]. звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що відповідач, який є батьком їхньої дитини сина [PERSON], [INFO]. З 2016 року проживає окремо та вказує, що матеріальної допомоги їй на утримання дитини не надає. Позивач просить винести рішення про стягнення з відповідача на її користь щомісячно аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач зявилася, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання зявився, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує у його задоволенні. Вислухавши пояснення позивача, відповідача дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом обєктивно встановлено, що в зареєстрованому шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії 1-БВ № 239090 від 16.07.2015 року, який проживає разом з матірю та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою виданою Чемеровецькою селищною радою № 133 від 10.03.2017 року. В матеріалах справи міститься свідоцтво про шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чемеровецького районного управління юстиції у Хмельницькій області укладений між [PERSON] та [PERSON], 15.01.2015 року, актовий запис № 5. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Обовязок утримувати батьками своїх неповнолітніх дітей, передбачений ст.180 СК України, однак даний обовязок відповідач не виконує та матеріальної допомоги позивачу з приводу утримання неповнолітньої дитини як його батько не надає. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~також передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, а у відповідності до ч.3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача, слід визначити в процентному відношенні до заробітку [PERSON], щомісячно в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення [PERSON] повноліття, оскільки зі слів відповідача, він працює водієм на ТОВ «Оболонь Агро», має стабільний дохід. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 640 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: approved