Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначила, що з 22.12.1991 року відповідач перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу вони мають доньку, [PERSON], [INFO]. З 2009 року [PERSON] став проживати окремо від родини, самоусунувся від виховання та утримання доньки, не проявляв до неї батьківського піклування, не цікавився життям та здоров'ям, матеріально утримувати не допомагав. Мати дитини, [PERSON], померла [INFO]. Після смерті матері, неповнолітня [PERSON] стала проживати у родини позивачки, яка є її рідною тіткою та займається її вихованням, навчанням, утриманням та розвитком. За весь час проживання племінниці в її родині, батько жодного разу її не провідував, вихованням не займається, матеріальної допомоги та моральної підтримки не надає, стосунки з донькою не підтримує, не виявляє бажання забрати її до своєї родини. Окрім того, [PERSON] не цікавиться навчанням доньки, жодного разу в начальному закладі не з'являвся, батьківські збори не відвідував. Позивачка просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], уродженця м.Шахтінська Карагандінської області, у відношенні його неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позові, та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином, через оголошення у пресі, заяву про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність суду не надала. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів ухваливши заочне рішення. Позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Представник органу опіки та піклування Краматорської міської ради Чибор Н.Д. у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суду пояснила, що після смерті матері, неповнолітня [PERSON] проживає в сім'ї тітки, [PERSON], за адресою [ADDRESS]. [PERSON] турбується про здоров'я та побут дитини, займається її вихованням та утриманням, створила належні умови для її проживання та розвитку. Батько дитини, [PERSON], з 2009 року проживає окремо від дитини, ніде не працює, не займається вихованням та утриманням доньки, не цікавиться її життям, здоров'ям, розвитком, не проявляє батьківської турботи та уваги, не забрав доньку до своєї родини після смерті матері та не намагається створити належні умови для її проживання та виховання. Прокурор Нєженець М.Є. проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення позивачки, представника третьої особи, думку прокурора, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст.ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 164 СК України передбачені підстави позбавлення батьківських прав, одна з яких є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з приписами пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини. Як встановлено у судовому засіданні, батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Неповнолітня [PERSON] мешкає разом з тіткою, [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Мати дитини, [PERSON], [INFO], померла [INFO] (а.с.13). Як вбачається з довідки з навчального закладу, батько дитини участі у вихованні дитини не приймав, батьківські збори не відвідував та не виявляв батьківської турботи (а.с.8). Як вбачається з розрахунку державного виконавця, відповідач аліменти не сплачував, заборгованість за період з 07.12.2009 року по 31.05.2014 року складає 50 691,50 грн. (а.с.10-12). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON], яка мешкає за адресою [ADDRESS], за даною адресою проживають [PERSON], її чоловік, [PERSON] та її племінниця [PERSON], [INFO]. Родина проживає в двокімнатній приватизованій квартирі. Житло утримується в задовільному санітарному стані, зроблено капітальний ремонт. За висновками комісії, в сім'ї [PERSON] створені задовільні умови для проживання неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.29). Як вбачається з висновку органу опіки та піклування, батько дитини, [PERSON], з 2009 року проживає окремо від дитини, ніде не працює, не займається вихованням та утриманням доньки, не цікавиться її життям, здоров'ям, розвитком, не проявляє батьківської турботи та уваги, не забрав доньку до своєї родини після смерті матері та не намагається створити належні умови для її проживання та виховання. Враховуючи інтереси неповнолітньої [PERSON], [INFO], орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] (а.с.30-31). Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона, зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених законом, про що сторонам було роз'яснено в судовому засіданні. Суд вважає, що дії та поведінка [PERSON], який самоусунувся від виховання доньки [PERSON], не піклується про її виховання, про фізичний та духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, призвели до втрати між ним та донькою родинного зв'язку. Вказана поведінка відповідача, який проявляє не притаманну батькам байдужість до дитини, свідчить про свідоме ухилення та нехтування батьківськими обов'язками. З огляду на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд вважає, що позивачка у судовому засіданні довела, що відповідач свідомо та умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Вказана поведінка відповідача не може відповідати інтересам дитини, тому суд вважає, що відповідача [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно його доньки - [PERSON], [INFO]. Крім того, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені останньої витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved