Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом в обґрунтування якого посилається на те, що 21.08.2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Оженинської сільської ради Острозького району Рівненської області, актовий запис №11. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, спільне проживання, ведення домашнього господарства та виховання дитини, на ґрунті чого у сім`ї виникають сварки. З липня 2018 року вони фактично припинили подружні стосунки та проживають окремо. Між ними втрачено почуття любові одне до одного. Позивачка переконана, що за вказаних обставин збереження сім`ї є неможним та суперечитиме її інтересам. Їх сім`я припинила своє існування, шлюб існує формально, на переконання позивачки його збереження та примирення з відповідачем є неможливим, в зв`язку з чим просить шлюб розірвати. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08.05.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 04.06.2019 року сторонам надано строк для примирення три місяці, підготовче провадження у справі зупинено до закінчення строку для примирення. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05.09.2019 року поновлено провадження у справі зі стадії підготовчого судового засідання. Позивачка [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, посилаючись на те, що не має наміру зберігати сім`ю з відповідачем. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позов визнав, пояснив, що за строк наданий судом для примирення стосунки з позивачкою не покращилися, збереження сім`ї є неможливим. Згідно ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди, проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши сторони, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для справи, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Оженинської сільської ради Острозького району Рівненської області, 21.08.2015 року, сторони по справі зареєстрували шлюб 21.08.2015 року, про що складено відповідний актовий запис за №11. Судом встановлено, що сторони через різні погляди на життя та вирішення проблем які виникають в їх сім`ї, часті сварки, відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів подружні стосунки не підтримують, проживають окремо, а їх шлюб став носити формальний характер. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи, що сторони подружні стосунки не підтримують, проживають окремо, визнання позову відповідачем, категоричність сторін в рішенні розірвати шлюб, суд не знаходить підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя та приходить до висновку, що їх подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги позивачки про розірвання шлюбу. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та враховує положення ч.1 ст.142 ЦПК України, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з викладеним, поверненню позивачці з державного бюджету підлягають 384,20 гривень судового збору. Решта 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову до суду, що становить 384,20 гривень підлягаю стягненню з відповідача на користь позивачки. Згідно положень ч.3 ст.7 Закону "Про судовий збір" повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. Відповідно до ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 142, 200, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved