Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи тим, що 25.05.1996 року зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі у них народилося п"ятеро дітей, з яких неповнолітніми є: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідач протягом трьох останніх років кошти на утримання дітей не надає. Відповідач має постійне місце роботи і має достатні доходи, інших дітей на утриманні та будь-яких стягнень по виконавчих документах у нього немає, а тому просила стягувати з [PERSON] аліменти в свою користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги уточнила, просила стягувати з [PERSON] аліменти в користь [PERSON] на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 гривень щомісячно до досягнення ними повноліття. Відповідач в судове засідання не з"явився повторно, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.24, 28, 29, 34, 38-40). З урахуванням думки представника позивачки та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, судом встановлено що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживають діти. Відповідно до копій свідоцтв про народження Серія [NUMBER], виданого 01.03.1997 року та Серія [NUMBER], виданого 19.03.2002 року сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.3). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених положень та доводів про те, що суду невідомо про розмір доходів відповідача, суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з нього на користь позивачки на утримання дітей слід визначити в твердій грошовій сумі. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, що відповідачем не надано суду доказів про його матеріальне становище та стан здоров'я. Проте, відповідач є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання дітей. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За змістом ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити, стягувати з відповідача аліменти в користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 600 гривень щомісячно до досягнення ними повноліття, починаючи з 05.09.2014 року. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 243,60 гривень судового збору в дохід держави. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст. 11, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved