Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження. Позивачка у поданій позовній заяві просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на неповнолітню дитину, а саме дочку [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 5000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги мотивує наступним. Вона із відповідачем зареєстрували шлюб 21 вересня 2013 року в Замочківській сільській раді Жовківського району Львівської області, актовий запис № 21. У зв`язку із реєстрацією шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від спільного подружнього життя у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що відповідач їздить до Польщі на роботу, однак, де саме він працює і проживає їй невідомо. Він регулярно приїжджає до України до своїх батьків, однак до своєї дитини не навідується, будь-яких коштів на її утримання не надає. Позивачка зазначає, що відповідач заявив їй, що не надаватиме їй коштів на утримання їхньої дочки, оскільки вона одержує соціальну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років від держави щомісяця в сумі 860 грн. Стверджує, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати дочку, передбаченого ст. 180 Сімейного кодексу України. Позивачка в судове засідання не прибула, однак на адресу суду подала заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Просить позов задоволити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого повідомлявся належним чином за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою місця проживання. Про причини неявки не повідомив. Від нього не надходило на адресу суду клопотань про відкладення, чи будь-яких інших, відзиву на позовну заяву. На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, а позивачка не заперечує проти заочного вирішення справи суд приходить до висновку про постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 вересня 2013 року в Замочківській сільській раді Жовківського району Львівської області, актовий запис № 21, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . У зв`язку із реєстрацією шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від спільного подружнього життя у позивачки та відповідача народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Із довідки від 24.11.2020 року № 794, виданої Замочківською сільською радою Жовківського району Львівської області, вбачається, що позивачка [PERSON] , 1992 р.н., дійсно проживає та зареєстрована в [ADDRESS] та має на своєму утриманні неповнолітню дочку [PERSON] , 2017 р.н. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Суд враховує, що позивачкою не надано суду доказів того, що відповідач взмозі сплачувати аліменти на дитину саме в розмірі 5000 грн. щомісяця. Доказів на підтвердження того, що відповідач працює та одержує доходи у суду немає. Місце праці відповідача судом не встановлено, разом з тим, висновки суду про те, що він має можливість виконувати обов`язки по утриманню своєї неповнолітньої дочки, як це передбачено чинним законодавством, ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки останній є працездатною особою молодого віку. Доказів про те, що відповідач на сьогодні добровільно надає кошти на утримання неповнолітньої дочки немає, а тому, з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. Враховуючи всевищенаведене, прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, а також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обов`язок обох батьків на утримання дітей, те, що відповідач проявив байдужість до розгляду справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме про стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на дочку [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі по 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Згідно із ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому КМ України. А тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved