Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» звернулося до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 23.05.2019 року в м. Миколаїв по вул. Одеське шосе сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: «ЗАЗ» д.р.н [NUMBER] , під керуванням відповідача та «Chevrolet», державний реєстраційний номер [NUMBER] .Постановою Бериславського районного суду Херсонської області від 13.06.2019 р. у справі № 647/1410/19 встановлено, що ДТП сталася внаслідок порушення вимог ПДР України відповідачем. Автомобіль «Chevrolet», д.р.н. [NUMBER] , був застрахований в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «АРКС» правонаступник АТ «СК АХА Страхування», на випадок його пошкодження внаслідок ДТП, на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 58194Га\\05АВ від 05.03.2019 р. ПрАТ «СК «АРКС» проведено розслідування ДТП як події, яка має ознаки страхового випадку, за результатами якого складено страховий акт № АХА2469710 від 31.05.2019 р. про здійснення виплати страхового відшкодування на користь потерпілої особи. Розрахунок страхового відшкодування за пошкоджений застрахований автомобіль «Chevrolet», д.р.н. [NUMBER] , ПрАТ «СК «АРКС» проводило на підставі рахунка ФОП [PERSON] № [NUMBER] від 29.05.2019 р., відповідно до якого вартість матеріального збитку складає 54 940, 50 грн. 03.06.2019 року ПрАТ «СК «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування шляхом перерахування безготівкових коштів в розмірі 54 940, 50 грн. на банківський рахунок ФОП [PERSON] . Оскільки цивільно-правова відповідальність власника «ЗАЗ», д.р.н. [NUMBER] , була застрахована у Позивача на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного у формі електронного полісу № ЕР/104005245 від 27.02.2019 p., 13.09.2019 року ПрАТ «СК «АРКС» звернулося до Позивача із заявою про стягнення заборгованості в порядку регресу № 8058/18/ЦВ. 28.05.2020 року Позивачем було складено страховий акт № ОЦ/055/000/20/0029, відповідно до якого було прийняте рішення про перерахування на користь ПрАТ «СК «АРКС» страхового відшкодування в порядку суброгації та здійснено відповідний грошовий переказ в розмірі 36 525, 01 грн., з урахуванням безумовної франшизи (1 000, 00 грн.) та фізичного зносу на замінені складові (коефіцієнт фізичного зносу КТЗ - 0,49). До договору ОСЦПВВНТЗ, укладеного у формі електронного полісу № ЕР/104005245 від 27.02.2019 p., було застосовано зменшення розміру страхового платежу на 50 % у зв`язку із наявністю у страхувальника [PERSON] правового статусу пенсіонера. З огляду на те, що на момент ДТП автомобілем ЗАЗ д.р.н. [NUMBER] керував відповідач, саме він є особою відповідальною за шкоду, завдана внаслідок ДТП та зобов`язаний компенсувати позивачу 50% виплаченого страхового відшкодування потерпілій особі. В зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача - [PERSON] на користь позивача - Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» збитки в порядку регресу в сумі 18 262, 51 грн., судові витрати в розмірі 2 270, 00 грн. та витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 3 500 грн. Ухвалою суду від 31.03.2021 року було відкрито провадження у вказаній справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву згідно якої підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, просив справу розглянути у їх відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, виклик відповідача в судове засідання було здійснено через офіційний веб-портал судової влади, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду. Причина неявки суду ненадана, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного провадження. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог. Відносно надання суду будь-яких інших доказів від сторін, у тому числі і клопотань про призначення експертизи клопотань від сторін не надходило. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Судом встановлено, що 27.02.2019 року у формі електронного полісу «ЕР/104005245 від 27.02.2019 року між власником ЗАЗ д.р.н. [NUMBER] [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. До договору ОСЦПВВНТЗ, укладеного у формі електронного полісу № ЕР/104005245 від 27.02.2019 p., було застосовано зменшення розміру страхового платежу на 50 % у зв`язку із наявністю у страхувальника [PERSON] правового статусу пенсіонера (а.с. 9-12). 23.05.2019 року о 13-05 год. в м. Миколаїв по вул. Одеське шоссе, [PERSON] керував т/з ЗАЗ 110270, д/н [NUMBER] , та в районі будинку №94Б був неуважний, не слідкував за дорожньою обстановкою, перед початком руху та змінюючи його напрямок, не впевнився в безпеці свого маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з рухаючим у попутному напрямку т/з ChevroletCruze, д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП (а.с. 64). Згідно постанови Бериславського районного суду Херсонської області від 13.06.2019 року (Справа №647/1410/19, № провадження 3/647/769/2019) [PERSON] , визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340, 00 грн. Постанова набрала законної сили 24.06.2019 року (а.с. 64). За змістом ч.ч. 4, 6 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винуватість відповідача [PERSON] у вчиненні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди доказуванню не підлягають. Автомобіль «Chevrolet», державний реєстраційний номер [NUMBER] , був застрахований в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «АРКС» (правонаступник АТ «СК АХА Страхування», що підтверджується договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 58194Га\\05АВ від 05.03.2019 р. (а.с. 20-35). 24.05.2019 року [PERSON] звернувся з заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу (а.с. 18). 24.05.2019 року спеціалістом відділу в м. Миколаїв був оглянутий транспортний засіб [PERSON] автомобіль «Chevrolet», державний реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується актом огляду транспортного засобу з фото таблицею (а.с. 37-57). Розрахунок страхового відшкодування за пошкоджений застрахований автомобіль «Chevrolet», державний реєстраційний номер [NUMBER] , ПрАТ «СК «АРКС» проводило на підставі рахунка ФОП [PERSON] № [NUMBER] від 29.05.2019 р. (ремонтна калькуляція № 1.003.19.0 від 31.05.2019 p.), відповідно до якого вартість матеріального збитку складає 54 940, 50 грн. (а.с. 58,59-62). 03.06.2019 року ПрАТ «СК «АРКС» (АТ «СК АХА Страхування») здійснило згідно акту №АХА2469710 (а.с. 16) виплату страхового відшкодування шляхом перерахування безготівкових коштів в розмірі 54 940, 50 грн. на банківський рахунок ФОП [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням №566 097 від 03.06.2019 року (а.с. 15). 13.09.2019 року АТ «СК «АРКС» звернулося до ПрАТ «УПСК» з заявою про стягнення заборгованості в порядку регресу. Загальна сума регресної вимоги 54 940, 50 грн. (а.с. 14). 28.05.2020 року Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» було складено страховий акт № ОЦ/055/000/20/0029, відповідно до якого було прийняте рішення про перерахування на користь ПрАТ «СК «АРКС» страхового відшкодування в порядку регресу за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР 104005245 від 27.02.2019 року укладеного з [PERSON] в розмірі 36 525, 01 грн. (а.с. 7). 28.05.2020 року УПСК ПрАТ здійснило згідно страхового акту № ОЦ/055/000/20/0029 (а.с. 7) виплату страхового відшкодування в розмірі 36 525, 01 грн. на банківський рахунок ПрАТ «СК «АРКС», що підтверджується платіжним дорученням №10922 від 28.05.2020 року (а.с. 8). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та нормами Закону України Про страхування. Згідно ст.6 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно із ст.29 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК України), а також ст.38 Закону № 1961-IV. Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, регрес - це нове право, що виникає в особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням. Таким чином, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом. У відповідності до вимог ст.27 Закону України "Про страхування" та ст.993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача. Згідно із ст.38 цього ж Закону, позивач, після сплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону; до водія транспортного засобу, який заволодів транспортним засобом за допомогою протиправних дій; до страховика, якщо забезпечений транспортний засіб, що заподіяв шкоду, було встановлено та страховик був зобов`язаний, але не виплатив страхове відшкодування у порядку, встановленому цим Законом; до підприємства, установи, організації, що відповідають за стан дороги, якщо заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди шкода виникла з їх вини; до особи, визначеної у пункті 13.1 статті 13 цього Закону, яка причетна до дорожньо-транспортної пригоди, якщо вона керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також якщо вона відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та/або вжила алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), та/або вона керувала транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії, та/або самовільно залишила місце пригоди. Відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно ч.1 ст. 38-1 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначеного договором страхування чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього закону (при укладенні договору страхування зі застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого відшкодування. В свою чергу ч. 2 ст.13 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено що, розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхуванням зменшується на 50% відсотків, за умов, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до І або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених цьому пункті категорій громадянин України, без мети надання платних послуг пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Приймаючи до уваги ст.1191 ЦК України, ст.38 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія виникло право зворотної вимоги до відповідача [PERSON] . За таких обставин, враховуючи, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, тому виплачене позивачем страхове відшкодування на користь потерпілої особи, власника транспортного засобу «Chevrolet», державний реєстраційний номер [NUMBER] , підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача у розмірі 18 262, 51 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень. Жодних доказів на спростування викладених у позові обставин відповідачем суду не надано. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі East/WestAllianceLimited проти України , від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вбачається з письмових матеріалів справи, між адвокатським об`єднанням Юхименко та партнери та позивачем був укладений Договір про надання правової допомоги №1/05 від 21.05.2019 року та Додаткова угода №1 до Договору №1/05 про надання правової допомоги від 21.05.2019 року (а.с. 69-74, 75). Відповідно до акту надання правової допомоги №87 від 22.01.2021 року, вбачається, що позивач поніс витрати на правову допомогу відповідно до договору про надання правової допомоги 1/05 від 21.05.2019 року на загальну суму 3 500, 00 грн. (а.с. 79). Враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та значення справи для сторін, суд доходить до висновку, що обсяг понесених позивачем витрат на правничу допомогу є реальним та документально підтвердженим, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено 2 270, 00 грн. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням №61 (#642315082511) ВІД 18.01.2021 року. Враховуючи задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що сплачена сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved