Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила поділити між нею і [PERSON] належну їм на праві спільної часткової власності земельну ділянку площею 0,0223 га, розташовану у [ADDRESS], цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER]; виділити їй у власність земельну ділянку площею 0,0112 га, кадастровий номер [NUMBER]; у власність відповідача виділити земельну ділянку площею 0,0111 га, кадастровий номер [NUMBER]. В обґрунтування позову зазначала, що з 11 січня 2008 року сторони перебували у шлюбі, 19 грудня 2013 року рішенням суду шлюб між ними розірвано. 27 грудня 2012 року відповідач подарував їй належну йому ? частку житлового будинку із надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться за вказаною адресою, а 18 лютого 2013 року подарував їй ? частку земельної ділянки площею 0,0223 га за цією ж адресою для обслуговування подарованої частини будинку. У 2015 році вони за спільною згодою вирішили поділити дану земельну ділянку, склали нотаріально посвідчену заяву про поділ земельної ділянки, відповідно до якої вони домовились поділити земельну ділянку на дві окремі земельні ділянки таким чином, що у власність позивача переходить земельна ділянка площею 0,0112 га, у власність відповідача - земельна ділянка площею 0,0111 га. На підставі цієї заяви вони виготовили технічну документацію на вказані дві земельні ділянки, однак укласти нотаріально посвідчений договір поділу земельної ділянки їм не вдалося, оскільки відповідач втратив оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій зазначав, що позов він визнає, проти задоволення позову не заперечує, просив розглянути справу за його відсутності. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що з 11 січня 2008 року по 31 грудня 2013 року сторони перебували у шлюбі. 27 грудня 2012 року згідно із договором дарування відповідач [PERSON] подарував позивачу [PERSON] 49/100 частин належного йому житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] Право власності [PERSON] на 49/100 частин зазначеного нерухомого майна 22 січня 2013 року зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна [NUMBER]. 18 лютого 2013 року між сторонами укладено договір дарування ? частини земельної ділянки, за умовами якого відповідач подарував позивачу ? частину належної йому земельної ділянки площею 0,0223 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER], яка належала йому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Право власності [PERSON] на ? частину цієї земельної ділянки 18 лютого 2013 року зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 10169532106. Із нотаріально посвідченої заяви сторін від 28 липня 2015 року видно, що [PERSON] і [PERSON] як співвласники зазначеної вище земельної ділянки площею 0,0223 га, кожний по ? частки, виявили намір поділити дану земельну ділянку на дві окремі земельні ділянки відповідно до виготовленої ними технічної документації із землеустрою на земельні ділянки таким чином: - у власність позивача [PERSON] переходить земельна ділянка площею 0,0112 га, кадастровий номер [NUMBER]; - у власність відповідача [PERSON] переходить земельна ділянка площею 0,0111 га, кадастровий номер [NUMBER]. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Гонтар Н.І. позивачу [PERSON] у державній реєстрації права приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] відмовлено, оскільки відповідного документа, який би засвідчував факт виділу (поділу) об'єкта нерухомого майна між співвласниками, не надано. Укласти нотаріально посвідчений договір поділу земельної ділянки сторони не можуть, оскільки оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку, що підлягає поділу, відповідачем втрачено. У ч. 1 ст. 120 ЗК України визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно із п. "а" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами. Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). За змістом ч. 4 ст. 88 ЗК України учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи визнання позову відповідачем [PERSON], суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про поділ між сторонами земельної ділянки, належної їм на праві спільної часткової власності, ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved