Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 12 жовтня 2012 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] укладено кредитний договір № ICKGMCUI.50905.003 за яким банк зобов'язується протягом 60 днів з моменту укладання договору, встановити кредитний ліміт на рахунок 26259000053102, який відкритий на підставі приєднання позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг. Банк нараховує проценти в розмірі 36% річних за користуванням кредитом, крім пільгового періоду. Відповідно до кредитного договору щомісячний мінімальний платіж складає 10% від суми заборгованості, підлягає сплаті щомісячно до 25-го числа за попередній місяць. Банком відповідачу було надано кредит на підставі Анкети-Договору позичальника, та встановлений кредитний ліміт у сумі 2000 грн. Кредитний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє на протягом трьох років, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов'язань за кредитним договором. Банк в повній мірі виконав умови кредитного договору, надавши [PERSON] кредитний ліміт у розмірі 2000 грн., однак відповідач вказаних умов договору не виконав, у зв'язку із чим заборгував позивачу станом на 16 березня 2015 року 9 619,64 грн. та до теперішнього часу борг не сплачує. Просить стягнути вказану суму боргу на користь позивача. До судового засідання представник позивача ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку», що діє на підставі довіреності, [PERSON] не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання двічи не зявився за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином через засоби масової інформації. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. 12 жовтня 2012 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] був укладений кредитний договір, за яким банк зобов'язується протягом 60 днів з моменту укладання цього договору встановити кредитний ліміт у розмірі 2000 грн. на рахунок №26259000053102, який відкритий на підставі приєднання позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від 12 жовтня 2012 року вбачається, що у відповідача станом на 16 березня 2015 року мається перед банком борг на загальну суму 9 619 грн. 64 коп., з яких поточна заборгованість по тілу кредиту 2880,09 грн., прострочена заборгованість по тілу кредиту 2975,56 грн.; поточна заборгованість за процентами - 142,17 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 2364,04 грн, сума пені 1 257,78 грн. Відповідно до п.2.3 кредитного договору банк нараховує відсотки в розмірі 36% річних за користування кредитом, крім пільгового періоду. Відповідно до п. 2.5. кредитного договору щомісячний мінімальний платіж складає 10% від суми заборгованості, підлягає сплаті позичальником щомісячно до 25-го числа за попередній місяць. Заборгованість, що підлягає сплаті, не сплачена у встановлений строк, вважається простроченою. Відповідно до п. 3.2 кредитного договору, цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє протягом трьох років, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором. У разі закінчення терміну дії кредитного договору, пр. відсутності письмової заяви позичальника про розірвання кредитного договору та простроченої заборгованості по кредиту, договір вважається продовженим на такий самий строк. Відповідно до п. 3.4. кредитного договору підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, у період обслуговування кредитного договору. Відповідно до п.4.2.2 позичальник зобов'язується погашати заборгованість в порядку і строки, зазначені в кредитному договорі. Відповідно до п. 5.2 кредитного договору за порушення строків сплати процентів за користування кредитом, банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодав¬ства України. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визна¬чених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. На підставі постанови Правління Національного банку України від 27 листопада 2014 року № 743 « Про віднесення Публічного акціонерного товариству «Всеукраїнський банк розвитку» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27 листопада 2014 року № 132 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВБР», згідно з яким 28 листопада 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «Всеукраїнський банк розвитку». Відповідно до ст.38 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», до повноваження уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Таким чином у судовому засіданні був встановлений факт наявності у відповідача перед ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" відповідальності за кредитним договором № ICKGMCUI.50905.003 від 12 жовтня 2012 року та зобов'язання по погашенню сформованої заборгованості на загальну суму 9 619,64 грн. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.22 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Як встановлено п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Таким чином, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати, повязані з публікацією оголошення в пресі про виклик відповідача до суду у розмірі 630 гривень, що підтверджується меморіальним ордером № 132113 від 18 червня 2015 року.

Outcome: approved