Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] у серпні 2018 року звернулася до суду із позовом до відповідача ПАТ «Актабанк», визначивши третіми особами державного реєстратора Пекара А.Л., приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Кокосадзе Л.В. та [PERSON] , в якому прохала суд: «скасувати державну реєстрації речових прав на нерухоме майно за публічним акціонерним товариством «Актабанк» (код за ЄДРПО України 35863708), а саме: запис про право власності за № 25553015 від 30 квітня 2018 року про реєстрацію речових прав на нежитлове приміщення № 2 (поз. 1-14, загальною площею 102,44 кв.м., у загальному користуванні: 11-1 сходова клітина, а-ганок, що в цокольному поверсі житлового будинку), яке знаходиться у по [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 207362412101), яке внесено державним реєстратором Пекарем Андрієм Левовичем, (комунальне підприємство «Бюро держаної реєстрації» у м. Києві), на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень із індексним номером 40448537 від 03 квітня 2018 року о 10 годині 07 хвилині 13 секунді; з одночасним поновленням державної реєстрації речових прав на нерухоме майно за нею (запис про право власності № 24590703 від 27 липня 2017 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] )» (а.с. 1-5). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала наступне. 27 липня 2017 року вона за договором купівлі-продажу придбала у [PERSON] нежитлове приміщення по [ADDRESS] . При оформленні договору купівлі-продажу [PERSON] , разом з іншими необхідними документами, надав їй копію іпотечного договору із відміткою про його розірвання та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно із зазначенням про припинення обтяження. 06 серпня 2018 року вона дізналася про те, що вказане нерухоме майно було виставлено на торги як таке, що належить ПАТ «Актабанк». Відповідний запис про право власності зроблено реєстратором КП «Бюро державної реєстрації» у м. Києві Пекарем А.Л., який, зловживаючи своїм службовим становищем, без жодних правових підстав, вилучив із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про її право власності на це майно та вніс новий запис, за яким власником цього нерухомого майна зазначив ПАТ «Актабанк», чим незаконно позбавив її права власності на своє нерухоме майно, яке придбано нею на законних підставах. Ухвалою суду від 09 серпня 2018 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову, яку подано до пред`явлення позовної заяви до суду (а.с. 35). Ухвалою суду від 22 серпня 2018 року відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 14 листопада 2018 року (а.с. 42). Ухвалою суду від 22 серпня 2018 року задоволено заяву [PERSON] про витребування доказів (а.с. 44-45). 09 січня 2019 року ПАТ «Актабанк» звернулося до суду із відзивом на позов, в якому не погоджується із доводами позивачки та прохає відмовити у задоволенні її вимог, посилаючись на те, що погашення заборгованості за кредитним договором відбулось внаслідок внутрішньобанківських проводок, а не фактичного внесення до банку грошових коштів, у період неможливості виконання банком своїх зобов`язань перед кредиторами. З цих підстав було проведено перевірку правочинів за кредитними операціями, під час якої встановлені ознаки нікчемності в правочинах щодо погашення кредиту, що дало підстави для поновлення прав на нерухоме майно, яке було предметом іпотеки та право на яке прохає поновити позивачка (а.с. 60-66). Ухвалою суду від 02 квітня 2019 року задоволено заяву позивачки [PERSON] про забезпечення позову (а.с. 113-114). 21 травня 2019 року [PERSON] подала до суду додаткові пояснення, в яких зазначила, що державним реєстратором було порушено процедуру державної реєстрації права власності на нерухоме майно на підставі договору іпотеки, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, оскільки банком не було надано державному реєстратору всіх необхідних документів, передбачених вимогами п. 46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року. Зокрема, вказаним Порядком передбачено надання державному реєстратору копії письмової вимоги про усунення порушень, а також доказів надіслання цієї вимоги та документ про підтвердження факту завершення 30-денного строку, встановленого іпотекодавцю для усунення порушення. Проте, цієї вимоги вона не отримувала, а тому підтвердження про отримання нею цієї вимоги у банка не могло бути. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити у повному обсязі. Пояснення надав аналогічні тексту позовної заяви та додаткових пояснень. Не заперечував проти розгляду справи за відсутності інших учасників процесу. Представниця відповідача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи міститься її особистий підпис (а.с. 170). Представниця третьої особи [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, прохала розглянути справу за наявними матеріалами (а.с. 164). Третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кокосадзе Л.В., у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 162). Третя особа - державний реєстратор Пекар А.Л., в судове засідання не з`явився, про розгляд справи, в силу вимог ст. 128 ЦПК України, повідомлений належним чином (а.с. 72-173), письмових заяв та клопотань суду не надав. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивачки, перевіривши фактичні обставини справи наданими сторонами письмовими доказами, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 27 липня 2017 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу придбала у [PERSON] нежитлове приміщення № 2 (поз. 1-14, загальною площею 102,44 кв.м., у загальному користуванні: 11-1 сходова клітина, а-ганок, що в цокольному поверсі житлового будинку), яке знаходиться у по [ADDRESS] (а.с. 8); нотаріусом здійснено державну реєстрацію права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна та присвоєно реєстраційний номер 207362412101 (а.с. 19). Документами, на підставі яких укладено договір купівлі-продажу, з-поміж іншого, є іпотечний договір на спірне майно № 01-770/Т/9 від 08 листопада 2013 року з відміткою нотаріуса про його припинення на підставі договору про розірвання іпотечного договору № 01-770/Т/9 (а.с. 22-27), що зареєстрований в реєстрі за № 1803 від 14 серпня 2014 року, а також витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження на нерухоме майно з реєстраційним номером 207362412101 від 14 серпня 2014 року із зазначенням про припинення обтяження (а.с.28). 03 квітня 2018 року реєстратором комунального підприємства «Бюро державної реєстрації» м. Київ Пекарем А.Л., до державного реєстру внесено запис про право власності на вказаний об`єкт нерухомості, відповідно до якого власником нерухомого майна є ПАТ «Актабанк»; підставою реєстрації права власності стало повідомлення-вимога від 01 лютого 2018 року, видане ПАТ «Актабанк» (а.с. 21). 06 серпня 2018 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб спірне нерухоме майно було реалізовано на публічних торгах за 333690 гривень [PERSON] (а.с. 107-108). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України передбачено принцип непорушності права власності. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Частиною 1 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація прав проводиться у такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор, серед іншого, встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, а також перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Частиною 2 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до вимог п. 61 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Статтею 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Як роз`яснено у постанові Верховного суду України від 11 квітня 2017 року у справі № 822/864/15, яка є узагальненням практики з розгляду певної категорії справ, що склалася у Державі, отримання іпотекодавцем вимоги про усунення порушення є обов`язковою умовою для подальшого звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержателем у позасудовому порядку шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки. Документами, які підтверджують отримання іпотекодавцем чи боржником вказаної вимоги, можуть бути повідомлення з особистим підписом адресата або повідомлення про вручення поштового відправлення, що вручене та оформлене відповідно до умов Правил надання послуг поштового зв`язку, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, та умов Порядку пересилання поштових відправлень, що затверджені наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» від 12 травня 2006 року № 211. Відповідно до вимог ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський суд з прав людини в своїй практиці (рішення від 09 жовтня 1979 року в справі Ейрі про Ірландії (п. 24), рішення від 13 травня 1980 року в справі Артіко проти Італії (п. 35), рішення від 30 травня 2013 року в справі Наталія Михайленко проти України (п. 32) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. 27 липня 2017 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу придбала нежитлове приміщення № 2 (поз. 1-14, загальною площею 102,44 кв.м., у загальному користуванні: 11-1 сходова клітина, а-ганок, що в цокольному поверсі житлового будинку), яке знаходиться у по [ADDRESS] , яке належало на праві приватної власності [PERSON] , про що нотаріусом було внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Це нерухоме майно було предметом іпотеки на підставі іпотечного договору від 08 листопада 2013 року, однак вказаний договір ще 14 серпня 2014 року розірвано. На час вчинення даного правочину будь-які обтяження на цей об`єкт нерухомості були відсутні. 03 квітня 2018 року реєстратором комунального підприємства «Бюро державної реєстрації» м. Київ Пекарем А.Л., до реєстру внесено запис про право власності на вказаний об`єкт нерухомості, відповідно до якого власником цього нерухомого майна є ПАТ «Актабанк»; підставою права власності слугувало повідомлення-вимога від 01 лютого 2018 року, видане ПАТ «Актабанк». Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. В даному випадку, реєстратором [PERSON] порушено зазначені вимоги, оскільки ним не було перевірено всіх наданих ПАТ «Актабанк» документів, серед яких був відсутній документ, що підтверджував завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя із підтвердженням того, що іпотекодавцем цю вимогу отримано. Вказаний документ не було надано і до суду, що дозволяє зробити висновок про те, що рішення реєстратора є неправомірним. Через це державна реєстрація спірного об`єкту нерухомості, як така, що здійснена на підставі неправомірного рішення реєстратора, підлягає скасуванню. Вказаним неправомірним рішенням реєстратора порушено майнові права позивачки, які підлягають судовому захисту у обраний нею спосіб - шляхом поновлення державної реєстрації її права власності на нерухоме майно: нежитлове приміщення № 2 (поз. 1-14, загальною площею 102,44 кв.м., у загальному користуванні: 11-1 сходова клітина, а-ганок, що в цокольному поверсі житлового будинку), яке знаходиться у по [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 207362412101), відомості про яке виключено на підставі неправомірного рішення реєстратора, оскільки він відповідає встановленому ч. 2 ст. 16 ЦК України способу відновлення порушеного цивільного права. На підставі викладеного,

Outcome: approved