Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2004 року з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на дочку [PERSON], [INFO], у розмірі 100 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. 04 листопада 2010 року з метою виконання цього рішення суду державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області (далі - Відділ ДВС) було винесено постанову про накладення арешту на все належне йому майно. Дана заборона відповідно до вказаної постанови (78-дв3) внесена до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 04 листопада 2010 року. 15 лютого 2011 року у зв'язку зі сплатою ним боргу за аліментами стягувач [PERSON] звернулася до Відділу ДВС із заявою про повернення їй виконавчого листа про стягнення з нього аліментів. Виконавчий лист повернуто стягувачу постановою від 22 лютого 2011 року. Він звертався до Відділу ДВС із заявою про зняття арешту із всього майна, проте йому відмовлено, посилаючись на те, що арешт з майна може бути знятий лише за рішенням суду. Існування арешту на все належне йому майно в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна позбавляє його права як власника розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, тому він змушений звернутися до суду. Просив скасувати арешт на все належне йому майно, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 04 листопада 2010 року о 17.47 год. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, просив суд задовольнити його та зняти арешт з належного йому на праві власності всього майна. Представник відповідача державний виконавець Відділу ДВС Федяніна Ю.В. у суді позовні вимоги [PERSON] визнала, проти задоволення позову не заперечувала. Роз'яснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. З виконавчого листа, виданого 26 травня 2004 року Броварським міськрайонним судом Київської області, вбачається, що рішенням цього суду від 26 травня 2004 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на дочку [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 100 грн., щомісячно, починаючи з 07 травня 2004 року і до досягнення дитиною повноліття. 04 листопада 2010 року з метою виконання зазначеного рішення суду та усунення можливості відчуження майна боржника державним виконавцем Відділу ДВС Довбня Є.І. було винесено постанову (ВП № 3653157) про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] Цього ж дня, 04 листопада 2010 року о 17.47 год., на підставі даної постанови відомості про арешт всього майна, власником якого є позивач [PERSON], Відділом ДВС зареєстровані в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, реєстраційний номер 10449880. 22 лютого 2011 року державним виконавцем Відділу ДВС на підставі заяви стягувача [PERSON] було винесено постанову, якою повернуто останній зазначений вище виконавчий лист про стягнення з [PERSON] аліментів на дочку [PERSON]. Згідно із п. 2 резолютивної частини постанови державного виконавця Відділу ДВС від 22 лютого 2011 року припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Ці відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна державним виконавцем Відділу ДВС внесені не були, арешт з усього належного [PERSON] майна не скасовано. За змістом ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У ч. 1 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на дочку [PERSON], [INFO], повернуто стягувачу постановою державного виконавця Відділу ДВС від 22 лютого 2011 року, суд дійшов висновку про відсутність підстав для арешту всього майна [PERSON] та можливість зняття з нього арешту. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved