Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Представник ТОВ «Фінансова компанія «довіра та гарантія» [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 22 серпня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (найменування змінено на АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11385632000, відповідно до якого банк зобовязався надати позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 25000,00 доларів США, а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у договорі. Відповідно до п. 2 Додаткової угоди № 2 до Договору про надання споживчого кредиту № 11385632000, сторони дійшли згоди, що банк зобовязується надавати позичальнику, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит у валютах, вказаних в цій Додатковій угоді, у формі кредитної лінії з лімітом кредитної лінії, встановленим в базовій валюті, що дорівнює 311860,93 грн. у порядку та на умовах, зазначених у Договорі та цій Додатковій угоді. На дату укладення Додаткової угоди позичальнику надано транш в національній валюті в розмірі 156520,58 грн. в межах ліміту кредитної лінії. Крім того, сторони домовились, що за використання кредитних коштів за договором з 27 грудня 2011 року встановлюється процентна ставка в розмірі 15% річних, а з 27 грудня 2012 року встановлюється процентна ставка в розмірі 17,50 % річних. З метою забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором, банком було укладено договір іпотеки від 22 серпня 2008 року з [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого за № 3120, в реєстрі заборон за № 3121/57, за умовами якого відповідач передав в іпотеку наступне нерухоме майно: квартира, загальною площею 44,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Луганськ, вул.. Шевченка Т.Г.[ADDRESS] та є особистою приватною власністю Іпотекодавця на підставі договору дарування квартири. Банк виконав свої зобовязання за кредитним договором, проте, всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам з липня 2014 року, чим тривалий час порушує взяті на себе договірні зобовязання. 21.09.2015 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» було укладено договір факторингу № 27, відповідно до якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 11385632000 від 22.08.2008 року укладеним між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія». 29 вересня 2015 року між позивачем та АТ «УкрСиббанк» укладено договір про відступлення прав вимоги № 2 за Договорами іпотеки до Договору факторингу № 27 від 21 вересня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований за номером 5065, яким було відступлено право вимоги за Договором іпотеки від 22 серпня 2008 року, укладеним між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] Заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором по поверхнею кредитних коштів та сплаті процентів станом на 21 вересня 2015 року становить 177275 грн.34 коп., з яких: 76299,54 грн. заборгованість по тілу кредиту; 18097,15 грн. заборгованість по відсоткам; 7146,00 грн. три проценти річних; 75732,65 грн. збитки від інфляції за період з 11.07.2014 року по 17.01.2017 року. Просить суд в рахунок погашення заборгованості [PERSON], РНОКПП: [NUMBER] (за договором про надання споживчого кредиту № 11385632000 від 22.08.2008 р., укладеним з АТ «УкрСиббанк») перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» в розмірі 177275,34 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру загальною площею 44,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Луганськ, вул.. Шевченка Т.Г.[ADDRESS] та є особистою приватною власністю іпотекодавця на підставі договору дарування квартири, посвідченого 26 жовтня 1996 року приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 4208, зареєстрованого міським комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації міста Луганськ 03 січня 1997 року в книзі № 564, за номером 55550/73, реєстраційний номер РПВН № 24433848, шляхом надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» права на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві, за ціною 189491 (сто вісімдесят девять тисяч чотириста девяносто одна) грн.. 00 коп. Представник позивача у судове засідання не прибув, надав суду заяву, у якому просить суд провести судове засідання без його участі та додатково стягнути з відповідачів витрати, повязані з публікацією оголошення у пресі у розмірі 420 грн. Також згідно даної заяви підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи, відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України, і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки. Заяви про розгляд справи у його відсутність також не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.. 224 ЦПК України. У звязку з розглядом справи за відсутністю осіб, які беруть участь, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності з ч.2\~ст.197 ЦПК України.\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі з наступних підстав. 22 серпня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (найменування змінено на АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11385632000, відповідно до якого банк зобовязався надати позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 25000,00 доларів США, а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у договорі. Відповідно до п. 2 Додаткової угоди № 2 до Договору про надання споживчого кредиту № 11385632000, сторони дійшли згоди, що банк зобовязується надавати позичальнику, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит у валютах, вказаних в цій Додатковій угоді, у формі кредитної лінії з лімітом кредитної лінії, встановленим в базовій валюті, що дорівнює 311860,93 грн. у порядку та на умовах, зазначених у Договорі та цій Додатковій угоді. На дату укладення Додаткової угоди позичальнику надано транш в національній валюті в розмірі 156520,58 грн. в межах ліміту кредитної лінії. Крім того, сторони домовились, що за використання кредитних коштів за договором з 27 грудня 2011 року встановлюється процентна ставка в розмірі 15% річних, а з 27 грудня 2012 року встановлюється процентна ставка в розмірі 17,50 % річних (а.с.6-9,18-19). З метою забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором, банком було укладено договір іпотеки від 22 серпня 2008 року з [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого за № 3120, в реєстрі заборон за № 3121/57, за умовами якого відповідач передав в іпотеку наступне нерухоме майно: квартира, загальною площею 44,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Луганськ, вул.. Шевченка Т.Г.[ADDRESS] та є особистою приватною власністю Іпотекодавця на підставі договору дарування квартири (а.с.31-38). 21.09.2015 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» було укладено договір факторингу № 27, відповідно до якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 11385632000 від 22.08.2008 року укладеним між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» (а.с.39-40). 29 вересня 2015 року між позивачем та АТ «УкрСиббанк» укладено договір про відступлення прав вимоги № 2 за Договорами іпотеки до Договору факторингу № 27 від 21 вересня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований за номером 5065, яким було відступлено право вимоги за Договором іпотеки від 22 серпня 2008 року, укладеним між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] (а.с.43). Банк виконав свої зобовязання за кредитним договором, проте, всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам з липня 2014 року, чим тривалий час порушує взяті на себе договірні зобовязання. За змістом\~ положень\~ частини\~ першої ст. 526 ЦК України зобов'язання\~ повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону та відповідно до ст.. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ст. 1054 ЦК України\~ за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит)\~ позичальникові\~ у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором, як це передбачає ст.. 1049 ЦК України. Згідно ст. 629 ЦК України\~ договір є\~ обовязковим для виконання сторонами. Відповідач свої зобовязання за даним договором в повному обсязі не виконав та порушує їх умови. Статтею 610\~ ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання\~ є його невиконання\~ або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись\~ від сплати заборгованості за кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки, передбаченого законом, покладається на іпотеко держателя, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотеко держатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документів зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишаються без задоволення, іпотеко держатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року - невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України "Про іпотеку" про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України. Відповідно до Договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки можливий за рішенням суду у встановленому законодавством порядку або у разі порушення Іпотекодавцем будь-якого зобовязання за цим договором, або будь-якого зобовязання, що забезпечено іпотекою за цим Договором. Також відповідно до ст.. 39 Закону України «Про іпотеку» уразі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до пункту 1.2 Договору іпотеки вартість предмету іпотеки складає 189491,00 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» - ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Таким чином, сторони при укладенні договору предмету іпотеки погодили вартість іпотеки. Виходячи з вищезазначеного та в звязку з тим, що відповідач не виконав у повному обсязі свої зобовязання за Договором, тому суд вважає, що позов про підлягає\~ задоволенню у повному обсязі. Також на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору та витрати, повязані з розміщення у пресі оголошення про виклик відповідача до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved