Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Ордо-Василівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державний нотаріус Третьої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, в якій просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на А- житлової будинок загальною площею 68,6 кв.м, в тому числі житлової площі 32,9 кв.м, а- веранда площею 13,9 кв.м, з господарчими будівлями: Б- гараж, В- літня кухня, В-п/д - погріб, Г- сарай . Д - вбиральня, к - колодязь, 1- огорожа, 2- ворота, 3- огорожа, що знаходиться за адресою: село Сергіївка, вулиця Садова, будинок 5 Софїївського району, Дніпропетровської області, після померлого 03 липня 2006 року [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 03 липня 2006 року помер його батько [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І- КИ № 103588, яке видано 05 липня 2006 року виконкомом Ордо-Василівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із А- житлового будинку загальною площею 68,6 кв.м, в тому числі житлової площі 32,9 кв.м, а- веранда площею 13,9 кв.м, з господарчими будівлями: Б- гараж, В- літня кухня, В-п/д - погріб, Г- сарай , Д - вбиральня, к - колодязь, 1- огорожа, 2- ворота, 3- огорожа, що знаходиться за адресою: село Сергіївна, вулиця Садова, будинок 5 Софіївського району, Дніпропетровської області, в якому він проживав разом з його мамою [PERSON], яка померла 01 листопада 2016 року. Право власності на зазначений будинок належало та продовжує належати його батькові [PERSON] відповідно до відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно. Після смерті 03 липня 2016 року батька, його мама - [PERSON] до своєї смерті 01 листопада 2016 року була зареєстрована та проживала в [INFO], але право власності в порядку спадкування на себе не оформляла. Зазначає, що про те, що він є сином [PERSON] та [PERSON] свідчить його свідоцтво про народження V-УР № 0202310 від 19 листопада 1964 року, яке видане Ордо-Василівською сільською радою Софіївського району, Дніпропетровської області. Після смерті батька 05 грудня 2006 року, у встановлений ст. 1270 ЦК України у шість місяців строк, який починається з часу відкриття спадщини, він звернувся до державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори в.о. державного нотаріуса Софіївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. На підставі його заяви нотаріусом заведено спадкову справу за №374/2006. 31 січня 2009 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) розміром 5,72 га, що перебував у колективній власності КСП ім. Леніна Софіївського району Дніпропетровської області, що належав померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0095370, про що свідчать свідоцтво про право на спадщину за законом. Свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок позивач не отримував. Постановою нотаріуса від 27 жовтня 2017 року позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок у звязку з тим, що оригінал свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок за № 283 від 06.11.1989 року, який виданий на підставі рішення про визнання права власності Софіївської районної ради № 129/1 від 29.06.1989 року, був втрачений, а згідно довідки архівного відділу Софіївської районної державної адміністрації № 238/1-36 від 24.10.2017 року в документах архівного фонду «Софіївська районна рада» за 1989 рік вищевказаний правовстановлювальний документ відсутній. Тому, позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позов з наступних підстав. Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законнимі обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2)чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3)які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4)яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5)чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6)як розподілити між сторонами судові витрати; 7)чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8)чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 03 липня 2006 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). Також судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження V-УР № 0202310 від 19 листопада 1964 року, яке видане Ордо-Василівською сільською радою Софіївського району, Дніпропетровської області (а.с.6). В матеріалах справи мається копія свідоцтва про смерть матері позивача [PERSON] - [PERSON] (а.с. 8). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, яка мається в матеріалах справи, спадкоємцем майна померлого [PERSON] є його син - [PERSON] (а.с.13). Підтвердженням того, що житловий будинок належав померлому [PERSON], є технічний паспорт на житловий будинок індивідуального жилого фонду (а.с.9-10), а також копія свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (а.с.11). Оригінал свідоцтва про право приватної власності №283 від 06.11.1989 р., який виданий на підставі рішення Софіївської районної ради №129/1 від 29.06.1989 року, що підтверджував право власності на будинок № 5 по вулиці Садова у селі Сергіївка, Дніпропетровської області був втрачений, про що подано оголошення в газету "Вісті Софіївщини" №92-93(2377-2378) від 25.11.2017 року. Постановою нотаріуса від 27 жовтня 2017 року було позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок у звязку з тим, що оригінал свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок за № 283 від 06.11.1989 року, якій виданий на підставі рішення про визнання права власності Софіївської районної ради № 129/1 від 29.06.1989 року, був втрачений (а.с. 15). Згідно довідки Ордо-Василівської сільської ради №1644 від 21.09.2016 року вбачається, що згідно інвентаризації та уточнення було змінено вул.Набережна, буд.5 с.Сергіївка на вул.Садова, буд.5 с.Сергіївка Софіївського району Дніпропетровської області та що вказаний житловий будинок належав [PERSON], який помер 03.07.2006 року (а.с.12). З погосподарської книги Ордо-Василівської сільської ради за 2006-2010 роки встановлено також, що членами домогосподарства за адресою будинок №5 по вул.Садова в с.Сергіївка, Софіївського району Дніпропетровської області були [PERSON] - голова господарства, [PERSON] -дружина, [PERSON] - онук, [PERSON] - син (позивач) (а.с.31). Оскільки у встановленому порядку [PERSON] не оформив право власності, позивач позбавлений можливості реалізувати свої права як спадкоємець. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями першої черги після смерті батька - [PERSON] є позивач - [PERSON]. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, інші спадкоємці відсутні. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В силу ст.41 Конституції України, ст.328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом і на підставах, що не заборонені законом. У відповідності до п. 4 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, право на нерухоме майно, що виникло до набрання чинності цього Закону, визнається дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим законом, за умови, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Таким чином, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на А- житлової будинок загальною площею 68,6 кв.м, в тому числі житлової площі 32,9 кв.м, а- веранда площею 13,9 кв.м, з господарчими будівлями: Б- гараж, В- літня кухня, В-п/д - погріб, Г- сарай . Д - вбиральня, к - колодязь, 1- огорожа, 2- ворота, 3- огорожа, що знаходиться за адресою: село Сергіївка, вулиця Садова, будинок 5 Софїївського району, Дніпропетровської області, після померлого 03 липня 2006 року [PERSON]. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved