Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

Позивачка у червні 2020 року звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить встановити факт родинних відносин між [PERSON] , померлою [INFO] , та її сином [PERSON] , померлим [INFO] ; а також визнати за нею у порядку спадкування за законом після батька [PERSON] право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес» села Цибулівка Великомихайлівського району Одеської області розміром 7,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0325637, виданого [PERSON] та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 152. Свої вимоги обгрунтовує тим, що після смерті її баби по батькові [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй земельну частку (пай), щодо якої відсутній заповіт та яку успадкував її син та її батько [PERSON] , але за життя цю спадщину не оформив. Після смерті свого батька вона успадкувала його інше майно і отримала на нього свідоцтво про право на спадщину за законом, а щодо оформлення спадщини на майно баби успадкованої батьком їй відмовлено через відсутність оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай). Зазначає, що оформленню її спадкових прав на майно, успадковане її батьком [PERSON] після смерті його матері [PERSON] , перешкоджає також те, що у свідоцтві про народження її батька його мати вказана як [PERSON] на відміну від свідоцтва про її смерть, де вона вказана як [PERSON] . Ухвалою суду від 03 липня 2020 року було відкрито провадження у зазначеній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. У підготовче засідання позивачка та її представник не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують і просять їх задовольнити повністю. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнаються у повному обсязі. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем та у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється та рішення ухвалюється за результатами підготовчого провадження. Дослідивши надані позивачкою та витребувані за клопотанням її представника докази, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про смерть, виданого на підставі запису за № 8 зробленого в книзі реєстрації актів про смерть 13 березня 1998 року виконкому Цибулівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, [PERSON] (далі - спадкодавець) померла [INFO] в селі Цибулівка Великомихайлівського району Одеської області. У вказаному записі вказано, що померла народилась [INFO] в селі Росішки Тетіївського району Київської області. Відповідно до витягу з Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0325637 виданого на підставі рішення Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області від 19 березня 1996 року № 145 та зареєстрованого у цій Книзі за № 152, належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес» села Цибулівка Великомихайлівського району Одеської області розміром 7,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). За інформацією міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районах Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 16.06.2020 року № 29-15-0.191-890/125-20, належна спадкодавцю земельна частка (пай) станом на 01.01.2013 року в натурі не виділялась. Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру станом на 16.09.2020 року, заповіти та спадкові договори спадкодавця відсутні, спадкові справи не реєструвались і свідоцтва про право на спадщину щодо її майна не видавались. Згідно свідоцтва про народження, виданого 30 листопада 1944 року на підставі запису за № 3 від 23 лютого 1942 року складеного (поновленого) Тетіївським райЗАГС Київської області, [PERSON] народився [INFO] в селі Росішки від батька [PERSON] і матері [PERSON] . Відповідно до записів у його заяві про видачу паспорту від 19.11.2001 року, такі ж відомості про його місце і дату народження були зазначені у виданих йому паспортах: [INFO] Великомихайлівським РВВС Одеської області та [INFO] Великомихайлівським РВ УМВС України в Одеській області. У довідці виконавчого комітету Тетіївської міської ради Київської області від 29.09.2020 року та довідці старости цієї ради від 28.09.2020 року зазначено, що згідно погосподарських книг с. Росішки Тетіївського району Київської області у 1944-1952 роках проживала сім`я у складі: [PERSON] , 1920 р.н., батько, [PERSON] (запис 1944 року) далі [PERSON] , 1922 р.н., мати, [PERSON] , 1942 р.н., син. За довідкою відповідача № 153 від 12 лютого 2020 року, спадкодавець до дня своєї смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . На день її смерті за вказаною адресою зареєстровані особи відсутні. За довідкою відповідача № 155 від 12 лютого 2020 року, [PERSON] прийняв спадщину своєї матері шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки у період з 12.03. по 12.09.1998 року здійснив обряд поховання, взяв речі з будинку матері, робив ремонт у цьому будинку та обробляв присадибну земельну ділянку. Згідно свідоцтва про смерть, виданого на підставі актового запису за № 03 зробленого в Книзі реєстрації смертей 08 січня 2008 року виконкомом Цибулівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO] в селі Цибулівка Великомихайлівського району Одеської області. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого на підставі запису за № 7 зробленого в книзі записів актів громадянського стану про народження 26 січня 1967 року Цебриківською селищною радою Великомихайлівського району Одеської області, [PERSON] народилась [INFO] в селищі Цебрикове від батька [PERSON] і матері [PERSON] . Згідно виписки з рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 08.10.1992 року у справі № 2-106, позивачка як [PERSON] , [INFO] актовим записом № 9 Цебриківської селищної ради зареєструвала свій шлюб з [PERSON] , який був розірваний цим рішенням і дошлюбне прізвище позивачці не надавалось. У спадковій справі № 131/2015 Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області до майна померлого [PERSON] , крім наведених вище свідоцтва про смерть та народження, наявні наступні документи: заява позивачки від 02.04.2015 року про прийняття спадщини свого батька [PERSON] і видачу свідоцтва про право на спадщину; заява [PERSON] від 27.03.2015 року, що вона як дочка померлого його спадщину не приймала і не буде подавати до суду заяву про продовження строку на прийняття спадщини; довідка Цибулівської сільської ради про постійне проживання позивачки зі своїм батьком на день його смерті; інформаційна довідка зі Спадкового реєстру про відсутність заповітів і спадкових договорів [PERSON] ; свідоцтво про право на спадщину за законом від 27 серпня 2016 року за реєстром № 1-2280, за яким позивачка, як дочка померлого [PERSON] , є спадкоємцем його майна і спадщина складається із земельної ділянки, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 499401, виданого Великомихайлівською районною державною адміністрацією Одеської області 31 січня 2003 року та зареєстрованого за № 317. Листом № 2059/02-14/439-15 від 19.12.2019 року вказаної нотаріальної контори, позивачці відмовлено у видачі у вказаній спадковій справі № 131/2015 до майна померлого [INFO] [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] у зв`язку з втратою оригіналу виданого на ім`я спадкодавця сертифіката на право на земельну частку (пай). Положення чинного на час відкриття спадщини [PERSON] Цивільного кодексу Української РСР визначали наступне: спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом (ст. 524); часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу (ст. 525); при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ст. 529); спадкоємець прийняв спадщину , якщо він, зокрема, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (п. 1 ст. 549); прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548). Положення чинного на час відкриття спадщини пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 р. № 18/5, визначал и, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути, зокрема, довідка виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; спадкоємцем було взято майно спадкодавця; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Визначаючи наявність підстав для встановлення у судовому порядку факту родинних відносин, суд виходить з положень п.п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК про те, що суд розглядає справи про встановлення факт ів, зокрема, родинних відносин між фізичними особами, а також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За результатом дослідження описаних у цьому рішенні доказів, суд приходить до висновку про доведеність факту родинних відносин між померлими спадкодавцем та її сином [PERSON] , який підтверджено тотожністю особових відомостей цих осіб щодо дати і місця народження та місця проживання, які зазначені в погосподарських книгах щодо їх спільного проживання у 1944-1952 роках як матері і сина у складі однієї сім`ї, а також свідоцтві про народження і паспортах [PERSON] , а також про смерть спадкодавця. Виходячи з наведених положень законодавства та встановлених обставин, суд приходить до висновку, що оскільки заповіт щодо свого майна спадкодавець не залишала, а із спадкоємців за законом першої черги був тільки син спадкодавця і батько позивачки [PERSON] , який прийняв спадщину своєї матері [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном то прийнята ним спадщина у вигляді вказаного права на земельну частку (пай) стала належати йому з моменту відкриття спадщини [PERSON] та увійшла до складу його спадщини. Чинним ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216); до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті стаття 1218). Статтею 5 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" було визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) видаються та реєструються районною державною адміністрацією. Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 р. № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) не передбачена можливість та порядок видачі дубліката при втраті сертифіката. Пунктом 17 розділу Х «Перехідні положення» чинного Земельного кодексу України визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Наведені положення законодавства свідчать про те, що позивачка, як визначена за відповідним свідоцтвом про право на спадщину спадкоємець за законом померлого батька [PERSON] , позбавлена можливості отримати дублікат втраченого сертифіката спадкодавця [PERSON] і оформити за ним у нотаріуса своє право на цю спадщину, а тому це право необхідно визнати за нею у судовому порядку.

Outcome: approved