Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Представник ПАТ КБ „Приватбанк" звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 28.12.2006 року [PERSON], 28.12.2006 року отримав кредит у розмірі 5500,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, що підтверджено підписом у заяві. Однак [PERSON] порушено взяті на себе зобов'язання, щодо своєчасної сплати кредиту у зв'язку з чим станом на 31.12.2013 року він має заборгованість у розмірі 19892,00 гривень, яка складається з наступного: 4798,10 гривень - заборгованість за кредитом; 7919,06 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5751,41 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень штраф (фіксована частина); 923,43 гривень - штраф (процентна складова). В зв'язку з вищевикладеним ПАТ КБ „Приватбанк" просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 19892,00 гривень а також судові витрати, які були ними понесені у зв'язку зі зверненням із позовом до суду у вигляді судового збору в розмірі 243,60 гривень. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, оскільки відповідачем до теперішнього часу борг за кредитом не сплачений. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Згідно із положенням статті 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомлені сторони без поважних причин, з урахуванням поважності або неповажності явки сторін до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Отже, згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого відповідача у судове засідання, тому на підставі ст. 169, 224 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтями 525 - 527 ЦК України передбачається, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором. Відповідно до ст.ст. 615, 625 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], 28.12.2006 року отримав кредит у розмірі 5500,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7-11). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, що підтверджено підписом у заяві. Банком умови договору були виконані та відповідачу був наданий кредит в розмірі 5500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту, яким відповідач користувався, що вбачається з розрахунку заборгованості. Відповідно до п. 9.12.Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Проте відповідачем взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту не виконуються у повному обсязі у зв'язку з чим станом на 31.12.2013 року він має заборгованість у розмірі 19892,00 гривень, яка складається з наступного: 4798,10 гривень - заборгованість за кредитом; 7919,06 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5751,41 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень штраф (фіксована частина); 923,43 гривень - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4-6). Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги законні, обґрунтовані тому підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з [PERSON], заборгованості за кредитним договором № б/н від 28.12.2006 року, яка станом на 31.12.2013 року становить 19892,00 гривень. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем, судові витрати на оплату судового збору в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved