Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

Представник позивача, посилаючись на те, що: -постановою державного виконавця Хустського РВ ДВС від 10 серпня 2007 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно позивача; -постановою державного виконавця Хустського РВ ДВС від 18 грудня 2007 року виконавче провадження, в рамках якого накладено арешт на майно позивача, було завершено у зв`язку з повним фактичним виконанням; -державний виконавець, приймаючи постанову про закінчення виконавчого провадження, всупереч вимогам чинного на момент прийняття рішення законодавства не вирішив питання про скасування арешту, накладеного в рамках ВП; -при зверненні до Хустського РВ ДВС з проханням скасувати арешт позивач отримав письмову відмову від 24 січня 2020 року, яка містить рекомендацію звернутися до суду; -вважає, що існування безпідставного арешту порушує права позивача, звернувся з позовом до суду та просить: скасувати арешт, накладений постановою державного виконавця Хустського районного управління юстиції Закарпатської області від 10 серпня 2007 року на все рухоме та нерухоме майно [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 10 серпня 2007 року за №5467607 про арешт нерухомого майна. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися. Представник позивача надав до суду заяву /а.с.29/, згідно якої позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу у його відсутність та у відсутність позивача. Представник відповідача - Хустського РВ ДВС Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином /а.с.38/, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав. Заяви про розгляд справи у його відсутність від представника відповідача до суду не надходило. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Хустської державної нотаріальної контора в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином /а.с.39/, про причини неявки суд не повідомив, заперечень щодо позову чи письмових пояснень до суду не надав. Заяви про розгляд справи у його відсутність від представника третьої особи до суду не надходило. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача, представника позивача, представника відповідача та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено. Постановою державного виконавця ВДВС Хустського РУЮ Бунчука В.В. від 10 серпня 2007 року при примусовому виконанні виконавчого напису №527, наказу №2-н-150/06, виданого 07.03.2007, накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] , а саме: на все рухоме й нерухоме майно /а.с.13/. Постановою головного державного виконавця ВДВС Хустського РУЮ Бунчука В.В. від 18.12.2007 виконавче провадження з примусового виконання, в рамках якого було накладено арешт на майно позивача, було закінчено у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення згідно з виконавчим документом /а.с.14/. Виконання судових рішень станом на час виникнення спірних правовідносин, здійснювалось відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-ХІV /далі - Закон №606-ХІV/. Відповідно до п.8 ч.1 ст.37 Закону №606-ХІV, в редакції, яка діяла на час ухвалення постанови про закінчення виконавчого провадження, виконавче провадження підлягає закінченню у випадках: фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом. Наслідки завершення виконавчого провадження були регламентовані ст.38 Закону №606-ХІV, в редакції, чинній на час ухвалення постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, за змістом якої: у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно зі статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, вказаної у частині другій цієї статті, для її пред`явлення до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження для зняття арешту з майна. Головний державний виконавець ВДВС Хустського РУЮ Бунчук В.В. 18.12.2007, приймаючи постанову про закінчення виконавчого провадження, всупереч вимогам чинного на момент прийняття рішення законодавства, не вирішив питання про скасування арешту, накладеного в рамках виконавчого провадження. Накладений арешт на все майно [PERSON] до теперішнього часу не знято /а.с.16-18/. Відповідно до ст.55 Конституції України: кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Отже, відповідно до вищенаведених положень Конституції України та Конвенції кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до ст.15 ЦК України: кожна особа має право на захист свого цивільною права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 2 статті 16 ЦК України передбачені способи захисту цивільного права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно відповіді відповідача: згідно баз даних (АСВП) Автоматизованої Системи Виконавчих Проваджень в Хустському РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відсутні відкриті виконавчі провадження, щодо «стягнення з [PERSON] , жителя [ADDRESS] , звернення стягнення з майна, а саме: Нежитлової будівлі «Заготпункту», загальна площа 146,,8кв.м., адреса: [ADDRESS] » згідно виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом за №527 від 07.03.2007 року» та роз`яснено, що, відповідно до ч.5 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт з майна [PERSON] може бути знятий за рішенням суду /а.с.12/. Відповідно до ч.ч.4,5 Закону України «Про виконавче провадження»: підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1)отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2)надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3)отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4)наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5)відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6)отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7)погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8)отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9)підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст.319 ЦК України: власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.321 ЦК України: право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.391 ЦК України: власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні було встановлено, що в період з 19.12.2007 /після закінчення 18.12.2007 виконавчого провадження/ до теперішнього часу існує безпідставний арешт, накладений на все рухоме та нерухоме майно позивача [PERSON] . Таким чином, оскільки існуючий безпідставний арешт на все майно позивача [PERSON] порушує його право на вільне розпорядження своїм майном, скасування арешту може бути проведено не інакше, як за рішенням суду, тому суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved