Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Представник ТОВ ,,Автопаркінг-Сервіс1» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи вимоги тим, що ТОВ ,,Автопаркінг-Сервіс1» у відповідності до вимог «Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках», затверджених Постановою КМУ №115, від 22.01.1996 року здійснює експлуатаційне обслуговування підземної автостоянки по [ADDRESS]. 10.08.2015 року між ТОВ ,,Автопаркінг-Сервіс1» та [PERSON] було укладено договір № Ма 10-08-41-1/ ЛУ7Б ,,Про надання послуг по зберіганню транспортного засобу на автостоянці". Відповідно до договору відповідач [PERSON] мала сплачувати кожного місяця 2500 грн. за надані позивачем послуги. Відповідач умови договору належним чином не виконує, у зв'язку з зазначеними порушеннями відповідач станом на 06.04.2016 року має заборгованість - 8514,28 грн., яка складається з : 7500 грн.- сума боргу; 887,40 грн.- пеня; 59,38 грн.- 3% річних з простроченої суми боргу; 67,50 грн.- інфляційна складова боргу. З метою забезпечення умов обслуговування автопаркінгу та зберігання транспортних засобів, позивачем ТОВ ,,Автопаркінг-Сервіс1» було укладено договори з постачання електроенергії , води, комунальних послуг. Здійснюється пропускний і внутрішній режим, диспетчеризація , прибирання території надається цілий ряд інших послуг по обслуговуванню Автопаркінгу підземної автостоянки, відповідно до умов договорів та вимог Правил. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив, подавши до суду заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що ТОВ ,,Автопаркінг-Сервіс1» у відповідності до вимог «Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках», затверджених Постановою КМУ №115, від 22.01.1996 року здійснює експлуатаційне обслуговування підземної автостоянки по [ADDRESS]. 10.08.2015 року між ТОВ ,,Автопаркінг-Сервіс1» та [PERSON] було укладено договір № Ма 10-08-41-1/ ЛУ7Б ,,Про надання послуг по зберіганню транспортного засобу на автостоянці". Відповідно до договору відповідач [PERSON] мала сплачувати кожного місяця 2500 грн. за надані позивачем послуги. Відповідач умови договору належним чином не виконує, у зв'язку з зазначеними порушеннями відповідач станом на 06.04.2016 року має заборгованість - 8514,28 грн., яка складається з : 7500 грн.- сума боргу; 887,40 грн.- пеня; 59,38 грн.- 3% річних з простроченої суми боргу; 67,50 грн.- інфляційна складова боргу. Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Відповідно до ст. 549 ЦК України пенею є неустойка , що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи вищевикладене, відповідачем [PERSON] не було виконано своїх зобов'язань згідно договору та заборгованість не погашено, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість у сумі 8514,28 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved