Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивач НПП «Вижницький» звернувся до суду з позовом про стягнення шкоди, завданої кримінальним правопорушенням до відповідача [PERSON] Посилається на те, що [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.246 КК України, а саме, 21.01.2016 року близько 07-00 год. знаходячись на території кварталу №17, Виділу №10, обходу №5, розташованого на території урочища «Лужки» в с.Виженка, Вижницького району Чернівецької області, охорону і захист якого здійснює майстер з охорони природи Вижницького ПНДВ НПП «Вижницький» [PERSON], де діючи умисно, з корисливих мотивів, за допомогою бензопили марки «Штиль-18», вчинив самовільну порубку одного дерева породи «Бук», загальною кубомасою 3,68 кубічних метра, чим своїми діями завдав збитків державі в особі НПП «Вижницький» на суму 8754,00 грн. В подальшому незаконно спилену лісодеревину [PERSON] відтянув на територію власного господарства, де вона і зберігалась до приїзду працівників НПП «Вижницький». Згідно розрахунків, розмір шкоди внаслідок незаконної рубки одного дерева породи Бук на території Вижницького ПНДВ НПП «Вижницький» становить 8754,00 грн. Вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 03.03.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. Просять стягнути із відповідача [PERSON] шкоду, завдану кримінальним правопорушенням в сумі 8754,00 грн., яка підлягає зарахуванню та розподіляється між Державним та місцевим бюджетами а саме, 4377,00 грн. на користь фонду охорони навколишнього природного середовища Виженської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області; 1750,80 грн. до спеціального фонду Чернівецького обласного бюджету; 2626,20 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України. В судовому засіданні представник НПП «Вижницький» позовні вимоги підтримав, посилався на обставини викладені в позові, просив позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, зобовязався сплатити завдану шкоду, не заперечував щодо задоволення позову. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обємі. Судом встановлено, що вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 03.03.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. [PERSON], 21.01.2016 року близько 07-00 год. знаходячись на території кварталу №17, Виділу №10, обходу №5, розташованого на території урочища «Лужки» в с.Виженка, Вижницького району Чернівецької області, охорону і захист якого здійснює майстер з охорони природи Вижницького ПНДВ НПП «Вижницький» [PERSON], де діючи умисно, з корисливих мотивів, за допомогою бензопили марки «Штиль-18», вчинив самовільну порубку одного дерева породи «Бук», загальною кубомасою 3,68 куб.метра, чим своїми діями завдав збитків державі в особі НПП «Вижницький» на суму 8754,00 грн., що підтверджується копією вироку. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України про підстави звільнення від доказування передбачено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» громадяни України зобовязані берегти природу, охороняти, раціонально використовувати її багатства відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, здійснювати діяльність з додержанням вимог екологічної безпеки, інших екологічних нормативів та лімітів використання природних ресурсів, а також компенсувати шкоду, заподіяну негативним впливом на природне середовище. Відповідно до ст.68 ч.1, ч.4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. підприємства, установи, організації та громадяни зобовязані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища в порядку і розмірах, встановлених законодавством. Згідно ст.69 ч.1 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно ст.105 ч.1, ч.2 п.1 Лісового кодексу України, порушення лісового законодавства тягне за собою цивільно-правову відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Відповідно до ст. 107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобовязані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 42 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища здійснюється за рахунок Державного бюджету України та місцевих бюджетів. З цією метою відповідно до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, республіканський Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди. Пунктом 4 ч.1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належить 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, у тому числі до сільських, селищних, міських бюджетів - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Враховуючи зазначені вище вимоги закону суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з відповідача [PERSON] належить стягнути шкоду, завдану кримінальним правопорушенням в сумі 8754,00 грн., яка підлягає зарахуванню, 50 % від загальної суми завданої шкоди перераховується до спеціального фонду охорони навколишнього природного середовища Виженської сільської ради, що становить 4377,00 грн.; до спеціального фонду Чернівецького обласного бюджету - 20 % від загальної суми, що становить 1750,80 грн.; 30% - до державного бюджету України, що становить 2626,20 грн. Також з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1378,00 грн. На підставі викладеного, ст.ст.3, 16, 1166 ЦК України, ст.ст.105, 107 Лісового Кодексу України, ст.12, 47, 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»,

Outcome: approved