Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] звернувсь з позовом до Державного підприємства «Хмельницьке» про визнання права власності на нерухоме майно, а саме - визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилавсь на те, що згідно договору купівлі-продажу, укладеного між ним та військовим радгоспом «Хмельницький», правонаступником якого є відповідач, 24 липня 1993 року він придбав у власність житловий будинок розташований за адресою [ADDRESS] . Згідно вказаного договору Старокостянтинівським БТІ 26 липня 1993 року за ним було зареєстровано право власності на зазначене домоволодіння. Натомість на даний час позивач не може вільно володіти та розпоряджатися належним йому будинковолодінням, оскільки у договорі купівлі-продажу помилково записано, що йому продана квартира, а не житловий будинок. Позивач звернувсь до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник відповідача в судове засідання не з`явивсь, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом та згідно ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Також, відповідно до ч.3 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Так, всудовому засіданні встановлено, що 24 липня 1993 року між позивачем та військовим радгоспом «Хмельницький», правонаступником якого є Державне підприємство «Хмельницьке», було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений виконуючою обов`язки державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Почтальон М.І., зареєстрований у реєстрі за №2112,згідно якого [PERSON] купив житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] . 26 липня 1993 року Старокостянтинівським БТІ ОР, згідно вказаного договору, за [PERSON] було зареєстровано право власності на цілий житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Однак, позивач позбавлений можливості вільно розпоряджатись, вищевказаним майном, через те, що у зазначеному договорі купівлі-продажу було помилково зазначено, що предметом договору купівлі-продажу є квартира по [ADDRESS] , а не будинок, як це є насправді. Так, як вбачається з даних технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами Старокостянтинівського БТІ ОР (інвентарна справа №4339) від 13.08.2019р., вказане будинковолодіння розташоване за адресою [ADDRESS] та складається з житлового будинку літера А1, прибудови літера а, веранди літера а1, хліва з гаражем літера Б1, погреба літера б, хліва літера В1 та огороджене металевою огорожею. Також, згідно даних довідки Старокостянтинівського БТІ ОР №977 від 23.08.2019р. житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 24.07.1993 року за р.№ 2112 і зареєстрованого 26.07.1993 року в Старокостянтинівському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим №4070. Згідно рішення 21 сесії Старокостянтинівської міської ради №2 від 23 листопада 2007 року вулицю Заікіна перейменовано на вулицю Заїкіна. З цього слідує, що позивач набув право власності саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved