Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

Позивач через свого представника за довіреністю звернувся до суду із позовом до Залишанської сільської ради Поліського району Київської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на земельну частку (пай). В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що [INFO] померла його мати, [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно де б воно не було із чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] . Заповіт посвідчено 16 вересня 2004 року, [PERSON] , секретарем виконавчого комітету Залишанської сільської ради Поліського району Київської області та зареєстровано в реєстрі за № 21. За життя [PERSON] мала право на земельну частку (пай), що знаходиться в колективній власності КСП «Перемога», розміром 7,02 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки на місцевості. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв [PERSON] , шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Іванківської районної державної нотаріальної контори. Інших осіб, які б мали намір успадкувати майно [PERSON] , немає. 07 березня 2018 року позивач звернувся до Іванківської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтва про право власності на спадкове майно, а саме: на земельну частку (пай). У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено, оскільки Державний акт серії [NUMBER] на земельну ділянку розміром 5,1142 га не належить спадкодавцю (згідно чинного законодавства в державному акті будь-які виправлення не допускаються), а також відмовлено позивачу у видачі свідоцтва на земельну частку (пай) КСП «Перемога» в зв`язку з відсутністю сертифікату на земельну частку (пай). В Державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] вчинено виправлення прізвища чорнилом синього кольору в графі для зазначення прізвища, ім`я, по батькові громадянина України, відповідно до чого значиться власником [PERSON] . На думку позивача, виправлення прізвища чорнилом синього в графі зазначення прізвища, ім`я, по батькові громадянина України вчинено через неуважність посадової особи органу, який видавав правовстановлюючий документ, оскільки дівоче прізвище матері позивача [PERSON] . [PERSON] після смерті свого чоловіка (батька позивача) - [PERSON] , який помер [INFO] отримала у спадщину земельну частку (пай), про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом від 02.09.2008 року, однак з плином часу оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , який виданий на ім`я [PERSON] було втрачено. У зв`язку з тим, що Іванківська районна державна нотаріальна контора не може видати свідоцтво про право на спадщину, позивач звертається з даним позовом до суду та просить: Встановити юридичний факт, а саме, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , який виданий на ім`я [PERSON] (в графі для зазначення прізвища, ім`я, по-батькові громадянина України вчинено виправлення прізвища чорнилом синього кольору на « [PERSON] »), що посвідчує право власності на земельну ділянку розміром 5,1142 га, з кадастровими номерами: [NUMBER] \площа земельної ділянки: 1,2804 га) та [NUMBER] \площа земельної ділянки: 3,8339 га), цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Залишанська сільська рада Поліського району Київської області, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №42, дійсно належав померлій - [PERSON] , яка померла [INFO] ; Визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право на земельну частку (пай), що знаходиться в колективній власності КСП «Перемога», розміром 7,02 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки на місцевості, що належало [PERSON] на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданою Поліською районною державною адміністрацією в 2000 році та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №38. В підготовче судове засідання позивач та його представник не з`явилися, звернулися до суду із заявою, в якій просять розгляд справи провести в їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Представник Залишанської сільської ради в підготовче судове засідання не з`явився, звернулися до суду із листом, в якому просять розгляд справи провести без участі представника сільської ради, позов визнають. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється, в зв`язку з неявкою в судове засідання сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України «за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем». Відповідач позов визнав. Позивач надав суду належні докази: копію свідоцтва про своє народження, з якого слідує, що спадкодавця являється матір`ю позивача (а.с.7); копію свідоцтва про смерть спадкодавці [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.8); копію свідоцтва про смерть [PERSON] , чоловіка спадкодавці, а батька позивача, який помер [INFO] (а.с.9); копію заповіту, посвідченого 16 вересня 2004 року, [PERSON] , секретарем виконавчого комітету Залишанської сільської ради Поліського району Київської області та зареєстровано в реєстрі за № 21, яким все своє майно де б воно не було із чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] (а.с.11); копію свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого [PERSON] , нотаріусом Іванківської районної державної нотаріальної контори 02 вересня 2008 року та зареєстровано в реєстрі за №1114, згідно з яким [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] і оформила своє право на земельну частку (пай), що знаходиться в колективній власності КСП «Перемога», розміром 7,02 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки на місцевості, згідно сертифікату серії [NUMBER] , виданого Поліською районною державною адміністрацією в 2000 році та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 38 (а.с.12); копія сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , що знаходиться в колективній власності КСП «Перемога», розміром 7,02 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки на місцевості, виданого Поліською районною державною адміністрацією в 2000 році на ім`я [PERSON] та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 38, з якого слідує, що право на земельну частку (пай) передано [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.13-14); газету «Новини Полісся», в якій міститься оголошення, з якого слідує, що втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданий Поліською РДА в 2000 році, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів за №38, площею 7,02 умовних кадастрових гектари, на ім`я [PERSON] , вважати недійним (а.с.16); копію Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , з якого слідує, що вчинено виправлення чорнилом синього кольору в графі для зазначення прізвища, ім`я, по-батькові громадянина України, відповідно до якого власником значиться [PERSON] (а.с.17). Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. З матеріалів справи вбачається, що позивач прийняв спадщину після смерті гр. [PERSON] шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судовому практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Іванківської районної державної нотаріальної контори за № 250/02/31 від 07.03.2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) в зв`язку з відсутністю сертифікату на земельну частку (пай) (а.с.19). Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У зв`язку з тим, що на земельну ділянку Спадкодавця відсутній оригінал державного акта - нотаріус не зміг видати свідоцтво про право на спадщину на це майно. Враховуючи те, що Спадкодавець набув майнове право на земельну ділянку, то, відповідно, і спадкоємець - позивач у справі - набув лише майнове право в порядку спадкування на дану земельну ділянку. Ст.1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», зокрема пункту 11 «При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю». Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст.125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Сертифікату на право на земельну частку (пай); реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст.1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п.1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК. Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, встановлюється належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. З матеріалів справи слідує, що позивач, [PERSON] здійснив всі дії, які необхідні для набуття права власності на спадкове майно, а саме: на земельну частку (пай), яке залишилось після смерті гр. [PERSON] , тому його позовні вимоги в цій частині підлягають повному задоволенню. Враховуючи вимоги п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про вставлення факту належності правовстановлюючих документів в зв`язку з розбіжністю в записах. Відповідно до постанови державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори Київської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.03.2018 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, розміром 5,1142 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Залишанської сільської ради Поліського району Київської області та належала [PERSON] , яка померла [INFO] , в зв`язку з тим, що державний акт не належить померлій (згідно чинного законодавства в державному акті будь-які виправлення не допускаються). Судом встановлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , розміром 5,1142 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Залишанської сільської ради Поліського району Київської області, виданий на ім`я - [PERSON] (в графі для зазначення прізвища, ім`я, по-батькові громадянина України вчинено виправлення прізвища чорнилом синього кольору на « [PERSON] ») (а.с.17). Виходячи із проаналізованого суд вважає, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданий [PERSON] (в графі для зазначення прізвища, ім`я, по-батькові громадянина України вчинено виправлення прізвища чорнилом синього кольору на « [PERSON] »), що посвідчує право власності на земельну ділянку, розміром 5,1142 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Залишанської сільської ради Поліського району Київської області належить [PERSON] . Отже, маються підстави для задоволення позову в повному обсязі. Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. З матеріалів справи слідує, що позивачем судовий збір сплачений, який він просить не стягувати з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved