Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Сторони перебувають у договірних правовідносинах на підставі кредитного договору № К34/12 від 10 лютого 2012 року згідно умов якого позивачем було надано відповідачу кредит на споживчі цілі у розмірі 20000 гривень строком з 10.02.2012 року по 10.02.2013 року зі сплатою 36 % річних. Повернення кредиту здійснюється згідно з графіком погашення кредиту наведеному в додатку до Кредитного договору, який є його невід'ємною частиною. У відповідності до п. 3.3 Кредитного договору та графіку погашення кредиту наведеному в Додатку до Кредитного договору, відповідач повинен, починаючи з березня 2012 року по лютий 2013 року, сплачувати позивачу, в рахунок погашення кредиту встановлені в графіку суми щомісячно. А також, згідно п. 3.7 Кредитного договору за будь-яких умов, у разі не своєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення, цей кредит буде визнаватися кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 72 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. В порушення вищезазначених умов договору відповідач несвоєчасно виконує свої зобов'язання щодо погашення кредиту, у зв'язку з чим станом на 11.08.2015 року виникла заборгованість по кредиту на загальну суму 53 485 гривень 19 копійок. Просить розірвати укладений з [PERSON] кредитний договір, стягнути з відповідача вищевказану заборгованість, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву у якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив позов задоволити. Проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 34). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача, відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України, враховуючи що представник позивача скористався своїми процесуальними правами. Відповідач [PERSON]. у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомленим про день, час та місце слухання справи, про що свідчить оголошення в газеті «Вінничина» від 18 вересня 2015 року № 73 (а.с.36). Враховуючи заяву представника позивача, суд вважає можливим, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України, розглянути справу у відсутність відповідача по наявних у справі доказах про взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення суду. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що, позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Судом встановлено, що сторони перебувають у договірних правовідносинах на підставі кредитного договору № К34/12 від 10 лютого 2012 року (а.с. 5). Відповідно до п. 3.1 Кредитного договору плата за користування кредитом (проценти) встановлюється у розмірі 36 % на рік від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту. Кредит надається позичальнику готівкою у касі кредитодавця, або (згідно заяви позичальника) шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок вказаний позичальником у заяві. Датою отримання кредиту вважається дата видачі позичальникові суми кредиту готівкою через касу кредитодавця, а при безготівкових розрахунках - дата списання відповідної суми з рахунку кредитодавця (п. 2.4, 2.5 Договору). Видатковим касовим ордером від 10 лютого 2012 року (а.с. 7) стверджується, що Кредитна спілка "Метроном" повністю виконала свої зобов'язання за договором кредиту і надала [PERSON] кошти в сумі 20000 гривень. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, в установлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до п. 5.4.2 Кредитного договору, Банк - позивач у справі - має право вимагати від позичальника виконання ним умов цього договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У зв'язку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору у встановлені строки, позивач направив відповідачу вимогу № 184 від 07.06.2012 року (а.с. 9) щодо погашення заборгованості за кредитними договорами та відновлення прав позивача. Відповідача було попереджено, що у разі якщо вимога не буде задоволена у десятиденний термін з моменту її отримання, Спілка буде змушена звернутися до суду з позовом про відновлення порушеного права. Відповідно до п.1.1. Кредитного договору, [PERSON] як позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, на умовах визначених Договором. Розрахунком заборгованості за кредитним договором № К34/12 від 10 лютого 2012 року (а.с. 8) доведено, що відповідач - позичальник [PERSON] - не виконував свої зобов`язання по кредитному договору. В результаті чого має заборгованість по основному боргу - 18064 гривні 51 копійка. Отже, вимога позивача про стягнення із [PERSON] заборгованості по основному боргу за кредитним договором підлягає до повного задоволення. Статтею 536 та частиною 1 статті 1054, статтею 1056-1 ЦК України, а також умовами Договору передбачено, що за користування чужими грошовими коштами позичальник має сплачувати відсотки. Відповідно до п.3.1 Договору, позичальник зобов'язувався за користування кредитом сплачувати проценти у розмірі 36% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Статтею 546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, або іншими видами забезпечення. Пунктом 3.7 Договорів передбачено, що у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково, з четвертого дня прострочення кредит визнається кредитом з підвищеним ризиком. І протягом строку визнання кредиту з підвищеним ризиком, процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 72% річних від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 8) слідує, що позичальник [PERSON] має заборгованість по відсоткам за користування кредитом у сумі 35420 гривень 68 копійок. Таким чином грошові вимоги позивача є законними і обґрунтованими вимогами цивільного законодавства та умовами Договору, а тому підлягають до повного задоволення. Частиною 2 статті 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 652 ЦК України розірвання договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за наявності чотирьох обов'язкових умов: у момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після її виникнення при всій турботливості і обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладанні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не впливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Суд вважає доведеним, що внаслідок прострочення відповідачем погашення кредиту, позивачу завдано значної істотної шкоди, у зв'язку з чим він позбавився того, на що розраховував при укладенні договору, оскільки відповідач не сплачує встановлені розміри платежів з погашення кредиту та сплати процентів за користування кредитом визначених графіками розрахунків до договору кредиту. (а.с. 6). А тому, суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання укладеного між сторонами договору кредиту. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду з цим позовом позивачем було сплачено 534 гривні 86 копійок судового збору (а.с. 1). Суд приходить до висновку, що вимога про стягнення на користь позивача в повернення сплаченого ним судового збору, підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved