Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 серпня 2007 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю і перебуває на її утриманні. Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 23 лютого 2015 року шлюб між сторонами розірвано. У зв'язку з тим, що чоловік не надає допомоги на утримання дитини, хоча є здоровий, працездатний, інших утриманців немає, має постійне місце роботи і заробіток і може надавати таку допомогу, позивачка звернулася з позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі по 1/3 частині від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином і в установлений строк повідомлялася про слухання справи. Від неї до суду надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задоволити. В разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти розгляду справи у його відсутності та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином і в установлений строк повідомлявся про слухання справи. Від нього до суду надійшла заява, в якій він просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає і не заперечує проти стягнення з нього аліментів. Суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 серпня 2007 року. Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 23 лютого 2015 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матір'ю і перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно не надає постійної матеріальної допомоги на утримання сина, хоча він працює, отримує заробітну плату, є здоровим, інших утриманців немає і має змогу надавати таку допомогу. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 183 Сімейного кодексу України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач є здоровий, працездатний, інших утриманців не має, працює водієм автонавантажувача у ПрАТ "Консюмерс Скло-Зоря" і отримує заробітну плату, може утримувати свого неповнолітнього сина, відповідач позов визнає і не заперечує проти стягнення з нього аліментів, тому, на думку суду, позов підлягає до задоволення і стягненню підлягають аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі по 1/3 частині заробітку (доходу) відповідача, але не менше встановленого законом мінімального розміру на дитину відповідного віку. При визначенні розміру аліментів враховується як матеріальний стан відповідача, так і матеріальний стан позивачки та дитини, стан їх здоров'я, а також те, що ст.182 СК України встановлено мінімальний розмір аліментів на утримання однієї дитини. На думку суду, таке рішення буде законним і справедливим, відповідатиме інтересам дитини і її належному утриманню, цей розмір аліментів є реальним для стягнення у даному регіоні. Відповідно до п.1 ч.1 і ч.2 ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В зв'язку з задоволенням позову з відповідача належить стягнути і судовий збір, як це передбачено ст.88 ЦПК України, від сплати якого була звільнена позивачка при подачі позову до суду.

Outcome: approved