Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Представник позивача адвокат Сумцов Є.С. у червні 2021 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що у червні 2021 року [PERSON] дізнався про те, що за виконавчим написом від 05.05.2021 №559, вчиненим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною з позивача як з боржника стягується на користь відповідача заборгованість у розмірі 4117 грн. Державним виконавцем Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Конєвим О.М. відкрито виконавче провадження №65545867 про стягнення з позивача заборгованості у сумі 4117 грн. Позивачу невідомо про існуючі кредитні чи боргові зобов`язання перед відповідачем чи іншими кредиторами. Відповідачем на адресу [PERSON] жодних повідомлень з розрахунками заборгованості не надходило, невідомі підстави примусового стягнення заборгованості та з чого складається заборгованість. Заборгованість за виконавчим написом є спірною, позивач не визнає існування заборгованості такого розміру, жодних письмових вимог про сам факт існування боргу та підстави для його стягнення від відповідача позивачу не надходило. Представник позивача [PERSON] посилався на те, що чинна редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, який з позивачем не укладався. Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» визнано незаконною та чинною постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Нотаріально посвідчений договір між сторонами не укладався, а отже це є безумовною підставою для визнання судом оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Посилаючись на указані обставини, представник позивача просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, вчинений 05.05.2021 та зареєстрований у реєстрі за №559, про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ "ВЕЛЛФІН" заборгованості у розмірі 4117,00 грн. таким, що не підлягає виконанню. Стислий виклад позиції відповідача Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду. Товариством не подано відзив на позов. Позиція третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., державний виконавець Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Конєв О.М., у судове засідання не з`явились, письмових пояснень не надали. Начальником Тростянецького відділу державної виконавчої служби було подано заяву про розгляд справи без участі та справу розглянути на свій розсуд. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою судді Линник О.С. від 18.06.2021 було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою судді Щербаченко М.В. від 07.10.2021 року у зв`язку з повторним автоматизованим розподілом справи через звільнення головуючої судді за заявою про відставкою указану справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (з викликом осіб). Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що за заявою відповідача ТОВ «Веллфін» приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. 05.05.2021 був вчинений виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі № 559, за яким нотаріусом звернено стягнення із [PERSON] як боржника за кредитним договором за № 1127916 від 12.01.2020, укладеним боржником з ТОВ «Веллфін» (а.с.6). У спірному виконавчому написі указано, що строк платежу за кредитним договором за № 1127916 від 12.01.2020 настав. Стягнення заборгованості здійснюється за період із 12.01.2020 по 21.03.2020 у сумі 3317,00 грн., яка складається з: 1500 грн. простроченої заборгованості за сумою кредиту; 1817,00 грн. простроченої заборгованості по неспеченим відсоткам, загальна сума заборгованості враховуючи плату за видачу виконавчого напису у розмірі 800 грн., сплаченої стягувачем становить 4117,00 грн. На підставі оспорюваного виконавчого напису, зареєстрованого у реєстрі № 559 від 05.05.2021 року державним виконавцем Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Конєвим О.М. постановою від 25.05.2021 було відкрито виконавче провадження № 65545867 (а.с.7). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Судом установлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 05.05.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Доказів того, що Кредитний договір № 1127916 від 12.01.2020 року, і який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально відповідач суду не надав, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). У позові також позивач не погоджується з самим фактом наявності заборгованості, яка указана у спірному виконавчому написі. Відповідач не надав до суду належних письмових доказів розміру заборгованості позивача та її складових. Отже, указана у виконавчому написі загальна сума кредитної заборгованості 4117 грн. є спірною. За таких обставин, приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису позов адвоката Сумцова Є.С., поданий в інтересах [PERSON] , є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Відповідно до приписів пункту 2 частини 1 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу(стаття 133 ЦПК України). Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в сумі 908 грн. 80 коп. за подання позову немайнового характеру, а тому ураховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вся сума сплаченого судового збору. Представник позивача адвокат Сумцов Є.С. просив суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач в обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав договір про надання правничої допомоги від 12 червня 2021 року з Додатком № 1 (послуги оплачуються з розрахунку 500 грн. за 1 годину, загальна сума гонорару 4000 грн.); Акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 29 жовтня 2021 року, фіскальний чек від 28 жовтня 2021 року про перерахування позивачкою адвокату Сумцову Є.С. коштів на загальну суму 4000 грн. В Акті приймання-передачі наданих послуг № 01 від 29 жовтня 2021 року представник позивача надав опис наданих послуг: 1) надання консультації клієнту щодо спору, узгодження правової позиції та підготовка позовної заяви - 2250 грн., виходячи з витрат часу 4 години 30 хв.; 2) підготовка трьох процесуальних заяв у справі 1250 грн.; 3) представництво інтересів клієнта у судовому засіданні - 500 грн. З огляду на обсяг і зміст позовної заяви, зібрані докази, які надані суду стороною позивача, участь представника позивачки у судовому засіданні, суд вважає, що викладені вище послуги адвоката Сумцова Є.С. та зазначені в Акті наданих послуг від 29 жовтня 2021 року час на їх надання є реальними, об`єктивним і співмірними зі складністю справи і доводи відповідача, які викладені у відзиві цього не спростовують. За таких обставин, оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, відповідачем клопотання про зменшення розміру понесених витрат не подано, тому понесені позивачем у цій справі витрати на правничу допомогу адвоката покладаються на відповідача в сумі 4000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved