Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Приватне підприємство «Новий Світ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні орендованою земельною ділянкою посилаючись на те, що 20 серпня 2008 року між ПП «Новий Світ» та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки № 261 загальною площею 5,26 га ріллі терміном на 12 років, який зареєстровано у відділі Держкомзему у Новоархангельському районі 15 липня 2011 року № 352630004000467. 04 серпня 2014 року [PERSON] звернувся з заявою до керівництва ПП «Новий Світ», з проханням розірвати договір оренди земельної ділянки на території Тернівської сільської ради, на що йому було повідомлено листом від 18 серпня 2014 року, що підстав для дострокового розірвання вище вказаного договору оренди земельної ділянки ПП «Новий Світ» не вбачає, умови договору виконує своєчасно та добросовісно і в подальшому до закінчення терміну дії договорів буде виконувати свої обов'язки та користуватися своїми правами у відповідності до договору. За користування земельною ділянкою, [PERSON] відповідно до вказаного договору з 2008 по 2014 роки ПП «Новий Світ» виплачувалася орендна плата своєчасно та в строки визначені умовами договору оренди. Господарство з моменту укладення договору є добросовісним землекористувачем, використовує земельну ділянку за цільовим призначенням, здійснює комплекс заходів щодо охорони земель, збереження і підвищення родючості ґрунтів та своєчасно і в повному обсязі виплачує орендну плату. У 2015 році [PERSON] були вчинені дії, які перешкоджали господарству у користуванні орендованою земельною ділянкою. Так на вказаній земельній ділянці, що знаходилася у полі № 206 відповідач встановив межові знаки та в 2015 році одноосібно використовував (вирощував сою). Тому, на земельній ділянці [PERSON] здійснити посів кукурудзи в 2015 році ПП «Новий Світ» не мало можливості через те, що вказана земельна ділянка булла вже зайнята посівом сої, який здійснив [PERSON] Враховуючи той факт, що [PERSON] самостійно здійснював посів сої на земельній ділянці переданій підприємству в оренду господарство змушене звернутися до суду із позовом про усунення перешкод у користуванні орендованими земельними ділянками шляхом заборони відповідачу самостійно обробляти вказану земельну ділянку або передати її у користування іншим особам до закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки. Просили стягнути з [PERSON] на користь господарства сплачений судовий збір, зобовязати останнього не чинити перешкоди в користуванні орендованою земельною ділянкою та зобовязати повернути її господарству. Представник ПП «Новий Світ», [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні в задоволенні позову просив відмовити, при цьому пояснив, що в договорі не його підпис. В 2015 році він на своєму полі здійснив посів сої. Представник третьої особи відділу Держгеокадастру у Новоархангельському районі Кіровоградської області в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просив справу слухати у його відсутність. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного, як встановлено. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. 20.08.2008 року між [PERSON] та ПП «Новий Світ» в особі директора [PERSON] було укладеного договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано у відділі Держкомзему у Новоархангельському районі 15 липня 2011 року за № 352630004000467 /а.с.5-7/. Зазначений договір відповідно до п. 8 укладено терміном на дванадцять років. П. 9 вказує, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3 % грошовому виразі від нормативної грошової. П. 20 договору вказує на те, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється у десятиденний строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання передачі. У п. 21 зазначено, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Згідно з п. 29 договору орендодавець зобовязаний передати земельну ділянку, що відповідає умовам договору оренди; не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою, дане закріплено в ст. 24 Закону України «Про оренду землі». Акт про передачу та прийом земельної ділянки в натурі підписано сторонами 20.08.2008 року, акт визначення меж земельної ділянки в натурі підписаний 15.07.2011 року /а.с.7/. У відповідності до державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-КР № 035166 від 30.04.2002 року [PERSON] є власником земельної ділянки розміром 5,26 га, яка розташована на території Тернівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області /а.с.8/. Відповідно до акту про встановлення та погодження в натурі меж земельної частки (паю) № 261 гр. [PERSON] від 25.11.2008 року та схеми розміщення земельної ділянки, встановлено в натурі межі земельної ділянки загальною площею 5,26 га /а.с. 9,10/. Довідкою № 14/08/15-01 від 14.08.2015 року підтверджується, факт отримання орендної плати в ПП «Новий Світ» гр. [PERSON] за останні 3 роки, відповідно до договору оренди земельної ділянки від 20.08.2008 року /а.с. 11/. Відповідно до відповіді відділу Держземагенства у Новоархангельському районі Кіровоградської області від 09.09.2015 року № 01-09/144, 15.07.2011 року за № 352630004000467 відділом Держкомзему у Новоархангельському районі було зареєстровано договір оренди земельної ділянки, що розташована на території Тернівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області площею 5,26 га, стоком на 12 років між [PERSON] та ПП «Новий Світ» /а.с.26/. Спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює відносини з оренди земельних ділянок є\~Закон України «Про оренду землі». Ст. 1 Закону України «Про оренду землі» (далі Закон), визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Орендодавцями землі відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Орендарями землі відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою. Право оренди земельної ділянки, відповідно до приписів ч. 5 ст. 6 Закону, підлягає державній реєстрації. Ст. 13 Закону вказує, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У відповідності до ст. 27 Закону орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями. Спори, повязані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку, на що вказує ст. 35 Закону України «Про оренду землі». Відповідно до ст. 18, ч. 1 ст. 20 Закону України « Про оренду землі», які діяли на момент вчинення правочину, договір оренди землі підлягає державній реєстрації й на підставі ч. 1 ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України, ч. 2 ст. 125 ЗК України і є укладеним з моменту такої реєстрації. Порядок державної реєстрації договорів оренди землі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 року № 2073, а відповідно до Указу Президента України від 17.02.2003 року «Про заходи створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру», який у силу ст. 106 Конституції України є обовязковим до виконання на території України, на Державний комітет України по земельних ресурсах покладено обовязок щодо здійснення у складі державного земельного кадастру, реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них, договорів оренди земельних ділянок. Відповідно до п. 2 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого Постановою від 25 грудня 1998 року № 2073, державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок. Згідно\~ст. 638 Цивільного кодексу України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.\~\~\~\~\~\~ Істотними умовами договору - є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України, яка діяла на момент вчинення правочину, договір який підлягає державній реєстрації, є укладеним з моменту державної реєстрації. Згідно до ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Стаття 25 Закону України «Про оренду землі» \~- орендар земельної ділянки зобов'язаний приступати до\~\~використання\~\~земельної\~\~ділянки в строки, встановлені договором оренди землі; виконувати встановлені щодо об'єкта оренди\~\~обмеження (обтяження)\~\~в обсязі,\~\~передбаченому законом\~або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та\~\~іншого\~\~природоохоронного\~\~призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно зі ст. 36 Закону України "Про оренду землі" у разі невиконання зобов'язань за договором оренди земельної ділянки, у тому числі за зміну або розірвання договору в односторонньому порядку, сторони несуть відповідальність згідно з законом та договором. Виходячи з положень ст. ст. 18, 20 Закону України «Про оренду Землі», ч. 3 ст. 640 ЦК України, які діяли на момент вчинення правочину, договір було укладено 20.08.2008 року, а набув він юридичної сили 15.07.2011 року з моменту державної реєстрації (виходячи з норм матеріального права), але моментом укладення договору є безумовно дата, якою сторони підписали договір. Враховуючи, що договір було укладено 20.08.2008 року на термін 12 років то дія його закінчується 20.08.2020 року, а тому на думку суду до зазначеної дати [PERSON] не повинен, на виконання умов договору оренди земельної ділянки, чинити перешкоди ПП «Новий Світ» в користуванні орендованою земельною ділянкою. [PERSON] в період розгляду даної цивільної справи не подав зустрічний позов до ПП «Новий Світ» про визнання договору оренди землі недійсним, на обґрунтування своїх пояснень з приводу того, що договір він не підписував. У відповідності до ст. 88 ЦПК з [PERSON] на користь ПП «Новий Світ» підлягають стягненню судові витрати понесені господарством при зверненні до суду з позовом. На підставі наведеного, та

Outcome: approved