Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом та просить суд розірвати шлюб між нею і відповідачем, який зареєстрований 14 червня 2008 року у Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, за актовим записом № 338. Позовні вимоги мотивовані тим, що подальше спільне проживання і збереження сім`ї є неможливими, в зв`язку з різними характерами, поглядами на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дітей, відсутністю взаєморозуміння. Відповідач постійно пред`являв позивачці необґрунтовані претензії, постійно ганьбив, ображав та принижував честь і гідність позивачки. А тому, шлюб фактично розпався, сторони припинили шлюбні відносини та більше двох місяців проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Крім того, відповідач не бере участі матеріально в житті сім`ї. Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. В підготовче засідання сторони не з`явились, в письмовій заяві від 21.05.2019 року позивачка просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в заяві від 21.05.19р., також просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, заперечень немає. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як визначено в ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи суд з`ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини. 14 червня 2008 року сторони зареєстрували шлюб у Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, за актовим записом № 338. Прізвища після укладення шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] (а. с. 4). Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] (а. с. 7-9). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. В судовому засіданні встановлено, що у сторін подружнє життя не склалося, шлюб фактично розпався. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Тому, відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України - шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 СК України - особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В позовній заяві позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем під час звернення до суду, у разі задоволення позову, підлягають стягненню на його користь із відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, так як відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить 384, 20 грн. (768,40 грн. х 50 %). Враховуючи викладене та

Outcome: approved