Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 29.06.2013\~зареєструвала шлюб\~з відповідачем\~у виконкомі\~Микуличинської сільської\~ради Яремчанської\~міської ради\~Івано-Франківської\~області,\~про що\~зроблено відповідний\~актовий запис\~за №10.\~В шлюбі\~у сторін\~ [INFO] \~народилася дочка\~ [PERSON] .\~Спільне життя\~сторін не\~склалося через\~різні погляди\~на сімейне\~життя та\~виховання дитини. Сторони припинили спільне проживання та ведення господарства. На даний час у них з відповідачем не має спільних інтересів, кожен із них живе своїм життям. У зв`язку з викладеним позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить шлюб між сторонами розірвати. У судове засідання позивач не з`явилася, направила суду заяву про підтримання позову та про розгляд справи у її відсутності. Просила розірвати шлюбу між нею та відповідачем, заперечила можливість будь-якого примирення. Відповідач у судове засідання не з`явився, направив суду заяву про визнання позову та про розгляд справи у його відсутності. Дослідивши наявні докази та матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29.06.2013 року у виконкомі Микуличинської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, актовий запис №10. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Аналізуючи зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами підлягає розірванню, а позов [PERSON] задоволенню, так як сторони однією сім`єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved