Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав, в якому просила суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, від якого у них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . З 2006 року вона з дитиною проживають окремо. З того часу відповідач припинив спілкування з дитиною, матеріальної допомоги не надає, у вихованні дитини участі не приймає, аліменти не сплачує, внаслідок чого виникла заборгованість. У зв`язку з тим, що відповідач ухиляється від утримання та виховання дитини, вона змушена звернутися до суду з зазначеним позовом. У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити на підставах, зазначених у позові. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при ухваленні рішення просить врахувати інтереси дитини. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визначеними в Україні. Відповідно до ст. ст. 150, 151 СК України, ст. 11,12 ЗУ «Про охорону дитинства», батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов`язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання є одним із основних прав дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції ООН батьки несуть відповідальність за виховання і розвиток дитини. Якщо батьки не виконують свої функції, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, то ч.2 ст. 164 СК України передбачає підставу для позбавлення батьківських прав. Пленум Верховного суду України в постанові № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, та відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про духовний і фізичний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON] , та [PERSON] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав та призначення опікуна обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. З висновку Органу опіки та піклування Павлоградської міської ради щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] від 07.11.2018 року вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом із своєю матір`ю, яка виховує дитину одна. Батько вихованням сина не займається, не цікавиться його життям, навчанням, матеріально не забезпечує, має заборгованість зі сплати аліментів. Згідно з пояснень [PERSON] , її син [PERSON] у 2010 році виїхав на проживання до АР Крим, з цього часу він із сином не спілкується, матеріально не підтримує. Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки про реєстрацію та склад сім`ї № 7859 від 07.09.2018 року, виданою КП "Міський інформаційно-розрахунковий аналітичний центр" Павлоградської міської ради, [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , разом із сином [PERSON] , [INFO] , матір`ю [PERSON] . Відповідач аліменти на користь [PERSON] , яка змінила прізвище на [PERSON] , не сплачує, станом на 01.03.2018 року має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 90 328,72 грн., що підтверджується довідкою Павлоградського МР ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області. З копії довідки виданою Павлоградською ЗШ І-ІІІ ступенів № 9 Павлоградської міської ради Дніпропетровської області від 21.09.2018 року № 765 вбачається, що [PERSON] , 2003 року народження, є учнем 9-В класу, батько [PERSON] з вчителями не спілкується, не забирає дитину додому, не бере участі в батьківських зборах, школу не відвідує. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини, не піклується про дитину та матеріально її не забезпечує, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, а тому, враховуючи характер ставлення відповідача до дитини, суд вважає за необхідне застосувати крайній захід впливу та позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Оскільки позивача, ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2019 року, звільнено від сплати судового збору, то відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 768,40грн.

Outcome: approved