Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

Прокурор Червоноградської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави звернувся в суд з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави шкоду завдану незаконною порубкою дерев в сумі 24 673,89 грн. на розрахунковий рахунок Великомостівської міської ради Сокальського району Львівської області (реквізити: отримувач УКуСокаль.р/отг м.Великі Мости 24062100, код ЄДРПОУ:38011490, Банк отримувача: Казначейство України, номер рахунку: UA058999980333149331000013839). В обґрунтування позову вказав, що вироком Сокальського районного суду Львівської області від 03.03.2020 року по справі № 454/550/20, який набрав законної сили 06.04.2020р., затверджено угоду про визнання винуватості укладену 19.02.2020р. між заступником начальника Сокальського відділу Червоноградської місцевої прокуратури Василівим В.Ф. та обвинуваченим [PERSON] . Його визнано винним за ч.1 ст.246 КК України та призначено узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000грн. Під час розгляду кримінального провадження, судом встановлено, що 24.01.2020 року близько 16.00 год. [PERSON] , маючи умисел на незаконну порубку дерев, кінною підводою прибув у лісовий масив квартал 42 виділу 43 Любельського лісництва ДП «Жовківське лісове господарство», поблизу с.Бутини Сокальського району Львівської області, не отримавши спеціального дозволу на використання лісових ресурсів - лісорубного квитка або лісового квитка, тобто не маючи права здійснювати порубку дерев, діючи незаконно, умисно, з корисливого мотиву, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, бажаючи їх настання, з метою подальшого використання деревини у власних цілях, заздалегідь заготовленою бензопилою, шляхом відділення від кореня, здійснив незаконну порубку 3 (трьох) сироростучих дерев породи вільха чорна, діаметром 33 см., 40 см., 42 см., загальною кубомасою 1,73 м3, після чого порізав їх на частини. В результаті чого, згідно з таксами для обчисленнями розміру шкоди, заподіяної лісу, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди заподіяної лісу» №665 від 23.07.2008, заподіяно істотну шкоду у сумі 24673,89 гривень, тобто таку шкоду, яка у двадцять і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Відповідно до листа Управління Державної казначейської служби України у Сокальському районі Львівської області від 02.04.2020 №14.30/05-38-1658вих-20 грошові стягнення за шкоду, заподіяну вчиненими на території Великомостівської міської ради Львівської області порушеннями вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, сплачуються на рахунок Великомостівської міської ради (UA 058999980333149331000013839), відкритий в УДКСУ у Сокальському районі. Позов заявлений Червоноградською місцевою прокуратурою Львівської області в інтересах Великомостівської міської ради Львівської області, оскільки лісопорушення вчинено на її території, а саме на території с. Бутини Сокальського району Львівської області та вказані платежі зараховуються на спеціальний бюджетний рахунок міської ради, а тому несвоєчасна сплата їх відповідачем може призвести до ненадходжень до місцевого бюджету. (22.11.2017 Великомостівською міською радою Сокальського району Львівської області прийнято рішення «Про початок реорганізації Двірцівської сільської ради Сокальського району Львівської області, Бутинської сільської ради Сокальського району Львівської області та Реклинецької сільської ради Сокальського району Львівської області шляхом приєднання до Великомостівської міської ради Сокальського району Львівської області»). 16.01.2018 Бутинська сільська рада як юридична особа за законодавством України припинена. Розрахунок суми, що підлягає стягненню повністю відповідає вказаній у вироку суду шкоді, яка згідно вимог ч.6 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню, тобто - 24673,89 гривень. Вказана шкода в добровільному порядку [PERSON] не відшкодована. Прокурор Червоноградської місцевої прокуратури Проць О.Б. в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. В обгрунтування надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник позивача Великомостівсько міської ради надав суду заяву в якій вказує, що заявлені прокурором позовні вимоги підтримує в повному обсязі та розгляд справи просив проводити без участі представника міської ради. Представник відповідача - адвокат Смолинець В.І. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Додатково пояснили, що прокурор не є належним представником інтересів держави, а позов про стягнення з відповідача шкоди завданої злочином повинен пред`являти орган місцевого самоврядування самостійно. Також, зазначив, що проведено неправильний розрахунок заподіяної шкоди, оскільки первинний розрахунок завданої шкоди [PERSON] проведеної майстром лісу на суму 24 673, 89грн. проведений відповідно до Постанови КМУ №541 від 24.07.2013р., у позовній заяві та наступному розрахунку така шкода розраховувалась відповідно до Постанови КМУ від 23 липня 2008 № 655 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу, знищенням внаслідок порубки дерев». Заслухавши учасників та дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Твердження представника позивача, що прокурор не є належним представником інтересів держави, а позов про стягнення з відповідача шкоди завданої злочином повинен пред`являти орган місцевого самоврядування самостійно не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. Зокрема, відповідно до ст. 121 Конституції України на органи прокуратури покладено обов`язок щодо захисту інтересів держави. Згідно частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 зазначено, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, тому прокурор, у кожному конкретному випадку, з посиланням на законодавство, самостійно визначає, в чому саме відбулося, чи може відбутися, порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначають з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. В даному випадку порушення інтересів держави полягає в тому, що не стягнення шкоди, завданої навколишньому природному середовищу внаслідок вчинення злочину, призводить до ненадходження коштів до спеціальних фондів державного та місцевих бюджетів, що, в свою чергу, негативно позначається на фінансуванні важливих природоохоронних та ресурсозберігаючих заходів, чим прямо порушує інтереси держави. Відповідно до ч.3 ст.56 ЦПК України, з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду. Крім цього, у постанові від 15 жовтня 2019 року у справі № 903/129/18 (провадження № 12-72гс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що сам факт незвернення до суду ради з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини (пункт 6.43). Таким чином, судом встановлено, що у даній справі підставою для представництва інтересів держави прокурор обґрунтував наявність підстав для звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Великомостівської міської ради, оскільки Великомостівською міською радою упродовж тривалого часу не здійснюється захист інтересів держави у спірних правовідносинах. Разом з цим, судом встановлено, що вироком Сокальського районного суду Львівської області від 03.03.2020 року по справі № 454/550/20, який набрав законної сили 06.04.2020р., затверджено угоду про визнання винуватості укладену 19.02.2020р. між заступником начальника Сокальського відділу Червоноградської місцевої прокуратури Василів В.Ф. та обвинуваченим [PERSON] . [PERSON] визнано винним за ч.1 ст.246 КК України та призначено узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000грн. Також, вищевказаним вироком встановлено, що [PERSON] 24.01.2020 року близько 16.00 год. у лісовому масиві кварталу 42 виділу 43 Любельського лісництва ДП «Жовківське лісове господарство», поблизу с.Бутини Сокальського району Львівської області здійснив незаконну порубку 3 (трьох) сироростучих дерев породи вільха чорна, діаметром 33 см., 40 см., 42 см., загальною кубомасою 1,73 м3, після чого порізав їх на частини. В результаті чого, згідно з таксами для обчисленнями розміру шкоди, заподіяної лісу, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди заподіяної лісу» №665 від 23.07.2008, заподіяно істотну шкоду у сумі 24673,89 гривень, тобто таку шкоду, яка у двадцять і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини незаконної порубки дерев та розрахунок суми, що підлягає стягненню в розмірі 24673,89 гривень встановлені вироком Сокальського районного суду Львівської області від 03.03.0206 року у кримінальній справі про обвинувачення [PERSON] за ч.1 ст.246 КК України. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). у. У п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» є роз`яснення, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Пунктом 1 ч. 2 ст. 105 ЛК України передбачено, що відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Згідно зі ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» (далі Закон), ліс, як природний ресурс загальнодержавного значення, підлягає державній охороні і регулюванню на всій території України. Відповідно до ст. 3 Закону, основними принципами охорони навколишнього природного середовища є компенсація шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відповідно до ст. 40 Закону, використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» №17 від 10.12.2004, порубка дерев і чагарників визнається незаконною, якщо вчинена: без відповідного дозволу; за дозволом, виданим із порушенням чинного законодавства; здійснена до початку чи після закінчення установлених у дозволі строків; не на призначених ділянках чи понад установлену кількість; не тих порід дерев, які визначені в дозволі; порід, вирубку яких заборонено. Статтею 107 Лісового кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Відповідно до вимог ст. 66 Конституції України, ст. ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» кожен, хто заподіяв шкоду навколишньому природному середовищу, повинен відшкодувати шкоду у повному обсязі. Статтею 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що одним з джерел формування державного та місцевого фондів охорони навколишнього природного середовища, які утворюються у складі державного та відповідного місцевого бюджету, є частина грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності згідно з чинним законодавством. Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 17 від 10.12.2004 року «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» у справах про лісопорушення розмір шкоди обчислюється за відповідними таксами. Відповідно до листа т.в.о.директора ДП «Жовківський лісгосп» №02/61 від 28.01.2020р. та такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісовому господарству на 2020 рік встановлено, що заподіяна шкода від самовільної порубки лісу вчиненої [PERSON] 24.01.2020р. становить 24 673, 89 грн. за три дерева породи вільха чорна, кубомасою - 1,73кбм, діаметром зрізаних дерев - 33см., 40см., 42см. Тобто, згідно з проведеним ДП «Жовківське лісове господарство» розрахунком шкоди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 № 655 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу, знищенням внаслідок порубки дерев», завдано шкоди на загальну суму 24 673,89 грн. Твердження представника відповідача - адвоката Смолинця В.І. про те, що первинний розрахунок завданої шкоди [PERSON] проведеної майстром лісу на суму 24 673, 89грн. проведений відповідно до Постанови КМУ №541 від 24.07.2013р., у позовній заяві та наступному розрахунку така шкода розраховувалась відповідно до Постанови КМУ від 23 липня 2008 № 655 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу, знищенням внаслідок порубки дерев», тому проведено неправильний розрахунок не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Постанова КМУ №541 від 24.07.2013р. «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд» затверджено такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд внаслідок незаконної рубки або пошкодження дерев та рослин, що мають здерев`яніле стебло, до ступеня припинення росту. Постановою КМУ від 23.07.2008 № 655 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу, знищенням внаслідок порубки дерев» затверджено такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту. Під час досудового розслідування, укладення угоди про визнання винуватості та розгляду кримінального провадження [PERSON] та його захисник - адвокат Смолинець В.І. визнали та не заперечили, що відповідач здійснив незаконну порубку 3 сироростучих дерев породи вільха чорна, діаметром 33 см., 40 см., 42 см., загальною кубомасою 1,73 м3, після чого порізав їх на частини. В результаті чого, при розрахунку заподіяної шкоди використовувались такси саме для сироростучих дерев затвердженими Постановою КМУ «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди заподіяної лісу» №665 від 23.07.2008 р., а не для дерев, що мають здерев`яніле стебло. Розрахунок суми заподіяння шкоди відповідно до Постановою КМУ «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди заподіяної лісу» №665 від 23.07.2008 р в розмірі 24 673, 89грн. встановлено у вироку суду та повністю відповідає заподіяній шкоді і згідно вимог ч.6 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню.. Отже, протиправними діями відповідача завдано шкоду навколишньому природному середовищу на загальну суму 24 673,89 грн. Згідно зі статтею 107 Лісового кодексу України, підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Пунктом 7 ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України встановлено, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. Пунктом 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України передбачено, що до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги керівника Червоноградської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Червоноградської міської ради Львівської області, Червоноградської центральної міської лікарні, за участю третьої особи на стороні позивача Міського фінансового управління Червоноградської міської ради, підлягають задоволенню. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги керівника Червоноградської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Великомостівської міської ради, підлягають задоволенню. Разом з цим, згідно ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до п. 6 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Отже, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь держави 840,80грн. судового збору.

Outcome: approved