Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Представник ВАТ «Ідея-Банк» 10.06.2015 року звернувся до Тарутинського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 08.08.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № ВL 7994, відповідно до якого [PERSON] був наданий кредит у розмірі 40 000 грн. строком до 01.08.2015 року. Невиконання відповідачем умов договору по оплаті передбачених платежів призвело до виникнення заборгованості, у зв'язку з чим позивач просить суд: стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість по кредитному договору на загальну суму 85 879,96 грн.; стягнути з [PERSON] судовий збір у розмірі 858,80 грн. Ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 17.11.2015 року справу № 514/746/15-ц передано на розгляд до Білгород-Дністровського суду Одеської області згідно п.2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України, що регламентує правила підсудності. Відповідно до автоматизованої системи документообігу справа була призначена до розгляду судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Чебан Н.В. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити їх, розглянувши справу у його відсутність. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома.(а.с.78,79) Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності не зявившихся осіб за наявними в матеріалах справи доказами, що відповідає положенням ст.ст.158, 169,197 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.08.2008р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № ВL 7994, відповідно до якого [PERSON] був наданий кредит у розмірі 40 000 грн. строком до 01.08.2015 року. (а.с. 5-8). Факт отримання [PERSON] кредиту у розмірі 40 000 грн. підтверджується наявними в матеріалах справи випискою з особового разунку за 08.08.2008 рік та меморіальним ордером № 1424261UAH000381. (а.с. 13-14). Відповідно до п. 1.3.2. Кредитного договору за користування кредитними коштами понад строк кредитування (або термін погашення за Графіком погашення кредиту), встановлений цим договором, процентна ставка встановлюється в розмірі 63,9 % річних. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач належним чином не виконала зобов'язання згідно договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 19.05.2015 року становить 85 879,96 грн., та складається з: - 38 618.69 грн. - заборгованість по сумі кредиту; - 38 618,69 грн. - прострочена заборгованість по сумі кредиту; - 37 236,28 грн. - відсотки; - 10 024,99грн. - підвищені відсотки; Згідно ч.2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов ВАТ «Універсал-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - є обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved