Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 03 серпня 2002 року його мати [PERSON] уклала на Маріупольській універсальній біржі контракт №12457 договір купівлі-продажу, згідно якого придбала у [PERSON] 1/2 частину житлового будинку, розташованого по вул. Чернишевського, 7 в м.Маріуполі. На підставі вищевказаного договору купівлі-продажу зазначена частина житлового будинку була зареєстрована на імя [PERSON] на праві приватної власності у Маріупольському бюро технічної інвентаризації 22 серпня 2002 року. Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 15 вересня 2006 року біржовий контракт (договір купівлі-продажу) №12457 1/2 частини житлового будинку №7, розташованого по вул. Чернишевського в м.Маріуполі, укладений на Маріупольській товарній біржі між [PERSON] та [PERSON] визнано дійсним. 13 грудня 2012 року [PERSON] померла. Позивач є рідним сином померлої та єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері. За життя мати позивача не встигла зареєструвати право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого по вул. Чернишевського, 7 в м.Маріуполі, в звязку з чим позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Просив визнати за ним право власності на 1/2 частину домоволодіння, розташованого по вул. Чернишевського, 7 в м.Маріуполі в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 13.12.2012 року. Позивач у судове засідання не зявився, надавши заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в останнє судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що позивач не проживав разом із спадкодавцем і пропустив встановлений трок для прийняття спадщини, тому вправі звернутися до суду з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання представника відповідача та третьої особи, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із свідоцтвом про народження серії V-НО №272016, виданим 01 грудня 1981 року Відділом РАЦС Іллічівського райвиконкому м.Жданова вбачається, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], актовий запис №1634. 03 серпня 2002 року [PERSON] та [PERSON] на Маріупольській універсальній товарній біржі уклали біржовий контракт №12457, згідно із яким [PERSON] придбала у [PERSON] 1/2 частину житлового будинку, розташованого по вул. Чернишевського, 7 в м.Маріуполі. На підставі вищевказаного договору купівлі-продажу зазначена частина житлового будинку була зареєстрована на імя [PERSON] на праві приватної власності у Маріупольському бюро технічної інвентаризації, що підтверджується реєстраційним посвідченням від 22 серпня 2002 року. Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 15 вересня 2006 року біржовий контракт (договір купівлі-продажу) №12457 1/2 частини житлового будинку №7, розташованого по вул. Чернишевського в м.Маріуполі, укладений на Маріупольській товарній біржі між [PERSON] та [PERSON] визнано дійсним. 21 лютого 2002 року [PERSON] розірвала шлюб із [PERSON] в Відділі реєстрації актів громадянського стану Іллічівського районного управління юстиції м.Маріуполя Донецької області, актовий запис №70. Після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєне прізвище «Томашевська». 11 грудня 2008 року [PERSON] розірвала шлюб із [PERSON] в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №483. Після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєне прізвище «Карпенко». Згідно свідоцтва про смерть, виданого 14.12.2012 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла - 13 грудня 2012 року, актовий запис №1558. Так, відповідно до письмових матеріалів справи вбачається, що до складу спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], померлої 13 грудня 2012 року, увійшла 1/2 частина домоволодіння №7, розташованого по вул. Чернишевського в м.Маріуполі. Згідно із повідомленням Третьої маріупольської державної нотаріальної контори від 25 серпня 2015 року №1677/01-16 інформація щодо наявності спадкової справи після смерті [PERSON], померлої 13 грудня 2012 року в справах держнотконтори відсутня. Відповідно до постанови приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] від 15.10.2015 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку жилого будинку №7, що розташований за адресою: м.Маріуполь Донецької області, вул. Чернишевського, у зв'язку із пропуском строку прийняття спадщини та відсутністю документів, що підтверджують факт проживання [PERSON] разом з померлою на час відкриття спадщини. Згідно ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі змісту ч. 1 ст. 1222 ЦК України слідує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008р. № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача та визнати за ним право власності на 1/2 частину домоволодіння, розташованого по вул. Чернишевського, 7 в м.Маріуполі в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 13 грудня 2012 року.

Outcome: approved