Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 травня 2015 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. У зв'язку з тим, що подружні стосунки у них з чоловіком не склалися через несумісність характерів, різні погляди на життя, у них відсутнє взаєморозуміння, між ними постійно виникали сварки, конфлікти та взаємні докори, відповідач не поважає її як свою дружину і особистість, що призвело до того, що вони припинили подружні стосунки, і з березня 2017 року проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, їх шлюб носить формальний характер, відповідач самоусунувся від виконання батьківського обов'язку, будь-якої допомоги на утримання дитини не надає, позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить шлюб розірвати, і стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у сумі 2000 гривень, сина залишити проживати з нею, а судові витрати покласти на відповідача. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про слухання справи була повідомлена своєчасно і належним чином. Від неї до суду надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підтримує, так як на примирення не згідна, що стосується стягнення аліментів, зазначила, що зменшує заявлені позовні вимоги і просить стягувати по 1000 гривень щомісячно на утримання дитини до досягнення дитиною повноліття, просить позов, з врахуванням заяви про зменшення заявлених вимог, задоволити. В разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи у його відсутності та винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, але адресований йому конверт повернувся з причини "інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення". Причину нявки суду не повідомив і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи чи слухання справи у його відсутності. Суд визнав його неявку до суду з неповажних причин і вважає можливим справу слухати у відсутності відповідача і ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 травня 2015 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO]. Дитина на даний час проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, у них різні бюджети, на примирення не згідні, матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає. Суд, відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийшов до переконання, що дана сім'я існує формально, примирення подружжя неможливе, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та інтересам їх неповнолітньої дитини. Тому суд вважає за необхідне і доцільне розірвати шлюб між ними. На думку суду, неповнолітню дитину необхідно залишити з матір'ю, про що позивачка просить у позовній заяві. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 184 Сімейного кодексу України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач є здоровим, працездатним, працює за кордоном, але має мінливий дохід, інших утриманців немає, доказів, які б це спростовували суду не надано, суд вважає, що позов, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, підлягає до задоволення і стягненню підлягають аліменти на утримання дитини в сумі по 1000 гривень щомісячно. Встановлюючи вказаний розмір аліментів, суд враховує всі обставини справи у їх сукупності, а саме стан здоров'я відповідача і дитини, його матеріальний стан і матеріальний стан позивачки і дитини. Крім того, судом береться до уваги і вимога ст.182 СК України про мінімальний розмір аліментів. На думку суду, таке рішення буде законним і відповідатиме інтересам дитини та сприятиме її належному утриманню. Неявка відповідача до суду розцінюється як його самоусунення від вирішення спору. Він не дав заперечень проти позову чи будь-яких пояснень стосовно позову. Відповідно до п.1 ч.1 і ч.2 ст.367 ЦПК України, суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В зв'язку з задоволенням позову з відповідача належить стягнути і судовий збір по вимозі про стягнення аліментів, як це передбачено ст.88 ЦПК України, від сплати якого була звільнена позивачка при подачі позову до суду та стягнути сплачений позивачкою на її користь судовий збір по вимозі про розірвання шлюбу.

Outcome: approved