Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що, від подружнього життя з відповідачем вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, обов'язок батька по утриманню дитини не виконує, через що вона змушена звернутися до суду про стягнення з відповідача на свою користь аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття дитини. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити у повному обсязі, пославшись на те що відповідач не регулярно надавав допомогу на утримання сина. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив що надає матеріальну допомогу дитині, купує одяг дитині тощо, і згоден платити аліменти у сумі 30% прожиткового мінімуму. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис № 115. На теперішній час син проживає разом з матір'ю, і перебуває на її утриманні. В зазначеному вище свідоцтві про народження батьком дитини записано - [PERSON]. Останній, має можливість оказувати матеріальну допомогу на утримання дитини. На момент розгляду справи домовленості між батьками дитини щодо його утримання - не досягнуто. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно ч. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1ст.191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи, матеріальне становище позивача та відповідача, а також прожитковий мінімум для дитини відповідного віку з урахуванням того, що позивач також повинен брати участь в утриманні дитини, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 березня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення, в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Окрім того, з відповідача у відповідності до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в доход держави у встановленому законом розмірі 243,60 грн. На підставі ст. ст. 180-182, 183 СК України і

Outcome: approved