Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: 1.1 Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Банк Форвард», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Просить визнати виконачий напис № 6004 від 03 червня 2021 року про стягнення заборгованості з нього на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» в сумі 13095,74 грн., таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача на його користь судові витрати. 1.2 В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у вересні 2021 року за місцем його роботи було отримано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. від 10 вересня 2021 року за виконавчим провадженням № 65915294 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. З даної постанови вбачається наявність виконавчого напису №6004 від 03 червня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. про стягнення з нього на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості у сумі 13095,74 грн. 29 вересня 2021 року на адресу відповідача та приватного виконавця ним було надіслано заяву про отримання копії виконавчого напису нотаріуса, однак станом на момент подання даного позову документи ним не отримані. До цього він був впевнений, що не перед ким боргів не має, ніяких непогашених кредитних договорів не має. Нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався тільки сумою заборгованості, наданою представниками Акціонерного товариства «Банк Форвард» без надання її математичного обґрунтування, що не може бути доказом безспірності грошових вимог позивача, а отже відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус не міг вчинити виконавчий напис, оскільки подані документи не підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та відсутні докази того, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Заяви, клопотання. 2.1 Позивач в позовній заяві просить розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 2.2 Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, заяву про розгляд справи без його участі суду не надав. 2.3 Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. в судове засідання не з`явилася, але на виконання ухвали суду надала суду копію виконавчого напису, копію заяви про вчинення виконавчого напису, копію кредитного договору, копію виписки з рахунку. 2.4 Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі та копії заяви про примусове виконання рішення, виконавчого напису, кредитного договору, виписки з рахунку. 2.5 Судом було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів по справі. 2.6 Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 2.7 Відповідно до ч. 1 ст. 131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~Тому, суд дійшов висновку, що відповідач повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, та зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України. \~\~ \~ Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність розгляду даної справи в заочному порядку. Інші процесуальні дії у справі. \~ \~ \~ \~3.1 Ухвалою суду від 18 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі, витребувано у відповідача Акціонерного товариства «Банк Форвард» та у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. копію виконавчого напису нотаріуса № 6004 від 03 червня 2021 року; детальний розрахунок заборгованості у сумі 13095,74 грн. помісячно, починаючи з дати її виникнення; копії документів, згідно яких було вчинено виконавчий напис нотаріуса № 6004 від 03 червня 2021 року; документ, підтверджуючий правонаступництво відповідача щодо вимог стягнення заборгованості, призначено справу до розгляду на 10-30 год. 16 листопада 2021 року. Фактичні обставини встановленні судом. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення в повному обсязі позовних вимог з наступних підстав. 4.1 Судом встановлено, що 03 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 6004 про звернення стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором 110814333 від 29 листопада 2013 року, укладеним з АТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», заборгованості за кредитним договором 110814333 від 29 листопада 2013 року за період з 30 вересня 2018 року по 30 жовтня 2018 року в сумі 11995,74 грн., в тому числі: заборгованість за сумою кредиту 8397,02 грн., заборгованість за процентами 3148,72 грн., плата за пропуск мінімальних платежів 450,00 грн. За вчинення виконавчого напису стягнуто з боржника на користь стягувача 1100,00 грн. 4.2 На підставі даного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. 10 вересня 2021 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. 4.3 На виконання ухвали суду від 18 жовтня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. надала суду копію заяви про примусове виконання рішення; копію виконавчого напису; копію кредитного договору № 11081433 від 29 листопада 2013 року, укладеного між АТ «Банк Русский Стандарт» та [PERSON] , про надання та використання кредитної картки на Умовах та Тарифах по карткам. Також зазначила, що документ, підтверджуючий правонаступництво відповідача щодо вимог стягнення заборгованості в матеріалах виконавчого провадження відсутній. Мотивована оцінка аргументів сторін, наведеного учасниками справи, порушення прав. 5.1 Як вбачається з матеріалів справи, між АТ «Банк Русский Стандарт» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11081433 від 29 листопада 2013 року, про надання та використання кредитної картки на Умовах та Тарифах по карткам. До зазначеного кредитного договору не долучено Умови та Тарифи по карткам. 5.2 За клопотанням позивача у відповідача Акціонерного товариства «Банк Форвард» було витребувано копію виконавчого напису нотаріуса № 6004 від 03 червня 2021 року; детальний розрахунок заборгованості у сумі 13095,74 грн. помісячно, починаючи з дати її виникнення; копії документів, згідно яких було вчинено виконавчий напис нотаріуса № 6004 від 03 червня 2021 року; документ, підтверджуючий правонаступництво відповідача щодо вимог стягнення заборгованості. Але, станом на 16 листопада 2021 року ухвала суду від 18 жовтня 2021 року відповідачем АТ «Банк Форвард» не виконана взагалі. Отже, відповідно до ч.10 ст. 84 ЦПК України, суд вважає, що АТ «Банк Форвард» ухилився від надання суду вищезазначених доказів, а ці докази мають істотне значення для вирішення розгляду справи по суті. 5.3 Крім того, відповідач та третя особа приватний виконавець не надали суду копію документу, який підтверджує правонаступництво відповідача щодо вимог стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором № 11081433 від 29 листопада 2013 року, оскільки сам кредитний договір укладено між АТ «Банк Русский Стандарт» та [PERSON] . 5.4 Будь яких клопотань відповідач суду не заявляв. 5.5 Отже, суд приходить до висновку, що доводи позивача про порушення приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» щодо порушення умов щодо безспірності заборгованості, знайшли своє підтвердження. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування . 6.1\~Відповідно до\~ст.\~87,\~88\~Закону України\~«Про нотаріат»,\~ для\~стягнення грошових\~ сум\~ або\~ витребування\~ від\~ боржника\~майна \~нотаріуси \~вчиняють \~виконавчі \~написи \~на \~документах,\~ що\~встановлюють заборгованість.\~Нотаріус \~вчиняє \~виконавчі \~написи,\~ якщо\~ подані\~ документи\~підтверджують \~безспірність заборгованості\~ або\~ іншої\~відповідальності боржника\~перед стягувачем\~та за\~умови,\~що \~з \~дня виникнення\~ права\~ вимоги\~ минуло\~ не\~ більше\~ трьох\~ років,\~ а\~ у\~відносинах між\~підприємствами,\~установами та\~ організаціями\~ -\~ не\~більше одного\~року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. 6.2\~Відповідно до\~п.п.\~3.1-3.5\~ст.\~3 глави 16 "Порядку\~вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого\~Наказом Міністерства\~юстиції України\~22.02.2012\~ року за № 296/5, нотаріус вчиняє\~виконавчі написи: якщо\~подані документи\~підтверджують безспірність\~заборгованості або\~іншої відповідальності\~боржника перед\~стягувачем; за\~умови,\~що з\~дня виникнення\~права вимоги\~минуло не\~більше трьох\~років,\~а у\~відносинах між\~підприємствами,\~установами та\~організаціями -\~не більше\~одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені\~Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів,\~затвердженим постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~29.06.99\~року за\~№ 1172. Якщо\~для вимоги,\~за якою\~вчиняється виконавчий\~напис,\~законом установлено\~інший строк\~давності,\~виконавчий напис\~вчиняється у\~межах цього\~строку. Строки,\~протягом яких\~може бути\~вчинено виконавчий\~напис,\~обчислюються з\~дня,\~коли у\~стягувача виникло\~право примусового\~стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у\~Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року за № 1172. 6.3 Пунктом 2 «Переліку\~документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого\~ постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~р.\~№ 1172,\~встановлено,\~що для\~одержання виконавчого\~напису додаються: оригінал\~кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. 6.4 Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 6.5 Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. 6.6 Так, у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі\~\~№ 6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень ст.ст.\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. 6.7 Аналогічний висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у справі №320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року. Велика Палата Верховного суду у справі №320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, зазначила, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17). Під час розгляду справ такої\~категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову. 6.8 У постанові Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі\~\~№ 201/4798/17 міститься правовий висновок про те, що положеннями\~статті 87 Закону України «Про нотаріат»\~та пунктом 1 глави\~\~16\~\~Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012\~\~року за №\~\~282/20595 визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (стаття 88 Закону України «Про нотаріат», пункти 1, 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника-фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від\~\~29\~\~червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. 6.9 Відповідно до ст. 257 ЦК України, \~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Пунктом 1 ч.2 ст. 258 ЦК України встановлено, що позовна давність\~в один\~рік застосовується,\~зокрема,\~до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно\~з \~ст.\~259\~ЦК України, позовна\~давність,\~встановлена законом,\~може бути\~збільшена за\~домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Будь-яких умов про збільшення строку позовної давності даний кредитний договір не передбачає. 6.10 Щодо стягнення плати за пропуск міінімальних платежів суд приходить до наступного. Згідно із ч.ч. 1, 3\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~ за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник\~повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Оскільки, відповідно до умов кредитного договору від 15 квітня 2015 року, що укладений між сторонами, банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби, особливості регулювання відносин сторін визначаються\~Законом України «Про захист прав споживачів». За положеннями ч. 5 ст. 11, ч.ч. 1,2,5,7\~ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього\~Закону\~про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за супроводження кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Відповідно до частини восьмої\~статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~(у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Крім того, відповідно до\~ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»\~відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. З\~рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011\~вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті\~1, статті\~11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених\~Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). \~\~\~\~Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року № 6-1746цс16. \~Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 11\~Закону України «Про захист прав споживачів»\~кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону, є нікчемною. Відповідно до ч, 1\~ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~зазначено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Відповідно до ч. 2\~ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~передбачено, що умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Відповідно до ч. 4\~ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~передбачено, що перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Згідно до\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, ч. 1\~ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2\~ст. 215 ЦК України\~недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Крім вимог про стягнення тіла кредиту, відсотків банк заявляв вимоги про стягнення плати за пропуск мінімальних платежів. Проте, враховуючи наведені правові висновки, вимога про стягнення плати за пропуск мінімальних платежів, є необґрунтованою, оскільки банк отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами. Такий правовий висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 04 березня 2020 року по справі № 209/1399/18. 6.11\~Крім того, відповідач та третя особа приватний виконавець не надали суду копію документу, який підтверджує правонаступництво відповідача щодо вимог стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором № 11081433 від 29 листопада 2013 року, оскільки сам кредитний договір укладено між АТ «Банк Русский Стандарт» та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Висновки суду. 7.1 З урахуванням зазначеного, суд вважає, що приватним нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису були порушені вимоги ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», а саме умови щодо безспірності заборгованості за кредитним договором, а тому позовні вимоги підлягають повному задоволенню. \~ \~ \~ \~Судові витрати. 8.1 Судові витрати складаються з судового збору у розмірі 908,00 грн. за подання до суду позовної заяви. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, сплачений останнім судовий збір у розмір 908,00 грн. та 454,00 грн. На підставі\~ст.\~ст.\~257-259,\~625,\~1050\~ЦК України,\~ст.ст.\~87,\~88\~Закону України\~«Про нотаріат»,\~п.п. 3.1-3.5 «Порядку\~вчинення нотаріальних\~дій нотаріусами\~України,\~ затвердженого\~Наказом Міністерства\~юстиції України\~22.02.2012\~ року за № 296/5, Пунктом 2 «Переліку\~документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, ст.ст. 2, 4, 10, 12-13, 17, 18, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, -

Outcome: approved