Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 08.06.2005 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Шлюбний договір або інші правочини про поділ майна між ними не укладалися. В період шлюбу та за час спільного проживання однією сім`єю позивачкою та відповідачем було нажито майно, а саме: автомобіль форд транзит 1994 р.в., д/н [NUMBER] -вартістю 35000,00 грн.; автомобіль форд 1988 р.в., д/н [NUMBER] - вартістю 15000,00 грн.; нежитлова будівля розташована за адресою: [ADDRESS] , яка складається із: А-1 нежитлова будівля площею 107,3 м.кв, Пд-підвал, загальною вартістю - 90000,00 грн. Оскільки будь - яких договорів щодо розміру частки у спільному майні сторони не укладали, частка позивачки у вказаному спільному майні складає Ѕ частину спірного майна. У зв`язку з чим, позивачка просить виділити та визнати право власності за відповідачем на вищевказане майно; стягнути з відповідача на її користь кошти в сумі 70000,00 грн. в рахунок компенсації за Ѕ частку майна, що перебуває у спільній сумісній власності подружжя; стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. В підготовче судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивачка [PERSON] позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно копії свідоцтва про шлюб від 09.06.2005 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08 червня 2005 року, актовий запис №13. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с. 8). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником нежитлової будівлі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; автомобіля форд транзит 1994 р.в., д/н [NUMBER] ; автомобіля форд 1988 р.в., д/н [NUMBER] (а.с. 9-14). Так, відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст. 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст. 70 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу належить їм на праві сумісної власності і у разі його поділу частки дружини та чоловіка є рівними. Відповідно до ч.1, 2 ст.71 Сімейного кодексу України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК (2947-14) та ст. 372 ЦК (435-15). Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Аналізуючи наведені норми закону, враховуючи той факт, що відповідач визнав позов в повному обсязі, суд дійшов висновку, що придбане сторонами під час шлюбу майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя і підлягає поділу шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки грошової компенсації, а саме 1/2 частину вартості вище переліченого майна у розмірі 70000,00 грн., що не порушує прав та законних інтересів будь-яких осіб. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved