Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» 11.03.2014 звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.06.2012 р. між Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» та [PERSON] був укладений договір комплексного добровільного страхування наземного транспорту № CLA-3333, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству і пов'язані з володінням, користуванням та/або користуванням автомобілем «Nissan Tiida», д/н [NUMBER]. 19.06.2013 р. в м. Києві по вул. Клінічна, 23-25 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Nissan Micra», д/н [NUMBER], яким керувала [PERSON], автомобіля «Chevrolet Aveo», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], автомобіля «Nissan Tiida», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], автомобіля «Lexus RX 350», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Mercedes-Benz 200», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] 30.07.2013 р. постановою Солом'янського районного суду м. Києва було встановлено, що водій [PERSON], керуючи автомобілем «Nissan Micra», д/н [NUMBER], знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, не вибрала безпечну швидкість, не дотрималась безпечної дистанції та здійснила зіткнення з автомобілями: «Chevrolet Aveo» д/н [NUMBER], «Nissan Tiida» д/н [NUMBER], «Lexus RX 350» д/н [NUMBER], «Mercedes-Benz 200», д/н [NUMBER], що призвело до пошкодження цих автомобілів. Даною постановою було визнано [PERSON] у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч. 1 та 124 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік. Таким чином [PERSON] є винною у спричиненні пошкоджень транспортного засобу «Nissan Tiida», д/н [NUMBER]. 30.07.2013 р. до позивача звернулась [PERSON] із заявою про виплату страхового відшкодування в зв'язку із ДТП, якає страховим випадком відповідно до умов договору страхування. 07.08.2013 р. ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» на підставі страхового акту №АС-006673 від 26.07.2013 р. та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, виходячи зі звіту про визначення вартості матеріального збитку № 292 від 24.07.2013 р. та довідки спеціаліста № 320 від 25.07.2013 р. здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 63191,82 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Провіта» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ 7891422, за яким останнє взяло на себе обов'язок здійснити відшкодування шкоди завданої третім особам внаслідок експлуатації автомобіля «Nissan Micra», д/н [NUMBER] особою відповідальність якої застрахована. Лімітом відповідальності ТДВ «СК «Провіта» за шкоду заподіяну майну відповідно до полісу є грошова сума в розмірі 50000,00 грн. Отже, ТДВ «СК «Провіта» є відповідальним за завдання [PERSON] збитку в межах лімітів передбачених полісом (50000,00 грн.). 25.11.2013 р. ТДВ «СК «Провіта» відповідно до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності» та умов полісу здійснило виплату страхового відшкодування на користь ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» в розмірі 50000,00 грн. Тому для відшкодування шкоди в повному обсязі [PERSON] зобов'язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що становить 13191,82 грн. На підставі зазначеного, маючи намір вирішити дане питання в досудовому порядку відповідачу позивачем рекомендованим листом з повідомленням було надіслано регресну вимогу за вих. № 15/04/8.10/252-13 від 08.11.2013 р. Однак відповіді від відповідача отримано не було. У зв'язку із зазначеним просить стягнути з відповідача на його користь 13191,82 грн. у відшкодування шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. В судове засідання представник позивача Ємельянова М.В. не з»явилась, надала суду письмову заяву (а.с.78-79) у якій позов підтримала із підстав, що в ньому викладені, просила проводити розгляд справи у відсутність представника позивача на підставі доказів, наявних у матеріалах справи, не заперечила проти винесення заочного рішення у справі. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України, враховуючи що сторона скористалась своїми процесуальними правами. Відповідач [PERSON], будучи повідомленою належним чином та завчасно у судове засідання не з»явилась, заяви про відкладення розгляду справи, розгляд справи у її відсутність не надала, позов не оспорила. Зокрема про дату судового засідання на 09.04.2014 року відповідач була повідомлена 02.04.2014року, про що свідчить підпис на поштовому повідомленні. (а.с. 77). Відповідно до ч.3 ст. 76 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім»ї, які проживають з нею, у яких відповідно до п.8 ч.1 ст. 75 ЦПК України виникає обов»язок за першої можливості вручити її адресату. Тобто відповідач вважається таким, що повідомлений про час та місце розгляду справи. Тому слід вважати, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, але в судові засідання не з'явилась, не повідомивши суд про причини неявки, позов не оспорила, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у її відсутність не надала. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповноважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення, оскільки проти цього не заперечив позивач. Дослідивши позовну заяву, матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов належить задовольнити в повному обсязі, так як він обґрунтований, доведений позивачем, відповідає матеріальному закону, не оспорений відповідачем. У судовому засіданні судом встановлено, що 19.06.2013 р. о 21-10 год. [PERSON], рухаючись в м. Києві по вул. Клінічній, 23/25, керувала автомобілем марки Ніссан», держномер [NUMBER], не вибрала безпечну швидкість, не дотрималася безпечної дистанції, здійснила зіткнення з автомобілями марки «Ніссан», держномер [NUMBER], «Шевролет», держномер [NUMBER], «Лексус», держномер [NUMBER], та «Мерседес», держномер [NUMBER], що призвело до механічних пошкоджень чотирьох автомобілів. Відповідачку [PERSON] згідно постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 30.07.2013 року, що набрала законної сили, визнано винною у ДТП, що сталося 19.06.2013 року за участю вказаних автомобілів, яке вона вчинила, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння (а.с.24-25). Цивільно-правову відповідальність [PERSON] застраховано згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/7891422 від 31.08.2012 року ТДВ «СК «Провіта». Забезпеченим транспортним засобом у полісі вказано автомобіль «Nissan Micra», д.н.з. [NUMBER], власником є [PERSON] (а.с. 61) Цивільно-правову відповідальність [PERSON] застраховано згідно договору комплексного добровільного страхування наземного транспорту каско 50/50 CLA №3333 від 23.06.2012 року Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування», де забезпеченим транспортним засобом вказано автомобіль ««Nissan Tiida» д/н [NUMBER], власником є [PERSON], страхова сума - 151174 грн., термін дії до 24.00 22.06.2013 року (а.с. 7-19) Таким чином подія ДТП, що відбулась 19.06.2013 року в м. Києві по вул. Клінічній, 23/25 є страховим випадком, оскільки внаслідок даної події завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталась за участю забезпечених транспортних засобів і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором (полісом). Даний страховий випадок наступив під час дії строку, на які були укладені договори обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності. [PERSON] повідомила про настання страхового випадку відповідно до умов п.7.2.7. договору від 23.06.2012 року (а.с.20-21). На підставі заяви про виплату страхового відшкодування та довідки учасника ДТП (а.с. 22-23), страхового акту № АС-006673 від 26.07.2013р. (а.с. 58-59) та звіту про визначення вартості матеріального збитку №292 від 24.07.2013 року (а.с.26-54), розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, в результаті його пошкодження під час ДТП становить 143473,96 грн., згідно довідки спеціаліста залишкова вартість деталей, які ще можуть бути використані на вторинному ринку становить 77400,00 грн. (а.с. 53-54) З розрахунку суми страхового відшкодування до страхового акту № АС-006673 Конструктивна загибель сума страхового відшкодування становить 63191,82 грн. (а.с. 60) ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» здійснила виплату страхового відшкодування [PERSON] в сумі 63191,82 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №11077 від 07.08.2013 року. (а.с. 62 ) ДТВ «СК «ВіДі-Страхування» звернулось до відповідача [PERSON] з вимогою добровільно відшкодувати збитки, завдані внаслідок ДТП, що сталася за її вини 19.06.2013 року (а.с. 63-64), але відповідач добровільно шкоду не відшкодувала. Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» є юридичною особою (а.с. 66). Встановлені правовідносини регулюються главами 67, 82 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч.2 ст. 1166 ЦК України особа, яка заподіяла шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідач не довів відсутність своєї вини в заподіянні шкоди, що спричинена внаслідок ДТП 19.06.2013 р., вина [PERSON] підтверджується постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 30.07.2013 року. Згідно ч.1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 993 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п.п. а, п.38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно положень ст. 979, п. 5 ч. 1 ст. 989, п. 5 ч. 1 ст. 991 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Зокрема, страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, встановлений договором. З матеріалів справи вбачається, що договором, яким відповідно до ч.1 ст. 981 ЦК України є поліс №АВ/7891422 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 31.08.2012 року, вказані ліміти відповідальності, які в силу п.9.5 ст. 9 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» складають, зокрема за шкоду, заподіяну майну одного потерпілого, у розмірі 50000 грн. Доводи позивача відповідачем не спростовані, станом на час вирішення спору в судовому порядку відповідач виплати не здійснив, доказів зворотнього суду не надав. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку не відшкодувала, шкоду заподіяну наслідками ДТП, що сталася з її вини, до суду не з»явилась, своєї вини не спростувала, позов не оспорила. На підставі вищевикладеного суд прийшов до висновку, що позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди підлягає задоволенню у повному обсязі. Оскільки позивачем при подачі позову до суду були понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с.1-2), суд вважає необхідним стягнути з відповідача дану суму на користь позивача, відповідно до ст. 88 ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 22, 979, п. 5 ч. 1 ст. 989, 993, 1166, ч.2 ст.1187, п.1 ч.1 ст.1188, 1194 ЦК України, ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved