Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

У липні 2018 року Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Омега» (далі ПАТ «АСК «Омега», товариство) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про здійснення відшкодування. В обґрунтування позову товариство зазначило, що 12 лютого 2016 року між ПАТ «АСК «Омега» та [PERSON] укладено договір (поліс) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/7695376, згідно якого було застраховано цивільно-правову відповідальність за експлуатацію транспортного засобу марки «Москвич-412», номерний знак Д 0829 ТЕХ. 7 серпня 2016 року відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої відповідач [PERSON], керуючи застрахованим згідно вищезазначеного полісу транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, зіткнувся з автомобілем марки «Дачія Логан», номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] З врахуванням постанови судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2016 року у справі № 601/1903/16, якою [PERSON] було визнано винним у скоєнні правопорушень, передбачених ч. 1 ст.130, ст. 124 КУпАП, позивачем було здійснено виплату потерпілій [PERSON] страхове відшкодування за шкоду, завдану автомобілю марки «Дачіа Логан» в розмірі 25\~964 грн.07 коп. Оскільки відповідач під час дорожньо-транспортної пригоди перебував у стані алкогольного спяніння ПАТ «АСК «Омега» звернулося до нього з досудовою вимогою про стягнення в порядку регресу суми страхового відшкодування, однак відповідач в добровільному порядку сплатив позивачу лише 5000 (пять тисяч) гривень. З врахуванням викладеного товариство просило суд стягнути з [PERSON] 20\~964 (двадцять тисяч девятсот шістдесят чотири) гривні 07 копійок як відшкодування шкоди, а також сплачений судовий збір в розмірі 1\~762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок за подання до суду позовної заяви. Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 9 серпня 2018 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 5 жовтня 2018 року закрито підготовче судове засідання у даній цивільній справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 5 листопада 2018 року о 15 год. 00 хв. Представник позивача в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, у якій просить розглядати справу без участі ТОВ «АСК «Омега» з урахуванням поданих документів, а також не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без повідомлення причин неявки у судове засідання повторно не зявився, відзиву на позов не подав. З врахуванням наведеного та за згодою позивача суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив зміст спірних правовідносин і такі фактичні обставини. 7 серпня 2016 року відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), в результаті якої відповідач [PERSON], керуючи транспортним засобом марки «Москвич-412», номерний знак Д 0829 ТЕХ, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, зіткнувся з автомобілем марки «Дачія Логан», номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Зазначені обставини підтверджуються постановою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2016 року у справі № 601/1903/16, згідно якої [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накладено відповідне стягнення. Відповідно до\~вимог ч.\~6\~ст.\~82\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~(далі\~ ЦПК\~України)\~вказана постанова\~суду є\~обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена ця постанова, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, а тому вина відповідача [PERSON] у вчиненні вищезазначеної ДТП та факт його перебування на час ДТП у стані алкогольного спяніння не підлягає доказуванню. З договору (полісу) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/7695376 вбачається, що між ПАТ «АСК «Омега» та [PERSON] укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком з 12 лютого 2016 року по 11 лютого 2017 року, згідно якого застрахована цивільно-правова відповідальність при експлуатації транспортного засобу марки «Москвич-412», номерний знак Д 0829 ТЕХ. Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 6 січня 2007 року власником автомобіля марки «Дачія Логан», номерний знак [NUMBER], є [PERSON] Відповідно до посвідчення водія № ВХХ 025510 [PERSON] має право керувати транспортними засобами категорії «В» з 9 вересня 2014 року. 16 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до позивача з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, що підтверджується заявою [PERSON] від 16 серпня 2016 року. Зі звіту № 141 визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Дачія Логан», номерний знак [NUMBER] від 10 вересня 2016 року вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Дачія Логан», номерний знак [NUMBER], в результаті пошкодження його КТЗ при ДТП без урахування ПДВ і ВТВ станом на 2 вересня 2016 року становить 26\~964 (двадцять шість тисяч девятсот шістдесят чотири) 07 копійок. Відповідно до страхового акту № 4910-ЦВ від 26 січня 2017 року ТОВ «АСК «Омега» прийнято рішення про виплату [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 25\~964 (двадцять пять тисяч девятсот шістдесят чотири) гривні 07 копійок. З розрахунку суми страхового відшкодування, затвердженого 26 січня 2017 року начальником управління виплат ТОВ «АСК «Омега» вбачається, що сума страхового відшкодування становить 25\~964 (двадцять пять тисяч девятсот шістдесят чотири) гривні 07 копійок, що є різницею між розміром матеріального збитку та франшизою. 1 лютого 2017 року позивач сплатив [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 25\~964 (двадцять пять тисяч девятсот шістдесят чотири) гривні 07 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № 668 від 1 лютого 2017 року. З досудової вимоги № 628 від 6 березня 2017 року вбачається, що товариство зверталося до відповідача з проханням сплатити позивачу вищезазначену суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно зі ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 3 цього Закону передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно зі ст. 6 даного Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Підпунктом 36.4 статті 36 цього ж Закону передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Пунктом 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено випадки, за яких страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов. Зокрема,\~підпунктом «а»\~підпункту 38.1.1\~пункту 38.1\~статті 38\~Закону України\~«Про обов'язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» передбачено,\~що після\~ виплати\~страхового відшкодування\~страховик має\~право подати\~регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Враховуючи те, що позивачем ТОВ «АСК «Омега» відшкодовано потерпілій [PERSON] шкоду, заподіяну пошкодженням транспортного засобу, яку було завдано з вини відповідача [PERSON], який здійснював керування забезпеченим транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, суд приходить до висновку, що сума сплаченого страхового відшкодування в розмірі 20\~964 (двадцять тисяч девятсот шістдесят чотири) гривні 07 копійок, яку [PERSON] після отримання досудової вимоги в добровільному порядку не сплатив, підлягає до стягнення з відповідача в користь позивача в порядку регресу. Таким чином, позов товариства є обґрунтованим та підлягає до задоволення. Разом з тим суд зауважує, що ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», на які ТОВ «АСК «Омега» посилалося в позовній заяві, не підлягають до застосування до спірних правовідносин, оскільки ці норми регулюють право страховика предявлення регресної вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, за договорами майнового страхування, що є іншим видом договору страхування. Право регресної вимоги страховика за договорами страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюється спеціальним законодавством, а саме пунктом 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Доказів понесення інших судових витрат, повязаних з розглядом справи, сторонами не надано.

Outcome: approved