Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 24 496,77 гривень. В позові зазначено, що 08 лютого 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та фізичною особою підприємцем [PERSON] був укладений договір без номеру про відкриття поточного рахунку. Відповідно до вказаного договору відповідачу був відкритий поточний рахунок на який був встановлений кредитний ліміт у розмірі 5500 гривень. [PERSON] розрахунків за користування наданим кредитним лімітом були визначені «Умовами та правилами надання банківських послуг» до яких відповідач приєдналася підписавши угоду про відкриття поточного рахунку. За вищевказаними умовами визначений порядок розрахунків за користування кредитом. Оскільки відповідач не виконувала умови кредитного договору, виникла заборгованість по договору, що станом на 03 березня 2016 року становить 24496 гривень 77 копійок. За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача на користь Банку вищевказану суму заборгованості у розмірі 24496,77 гривень та понесенні судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду клопотання в якому підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутністю, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач двічі в судове засідання не з'явилася. Викликалася належним чином шляхом надіслання судових повісток на зареєстровану адресу місця проживання, однак до суду повернулися конверти з відміткою «адресат не мешкає». В силу положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка фізичним особам, які не мають статусу підприємців, надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, відповідно та в порядку ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів та згоди позивача. В зв'язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі доказів наданих в матеріалах справи. Судом достовірно встановлено, що 08 лютого 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ФОП [PERSON] був укладений договір про відкриття почтового рахунку за яким останній, на умовах та у порядку встановлених Умовами надання банківських послуг та Тарифів банку, був відкритий поточний рахунок 26004054303898 із встановленням кредитного ліміту у розмірі 5500 гривень. Вказане підтверджено представленими заявами ФОП [PERSON] про відкриття поточного рахунку, довідкою Банку про встановлені розміри кредитного ліміту. Згідно п. 3.2.1.4. [PERSON] та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язаний своєчасно, в терміни, визначені кредитним договором, додатками до нього та графіками погашення кредиту, повернути Банку кредит та відсотки за користування ним. Відповідно до п. 3.2.1.2.3.4 [PERSON] має право у випадку невиконання Позичальником договірних зобов'язань, передбаченим договором розірвати кредитний договір та вимагати дострокового погашення Позичальником кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом у повному обсязі. Розділом 3.2.1.4 [PERSON] між сторонами було погоджено порядок розрахунків за користування кредитом період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку при закриті банківського дня, відповідно до якого відповідач мала б сплачувати проценти виходячи з процентної ставки розмір якої залежить від строку користування кредитом. Так в разі користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця розрахунок процентів здійснюється за 0% процентною ставкою від суми залишку непогашеної заборгованості, в разі не обнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню відповідач зобов'язувалася виплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 36% річних, починаючи з дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню, а у випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91 дня після дати закінчення періоду в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим а грошові зобов'язання відповідача щодо погашення заборгованості вважаються порушеними у зв'язку з чим останній має сплатити Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. Взяті на себе зобовязання за вказаними договором відповідач належним чином не виконувала, своєчасно кредитний ліміт не погашала, не сплачувала відсотки за його користування, а тому виникла заборгованість, що станом на 03 березня 2016 року складає 24496 грн. 77 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 5500 грн. 00 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 7585 грн. 11 коп.; заборгованість за пенею за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 9441,85 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 1969 грн. 81 коп. Судом встановлено, що укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою в сукупності є кредитним договором, який недійсним у судовому порядку не визнавався, у зв'язку з чим в силу ст. 629 ЦК України він є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом, позивач виконав свої зобов'язання в частині надання кредиту у межах ліміту, встановленого Договором, проте відповідач суму кредиту не повернув, у зв'язку з чим вимога ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитом, відсотків за його користування, пені та комісії в розмірі 24496,77 грн. є такою, що підлягає задоволенню. Виходячи з фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про те, що в установлені Договором строки відповідач взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту не виконав, тобто є таким, що порушив (прострочив виконання) зобов'язання. Згідно ст. ст. 526, 1049 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, позичальник зобов'язаний повернути позичкодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. Крім того, згідно запису: 25480060002003144 від 26 липня 2014 року внесеного до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців [PERSON] припинила підприємницьку діяльність як ФОП [PERSON]. Як вбачається з вимог ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, 47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Така ж правова позиція міститься у висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 04.12.2013 року справа №6-125-цс13. Тобто з врахуванням викладеного, суд вважає за можливе захистити порушене право ПАТ КБ «Приватбанк» шляхом стягнення заборгованості за договором кредиту від 08.02.2013 року з [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача необхідно стягнути судові витрати в розмірі 1378 гривень. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 257, 1049, 1050, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: approved