Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила змінити визначений рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 20.05.2020 у справі №385/93/20 розмір стягуваних аліментів, які стягуються у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн, визначивши стягувати з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог щодо предмету спору позивачка покликалася на те, що рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 20.05.2020 у справі №385/93/20 стягуються з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 29.01.2020. На даний час, відповідач має постійне місце праці, - працює на ВАТ «Заваллівський графітовий комбінат». Для забезпечення матеріальних потреб дитини, гармонійного розвитку дитини просить змінити розмір аліментів та стягувати такі в вигляді ј частини всіх видів (заробітку) доходу відповідача. В судове засідання позивач не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, настоює на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву в якій позов визнав, повністю, та зазначив, що згідний сплачувати ј частину всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяви та клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі Ухвалою від 06.04.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Заявою від 14.04.2021 позивачкою усунуто недоліки позовної заяви. Ухвалою від 14.04.2021 відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження. 17.05.2021 позивачкою подано письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вона зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити. 17.05.2021 відповідачем подано письмову заяву, в якій він просить розгляд справи проводити зай його відсутності, позов визнає повністю, згоден сплачувати аліменти в розмірі ј частки з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить стягнути половину судового збору. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано, та є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області №385/93/20 від 20.05.2020. В згаданому рішенні суд покликався на те, що позивач не надала доказів про про розмір постійних доходів відповідача. Даним рішенням розірвано шлюб між сторонами та та стягнуто з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. Відповідно до свідоцтва про народження сторони, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки №60 від 27.01.2020 позивачка [PERSON] з сином [PERSON] зареєстровані та проживають в [ADDRESS] . Згідно довідки Заваллівської філії ТОВ №Заваллівський графіт» №30 від 03.03.2021 [PERSON] працює в Заваллівській філії ТОВ «Заваллівській графіт» машиністом екскаватора гірничого цеху з 19.02.2018 по цей час (наказ №9-кп від 16.02.2018). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України та стаття 180 СК України). Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року,визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до положень абзацу 1 частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з приписами абзацу 2 частини 3 статті 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з приписами частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Положеннями частини 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народився син [PERSON] [INFO] , який є неповнолітнім та проживає разом з позивачкою. Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 20.05.2020 з відповідача щомісячно стягуються на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] , у розмірі 1000,00 грн до досягнення дитиною повноліття. Водночас, суд звертає увагу на те, що на даний час відповідач має постійне місце праці - працює в ВАТ «Заваллівський графітовий комбінат». При прийнятті ж судового рішення від 20.05.2020, яким стягнуто аліменти з відповідача на користь позивачки в розмірі 1000 грн., суд покликався на те, що відсутні докази наявності в позивача [PERSON] постійних доходів. Отже, суд вважає доведеним те, що на час прийняття судового рішення змінився майновий стан відповідача, оскільки належними та допустимими доказами доведено, що він на даний час має постійне місце роботи та стабільний дохід і дана обставина не була врахована при прийнятті рішення про стягнення аліментів в розмірі 1000 грн. щомісячно. Крім цього, суд зазначає, що встановлений рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 20.05.2020 розмір аліментів на дитину - сина [PERSON] , у твердій грошовій сумі 1000,00 грн. є вкрай низьким та не може забезпечити створення для нього такого рівня життя, який був би достатнім для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Більше того, такий розмір аліментів є нижчим за мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, а відтак, на думку суду, є дискримінаційним та ставить дитину в значно гірші умови по відношенню до інших дітей відповідного віку, на яких стягуються аліменти у мінімальному гарантованому розмірі. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Обставин того, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи, інтереси інших осіб, судом не встановлено, а тому підстави для постановлення ухвали про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову - відсутні. При цьому суд звертає увагу, що згідно положень ч.ч.1,5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Тобто стягнення аліментів в розмірі ј доходу (заробітку) платника аліментів є усталеною практикою при вирішенні такого питання щодо однієї дитини. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, зважаючи на визнання позову відповідачем, необхідність створення для дитини такого рівня життя, який був би достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також зважаючи на приписи статті 13 ЦПК України, суд вважає, що наявні підстави для зміни розміру аліментів, шляхом зміни способу їх стягнення, встановленого рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 20.05.2020, що стягується з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , з твердої грошової суми 1000,00 грн. на частку від доходу в розмірі ј всіх видів доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, у зв`язку з чим позов слід задоволити. Розподіл між сторонами судових витрат Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України у судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. У зв`язку з визнанням відповідачем позову, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору в силу положень Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави слід стягнути 50 % судового збору, виходячи з розміру, встановленого ст. 4 Закону України "Про судовий збір". На підставі статей 180-183 СК України та

Outcome: approved