Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: 1.1 Представник позивача адвокат Мерцалова Н.В. в інтересах [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою в інтересах [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 6366 виданий 04 грудня 2019 року про стягнення заборгованості в сумі 61986,25 грн. з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс». До позовної заяви надала заяву про витребування доказів, а саме витребувати у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. завірену належним чином копію нотаріальної справи по вчиненню виконавчого напису № 6366 вчиненого 04 грудня 2020 року про стягнення заборгованості з [PERSON] 1.2 В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. на адресу [PERSON] надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження № 61055613 від 23 січня 2020 року; постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 23 січня 2020 року; постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 23 січня 2020 року. Приватний виконавець також звернувся за місцем роботи [PERSON] для стягнення частини заробітної плати для виконання виконавчого документу. Виконавчим написом № 6366 виданим 04 грудня 2019 року вчиненим приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Колейчиком В.В. з [PERSON] стягнуто на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованість в розмірі 61 986,25 гривень. Зазначає, що з ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» [PERSON]. жодних кредитних договорів не укладала, про можливу передачу прав кредитора іншій фінансовій установі [PERSON] не повідомлялася, вважає, що жодного боргу [PERSON] перед даною юридичною особою не має. Звертає увагу на те, що [PERSON] мала кредитні відносини з ПАТ Банк «ТРАСТ», які і пов`язує з вчиненням виконавчого напису нотаріуса №6366 виданого 04 грудня 2019 року. Так, кредит був отриманий 10 лютого 2016 року з останньою датою платежу по кредиту 09 лютого 2017 року. В подальшому, у [PERSON] були наявні проблеми з матеріальним станом, у зв`язку з чим вона не змогла погасити заборгованість вчасно. Останній платіж по кредиту [PERSON] було вчинено 29 червня 2016 року на суму 2487 грн. Через певний час, при оплаті кредитної заборгованості [PERSON] дізналася, що ПАТ Банк «Траст» знаходиться в стані припинення, відділення банку не працювали, а на гарячій лінії банку не відповідали, у зв`язку з чим вона не змогла провести оплату заборгованості. Виконавчий напис нотаріусом вчинено 04 грудня 2019 року, в той час, як право вимоги кредитора виникло не пізніше 16 липня 2016 року (наступний день за датою чергового платежу по графіку платежів), а відтак, трирічний строк з дня виникнення права вимоги сплив 16 липня 2019 року, що свідчить про те, що нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису порушено вимогу ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Крім того, [PERSON] вважає, що розмір заборгованості, відповідно до документів приватного виконавця, є необґрунтованим. [PERSON] вважає, що виконавчий напис було здійснено на підставі копій документів, а не їх оригіналів, документів, які не підтверджують безспірність заборгованості, які не підтверджують розмір заборгованості, з порушенням трирічного строку звернення, що говорить про те, що виконавчий напис вчинявся на підставі неналежних документів та у порушення строків. Заяви, клопотання. 2.1 Представник позивача надала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, проти заочного розгляду не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 2.2 Представник відповідача в судове засідання не з`явився, заяву про розгляд справи без його участі суду не надав, відзив на позовну заяву не подавав, натомість виконав ухвалу суду про витребування доказів. 2.3 Третя особа - Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В.в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. 2.4 Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О.О., в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. 2.5 Судом було задоволені клопотання представника позивача про витребування доказів по справі. Інші процесуальні дії у справі. 3.1 Ухвалою суду від 04 грудня 2020 року відкрито провадження у справі, витребувано у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимира Вікторовича завірену належним чином копію справи про вчинення виконавчого напису № 6366 від 04 грудня 2019 року, та призначено справу до розгляду на 09-00 год. 23 грудня 2020 року. 3.2 Ухвалою суду від 23 грудня 2020 року відкладено розгляд справи на 08-30 год. 12 січня 2021 року з Київського обласного державного нотаріального архіву завірену належним чином копію нотаріальної справи по вчиненню виконавчого напису № 6366 виданого 04 грудня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 61986,25 грн. та у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» належним чином завірені копії документів, які ним подавалися приватному нотаріусу Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимира Вікторовича для вчинення виконавчого напису № 6366 виданого 04 грудня 2019 року про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 61986,25 грн. 3.3 Ухвалою суду від 12 січня 2021 року відкладено розгляд справи на 14-00 год. 01 лютого 2021 року у зв`язку з невиконанням ухвали суду про витребування доказів по справі, також витребувано повторно з Київського обласного державного нотаріального архіву завірену належним чином копію нотаріальної справи по вчиненню виконавчого напису № 6366 виданого 04 грудня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 61986,25 грн. та у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» належним чином завірені копії документів, які ним подавалися приватному нотаріусу Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимира Вікторовича для вчинення виконавчого напису № 6366 виданого 04 грудня 2019 року про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 61986,25 грн. 3.4 Ухвалою суду від 01 лютого 2021 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів, відкладено розгляд справи на 11-00 год. 22 лютого 2020 року, та витребувано у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимира Вікторовича завірену належним чином копію справи про вчинення виконавчого напису № 6366 від 04 грудня 2019 року, та у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» належним чином завірені копії документів, а саме: кредитний договір R111/006-ТЕК.0062064 від 09 лютого 2016 року, графік погашення заборгованості за кредитним договором R111/006-ТЕК.0062064 від 09 лютого 2016 року, помісячний розрахунок заборгованості за кредитним договором R111/006-ТЕК.0062064 від 09 лютого 2016 року із зазначенням дати виникнення заборгованості з урахуванням строків позовної давності, дати погашень боржником заборгованості з наданням належним чином завіреної первинної документації, яка підтверджує заборгованість. 3.5 Ухвалою суду від 22 лютого 2021 року відкладено розгляд справи на 14-00 год. 15 березня 2021 року, та витребувано у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимира Вікторовича завірену належним чином копію справи про вчинення виконавчого напису № 6366 від 04 грудня 2019 року, та у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» належним чином завірені копії документів, а саме: кредитний договір R111/006-ТЕК.0062064 від 09 лютого 2016 року, графік погашення заборгованості за кредитним договором R111/006-ТЕК.0062064 від 09 лютого 2016 року, помісячний розрахунок заборгованості за кредитним договором R111/006-ТЕК.0062064 від 09 лютого 2016 року із зазначенням дати виникнення заборгованості з урахуванням строків позовної давності, дати погашень боржником заборгованості з наданням належним чином завіреної первинної документації, яка підтверджує заборгованість. Фактичні обставини встановленні судом. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення в повному обсязі позовних вимог з наступних підстав. 4.1 Судом встановлено, що 04 грудня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 6366 про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором R111/006-ТЕК.0062064 від 09 лютого 2016 року, укладеним з ПАТ Банк «Траст», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», заборгованість за кредитним договором R111/006-ТЕК.0062064 від 09 лютого 2016 року за період з 04 червня 2019 року по 11 листопада 2019 року в сумі 61486,25 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 30813,68 грн., прострочена заборгованість за комісією 17291,50 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 13381,07 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто із Стягувача, ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» суму в розмірі 500,00 грн. 4.2 На підставі даного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. 23 січня 2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 4.3 На часткове виконання ухвал суду від 01 лютого 2021 року та 22 лютого 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» надало суду копії: протоколу електронного аукціону; договору № БТ-ІІВ-01 про відступлення права вимоги від 04 червня 2019 року, відповідно до якого ПАТ Банк «Траст» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» право вимоги за кредитними договорами; претензії ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» направленої на адресу [PERSON] 31 жовтня 2019 року щодо заборгованості за кредитним договором R111/006-ТЕК.0062064 від 09 лютого 2016 року; заяви ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» від 28 листопада 2019 року про вчинення виконавчого напису; виписки з особового рахунку за кредитним договором R111/006-ТЕК.0062064 від 09 лютого 2016 року щодо заборгованості за кредитним договором R111/006-ТЕК.0062064 від 09 лютого 2016 року станом на 11 листопада 2019 року за період з 04 червня 2019 року по 11 листопада 2019 року у розмірі 61486,25 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 30813,68 грн., прострочена заборгованість за комісією 17291,50 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 13381,07 грн. 4.4. Ухвали суду від 01 лютого 2021 року та 22 лютого 2021 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. взагалі не виконана. Мотивована оцінка аргументів сторін, наведеного учасниками справи, порушення прав. 5.1 Судом приймається до уваги посилання позивача на те, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису було порушено порядок вчинення виконавчого напису відповідно до Закону України «Про нотаріат». Так, відповідачем ухвали суду від 01 лютого 2021 року та 22 лютого 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» виконані частково та надало суду копію договору № БТ-ІІВ-01 про відступлення права вимоги від 04 червня 2019 року, відповідно до якого ПАТ Банк «Траст» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» право вимоги за кредитними договорами. Натомість, не надано суду реєстру боржників до договору про відступлення права вимоги з якого б вбачалося що саме за кредитним договором R111/006-ТЕК.0062064 від 09 лютого 2016 року ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» набуло право вимоги. Станом на 15 березня 2021 року відповідачем не надано суду кредитний договір R111/006-ТЕК.0062064 від 09 лютого 2016 року, графік погашення заборгованості за кредитним договором R111/006-ТЕК.0062064 від 09 лютого 2016 року, помісячний розрахунок заборгованості за кредитним договором R111/006-ТЕК.0062064 від 09 лютого 2016 року із зазначенням дати виникнення заборгованості з урахуванням строків позовної давності, дати погашень боржником заборгованості з наданням належним чином завіреної первинної документації, яка підтверджує заборгованість. Отже, через часткове виконання ухвал суду, суд не має можливості перевірити строк дії кредитного договору R111/006-ТЕК.0062064 від 09 лютого 2016 року, розмір заборгованості за зазначеним кредитним договором. 5.2 Будь-яких клопотань відповідачем до суду не заявлено, інших доказів крім виписки з особового рахунку за кредитним договором R111/006-ТЕК.0062064 від 09 лютого 2016 року щодо заборгованості за кредитним договором суду не надано. 5.3 Отже, суд приходить до висновку, що доводи позивача про порушення приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» щодо порушення умов щодо безспірності заборгованості, знайшли своє підтвердження. 5.4 Суд бере до уваги посилання позивача на те, що порушено умови вчинення виконавчого напису у зв`язку з закінченням строку позовної давності, оскільки ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За клопотанням сторони позивача у ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» було витребувано ухвалою суду від 01 лютого 2021 року та від 22 лютого 2021 року належним чином завірені копії документів, а саме: кредитний договір R111/006-ТЕК.0062064 від 09 лютого 2016 року, графік погашення заборгованості за кредитним договором R111/006-ТЕК.0062064 від 09 лютого 2016 року, помісячний розрахунок заборгованості за кредитним договором R111/006-ТЕК.0062064 від 09 лютого 2016 року із зазначенням дати виникнення заборгованості з урахуванням строків позовної давності, дати погашень боржником заборгованості з наданням належним чином завіреної первинної документації, яка підтверджує заборгованість. Але, станом на 15 березня 2021 року ухвали суду не виконані. Отже, відповідно до ч.10 ст. 84 ЦПК України, суд вважає, що ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» ухилилось від надання суду вищезазначених доказів, а ці докази мають істотне значення для вирішення розгляду справи по суті. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування . 6.1 Відповідно до ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. 6.2 Відповідно до п.п. 3.1-3.5 ст. 3 глави 16 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року за № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року за № 1172. 6.3 Пунктом 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, встановлено, що для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. 6.4 Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 6.5 Так, у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. 6.6 Аналогічний висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у справі №320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року. Велика Палата Верховного суду у справі №320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, зазначила, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17). Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову. 6.7 У постанові Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4798/17 міститься правовий висновок про те, що положеннями статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (стаття 88 Закону України «Про нотаріат», пункти 1, 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника-фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. 6.8 Окрім того, судом враховується правова позиція Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 від 28 березня 2018 року, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача банку забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Оскільки право позивача банку нараховувати проценти за кредитом припинилося зі спливом строку кредитування, то необґрунтованою є вимога позивача про стягнення нарахованої на проценти неустойки за один рік до його звернення до суду. 6.9 Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Пунктом 1 ч.2 ст. 258 ЦК України встановлено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно з ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Суд не може перевірити дотримання строку позовної давності при вчиненні виконавчого напису, оскільки ухвали суду про витребування доказів відповідачем виконані частково та не надано суду кредитний договір R111/006-ТЕК.0062064 від 09 лютого 2016 року, графік погашення заборгованості за кредитним договором R111/006-ТЕК.0062064 від 09 лютого 2016 року, помісячний розрахунок заборгованості за кредитним договором R111/006-ТЕК.0062064 від 09 лютого 2016 року із зазначенням дати виникнення заборгованості з урахуванням строків позовної давності, дати погашень боржником заборгованості з наданням належним чином завіреної первинної документації, яка підтверджує заборгованість. Приватним нотаріусом ухвали суду про витребування доказів взагалі не виконані. 6.10 Таким чином, із матеріалів справи та з наданих відповідачем документів не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), графік погашення заборгованості за кредитним договором R111/006-ТЕК.0062064 від 09 лютого 2016 року, помісячний розрахунок заборгованості за кредитним договором R111/006-ТЕК.0062064 від 09 лютого 2016 року із зазначенням дати виникнення заборгованості з урахуванням строків позовної давності, дати погашень боржником заборгованості з наданням належним чином завіреної первинної документації, яка підтверджує заборгованість тому, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, зазначений у написі, є безспірними. 6.11 Щодо стягнення комісії по кредиту суд приходить до наступного. Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Оскільки, відповідно до умов кредитного договору від 28 серпня 2013 року, що укладений між сторонами, банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби, особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». За положеннями ч. 5 ст. 11, ч.ч. 1,2,5,7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за супроводження кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Крім того, відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. З рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, банк не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу. Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року № 6-1746цс16. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Відповідно до ч, 1 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Згідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Крім вимог про стягнення тіла кредиту, відсотків та штрафу банк заявляв вимоги про стягнення заборгованості з комісії за супроводження кредиту. Проте, враховуючи наведені правові висновки, у задоволенні цих вимог слід відмовити, з тих підстав, що вони є необґрунтованими, оскільки банк не мав права встановлювати до кредитного договору комісію за супроводження кредиту, за дії, які банк вчиняє на власну користь, з огляду на те, що отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами, а також з метою встановлення правовідносин між ним та боржником. Така умова договору є нікчемною та не потребує визнанню недійсною. Такий правовий висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 04 березня 2020 року по справі № 209/1399/18. Таким чином, наданий відповідачем розрахунок заборгованості за кредитним договором R111/006-ТЕК.0062064 від 09 лютого 2016 року не є безспірним, оскільки в ньому нарахована прострочена заборгованість за комісією. Висновки суду. 7.1 З урахуванням зазначеного, суд вважає, що приватним нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису були порушені вимоги ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», а саме умови щодо безспірності заборгованості за кредитним договором, а тому позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Судові витрати. 8.1 Судові витрати складаються з судового збору у розмірі 840,80 грн. за подання до суду позовної заяви, та 420,40 грн. за подання до суду заяви про забезпечення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, сплачений останньою судовий збір у розмір 840,80 грн. та 420,40 грн. грн. На підставі ст. ст. 257-259, 625, 1050 ЦК України, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», п.п. 3.1-3.5 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, Пунктом 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, ст.ст. 2, 4, 10, 12-13, 17, 18, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, -

Outcome: approved