Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Свої вимоги до суду позивач мотивував тим, що від спільного подружнього життя у них з відповідачем народилася донька [PERSON] та син [PERSON]. Також у відповідача від попереднього шлюбу є син, якого позивач усиновив [PERSON]. Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 03.06.2013 року з позивача на користь відповідача на утримання дітей стягнуто аліменти у розмірі 1/2 частки всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 08.05.2013 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 19.05.2014 року скасовано усиновлення позивачем дитини [PERSON]. 12.07.2014р. позивач зареєстрував шлюб з теперішньою дружиною [PERSON], від спільного проживання з якою народилася дитина [PERSON], [INFO]. Сімейний стан позивача змінився, збільшились витрати на утримання сім'ї. Просить зменшити розмір аліментів на користь відповідача на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] до 1/4 частки всіх видів заробітку та доходів щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просив справу розглянути без його участі. Відповідач по справі [PERSON] позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення, просила справу розглядати без її участі, про що зазначила в письмовій заяві до суду. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований i його слід задовольнити повністю. До такого висновку суд дійшов з наступного. Так, між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов'язку батьків утримувати дитину та його виконання, і можливості їх змін в разі виникнення істотних юридичних обставин. Відповідач являється батьком неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідача [PERSON] від попереднього шлюбу є син, якого позивач усиновив - [PERSON], [INFO]. Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 03.06.2013 року з позивача на користь відповідача на утримання дітей стягнуто аліменти у розмірі 1/2 частки всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 08.05.2013 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 19.05.2014 року скасовано усиновлення позивачем дитини [PERSON]. Згідно ст. 239 СК України у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов'язки, що виникли у зв'язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами. Шлюб між сторонами розірвано 22.04.2013 року. 12.07.2014р. позивач зареєстрував шлюб з теперішньою дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного проживання з [PERSON] народилася дитина [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ч. 1 ст. 192 СК України зазначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ч. 3 ст. 80 СК України - розмір аліментів одному з подружжя, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. При зменшенні розміру аліментів, який визначений в частці, суд не вправі визначати їх розмір у твердій грошовій сумі замість частки від заробітку, змінюючи таким чином порядок їх стягнення, визначений судовим рішенням, що набуло законної сили. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона у справі шляхом подання доказів повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд бере до уваги, що позивачем в судовому засіданні доведено, з посиланням на докази, обставину зміни його сімейного стану, що підтверджено дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, наявність на його утриманні ще однієї неповнолітньої дитини, що не заперечувалось сторонами. Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи щодо зміни сімейного та матеріального стану позивача, суд вважає можливим повністю задовольнити позов. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, його дохід та наявність інших утриманців, що обов'язок утримувати неповнолітню дитину є обов'язком обох батьків. Суд, приймаючи до уваги реальні можливості відповідача і потреби його неповнолітньої дитини, приходить до висновку, що розмір аліментів, які будуть стягуватись на утримання дітей щомісяця до досягнення ними повноліття, слід зменшити з 1/2 до 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача. Стягнення аліментів на утримання усиновленої дитини [PERSON], [INFO], слід припинити відповідно до вимог ст. 239 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved