Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

У березні 2016 року Публічне акціонерне товариство акціонерного банку „Укргазбанк" ( ПАТ АК «Укргазбанк» ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 10441,90доларів США та 13287,48грн., Свої вимоги мотивує тим, що згідно укладеного договору № 195-08/П-35 від 30.08.2008 року ПАТ АК «Укргазбанк» надав відповідачеві [PERSON] кредит у сумі 29300 доларів США строком до 29.05.2018 року із сплатою 13,8% річних. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON] було передано у іпотеку трикімнатну квартиру, загальною площею 67,55кв.м, житловою площею, 42,85кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання по кредитному договору належним чином не виконує, несвоєчасно здійснює оплату обов'язкових платежів за користування кредитними коштами. Заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів станом на 27.01.2016р. становить 10441,90доларів США та 13287,48грн, з яких: - заборгованість по кредиту строкова - 6836,36 доларів США; - прострочена заборгованість за кредитом - 2441,56 доларів США; - поточна заборгованість за процентами - 103,04 доларів США; - прострочена заборгованість за процентами - 1060,94доларів США; - пеня за невчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності - 9489,57грн. - пеня за невчасну сплату процентів - 3797,91грн. Всупереч умов кредитного договору [PERSON] не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нараховані процентам тому позивач просить задовольнити його позов. Ухвалою суду від 12.01.2017 року визнано явку представника ПАТ АК «Укргазбанк» в судове засідання, обов'язковою. Представник позивача - Проніна В.М.., яка діяла на підставі довіреності № 347 від 12.08.2015 року в режимі відео конференції позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] не погодившись з позовними вимогами надав суду заперечення на позовну заяву ( а.с. 49-51), в яких він не заперечував факту укладання кредитного договору, та отримання кредитних коштів, якими скористався на власний розсуд, але просив суд відмовити в задоволенні позовної заяви, оскільки у 2015 році відбулась істотна зміна обставин, а саме зростання курсу долара США по відношенню курсу гривні України, що потягло за собою значне здороження кредитного курсу та суттєве зменшення ціни об'єкту нерухомого майна та внаслідок форс - мажорних обставин, передбачених п.5.5. кредитного договору ( Укази Президента України «Про часткову мобілізацію» з метою підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань; проведення АТО на сході України;введення військового збору;технічний дефолт України у 2015 році) у зв'язку з чим він звернувся 10.09.2015 року до банку з пропозицією про зміну умов кредитного договору № 195-08/П-35 від 30.05.2008 року в сторону зменшення суми платежів по кредиту, платежів по нарахованим процентам, страхування предмету застави і страхування життя позичальника, та по можливості в такий тяжкий і скрутний час надання кредитних канікул. У відповідь на свою пропозицію з банку 18.09.2015 року надійшов лист з пропозицією параметрів реструктуризації кредитного договору № 195-08/п-35. Не погодившись з пропозицією банку він надав свою пропозицію ( лист-відповідь). Після його пропозиції банку і не отримання відповіді на його пропозиції він вважав, що банк прийняв всі запропоновані ним пропозиції реструктуризації боргу і зарахував всі сплачені ним грошові кошти в рахунок погашення повністю тіла кредиту у сумі 29300 доларів США і погашення повністю суми за користування банківським кредитом та повністю закрив зазначений кредит. Представник позивача - Кулик О.В., який діяв на підставі довіреності від 22.06.2016 року в судовому засіданні з позовними вимогами ПАТ АБ „Укргазбанк" не погодився, підтримав заперечення [PERSON] на позовну заяву та просив суд відмовити у повному обсязі в задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані суду письмові докази, оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, що передбачено ст.629 ЦК України. Відповідно до п.3.3.3. Договору, позичальник зобов'язався здійснювати повернення суми кредиту на рахунок № 3739001193447.840, відкритий ВАТ АБ «Укргазбанк» щомісячно з 1-го по 10-те число кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту в розмірі не менше 1/120 від суми отриманого кредиту, що становить 244,17 дол. США, а останній платіж сплачується в сумі 243,77 дол. США не пізніше 29.05.2018 року. У відповідності з п. 3.3.4. Договору щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 10-го числа наступного за місяцем користування кредитом, в день дострокового погашення заборгованості по кредиту або в день дострокового розірвання цього договору з врахуванням п. 4.1 Договору сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки, зазначеної в п. 1.1 Договору, на рахунок, відкритий в АБ «Укргазбанк» У разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом сплачувати проценти за користування кредитом виходячи з процентної ставки, встановленої п.3.1.10 цього договору, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості та пеню у розмірі 0,1% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. У разі порушення пп. 3.3.12- 3.3.16 Договору сплачувати проценти за користування кредитом виходячи з процентної ставки, встановленої п. 1.1 Договору, підвищеної на 1% починаючи з моменту порушення/недотримання Позичальником відповідних пунктів Договору. Відповідно до ст.1054 ч.1 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.2 даної статті передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1049 ч.1 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ст. 1048 ч.1 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. 1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені). Судом встановлено, що згідно з кредитним договором за № 195-08/П-35 від 30.05.2008 року ПАТ АК «Укргазбанк» надав відповідачеві [PERSON] кредит у сумі 29300 доларів США строком до 29.05.2018 року із сплатою 13,8% річних. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON] було передано у іпотеку трикімнатну квартиру, загальною площею 67,55кв.м, житловою площею, 42,85кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. (а.с.14-20). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором [PERSON] станом на 27.01.2016р. має заборгованість по кредиту перед банком у сумі 10441,90доларів США та 13287,48грн, з яких: - заборгованість по кредиту строкова - 6836,36 доларів США; - прострочена заборгованість за кредитом - 2441,56 доларів США; - поточна заборгованість за процентами - 103,04 доларів США; - прострочена заборгованість за процентами - 1060,94доларів США; - пеня за невчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності - 9489,57грн. - пеня за невчасну сплату процентів - 3797,91грн.( а.с. 6-8) У зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 195-08/П-35 від 30.05.2008 року ПАТ КБ «Укргазбанк» звертався до [PERSON] з претензією № 510013/05/0513/241 від 13.05.2015 року про повернення заборгованості по кредиту (а.с.10-13). Однак, до теперішнього часу [PERSON] зазначені вимоги щодо погашення простроченої заборгованості в добровільному порядку не виконав. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми, що і є моментом укладення договору. Судом встановлено, що під час підписання кредитного договору № 195-08/А-35 від 30.05.2008 року позивач [PERSON] мав необхідний обсяг цивільної дієздатності, його волевиявлення було спрямоване на укладання договору, оскільки він добровільно уклав кредитного договору № 195-08/А-35 . Статтями 1054 ч.1, 1055 ч.1 України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається в письмовій формі. З аналізу вищезазначених норм права випливає, що, істотними умовами кредитного договору є умови про предмет, ціну та строк його дії. Предметом кредитного договору є зобов'язання банку надати кредит та зобов'язання позичальника повернути суму кредиту та проценти за його користування на встановлених договором умовах. Таким чином, визначивши в пунктах договору вищезазначені умови та підписавши спірний договір, сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору. При цьому, як зазначає сам відповідач істотна зміна обставин відповідно до ст.. 652 ЦК України є підставою для зміни або розірвання кредитного договору. Суд зазначає, що відповідач з зустрічними вимогами про зміну або розірвання кредитного договору до суду не звертався, посилання на зазначені обставини є безпідставними та необґрунтованими. Відповідно до п. 5.5 кредитного договору сторони погодилися, що у випадку виникнення форс-мажорних обставин (дії непереборної сили), що не залежать від волі сторін, як: війни, військові дії, блокади, ембарго, інші міжнародні санкції, валютні обмеження, інші дії держави, що створюють неможливість виконання сторонами своїх зобов'язань, пожежі, повені, інші стихійні лиха або сезонні природні явища, сторони звільняються від виконання своїх зобов'язань на період дії зазначених обставин. Разом з тим, згідно п. 5.6 кредитного договору доказом дії форс-мажорних обставин є документ, виданий відповідними державними органами. Термін «форс-мажор» (force majeure) в перекладі з французького означає «непереборна сила». В ЦК України відсутній вказаний термін, в них містяться поняття «випадок» і «непереборна сила». Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, що порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Підтвердженням форс-мажору, у тому числі, являється висновок про настання обставин непереборної сили (форс-мажору), який видається Торгово-промисловою палатою України. Відповідно до Регламенту засвідчення ТПП України та регіональними ТПП форс-мажорних обставин форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (Force Majeure) - це надзвичайні та невідворотні обставини, які об'єктивно впливають на виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків за законодавчими і іншими нормативними актами, дію яких неможливо було передбачити та дія яких унеможливлює їх виконання протягом певного періоду часу. Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору чи іншим зобов'язанням/обов'язком, виконання яких настало згідно з умовами договору і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 року №44 (5) затверджено у новій редакції Регламент засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) із змінами та доповненнями, внесеними Рішенням Президії ТПП України від 26.04.2016 № 11 (6), який встановлює порядок засвідчення форс-мажорних обставин в системі Торгово-промислової палати України. Так, відповідно до п. 4.1. вищезазначеного регламенту Торгово-промислова палата України відповідно до ст. 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» здійснює засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з усіх питань договірних відносин, інших питань, а також зобов'язань/обов'язків, передбачених законодавчими, відомчими нормативними актами та актами органів місцевого самоврядування, крім договірних відносин, в яких сторонами уповноваженим органом із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено безпосередньо регіональну ТПП. Згідно до п. 6.10. вищезазначеного регламенту за результатами розгляду документів ТПП України / регіональна ТПП видає сертифікат про форс - мажорні обставини (обставини непереборної сили). Діючим законодавством України визначено, що Торгово-промислова палата України є єдиним органом, який має право засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) в Україні. Відповідно до п. 3.1. Регламенту засвідчення ТПП України та регіональними ТПП форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили ) є надзвичайнi та невiдворотнi обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язкiв згiдно iз законодавчими та iншими нормативними актами, а саме: загроза вiйни, збройний конфлiкт або серйозна погроза такого конфлiкту, включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, вiйськовим ембарго, дiї iноземного ворога, загальна вiйськова мобiлiзацiя, вiйськовi дiї, оголошена та неоголошена вiйна, дiї суспiльного ворога, збурення, акти тероризму, диверсiї, пiратство, безлади, вторгнення, блокада, революцiя, заколот, повстання, масовi заворушення, введення комендантської години, експропрiацiя, примусове вилучення, захоплення пiдприємств, реквiзицiя, громадська демонстрацiя, блокада, страйк, аварiя, протиправнi дiї третiх осiб, пожежа, вибух, тривалi перерви в роботi транспорту, регламентованi умовами вiдповiдних рiшень та актами державних органiв влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/iмпорту тощо, а також викликанi винятковими погодними умовами i стихiйним лихом, а саме: епiдемiя, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревiй, повiнь, нагромадження снiгу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портiв, перевалiв, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання i зсув ґрунту, iншi стихiйнi лиха тощо. Відповідач та представник відповідача не надали суду доказів того, що відповідач звертався з заявою до Торгово - промислової палати України, а тому вказівки відповідача про наявність форс - мажорних обставин не знайшли свого підтвердження, оскільки не надано доказів про наявність вказаної обставини (сертифікату). Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо направлення відповідачем пропозиції про реструктуризацію боргу, відповідно до якої він запропонував кошти сплачені ним в рахунок погашення відсотків за кредитним договором направити на погашення тіла кредиту у зв'язку з чим вважав, що зобов'язання за кредитним договором ним виконане, оскільки відповідно до ст. 589 ч.1 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах встановлених договором або законом. ЦК України визначено виключний перелік підстав припинення зобов'язань. Так, положеннями глави 50 ЦК України вказано, що підставами припинення зобов'язань є: припинення зобов'язання виконанням, переданням відступного, зарахуванням зустрічних вимог, за домовленістю сторін, прощенням боргу, поєднанням боржника і кредитора в одній особі, неможливістю його виконання, смертю фізичної особи, ліквідацією юридичної особи. Отже, з аналізу норм ЦК України вбачається, що зобов'язання за Договором припиняється разом зі сплатою Боржником кредитних кошт в у повному обсязі. Крім того, в запереченнях відповідач зазначив, що банк у відповідь на його пропозицію запропонував програму реструктуризації боргу від якої відповідач відмовився. Однак, і на теперішній час відповідач не виконує зобов'язань за кредитним договором, остання сплата за кредитним договором відбулася 16.04.2015 року. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі. Таким чином, з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» підлягає стягненню заборгованість в розмірі 10441,90доларів США та 13287,48грн в межах заявлених позовних вимог. Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача мають бути стягнуті понесені та документально підтверджені судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору у сумі 4089,96грн.

Outcome: approved