Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини тривалістю два місяці після свого батька [PERSON] , який помер [INFO] в м.Ніжині Чернігівської області. Позов обгрунтований тим, що позивач на початку грудня 2017 року звернувся до приватного нотаріуса Костриця С.В., якою заведена спадкова справа після [PERSON] , і дізнався про наявність заповіту останнього на користь рідного брата позивача [PERSON] , 1999 року народження, та [PERSON] .. Про зміст вказаного заповіту, дату його складення позивач дізнався після закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини, оскільки приватний нотаріус не розголошувала дану інформацію. В подальшому позивач дізнався про зміст заповіту-кв. [ADDRESS] -на користь [PERSON] , автомобіль «Вольксваген»-на користь [PERSON] .. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на кв. [ADDRESS] , яка не охоплена заповітом і є об`єктом спадкування за законом, та автомобіль марки «Вольксваген». Спадкоємцями за законом на вказуну квартиру є позивач та його рідний брат [PERSON] , мати спадкодавця [PERSON] .. Позивач неодноразово звертався до приватного нотаріуса Костриця С.В. з наміром подати заяву про прийняття спадщини, про що було відмовлено з посиланням на відсутність позивача у заповіті. Позивач не знав і не міг знати про наявність його права на спадкування за законом протягом шестимісячного строку для прийняття спадщини. Просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 26 лютого 2019 року до участі у справі залучено [PERSON] , як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Відповідно до заяв від 18 січня 2019 року, 11 грудня 2018 року відповідачі [PERSON] , [PERSON] позов визнають, просять розглянути справу за відсутності. Згідно заяви від 26 червня 2019 року третя особа [PERSON] вважає за необхідне позов задовольнити, справу просить розглянути за відсутності. В судовому засіданні представник позивача адвокат Скиба С.Е. позов підтримала за обставин згідно позовної заяви. Представник відповідача [PERSON] адвокат Салій О.О. в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що позивачем не надано доказів на підтвердження поважності причин пропуску звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Із врахуванням поданих учасниками судового розгляду доказів суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , місце проживання в [ADDRESS] , є сином [PERSON] , який помер [INFO] в м.Ніжині Чернігівської області. Відповідач [PERSON] , [INFO] , також є сином [PERSON] , відповідач [PERSON] , [INFO] , особа з інвалідністю 2 групи, є матір`ю спадкодавця [PERSON] .. Третя особа [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] з 25 листопада 1989 року, даний шлюб розірваний, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 30 вересня 2004 року. Згідно копії довідки КП «СЕЗ» від 17 липня 2014 року [PERSON] зареєстрований один в [ADDRESS] . Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до копії нотаріально посвідченого заповіту Сліпака О.І. від 14 травня 2014 року, який є чинним на час розгляду справи, спадкоємцями зазначені: на кв. [ADDRESS] ,- [PERSON] , на автомобіль «Вольксваген»,- [PERSON] Інформація про вказаний заповіт надана приватним нотаріусом Борщ Н.О. на адресу приватного нотаріуса Костриця С.В. згідно повідомлення від 02 лютого 2018 року (на №469/02-14 від 01 грудня 2017 року). Спадкова справа після [PERSON] зареєстрована приватним нотаріусом Костриця С.В. 01 грудня 2017 року. Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до копій спадкової справи: наявна заява [PERSON] від 01 грудня 2017 року про прийняття спадщини [PERSON] та заява останньої від 08 травня 2018 року про відсутність наміру на отримання частки в спільному майні; наявна заява [PERSON] від 13 грудня 2017 року про прийняття спадщини [PERSON] ; наявна заява [PERSON] від 16 лютого 2018 року про прийняття спадщини [PERSON] ; наявна заява [PERSON] від 02 квітня 2018 року про прийняття спадщини [PERSON] .. У даних заявах [PERSON] та [PERSON] зазначений також спадкоємцем позивач [PERSON] .. Відповідно до заяви від 30 серпня 2018 року позивач [PERSON] просить зупинити вчинення нотаріальних дій по видачі свідоцтв про право на спадщину до вирішення в суді позову про визначення додаткового строку. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Строк для прийняття спадщини [PERSON] з 15 жовтня 2017 року по 15 квітня 2018 року. Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Відповідно до п.п.1.2., 3.2., 3.29. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна; для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття; у разі заведення спадкової справи та встановлення складу спадкового майна нотаріус надає спадкоємцю письмову довідку щодо переліку документів, необхідних для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину, із зазначенням розміру плати за вчинення відповідних нотаріальних дій, яка визначена державним нотаріусом або щодо якої було досягнуто домовленості між приватним нотаріусом та спадкоємцем до заведення спадкової справи. Така довідка має бути підписана нотаріусом та скріплена його печаткою. Вищезазначений заповіт від 14 травня 2014 року визначений щодо кв. [ADDRESS] та автомобіля «Вольксваген». Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно… від 11 липня 2014 року [PERSON] з 11 липня 2014 року є власником кв. [ADDRESS] . Частиною першою статті 1245 ЦК України визначено, що частина спадщини, яка не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. В судовому засіданні встановлено недотримання нотаріусом вимог п.п.1.2., 3.2., 3.29. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України щодо визначення наявності спадкового майна [PERSON] та встановлення спадкоємців по заповіту і по закону, зокрема, позивача, як дитини спадкодавця і спадкоємця за законом на спадщину, яка не охоплена заповітом. Вказані обставини суд визнає поважними відповідно до частини третьої 1272 ЦК України. Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі „Ілхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Згідно частини першої статті 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, відповідно до статті 3 ЦК України засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved