Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просила суд ухвалити рішення, яким встановити факт володіння на праві приватної власності померлим [PERSON] земельною ділянкою площею 0,2500 га, розташовану за адресою [ADDRESS], та земельною ділянкою площею 0,016 га, для ведення особистого підсобного господарства, розташовану за вище вказаною адресою, а також визнати за нею право власності на вказане майно, а також на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла її бабуся - [PERSON], [INFO] помер її батько [PERSON]. Після їх смерті залишилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], та дві земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площами 0,2500 га та 0,016 га. Позивачка звернулась із заявою про прийняття спадщини до Біляївської державної нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, так як відсутні правовстановлюючі документи та рекомендовано звернутися до суду. До судового засідання позивачка не з`явилася, але надала заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі (а.с.101). Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення та просив справу слухати у його відсутність (а.с.33). Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 01.04.2001 року (а.с.65). [INFO] помер її батько [PERSON], згідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.09.2016 року (а.с.49). Після смерті [PERSON] та [PERSON] залишилася спадщина, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, дві земельні ділянки площею 0,2500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та площею 0,016 га, для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Зазначені земельні ділянки належали [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] та серії [NUMBER] виданих Августівською сільською радою 14.02.1998 року (а.с.8,9). Згідно ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 10.12.2001 року за [PERSON] було визнано право власності на житловий будинок з по господарськими спорудами та земельну ділянку, розташовані в [ADDRESS], (а.с.6). Позивачка звернулася із заявою до Біляївської районної державної контори Одеської області про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадщину, однак листом від 22.03.2017 року № 1348/02-14 (а.с.7) їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів та рекомендовано звернутись до суду. Той факт, що житловий будинок та земельні ділянки площею 0,2500 га та площею 0,016 га, які розташовані за адресою: [ADDRESS], дійсно належали померлому [PERSON] підтверджується: довідками № 717, 718, 716 від 17.11.2017 року, видані Августівською сільською радою Біляївського району Одеської області, згідно яких [PERSON], який помер [INFO] до дня смерті постій проживав за адресою: [ADDRESS], також на підставі запису в по господарській книзі Августівської сільської ради за [PERSON] за вище вказаною адресою значиться на праві приватної власності житловий будинок 1946 року будівництва та господарські будівлі: літня кухня, льох, сараї, гараж, цистерна, огорожа (а.с.50,51); Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.09.1973 року, [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с.53). Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 03.08.2002 року, позивачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.53). Статтею 1261 Цивільного кодексу України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно положень ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Враховуючи те, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформленого свідоцтва на право власності на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцям оформити свідоцтво про право на спадщину, тому змушені звернутись з позовом до суду. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" (пунктом 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Таким чином, оцінивши зібрані докази, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований та знайшов своє підтвердження у судовому засіданні.

Outcome: approved