Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

Позивач у червні 2020 року звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить визнати за ним у порядку спадкування за законом після матері [PERSON] , померлої [INFO] , право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес» села Цибулівка Великомихайлівського району Одеської області розміром 7,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0325867, виданого [PERSON] , померлій [INFO] , та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 271. Свої вимоги обгрунтовує тим, що після смерті його баби [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй земельну частку (пай), щодо якої відсутній заповіт та яку успадкувала її дочка та його мати [PERSON] , але за життя цю спадщину не оформила. Після смерті своєї матері він успадкував її інше майно і отримав на нього свідоцтво про право на спадщину за законом, а щодо оформлення спадщини на майно баби йому відмовлено через відсутність оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай). У судове засідання позивач та його представник не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують і просять їх задовольнити повністю. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнаються у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем та у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється та рішення ухвалюється за результатами підготовчого провадження. Дослідивши надані позивачем та витребувані за клопотанням його представника докази, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про смерть, виданого на підставі запису за № 9 зробленого в книзі реєстрації актів про смерть 20 квітня 1997 року виконкому Цибулівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, [PERSON] (далі - спадкодавець) померла [INFO] в місті Тирасполь Республіки Молдова. Відповідно до витягу з Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0325867, виданого на підставі рішення Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області від 19 березня 1996 року № 145 та зареєстрованого у цій Книзі за № 271, належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес» села Цибулівка Великомихайлівського району Одеської області розміром 7,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). За інформацією міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районах Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 06.04.2020 року № 29-15-0.191-449/125-20, належна спадкодавцю земельна частка (пай) станом на 01.01.2013 року в натурі не виділялась. Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру станом на 15.09.2020 року, заповіти та спадкові договори спадкодавця відсутні, спадкові справи не реєструвались і свідоцтва про право на спадщину щодо її майна не видавались. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, виданого на підставі актового запису номер 28 складеного 12 жовтня 1948 року виконавчим комітетом Цибулівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, [PERSON] народилась [INFO] від батьків - [PERSON] і [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, виданим на підставі актового запису номер 43 складеного 14 листопада 1965 року виконавчим комітетом Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, [PERSON] після реєстрації її шлюбу з [PERSON] було присвоєне прізвище [PERSON] . За довідкою відповідача № 153 від 12 лютого 2020 року, спадкодавець до дня своєї смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . На день її смерті за вказаною адресою зареєстровані особи відсутні. За довідкою відповідача № 154 від 12 лютого 2020 року, [PERSON] прийняла спадщину своєї матері [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки у період з 18.04. по 18.10.1997 року здійснила обряд поховання, взяла речі з будинку матері, робила ремонт у цьому будинку та обробляла присадибну земельну ділянку. Згідно свідоцтва про смерть, виданого на підставі актового запису за № 14 зробленого в Книзі реєстрації смертей 04 грудня 2009 року виконкомом Цибулівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] в селі Цибулівка Великомихайлівського району Одеської області. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого на підставі запису за № 40 зробленого в книзі реєстрації актів про народження 21 червня 1976 року виконавчим комітетом Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, [PERSON] народився [INFO] в селищі Цебрикове від батька [PERSON] і матері [PERSON] . У спадковій справі № 439/2015 Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області до майна померлої [PERSON] , крім наведених вище свідоцтва про смерть та народження, наявні наступні документи: заява позивача від 15.09.2015 року про прийняття спадщини своє матері [PERSON] і видачу свідоцтва про право на спадщину; довідка Цибулівської сільської ради про постійне проживання позивача зі своєю матір`ю на день її смерті; інформаційна довідка зі Спадкового реєстру про відсутність заповітів і спадкових договорів [PERSON] ; свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 26 вересня 2015 року за реєстром № 1-2425, за яким позивач, як син померлої [PERSON] , є спадкоємцем її майна і спадщина складається із земельної ділянки, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 499402, виданого Великомихайлівською районною державною адміністрацією Одеської області 31 січня 2003 року та зареєстрованого за № 316. Листом № 2060/02-14/439-15 від 19.12.2019 року вказаної нотаріальної контори, позивачу відмовлено у видачі у вказаній спадковій справі № 439/2015 до майна померлої [INFO] [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] у зв`язку з втратою оригіналу виданого на ім`я спадкодавця сертифіката на право на земельну частку (пай). Положення чинного на час відкриття спадщини [PERSON] Цивільного кодексу Української РСР визначали наступне: спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом (ст. 524); часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу (ст. 525); при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ст. 529); спадкоємець прийняв спадщину , якщо він, зокрема, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (п. 1 ст. 549); прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548). Положення чинного на час відкриття спадщини пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 р. № 18/5, визначал и, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути, зокрема, довідка виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; спадкоємцем було взято майно спадкодавця; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Виходячи з наведених положень законодавства та встановлених обставин, суд приходить до висновку, що оскільки заповіт щодо свого майна спадкодавець [PERSON] не залишала, а із спадкоємців за законом першої черги була тільки дочка спадкодавця і мати позивача [PERSON] , яка прийняла спадщину своєї матері [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном - то прийнята нею спадщина у вигляді вказаного права на земельну частку (пай) стала належати їй з моменту відкриття спадщини [PERSON] та увійшла до складу спадщини померлої [PERSON] .. Чинним ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216); до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті стаття 1218). Статтею 5 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" було визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) видаються та реєструються районною державною адміністрацією. Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 р. № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) не передбачена можливість та порядок видачі дубліката при втраті сертифіката. Пунктом 17 розділу Х «Перехідні положення» чинного Земельного кодексу України визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Наведені положення законодавства свідчать про те, що позивач, як визначений за відповідним свідоцтвом про право на спадщину спадкоємець за законом померлої матері [PERSON] , позбавлений можливості отримати дублікат втраченого сертифіката спадкодавця [PERSON] і оформити за ним у нотаріуса своє право на цю спадщину, а тому це право необхідно визнати за ним у судовому порядку.

Outcome: approved