Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивачка звернулася до Краматорського міського суду з позовом до відповідача про визнання угоди дійсною та визнання права власності на будинок. Із позову вбачається, що 15.04.2002 року позивачка домовилась з відповідачкою про придбання її будинка, який належить їй на підставі договору дарування від 27.12.1990 року, розташованого по вул. Ушакова, 46 в м. Краматорську Донецької області, зареєстрованого в БТІ м. Краматорська, у звязку із збільшенням садової ділянки, оскільки будинок знаходиться поруч з будинком позивачки, який розташований по вул. Ушакова, 44 в м. Краматорську Донецької області. Позивачка передала їй гроші у розмірі 5000,00 грн. Крім того, вона написала позивачці розписку про отримання грошей. С того часу позивачка стала користуватися придбаним будинком і земельною ділянкою, проте в органах БТІ будинок не був перереєстрован, оскільки на той час у позивачки не було грошей на реєстрацію. На даний час власниця житлового будинку ухиляється від посвідчення договору купівлі-продажу будинку, через що позивачка вимушена звернутись до суду та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу та визнати право власності на даний будинок. Позивачка в судове засідання не зявилася, проте подала суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу у її відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про день і час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, причину своєї неявки суду не повідомила, заперечень до суду не надіслала. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про день і час розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, причину своєї неявки суду не повідомила, заперечень до суду не надіслала. Враховуючи неявку у судове засідання відповідачки, з метою дотримання встановлених законодавством строків розгляду судом справи зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Ушакова, 46 в м. Краматорську Донецької області. Право власності на зазначений будинок підтверджується копією договору дарування житлового будинку, копією технічної документації, копією свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 8-10). 15 квітня 2002 року позивачка та відповідачка уклали угоду щодо купівлі-продажу будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Ушакова, 46 в м. Краматорську Донецької області, обговоривши питання щодо подальшого посвідчення даного договору купівлі-продажу. На підтвердження вищевикладеного, позивач передала відповідачці обумовлену суму коштів - 5000 (пять тисяч) гривень, про що, остання надала розписку, в якій вказала, що придбала у [PERSON] житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Ушакова, 46 в м. Краматорську Донецької області, що підтверджується розпискою (а.с. 6). На даний час власниця житлового будинку ухиляється від посвідчення договору купівлі-продажу будинку. Відповідно до ст.220 ЦК України та вимог п.4 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 28 квітня 1978 року "Про судову практику в справах про визнання угод дійсними", якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, але одна із сторін ухиляється від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Аналізуючи представлені позивачем докази суд вважає, що при укладенні угоди між сторонами було досягнуто згоди про всі істотні умови договору купівлі-продажу будинку з господарськими спорудами, на виконання яких позивачем було сплачено обумовлену суму коштів відповідачу, а відповідач, відповідно до умов договору, передала їй ключі від будинку та наявні в неї документи, тобто виконали умови договору в частині фактичної передачі майна та забезпечення до нього вільного доступу. Крім того, підлягають до задоволення вимоги позивача в частині визнання права власності на придбане житло за угодою купівлі-продажу, оскільки відповідно до вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Не встановивши обставин які б свідчили про відсутність можливості у позивача набути право власності на придбане в законному порядку житло, суд визнає за ним таке право. На підставі ст.ст. 219, 220, 328, 334 ЦК України,

Outcome: approved