overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

У квітні 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 01.06.2012 між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №52. Від шлюбу мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , яка на теперішній час проживає разом з нею. З відповідачем сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, втратили одне до одного почуття любові та поваги, між ними часто виникають сварки, що негативно впливають на стан позивача. Наміру на збереження шлюбу не має, примирення між позивачем та відповідачем неможливе. У зв`язку з цим просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Відповідач у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №52. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наданою копією свідоцтва про народження, яка на теперішній час проживає разом з позивачко. Враховуючи обставини справи, те, що сторони подружні стосунки не підтримують примиритися наміру позивач та відповідач не мають, суд приходить до висновку, про те, що сім`ю зберегти немає можливості, тому шлюб розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач у заяві не зазначила про зміну прізвища на дошлюбне тому суд залишає за нею прізвище, набуте під час реєстрації шлюбу " [PERSON] ".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

У квітні 2021 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 22 листопада 2003 року вона уклала шлюб з відповідачем в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану РС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №1173. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Сторони однією сім`єю не проживають з жовтня 2020 року, спільного господарства не ведуть, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обов`язків, через що в сім`ї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з`явилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, на примирення не згодна. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 22 листопада 2003 року в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану РС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №1173. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні відносини сторони припинили в жовтні 2020 року, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Вказані обставини ос порені відповідачем не були. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім`єю, втратили почуття любові та поваги один до одного. При зверненні до суду з даним позовом позивачка сплатила судовий збір в сумі 908 грн.. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та згідно ч.3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем позов було визнано до початку розгляду справи по суті, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку про повернення позивачу 50 відсотків сплаченого нею при поданні позову судового збору в сумі 454 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

У квітні 2021 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 22 серпня 2009 року вона уклала шлюб з відповідачем в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ Донецької області, актовий запис № 253. Від шлюбу мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сторони однією сім`єю не проживають з 2015 року, спільного господарства не ведуть, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обов`язків, через що в сім`ї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з`явилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, на примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 22 серпня 2009 року в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ Донецької області, актовий запис № 253. Від шлюбу мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні відносини сторони припинили в 2015 році, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім`єю, втратили почуття любові та поваги один до одного. При зверненні до суду з даним позовом позивачка сплатила судовий збір в сумі 908 грн.. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та згідно ч.3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем позов було визнано до початку розгляду справи по суті, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку про повернення позивачу 50 відсотків сплаченого нею при поданні позову судового збору в сумі 454 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

У квітні місяці 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Чорнухинської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно. В підтвердження своїх позовних вимог вказує, що під час її спільного проживання з чоловіком [PERSON] в [ADDRESS] в 90-х роках розпочали будівництво житлового будинку з господарськими будівлями. На даний час будівництво не закінчене. [INFO] її чоловік помер. В зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на будинок відсутній, вона не може оформити на себе право власності на будинок і тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Просила суд визнати право власності на будинок з господарськими будівлями, за нею. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просила визнати право власності на житловий будинок з господарським будівлями, який розташований по [ADDRESS] за [PERSON]. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив розглянути цивільну справу без його участі. Проти позову не заперечує. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] разом зі своїм чоловіком [PERSON] в 90-х роках розпочали будівництво житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS]. На даний час будівництво не закінчене. [INFO] [PERSON] помер. Відсоток готовності житлового будинку на даний час становить 63 %, що підтверджується висновком БТІ від 20 березня 2014 року. Факт належності недобудованого будинку позивачці на праві власності підтверджується довідкою виданою Чорнухинською селищною радою від 07 квітня 2014 року. При зверненні до реєстраційної служби Чорнухинського РУЮ для оформлення документів у встановленому порядку їй було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавленим цього права чи обмеженим у його здійсненні. Згідно ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 328 ЦК України "Право власності набувається на підставах, що заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом." Для визнання права власності на житловий будинок із господарськими будівлями за позивачкою є всі правові підстави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

У квітня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 24 червня 2000 року вона знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадського стану міської ради м. Запоріжжя, актовий запис № 330. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], який мешкає з нею та перебуває на її утриманні. Сторони фактично припинили шлюбні відносини у звязку з тим, що в родині відсутнє взаєморозуміння, повага, у звязку з чим з 2011 року вони не підтримують сімейних відносин. На підставі викладеного, просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], [INFO], який зареєстрований 24 червня 2000 року Відділом реєстрації актів громадського стану міської ради м. Запоріжжя, актовий запис № 330. Сторони надали суду заяви, в яких просять суд розглянути позов за їх відсутності, при цьому, позивач позов підтримує та просить його задовольнити; відповідач проти позову не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до заяви позивача та відповідача по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що з 24 червня 2000 року [PERSON] знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадського стану міської ради м. Запоріжжя, актовий запис № 330. (а.с. 5) Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою та перебуває на її утриманні. (а.с. 6). Сторони фактично припинили шлюбні відносини у звязку з тим, що в родині відсутнє взаєморозуміння, повага, у звязку з чим з 2011 року вони не підтримують сімейних відносин. Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений до суду одним з подружжя. У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення. \~Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що шлюбні стосунки між сторонами припинились, позивачка та відповідач спільного господарства не ведуть, а тому суд приходить до висновку, що родина [PERSON] та [PERSON], розпалася остаточно та поновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

у Кремінський районний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу звернувся [PERSON] Зазначає, що з 03 жовтня 1992 року перебуває в шлюбі з відповідачем і вони мають двох спільних дітей, які є повнолітніми та мають свої власні сімї. Позивач мотивує свою заяву тим, що подружні стосунки з відповідачем припинені, їх особисті відносини вже тривалий час мають негативний характер і між ними відсутнє нормальне цивілізоване спілкування. Окрім того, зазначає про відсутність спору щодо поділу майна, що є їх з відповідачем спільною власністю. Позивач у відкрите судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в поданій до суду заяві просить позов розглянути за його відсутності, вказуючи, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. З направленої на адресу суду заяви вказує, що проти позовних вимог позивача не заперечує, зазначає про наявність спору з відповідачем щодо поділу їх спільного майна з поданням до суду іншої позовної заяви після розірвання шлюбу. Вказує, що не бажає строку на примирення. Прізвище залишає "Дерев'янко". Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. З повторного свідоцтва про шлюб серії І-ЕД №226153, виданого 08.12.2016 року Кремінським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Бондаренко) зареєстровано шлюб, місце державної реєстрації виконавчий комітет Макіївської сільської ради Кремінського району Луганської області, про що 03.10.1992 року складено відповідний актовий запис №11. З матеріалів справи встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] шлюб фактично припинено, у звязку з тим, що їх особисті відносини вже тривалий час мають негативний характер і між ними відсутнє нормальне цивілізоване спілкування. Сторони спроб відновити шлюбні відносини не роблять, що підтверджується їх заявами щодо не застосування строку для примирення. Таким чином шлюб існує формально. З огляду на вищезазначене, між позивачем та відповідачем шлюб існує формально. На даний час ніхто з подружжя спроб відновити шлюбні відносини не робить. Одночасно, з поданих сторонами заяв встановлено, що останні не бажають строку для примирення, а тому з цих підстав суд не бачить необхідності надавати такий строк для сторін. Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Судом встановлено, що між сторонами відсутні такі складові сім`ї, як повязаність спільним побутом та почуття любові і взаємоповаги, а тому шлюб необхідно розірвати. У відповідності до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу, зокрема, надалі іменуватися цим прізвищем. На підставі ст.ст.\~56,\~104-105,\~110,\~112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

У липні 2012 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду із позовом, в якому вказало, що 12 грудня 2007 року між ПАТ "Дельта Банк" (правонаступник ТОВ «КБ» Дельта») та [PERSON] був укладений договір кредиту №001-22078-121207, за умовами якого позичальник отримала кошти у вигляді кредитного ліміту в сумі 30 000,70 грн. на 12 місяця із кінцевим строком повернення 12.12.2008 року, проте не виконує зобовязання щодо своєчасного повернення грошових коштів, а тому банк має право достроково стягнути грошові кошти. Позивач просить стягнути заборгованість по кредиту з відповідача у примусовому порядку та сплачений судовий збір. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач позов визнала у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

У липні 2012 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду із позовом, в якому вказало, що 27 вересня 2007 року між ПАТ "Дельта Банк" (правонаступник ТОВ «КБ» Дельта») та [PERSON] був укладений договір кредиту №003-22078-270907, за умовами якого позичальник отримала кошти у вигляді кредитного ліміту в сумі 30 000,70 грн. на 12 місяця із кінцевим строком повернення 27.09.2008 року, проте не виконує зобовязання щодо своєчасного повернення грошових коштів, а тому банк має право достроково стягнути грошові кошти. Позивач просить стягнути заборгованість по кредиту з відповідача у примусовому порядку та сплачений судовий збір. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач подав клопотання про розгляд справи у його відсутності позов визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

У липні 2013 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі по 500 грн. на кожну дитину, щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей, матеріальну допомогу на утримання яких не надає, участі у їх вихованні не приймає. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з"явився, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 29 травня 2014 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Свідоцтвами про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER] стверджується, що батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є відповідач по справі [PERSON] Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи із положень ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2014 рік» щодо прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог [PERSON] та стягнення з відповідача в її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі по 400 грн. на кожну дитину, щомісячно і до досягнення ними повноліття. стр. 2 із 2 Крім того відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати, від оплати яких було звільнено позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

У липні 2013 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], але відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків батька, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, її долею не цікавиться. Позивачка просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] Представник позивачки звернувся до суду із заявою про підтримання позову, який просив розглянути у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та смісце розгляду справи повідомлений шляхом розміщення відповідного оголошення у пресі. Згідно з повідомленням відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], знятий з обліку 16 лютого 2012 року у зв'язку з вибуттям у с.Мар'янівка Овідіопольського району Одеської області, але за новим місцем проживання він не зареєструвався. Орган опіки та піклування в особі Овідіопольської районної державної адміністрації про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у відсутності його представника. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України батьки або один з них можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з висновком Управління служб у справах дітей Харьковської міської ради від 28 листопада 2013 року батько [PERSON] долею доньки [PERSON], [INFO], не цікавиться, проживає окремо, не приймає участі у вихованні доньки, з нею не спілкується, не піклується про її здоров'я, фізичний та духовний розвиток дитини, матеріальної допомоги на утримання не надає. Управління служб у справах дітей Харьковської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав. Обставини, викладені у висновку органу опіки та піклування, підтверджуються документальними доказами, що є в матеріалах справи. При таких обставинах суд вважає, що даний позов є обґрунтованим, він заснований на законі, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved