Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі за текстом - Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі за текстом - Відповідач), у якому просило стягнути з Відповідача на свою користь в порядку регресу витрати в сумі 25542.70 грн. а також судовий збір у розмірі 255.43 грн. Обґрунтовуючи позов Позивачем зазначено, що 12.03.2013 року в м. Бердянськ, [PERSON], керуючи, автомобілем марки Hyundai Н100, д/н 24379ЕА, не обрав безпечної швидкості руху, в стані алкогольного сп'яніння, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «ГАЗ 63021», д/н АХ 0382АТ, під керуванням [PERSON], що призвело до пошкоджень Транспортних засобів. Вироком Бердянського міськрайонного суду від 26.06.2013р. Відповідач визнаний винним за ст. 286 ч.1 КК України та йому призначено покарання у вигляді штрафу в сумі 3400 грн. При цьому при розгляді справи було встановлено, що відповідач керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Цивільна відповідальність Відповідача була застрахована в Приватному акціонерному Товаристві «Страхова компанія «АХА Страхування» за полісом ОСЦПВВНТЗ №АВ/6731625 від 26.04.2012 р. Страхова компанія, за заявою потерпілої особи, зібраних документів та відповідно до Страхового акту №1.102.13.01437/YESKO45004 від 24.12.2013р., виплатила потерпілому від ДТП страхове відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 80215 від 25.12.2013 року у розмірі 25542,70 грн. Згідно зі ст. 38.1.1. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, тому просив задовольнити позов. Відповідач направив суду заперечення на позов, у якому зазначив, що дійсно по його вині сталося 12.03.2013 року дорожньо-транспортна пригода. Дійсно, як випливає з документів, що були додані до позову та надані суду, Цивільна відповідальність Відповідача була застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ №АВ/6731625 від 26.04.2012 р. В зв'язку із виникненням страхового випадку, яким є дорожньо-транспортна пригода, Страхова компанія за заявою потерпілої особи виплатила останньому страхове відшкодування у розмірі 25542,7 гривень. Враховуючи те, що позивач здійснив виплату потерпілому страхового відшкодування у розмірі 25542,7 грн., останній пред'явив вимогу про стягнення з відповідача, як особи з вини якої було заподіяно збитків власнику транспортного засобу, в порядку регресу страхове відшкодування у розмірі 25542,7 грн. Але відповідач вважає, що перехід права вимоги від страхувальника до страховика є заміною кредитора у зобов'язанні внаслідок виконання обов'язку боржника третьою особою, тобто є суброгацією, а тому позов в порядку регресу не підлягає задоволенню. Представник позивача просив розглянути справу за його відсутністю. Відповідач повідомлений належним чином про дату та місце розгляду справи двічі не зявився до суду, тому справа розглянута за його відсутності. Представник відповідача, адвокат [PERSON]Д, просив суд відмовити в задоволенні позову на підставі пояснень, наданих в запереченні до позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26.06.2013 року [PERSON] визнаний винним в скоєнні злочину, передбаченому ст. 286 ч.1 КК України, при наступних обставинах: 12.03.2013 року\~\~приблизно о 04 годині 10 хвилин в м. Бердянську Запорізької області, в темну пору доби, водій [PERSON], в порушення вимог підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем Хундай Н-100 реєстраційний номер 24379ЕА, рухався проїжджою частиною вул. Кабельників в напрямку провулку Майського, наближаючись до нерегульованого перехрестя з вул. Мелітопольське шосе, перед виїздом на яке встановлено дорожній знак 2.1 «[PERSON] дорогу». Під час проїзду вищевказаного перехрестя водій [PERSON], в порушення вимог підпункту а) пункту 19.1, пунктів 12.2, 12.4, підпункту б) пункту 12.9, пункту 16.11, рухався з вимкненим світлом фар, зі швидкістю приблизно 80-100 км/г, та порушивши вимоги дорожнього знаку 2.1 «[PERSON] дорогу»,\~\~не дав дорогу автомобілю [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що під'їжджав до нерегульованого перехрестя по головній дорозі вул. Мелітопольське шосе, з боку вул. Промислової, внаслідок чого сталося зіткнення вказаних транспортних засобів. Згідно висновку судово-медичної експертизи №159 від 23.04.2013 року, в результаті зіткнення у водія [PERSON] мали місце: набряклість, болючість тилу лівої стопи», згідно описової частини наданої медичної документації, закриті субкапітальні переломи 4 плеснової кістки без зміщення, 5 плеснової кістки зі значним кутовим зміщенням лівої стопи. Вищеописані ушкодження утворилися від дії тупого предмета (тупих предметів), кваліфікуються як ушкодження середнього ступеня тяжкості, що не небезпечні для життя, але які спричинили за собою тривалий розлад здоров'я, тривалістю понад три тижні (понад 21 день), згідно "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень ", 1995 рік. Згідно висновку судово- автотехнічної експертизи №331/13 від 22.05.2013 року, у розглянутій дорожній ситуації водій автомобіля «Хюндай НІ00» реєстраційний номер 24379ЕА [PERSON] для забез печення безпеки дорожнього руху повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 19.1, 12.2, 12.4, 12.9, 16.11, 33 (дорожній знак 2.1) Правил дорожнього руху України. У розглянутій дорожній ситуації водій автомобіля [NUMBER] [PERSON] для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації водій автомобіля [NUMBER] [PERSON] не мав технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем «Хюндай НІ00» реєстраційний номер 24379ЕА екстреним гальмуванням з зупинкою автомобіля до місця зіткнення. Дії водія автомобіля «Хюндай НІ00» реєстраційний номер 24379ЕА [PERSON] не відповідають вимогам п.п.16.11, 33 (дорожній знак 2.1), 12.4, 12,9, 19.1, 12.2 Правил дорожнього руху України. Не виконання водієм [PERSON] вимог п.п.16.11, 33 (дорожній знак 2.1) знаходиться у причинному зв'язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди. Сторонами не заперечується, що з документів, що були додані до позову та надані суду, Цивільна відповідальність Відповідача була застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ №АВ/6731625 від 26.04.2012 р. В зв'язку із виникненням страхового випадку, яким є дорожньо-транспортна пригода, Страхова компанія за заявою потерпілої особи виплатила останньому страхове відшкодування у розмірі 25542,7 гривень. Враховуючи те, що позивач здійснив виплату потерпілому страхового відшкодування у розмірі 25542,7 грн., останній пред'явив вимогу про стягнення з відповідача, як особи з вини якої було заподіяно збитків власнику транспортного засобу, в порядку регресу страхове відшкодування у розмірі 25542,7 грн. Згідно зі ст. 38.1.1. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Вказана вище правова позиція також зазначена в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року за № 4, викладеної в п.12, а саме: Керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або передача управління транспортним засобом такій особі, що є підставою для регресної вимоги (стаття 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV), може бути підтверджено вироком суду, постановою про накладення адміністративного стягнення або іншими доказами, які з достовірністю встановлюють таку обставину, а при передачі транспортного засобу особі у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, про такий стан має бути відомо особі, яка передає транспортний засіб. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У даному випадку одно зобовязання, а саме право потерпілого від ДТП [PERSON] відшкодування йому збитків Страховою компанією, змінюється іншим, а саме, право зворотної вимоги Страхової компанії про відшкодування їй збитків створівшим ДТП в стані алкогольного спяніння [PERSON], є правом регресу, а не суброгацією, так як у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобовязанні (заміна активного субєкта) зі збереженням самого зобовязання, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підстав ст. 79,88 ЦПК України відповідач зобовязаний сплатити позивачу витрати повязані зі справленням судового збору у вигляді 255.43 грн.

Outcome: approved