Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, посилаючись на те, що після розірвання шлюбу дочка проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні, відповідач не приймає участі у матеріальному забезпеченні дочки, аліменти не сплачує, оскільки донька досягла повноліття, самостійно утримувати дочку вона не має можливості, дочка навчається в ліцеї, крім того є інвалідом дитинства, потребує допомоги батька. Домовленості щодо добровільної участі відповідача в утриманні дочки сторони не досягли. Відповідач є працездатним, офіційно працевлаштованим, має стабільний дохід та нерухоме майно, інших дітей та непрацездатних осіб на його утриманні немає. Відповідач подав відзив, в якому проти задоволення позову заперечував. У відзиві вказав, що сплачував аліменти на утримання дочки до повноліття, на даний час допомагає дочці в міру своїх можливостей. Крім того, позивачка звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину. В судовому засіданні позивачка пояснила, що потребує допомоги на утримання повнолітньої дочки, яка навчається у Броварському виробничо- навчальному об?єднанні, період навчання з 01.09.2018р. по 31.06.2020р. Хоча дочка навчається безоплатно, стипендію вона не отримує, крім того є інвалідом дитинства 2 групи, і отримуваної пенсії недостатньо для забезпечення самого необхідного. Вона не працює і отримує допомогу по догляду за дочкою інвалідом у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і не може сама забезпечити дочці її утримання . Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, оскільки дочка навчається безкоштовно, тому нема підстав для стягнення аліментів, крім того, він добровільно надає матеріальну допомогу дочці, зокрема купив їй мобільний телефон. Він працює в ТОВ «Сілвео», зарплата 6600грн., інших дітей, інших утриманців нема. Представник відповідача у судовому засіданні також заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що дочка сторін навчається безкоштовно, навчається , перебуваючи вдома, не відвідує навчальний заклад і тому не витрачає кошти на проїзд, крім того відповідач допомагає дочці грошима, купляє взуття, одяг, останнього разу купив мобільний телефон у січні 2020р. Крім того у суді є справа за позовом позивачки про стягнення додаткових витрат на дитину і про збільшення розміру аліментів. Третя особа у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, підтримала позов матері, самостійних вимог про стягнення аліментів на її користь не заявила, надала письмові пояснення, в яких зазначила, що батько не надає їй достатньо допомоги, хоча має таку можливість. Судом встановлено, що сторони мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] . Зареєстроване постійне місце проживання дочки і матері є однаковим, дочка проживає з матір?ю, батько (відповідач) проживає окремо, - дану обставину не оспорює. Згідно довідки від 30.08.2019р. [PERSON] навчається в 11 класі Ліцею технологічного профілю Броварського навчально-виховного об?єднання Броварської міської ради Київської області. Форма навчання - денна, стипендію не отримує. Згідно посвідчення, серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , є інвалідом 2 групи , отримує державну соціальну допомогу з 26.08.2019р. до 8.09.2020р. в сумі 1564грн. Згідно заключення ЛКК від 16.10.2019р. [PERSON] , 2001р.н., інвалід 2 гр., діагноз зашифрований, висновок: за станом здоров?я потребує опікунства. У відзиві позивач зазначив, що у провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину. Статтями 198, 199 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У ч. 1 ст. 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно із ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року по справі 6-1296цс15, зазначається, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, суд встановив, що дочка сторін після досягнення повнолітнього віку продовжує навчатись; крім того вона є інвалідом 2 групи, тобто є непрацездатною. Дочка за своїми доходами, за майновим станом, станом здоров?я і у зв`язку з навчанням потребує допомоги від батька. Відповідач є працездатним, має постійну роботу і зарплату - з його слів на рівні 6600грн.; не має інших дітей та інших утриманців, тому судом визнається таким, що має можливість надавати дочці допомогу на період її навчання. Оскільки позивачка заявила позов про стягнення аліментів лише на період навчання, то суд, розглядаючи дану справу в межах заявлених позовних вимог, вирішує питання про стягнення аліментів саме з підстав, вказаних позивачем і на вказаний позивачем період - на період навчання. Виходячи з встановлених обставин, враховуючи сімейний та майновий стан сторін, майновий стан і стан здоров?я дочки сторін, яка навчається, суд вважає можливим і доцільним визначити розмір аліментів у ј частці від доходу відповідача, - відповідач спроможний виплачувати аліменти у такому розмірі. Та обставина, що в провадженні суду є інша справа - за позовом [PERSON] про збільшення розміру аліментів, визначених судовим рішенням , на утримання неповнолітньої дочки, не є перешкодою для розгляду даного позову (про стягнення аліментів на повнолітню дочку, що навчається), оскільки у названій справі періодом, за який стягуються аліменти - є період до набуття дитиною повноліття, а у даній справі - період після набуття дитиною повноліття. Та обставина, що у вказаній справі розглядається позовна вимога про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, - також не є перешкодою для розгляду даного позову, оскільки у названій справі предметом розгляду є додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини, понесені позивачкою під час неповноліття дитини; крім того питання про стягнення додаткових витрат не є предметом розгляду у даній справі, що розглядається. Та обставина, що дитина навчається , перебуваючи за станом здоров.я вдома, і відповідно не витрачається на проїзд до навчального закладу, - відповідачем не доведена, і крім того не є підставою для звільнення відповідача від обов`язку по утриманню дочки на час навчання. Згідно ст.191 СК аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 12,13, 81, 206, 259, 263-265, 273, 430 ЦПК України, ст.ст. 198, 199, 200 СК України, суд, -

Outcome: approved