Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

У квітні 2021 року КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачі проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг централізованого теплопостачання, що надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» відповідно до умов, визначених Правилами надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Позивач несе збитки у зв`язку з відмовою відповідачів розраховуватись за надані послуги, в результаті чого виникла заборгованість перед позивачем в загальній сумі 55820,78 грн., що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача Щолокова Ю.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Суду пояснив, що оскільки він тривалий час не проживав у квартирі за адресою: [ADDRESS] , тому в нього не було обов`язку сплачувати комунальні платежі, однак він не звертався до КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» із заявою про припинення нарахування у зв`язку тимчасовим непроживанням у квартирі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заяв та відзиву від відповідачів до суду не надходило. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч. 1 ст. 78 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідно до Витягу з реєстру особових рахунків житлового фонду КП ОЦ Житлово Комунального господарства м. Вінниця відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Також відомостями Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 22.04.2021 року підтверджується, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 24-29). Вказане вище помешкання, в якому зареєстровані відповідачі забезпечується послугами централізованого теплопостачання, що надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», що підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку № [NUMBER] (а.с. 9). Відповідач [PERSON] є інвалідом ІІ групи довічно, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 21.11.2018 року (а.с. 47). Відповідно до оборотної відомості та розрахунку заборгованості за період з квітня 2018 року по лютий 2021 року заборгованість відповідачів за теплопостачання від установи КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» становить 55820,78 грн., з яких: 53783,87 грн. - сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з квітня 2018 року по лютий 2021 року, 965,90 грн. - 3% річних від простроченої суми заборгованості, 1071,01 грн. - суми втрат від інфляції. Статтею 67 ЖК України, передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком ; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право: одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; без додаткової оплати одержувати від виконавця житлово-комунальних послуг інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості. Згідно пунктів 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно зі статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що виконавець залежно від характеру і специфіки виконаної роботи (наданої послуги) зобов`язаний видати споживачеві розрахунковий документ, що засвідчує факт виконання роботи (надання послуги). Під таким розрахунковим документом слід розуміти квитанцію, яку щомісяця надсилає виконавець споживачам для оплати наданих їм житлово-комунальних послуг. Таким чином, підтвердженням наданої споживачу житлово-комунальної послуги є розрахункова квитанція. Особа стає споживачем житлово-комунальних послуг при умові, якщо вона фактично користується (чи має намір користуватись) цими послугами. Обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з моменту початку користування цими послугами. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за №630 передбачено, що оплата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно абз. 3 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 р в справі №751/3840/15-ц). Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії та додержання вимог договору та нормативно-правових актів є основним обов`язком споживача теплової енергії. З огляду на викладене, правовідносини, які склались між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Тому на дані правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати суми боргу із врахуванням індексу інфляції та 3% річних як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Споживаючи послуги, надані КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго", відповідачі не оплатили отримані послуги у встановленому законом порядку. За період з 01.04.2018 року по 28.02.2021 року борг за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання становить 53783,87 грн. (а.с. 10). За весь час прострочення сплати платежів за період з 01.04.2018 року по 28.02.2021 року відповідачам нараховані інфляційні в розмірі 1071,01 грн. та 3% річних в розмірі 965,90 грн., що відповідає вимогам закону та підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача (а.с. 10). Доводи відповідача [PERSON] про відсутність у нього обов`язку сплачувати виниклу заборгованість за теплопостачання, оскільки він хоча і зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак фактично не проживав у вказаному помешканні тривалий час, суд вважає такими, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи з огляду на таке. Згідно абз. 2 пп. 1 п. 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Аналогічне положення міститься в Рішенні виконавчого комітету Вінницької міської ради від 28 жовтня 2018 року №2448, яким затверджено «Порядок звільнення від оплати за комунальні послуги при тимчасовій відсутності за місцем постійного проживання споживачів та членів їх сімей». Пунктом 2 цього Порядку передбачено, що у випадку тимчасової відсутності окремих членів сім`ї споживача (більше тридцяти днів), які зареєстровані в квартирі(будинку), не пізніше, ніж у триденний термін з моменту настання змін, споживач зобов`язаний письмово повідомити житлово-експлуатаційне підприємство (в разі, якщо підприємство проводить розрахунки з населенням) або виконавця (надавача) послуг про тимчасові зміни в кількості осіб, яким надаються послуги та надати офіційні документи, що підтверджують їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). У випадку тимчасової відсутності членів сім`ї на строк менше одного місяця, перерахунок не здійснюється. Відтак, саме на споживача покладено обов`язок повідомляти КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» про зміну місця проживання, якщо воно відбулося. Однак з боку відповідача [PERSON] такого повідомлення чи звернення до КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» не було, доказів цього суду не надано. З огляду на викладене вище, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Оскільки позивачем при зверненні до суду з даним позовом були понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн. (а.с. 6), тому відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» понесений судовий збір у розмірі по 1135,00 грн. з кожного, крім відповідача [PERSON] ,як інваліда ІІ групи (а.с. 47).

Outcome: approved