Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи тим, що з відповідачем [PERSON] вона уклала шлюб 06.03.2004 року. Від цього шлюбу у них народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які знаходяться на повному утриманні та вихованні позивачки. З відповідачем бажає розірвати шлюб по тій причині, що протягом останніх трьох років спільного сімейного життя взаємовідносини між ними погіршувались та ускладнювались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Крім того, з грудня 2013 року вони проживають окремо, оскільки відповідач ніде не працює та не турбується про матеріальне забезпечення сім'ї. Також, останній не цікавиться вихованням дітей, не приділяє їм належної батьківської уваги та не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей. Таке сімейне життя стало неможливим ні морально, ні фізично. Шлюбні відносини між ними припинилися, подальше збереження сім'ї є неможливим. Шлюб існує лише формально, а тому просить шлюб розірвати. Оскільки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому позивачка просить щомісячно стягувати з нього аліменти в її користь на утримання дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 400 гривень щомісячно на кожну дитину і до досягнення ними повноліття. Ухвалою Берегівського районного суду від 02.07.2014 року подружжю був наданий строк на примирення, строком на один місяць. По закінченню зазначеного строку для примирення, позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, однак подав заяву в якій позов визнав в повному обсязі та не заперечив проти його задоволення. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивачка посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом. В судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами припинилися шлюбні відносини, і сім'я фактично перестала існувати, що дає для суду підстави вважати, що припинення шлюбних відносин між сторонами носить не тимчасовий, а постійний характер, що унеможливлює їх примирення. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Подружжя від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які знаходяться на повному утриманні та вихованні позивачки. Встановлено, що відповідач в добровільному порядку допомогу на утримання дітей не надає. Згідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виконання передбачених ст. 150 СК України обов'язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов'язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини, здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, що відповідає вимогам закріпленим ч. 1 ст. 191 СК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Враховуючи вищенаведене щодо стягування аліментів, суд вважає необхідним задовольнити позов та щомісячно стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 400 гривень щомісячно на кожну дитину і до досягнення ними повноліття. Крім того, приймаючи до уваги, що позивачка [PERSON] при пред'явленні позову щодо вимоги про стягнення аліментів, була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп..

Outcome: approved