Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 01.07.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 19083,50 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з « 1» по « 25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. В порушення договірних зобов'язань позичальником не було проведено погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами у встановлений термін. Своє зобов'язання, щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користуванням кредиту відповідач не виконує, розрахунок за користування коштами не провів. Станом на 09.02.2014 року заборгованість позивача становить 26516 грн. 33 коп., яка складається з 19083,50 коп. заборгованість за кредитом, 2108,72 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3585,24 грн. штраф згідно п.22 Генеральної угоди, крім того 500 грн. штрафу фіксована частина, 1238,87 грн. штрафу процентна складова. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, рахує позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення, просив суд позов задоволити в повному обсязі та стягнути із відповідача заборгованість в сумі 26516 грн. 33 коп., та витрати на судовий збір в сумі 265 грн. 16 коп. Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, рахують позовні вимоги не обґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення, просили в задоволені позову відмовити. Представник відповідача в судовому засіданні вказував на той факт, що відповідач коштів не утримувала, зі змістом договору була не ознайомлена, а розписалася в ньому лише за отримання другого примірника, крім того, посилався на пропуск позивачем строку звернення до суду. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні підлягають до задоволення в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 01.07.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 19083,50 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з « 1» по « 25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. В порушення договірних зобов'язань позичальником не було проведено погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами у встановлений термін. На підставі ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до умов договору кредиту, позивач виконав свої зобов'язання з надання кредитів, а відповідач своє зобов'язання перед позивачем не виконав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплати проценти. Згідно до умов договору кредиту, банк надав відповідачу кредит на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних груп складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у генеральній угоді. Відповідно до п. 1.1.3.2.11. Умов і правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-який інший заборгованості, яка виникла у клієнта зважаючи невиконаних зобов'язань перед банком.( а.с. 11) Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Станом на 09.02.2014 року заборгованість відповідача становить 26516 грн. 33 коп., яка складається з 19083,50 коп. заборгованість за кредитом, 2108,72 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3585,24 грн. штраф згідно п.22 Генеральної угоди, крім того 500 грн. штрафу фіксована частина, 1238,87 грн. штрафу процентна складова. Судом встановлено, що договір між ПАТ КБ « Приватбанк» та [PERSON] відповідає вимогам ст. 1054 ЦК України. Що стосується посилання представника відповідача, на ті обставини, що всупереч положенням Генеральної угоди від 01.07.2013 року, відповідачу не було видано платіжної карти з встановленою кредитною лінією в сумі 19083,50 грн. на споживчі цілі, також, в угоді відсутні будь-які посилання на номер рахунку чи платіжної карти, що повинна була видаватися за умовами вказаної угоди, то суд їх відхиляє, оскільки вони спростовуються письмовою згодою [PERSON], а саме підписом в генеральній угоді (а.с.4), де вона підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та банком кредитний договір, а також у п.2.1 зазначеної генеральної угоди встановлено, що банк надає строковий кредит в сумі 19083, 5 грн , шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в обмін на зобов»язання [PERSON] по поверненню кредиту, виплаті відсотків у розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту у встановлені у заяві , умовах та правилах строки. Як слідує з угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продуктів кредитних карт від 01.07.2013 року ( а.с. 4) ПАТ КБ « ПриватБанк» та [PERSON], яка діяла на підставі власного волевиявлення, з метою створення належних умов для виконання зобов»язань по кредитному договору № SAMDN5000022144131 від 06.06.2008 року підписала вказану угоду та погодилась із запропонованими умовами. Як слідує з заяви [PERSON]( про отримання кредитних коштів) остання згідна , що ця заява разом з Пам»яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. ( а.с.44 зворот) Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що угода про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продуктів кредитних карт від 01.07.2013 року була укладена з метою надання [PERSON] можливості виконати свої зобов»язання за попереднім кредитним договором укладеним між ПАТ КБ « ПриватБанк» та [PERSON] При укладенні Кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ПАТ КБ «Приват Банк» свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором. Крім цього, в Генеральній угоді позичальник вказав, що він ознайомився і згідний з Умовами і правилами, своїм підписом підтвердив факт надання повної інформації про умови кредитування в ПАТ КБ «Приватбанк». Також позичальник вказав, що згідний що ця генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складає між ним і банком кредитний договір. Не заслуговують до уваги і посилання представника відповідача, на ту обставину, що [PERSON] не надавала згоди на підписання правочину, коштів не отримувала, оскільки вказана обставина не підтверджується будь - якими доказами, з позовом про визнання договору недійсним до суду не зверталась, крім того, відповідач сама підписала генеральну угоду, заяву (а.с.4, 44) та в судовому засіданні відповідач вказала, що карточку отримувала, що на банківських договорах та заявах її підпис, також в Генеральній угоді позичальник вказала, що вона ознайомилась і згідна з Умовами і правилами, своїм підписом підтвердила факт надання повної інформації про умови кредитування в ПАТ КБ «Приватбанк». Суд не приймає до уваги і твердження представника відповідача про відмову у задоволенні у зв»язку з пропуском позовної давності, оскільки генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт була укладена між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] 01.07.2013 року, а позовна заява подана до суду 25.03.2014р., отже в межах строку передбаченого чинним законодавством. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність повністю задоволити позов. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрати по справі в розмірі 265 грн. 16 коп. судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved