Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін 12.06.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що у її доньки [PERSON] є діти: [PERSON] , [INFO] , батьком якого у свідоцтві про народження записаний [PERSON] ; [PERSON] , [INFO] , батьком якої записаний [PERSON] ; [PERSON] , [INFO] , батьком якого записаний [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , батьком якої записаний [PERSON] . На даний час усі діти проживають разом з позивачем в с. Барвінки Малинського району та перебувають на її утриманні, оскільки відповідачі належним чином не виконують своїх батьківських обов`язків, не піклуються про здоров`я дітей, їх розвиток, не утримують матеріально, не цікавляться їхніми інтересами. [PERSON] та [PERSON] повністю припинили спілкування з дітьми, зловживають спиртними напоями, ведуть асоціальний спосіб життя. Отже, [PERSON] просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі половини її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття; позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття; призначити [PERSON] опікуном над неповнолітніми дітьми. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, однак встановити точне місце проживання [PERSON] та вручити судову повістку не представилося можливим, оскільки місцезнаходження останнього невідоме. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, однак встановити точне місце проживання [PERSON] та вручити їй судову повістку не представилося можливим, оскільки місцезнаходження останньої невідоме. Представник органу опіки і піклування Чоповицької селищної ради Малинського району Житомирської області Косинський В.І. подав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Просив суд позбавити відповідачів батьківських прав. Представник третьої особи Служби у справах дітей Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, не заперечив щодо задоволення позовних вимог [PERSON] та позбавлення відповідачів батьківських прав. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.28). Відомості про батька внесені до актового запису про народження дитини відповідно до ч.1 ст.135 СК України за вказівкою матері, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження індексний номер 00023132110, виданий 14.06.2019 року (а.с.49). Батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.29). Відомості про батька внесені до актового запису про народження дитини відповідно до ч.1 ст.135 СК України за вказівкою матері, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження індексний номер 00023132311, виданий 14.06.2019 року (а.с.48). Батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.26). Батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.27). У зв`язку з невиконанням своїх батьківських обов`язків відповідачами, [PERSON] зверталася до голови Чоповицької селищної ради Філоненка М.М. та голови Малинської райдержадміністрації Житомирської області для розгляду даного питання, про що свідчить заява, наявна в матеріалах справи (а.с.33). 30.01.2020 року виконавчим комітетом Чоповицької селищної ради Малинського району було прийняте рішення №10 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] » (а.с.32). З даного висновку вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: с. Барвінки Малинського району Житомирської області, а фактично проживає: [ADDRESS] . Постійного місця роботи [PERSON] не має, разом зі своїм співмешканцем [PERSON] схильні до зловживання алкогольними напоями. В сім`ї низький рівень забезпеченості дітей речами, в помешканні брудно та неприємний запах. Діти [PERSON] та [PERSON] систематично пропускають шкільні заняття, про причини відсутності класного керівника ніхто не попереджає. [PERSON] не виконує рекомендацій соціального працівника, не докладає жодних зусиль для вирішення власних проблем. Отже, згідно даного висновку, виконком Чоповицької селищної ради Малинського району вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до її чотирьох дітей (а.с.34-35). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання дітей в [ADDRESS] , догляд за дітьми здійснює [PERSON] . За висновком комісії сім`я потребує матеріальної допомоги (а.с.36). За інформацією, наданою начальником Малинського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області від 31.03.2020 року, [PERSON] неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП від 29.05.2019 року, за ч.1 ст.178 КУпАП від 21.12.2019 року, за ч.1 ст.175-1 КУпАП від 21.12.2019 року, за ч.2 ст.184 КУпАП від 27.01.2020 року (а.с.44). Відповідно до характеристики, виданої в.о. старости Недашківською Л.М. на [PERSON] , остання характеризує себе з позитивної сторони (а.с.41). Разом з цим, згідно характеристики, виданої відносно [PERSON] , остання зловживає спиртними напоями, залишає дітей без нагляду дорослих, авторитетом серед односельчан не користується, схильна до правопорушень. Також в селищну раду поступали скарги від її матері [PERSON] щодо аморальної поведінки доньки (а.с.42). Згідно характеристики, виданої депутатом Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області відносно [PERSON] , останній не проживає за місцем реєстрації в смт. Красноріченське з 2007 року, однак за період свого проживання характеризується позитивно (а.с.14,16). Відповідно до листа директора Малинського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Тетяни Курганської№20 від 15.01.2020 року, в рамках здійснення соціальної роботи з даною сім`єю, зі слів близького оточення та спостережень фахівця із соціальної роботи, [PERSON] та її співмешканець [PERSON] схильні до зловживання алкогольними напоями, ніде не працюють, ухиляються від виконання батьківських обов`язків, сім`я має низьку матеріальну забезпеченість. [PERSON] схильний до вчинення фізичного насильства щодо [PERSON] . У січні 2017 року [PERSON] змушував [PERSON] залишити новонароджену доньку [PERSON] ,2017 року народження, у пологовому відділенні. За весь період соціального супроводу сім`ї [PERSON] житлово-побутові умови, матеріальне забезпечення та відношення матері до виконання своїх батьківських обов`язків має тенденцію до погіршення (а.с.46). Згідно довідки №350 від18.02.2020 року, виданої виконкомом Чоповицької селищної ради Малинського району, [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] , 2012 року народження, [PERSON] , 2014 року народження та [PERSON] , 2017 року народження проживають в с. Барвінки Малинського району (а.с.51). Відповідно до довідки про склад сім`ї №257/1 від 29.04.2020 року, виданої виконкомом Чоповицької селищної ради Малинського району, діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] знаходяться на утриманні баби [PERSON] (а.с.31). З довідки №258/1 від 29.04.2020 року, виданої виконкомом Чоповицької селищної ради Малинського району, вбачається, що [PERSON] зареєстрована в с. Барвінки Малинського району, однак на території селищної ради не проживає з 2014 року (а.с.30). Також в ході розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] востаннє знаходилася за місцем своєї реєстрації в с. Барвінки 11.06.2019 року, а малолітні діти з 17.12.2019 року перебувають на повному утриманні позивача. Мотиви та застосовані норми права. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Статтею 150 СК України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Позивачем належними доказами доведено ухилення від виконання відповідачами обов`язків по вихованню малолітніх дітей, що полягає в не забезпеченні продуктами харчування, одягом, засобами гігієни, матеріальним утриманням, не відвідуванні та не спілкуванні з дітьми. Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду № 20 від 19 грудня 2008 року) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 16 цієї ж постанови Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладаються однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 4 ст. 19 СК України участь органу опіки та піклування при розгляді справ щодо позбавлення батьківських справ є обов`язковою. Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Чоповицької селищної ради Малинського району Житомирської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету ради №10 від 30.01.2020 року, встановлено свідоме нехтування відповідачами своїх обов`язків по вихованню малолітніх дітей. Дані обставини повністю підтверджені в судовому засіданні свідками [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які показали, що [PERSON] та [PERSON] не забезпечують своїх дітей, не приділяють їм уваги, не лікують, матеріально не утримують, натомість вживають спиртні напої, відсутні за місцем свого проживання та місцезнаходженням своїх дітей. Жодних дій щодо покращення ситуації відповідачі не здійснили. Враховуючи покази свідків, нормативні приписи та роз`яснення, надані Верховним Судом України, у сукупності з фактичними обставинами справи, суд приходить до переконання про ухилення відповідачів [PERSON] та [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своїх малолітніх дітей [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] , 2012 року народження, [PERSON] , 2014 року народження та [PERSON] , 2017 року народження. Відповідачі добровільно самоусунулися від виконання батьківських обов`язків, жодного контакту з дітьми не підтримують, не забезпечують їх духовний та фізичний розвиток, належне харчування та навчання. Навпаки, ситуація ускладнилася тим, що відповідачі тривалий час не проживають в житловому будинку, де перебувають їх діти та місцезнаходження [PERSON] і [PERSON] невідоме. Надані позивачем докази на підтвердження вищенаведених обставин, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для встановлення факту ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітніх дітей. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню. Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно зі ст. 169 СК України відповідачі не позбавлені права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (789-ХІІ) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей в судовому порядку. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи те, що [PERSON] є матір`ю дітей, а [PERSON] - батьком [PERSON] та [PERSON] , інформація стосовно того, що відповідачі є непрацездатними або мають на своєму утриманні інших осіб відсутня, а тому суд приходить до висновку, що з них підлягають стягненню аліменти на користь установи (особи) де перебуватимуть діти, а саме: стягнути з [PERSON] на утримання [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.06.2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на утримання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] Ѕ частину її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.06.2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Такий розмір аліментів, на думку суду, буде достатнім для забезпечення утримання дітей та задоволення їх потреб. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Також, щодо позовної вимоги [PERSON] , яка стосується призначення її опікуном над малолітніми дітьми, суд зазначає наступне. У відповідності до статей 55, 56, 60, 62, 63, 67-74 ЦК України орган опіки та піклування повинен надати суду подання щодо доцільності призначення особи опікуном над дитиною. У зв`язку з тим, що Чоповицькою селищною радою Малинського району не надано до суду відповідне затверджене подання про призначення [PERSON] опікуном над малолітніми онуками, як таке, що відповідатиме інтересам дітей, суд відмовляє позивачу у задоволенні даної вимоги. Також, згідно ст.141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Outcome: approved