Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

У грудні 2014 року до суду надійшла вищевказана позовна заява. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що йому на праві власності належить 1/3 частина житлового будинку та господарських споруд по вулиці Комсомольська 3 в місті Шостка Сумської області. Також позивач є власником 1/3 частки земельної ділянки площею 0,0862 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за цією ж адресою. Власником іншої частини будинку та земельної ділянки є відповідач у справі, який є малолітньою особою та діє через законного представника. Позивач вказує, що протягом 2013-2014 років з вимогами щодо спільного утримання спірного будинку шляхом здійснення в ньому ремонтних робіт до нього неодноразово зверталась мати відповідача (законний представник [PERSON]В.). Позивач, який згоди на здійснення ремонтних робіт усього будинку не надавав, вважає, що правильним буде здійснити поділ будинку та земельної ділянки в натурі для того, щоб кожен співвласник мешкав окремо та за необхідності здійснював в ній ремонтні роботи, або ж розпорядився нею за власним бажанням. З урахуванням даних обставин, посилаючись на норми ст. 16, 364 ЦК України позивач просить суд поділити житловий будинок з господарськими будівлями № 3 по вулиці Комсомольській в місті Шостка, виділивши йому у власність 1/3 частину разом з господарськими спорудами, як одну цілу частину, а відповідачу виділити у власність 2/3 даного будинку, а також поділити в натурі земельну ділянку на якій розташований вищевказаний житловий будинок. В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали в повному обсязі. З урахуванням висновків експерта /Т.1. а.с. 169 - 191, Т.2., а.с. 2 - 11/ просили поділити житловий будинок та земельну ділянку за першим варіантом розподілу, які враховують як ідеальні частки співвласників так і інтереси малолітнього відповідача (уточнення - Т.2., а.с. 20-21, Т.2., а.с. 236). Законний представник відповідача позов не визнала, вказуючи на існування ряду обставин: усної домовленості між спадкоємцем та позивачем щодо розподілу майна після його смерті, згідно якої позивач мав отримати інше майно, звернення [PERSON] до суду з позовом лише після здійснення нею ремонту в будинку, а також на порушення прав її малолітніх дітей, які проживають у вищевказаному будинку у випадку поділу будинку та виділення конкретних приміщень позивачу та відповідачу. Той факт, що позивач є співвласником будинку та земельної ділянки законний представник відповідача не заперечує. Представник третьої особи чіткої позиції щодо позовних вимог не висловила, однак, просила ухвалити рішення, яке не порушуватиме права дітей. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Як встановлено в судовому засіданні, позивач є співвласником житлового будинку № 3 по вулиці Комсомольській в м. Шостка Сумської області на підставі свідоцтва про право на спадщину. Розмір частки позивача становть одну третю частину /Т.1., а.с. 4, 5/. Також відповідно до Свідоцтва про право власності від 04.11.2014 позивач є співвласником (розмір частки 1/3) земельної ділянки площею 0,0862 га з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» за адресою вул. Комсомольська, 3, м. Шостка, кадастровий номер 5911000000:03:005:0175 /Т.1, а.с. 6/. З представлених стороною відповідача документів: свідоцтва про право на спадщину за заповітом, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно /Т.1., а.с. 108 - 113/ вбачається, що іншим співвласником вищевказаних будинку та земельної ділянки є відповідач [PERSON] Згідно ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Крім того, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно ч.1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що йому належить. Відповідно до ч.1 ст. 86 Земельного кодексу (ЗК) України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до 1 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Частина 3 даної статті вказує, що учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації, а відповідно до ч. 4 учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Відповідно до ч.2 ст. 79-1 ЗК України формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок. З урахуванням правовстановлюючих документів суд вважає, що позивач в даній справі як співвласник житлового будинку та земельної ділянки має безумовне право на виділ у натурі своєї ідеальної частки, а інший співвласник даного нерухомого майна - [PERSON] є належним відповідачем за заявленим позовом. Частина 2 ст. 183 ЦК України вказує, що неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Відповідаючи на запитання про можливість поділу в натурі житлового будинку та господарських споруд за адресою вул. Комсомольська, 3 у м. Шостка судовий експерт [PERSON] у своєму висновку судової будівельно-технічної експертизи № 144/154/155/16 від 24.04.2015 /Т. 1, а.с. 178/ надала стверджувальну відповідь на дане запитання. Будь-яких доказів, які б заперечували або ставили під сумнів можливість реального, в натурі, поділу вищевказаного житлового будинку, стороною відповідача не надано. Клопотань про призначення повторної, додаткової чи нової судової експертизи стороною відповідача не заявлялось, хоч таке право стороні відповідача неодноразово роз'яснювалось. Таким чином, вимога позивача про поділ житлового будинку є доведеною, ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Однак, враховуючи те, що висновком судової будівельно-технічної експертизи запропоновано 2 варіанти розподілу будинку, суд прийшов до висновку про виділення позивачу приміщення житлової кімнати площею 14,4 м.кв. (позначену на плані технічного паспорту БТІ 1-8), житлової кімнати площею 12,2 м.кв. (позначену на плані технічного паспорту БТІ 1-6), господарських будівель сараю «Ж», 62/100 частин сараю «Д», ? частину огорожі «N1-3», а відповідачу - приміщення житлової кімнати площею 8,9 м.кв. (позначену на плані технічного паспорту БТІ 1-5), коридору площею 6,5 м.кв. (позначену на плані технічного паспорту БТІ 1-7), житлової кімнати площею 10,4 м.кв. (позначену на плані технічного паспорту БТІ 1-9), коридору площею 4,9 м.кв. (позначеного на плані технічного паспорту БТІ 1-1), кухні площею 10,8 м.кв. (позначену на плані технічного паспорту БТІ 1-2), санвузлу площею 4,9 м.кв. (позначеного на плані технічного паспорту БТІ 1-3), веранди площею 7,5 м.кв. (позначеної на плані технічного паспорту БТІ 1-4), погрібу (Пг), та господарських будівель у вигляді тамбуру «Б», бані «В», гаражу «Г», 38/100 частин сараю «Д», оглядової ями «я.о.», ? частини огорожі «N1-3». Таким поділ по суті відтворює перший варіант, запропонований судовим експертом /графічно - додаток № 2 до висновку - Т. 1, а.с. 183/, однак, враховую дані технічної інвентаризиції, проведеної вже після складання судовим експертом вищевказаного висновку /Т.2., а.с. 79 - 90/. Суд також вважає, що запропонований судовим експертом варіант 1 розподілу земельної ділянки /Т. 2, а.с. 6, 8/ кореспондує варіанту 1 поділу житлового будинку. Зазначений поділ відповідає вимогам державних будівельних норм, та на думку суду є найбільш прийнятим та уникне конфліктних ситуацій між співвласниками. Відповідно до ч. 2 ст. 367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Враховуючи, що виділення в натурі належних співвласникам часток будинку та земельної ділянки має наслідком утворення самостійних обєктів права власності, суд вважає, що вимога про припинення права спільної часткової власності на вищевказані об'єкти нерухомого майна підлягає задоволенню. Суд вважає, що доводи законного представника відповідача щодо порушення прав дитини на увагу не заслуговують, оскільки право позивача на виділ у натурі своєї ідеальної частки є безумовним, спірний будинок та земельна ділянка не є неподільними речами. Протилежного в ході судового розгляду не встановлено. Окремі технічні неточності, допущені судовим експертом не спротстовують головного висновку про подільність спірного нерухомого майна. Водночас, захист прав малолітнього власника полягає саме у юридичному закріпленні його правомочностей як одноосібного власника майна, яке виділяється в натурі та які (правомочності) малолітня особа здійснюватиме через свого законного представника. Крім того, позивач погодився на такий варінт поділу житлового будинку, за яким малолітньому відповідачу крім приміщень житлових кімнат повністю надається приміщення кухні та санвузлу. Відповідно до розпорядження міського голови від 19.02.2016 № 6АГП "Про перейменування та найменування обєктів топоніміки м. Шостка" вулицю Комсомольську, на якій розташовані спірний житловий будинок та земельна ділянка, перейменовано на вулицю Вишневу. Відповідно ст.ст. 79, 88 ЦП України суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] як законного представника малолітнього відповідача судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви /Т.1. а.с. 1, Т.2, а.с. 19/ та витрати на проведення судових експертиз /Т. 1, а.с. 168, Т.2, а.с. 1/ на користь позивача.

Outcome: approved