Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у розмірі 10387,87 доларів США та стягнути судові витрати, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та [PERSON] кредитного договору № 0013/07/12-А від 29.01.2007 року, відповідач отримав кредит у розмірі 20200,00 дол. США для купівлі автомобіля марки OPEL ASTRA зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В забезпечення прийнятих на себе [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №0013/07/12-А від 29.01.2014 року між відповідачем та позивачем було укладено договір застави №0013/07/12-А у відповідності до якого в заставу було передано автомобіль марки OPEL ASTRA, 2006 року випуску, чорного кольору, кузов [NUMBER], реєстраційний [NUMBER]. Крім того, в забезпечення прийнятих [PERSON] зобов'язань за кредитним договором 29.01.2007 року між банком і [PERSON] було укладено договір поруки №0013/07/12-А, згідно з умовами якого Поручитель зобов'язався в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобов'язань перед банком погасити, заборгованість по кредитному договору. У випадку невиконання зобов'язань по кредитному договору боржник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники. Вказував, що банк повністю виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, надавши кредитні кошти в сумі 20200,00 доларів США. В свою чергу, боржник зобов'язання за договором не виконав та не виконує в цей час, оскільки станом на 02.04.2014 року за відповідачем [PERSON] існує заборгованість у сумі 10387,87 доларів США, що складається з простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів у розмірі 5593,38 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 3583,57 доларів США, суми пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ. У зв'язку з чим просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судове засідання представник позивача Кожанов О.О., що діє на підставі довіреності від 28.03.2014 року (а.с.28) не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Оскільки наслідки ст. 224 ЦПК України зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час, дату і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення не надавали, у зв'язку з чим ухвалою суду від 16 червня 2014 року з урахуванням згоди представника позивача, суд вирішив розглянути дану справу у заочному порядку. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 14.03.2014 року прийнято рішення №14 про запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «БАНК ФОРУМ». У відповідності з ч.4 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду вживає передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів, між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 0013/07/12-А від 29.01.2007 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 20200,00 дол. США для купівлі автомобіля марки OPEL ASTRA зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.8-9). Позивачем умови кредитного договору були виконанні та надано відповідачу грошові кошти в 20200,00 дол. США, що підтверджується заявою на видачу готівки №31231 від 29 січня 2007 року (а.с.10). Однак відповідач, взяті на себе зобов'язання, передбачені кредитним договором, не виконує, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 02 квітня 2014 року (а.с.3-7). Статтями 525,526,530 ЦК України встановлено, що зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ч.2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, а відповідно до ст.1048 ЦК України, Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики , при цьому розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Ст.536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, при цьому розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Відповідно ст.612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач, згідно розрахунку заборгованості за договором № 0013/07/12-А від 29.01.2007 року станом на 02.04.2014 року має заборгованість у сумі 10387,87 дол. США., що в гривневім еквіваленті за курсом Національного банку України (1 долар США = 11,1062 грн.) складає 115369,76 грн., що складається з заборгованості за кредитом у сумі 5593,38 дол. США, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 3583,57 дол. США, сума пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ 1210,92 дол. США. Щодо солідарної відповідальності відповідачів, то суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткова (субсидіарна) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до матеріалів справи, судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань, що випливають з кредитного договору, між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 0013/07/12-А , згідно з умовами якого поручитель зобов'язався в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобов'язань перед банком погасити, заборгованість по кредитному договору. У випадку невиконання зобов'язань по кредитному договору боржник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники (а.с. 13). Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Оскільки кредитний договір є забезпеченим договором поруки, за яким [PERSON] взяла на себе зобов'язання нести солідарну відповідальність перед банком, суд вважає за можливе задовольнити позов та стягнути суму боргу з відповідачів солідарно. Згідно п.12 "Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб -у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Крім того, у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то відповідно з відповідачів на користь держави в частковому порядку стягуються судові витрати, а саме судовоий збір у розмірі 576 грн. 85 коп. з кожного. На підставі викладеного й

Outcome: approved