Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей: сина [PERSON] та дочки [PERSON] в розмірі ? частини із всіх видів заробітку платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 квітня 2018 року задоволено клопотання позивача про роз'єднання та виділення в самостійне провадження позовну вимогу про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 14 листопада 2002 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народились син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON] [INFO], які на даний час проживають разом із нею. Відповідач належним чином не виконує обов'язок по утриманню дітей, а вона самостійно не може надати для них належне матеріальне утримання, достатнє для їхнього віку та розвитку. Відповідач є працездатною особою, має можливість і матеріальну змогу надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити. 25 квітня 2018 року [PERSON] подав відзив на позов. Вказав, що позовні вимоги визнає частково, в частині сплати аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму, що становить по 930 грн. на кожну дитину. Зазначає, що на даний час він не працює, постійного доходу немає, утримує батька похилого віку інваліда ІІ групи, матеріально утримує квартиру в якій зареєстрований та проживає. Посилаючись на наведене, просить визначити аліменти в розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. У підготовчому судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги та просила визначити аліменти у розмірі по 1500 грн. на кожну дитину. У судовому засідання позивачка позов підтримала, зіславшись на доводи викладені у ньому. Представник відповідача-адвокат [PERSON] позов визнав частково в частині сплати аліментів у розмірі ? частини встановленого прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, тобто по 930 грн. на утримання кожної дитини Судом встановлено, що сторони з 03 березня 1980 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим повторно Теребовлянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 09.02.2018 року, про що зроблено актовий запис за №1711. Від даного шлюбу у сторін народились: дочка [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що зроблено актовий запис за №740 та син [PERSON], [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01 квітня 2010 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області. Син [PERSON] та дочка [PERSON] проживають разом з матір'ю по [ADDRESS], що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області від 09 лютого 2018 року за №02-25/265 та актом обстеження матеріально-побутових умов заявника від 06 лютого 2018 року. Відповідач проживає окремо. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № [NUMBER] від 12 січня 2018 року встановлено, що [PERSON] належить на праві власності квартира в [ADDRESS]. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу вимог ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В силу вимог ч. 1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно із положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Встановлено, що відповідач є молодою особою, працездатного віку. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [NUMBER] від 12 січня 2018 року, [PERSON] належить на праві власності квартира в [ADDRESS] Враховуючи вищезазначене та те, що відповідач є працездатним, стан здоров'я задовільний, приймаючи до уваги наявність на утриманні непрацездатного батька, інваліда ІІ групи, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дочки [PERSON] та сина [PERSON] слід визнати в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи стягувати з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього нерухомого майна, вік та потреби дітей, для забезпечення їх гармонійного розвитку та перебування на утриманні непрацездатного батька. В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідачем не представлено суду достатніх доказів про неможливість виконувати своїх обов'язків по утриманню дітей та сплачувати аліменти у розмірі визначеному судом. Більше того, відсутність доходу не звільняє батьків від обов'язку сплачувати аліменти на утримання дітей. Відповідач не надав суду жодних доказів про те, що він не може працювати, отримувати дохід та виконувати батьківський обов'язок по утриманню дітей. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати судового збору у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved