Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 5733,00 грн. завданої дорожньо-транспортною пригодою в порядку регресу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.08.2013 року між ПРАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту №АК/4823059 за яким застрахована цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Ford Sierra д.н.з. [NUMBER]. 14.01.2017 року по вул. Галицькій в м. Тернополі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Ford Sierra д.н.з. [NUMBER]. під керуванням [PERSON] та Hyundai Tiburon, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.01.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. 16.01.2017 року [PERSON] звернувся у ПРАТ «ПРОСТО-страхування» із повідомленням про настання страхового випадку та виплату відшкодування. 17.02.2017 року було складено Страховий акт та 20.02.2017 року виплачено страхове відшкодування у сумі 5733,00 грн. Таким чином у відповідності до ст. 38 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до позивача перейшло право регресної вимоги на відшкодування завданої шкоди. З метою досудового врегулювання спору 14.03.2017 року позивачем направлено відповідачу вимогу №04-740 про сплату страхового відшкодування в розмірі 5733,00 грн., однак дані кошти в добровільному порядку сплачені відповідачем не були. Із врахуванням наведеного позивач просить позовні стягнути з [PERSON] 5733,00 грн. завданої матеріальної шкоди та 1600 грн. сплаченого судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав повністю. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши зібрані докази, суд встановив наступні обставини справи. 09.09.2016 року між Приватним акціонерним товариством «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту №АК/4823059 предметом якого є страхування майнових інтересів страхувальника, пов»язаних з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки Ford Sierra д.н.з. [NUMBER]. Строк дії договору з 10.09.2016 року до 09.09.2017 року включно. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого, грн.: за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю, - двісті тисяч; за шкоду, заподіяну майну, - сто тисяч; розмір франшизи - нуль. Як вбачається із постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.01.2017 року 14.01.2017 року близько 11 год.00 хв. в м. Тернополі по вул. Галицька,43 на стоянці автомобілів водій [PERSON] керуючи транспортним засобом марки Ford Sierra д.н.з. [NUMBER], рухаючись заднім ходом, не впевнився, що даний рух буде безпечним та скоїв наїзд на стоячий автомобіль марки Hyundai Tiburon, д.н.з. [NUMBER], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Будучи причетним до ДТП водій [PERSON] покинув місце події. Вказаною постановою суду [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 340 грн., звільнивши його від адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП за малозначністю вчиненого правопорушення. У відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 16.01.2017 року [PERSON] звернувся до позивача із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку та 24.01.2017 року подав заяву про виплату страхового відшкодування. Відповідно до акту огляду транспортного засобу від 16.01.2017 року в результаті ДТП, що мала місце 14.01.2017 року належний [PERSON] автомобіль марки Hyundai Tiburon, д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження у виді: вм»ятини, подряпини та пошкодження лакофарбового покриття переднього лівого крила, деформації підкрильника лівого переднього крила, пошкодження лакофарбового покриття передньої лівої дверки, подряпин корпусу лівого дзеркала заднього виду. Згідно ремонтної калькуляції №118422 від 24.01.2017 року загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyundai Tiburon, д.н.з. [NUMBER] становить 5733,00 грн. Відповідно до Страхового акту №118422 від 17.02.2017 року дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 14.01.2017 року по вул. Галицька,43 в м. Тернополі за участю автомобілів Ford Sierra д.н.з. [NUMBER]. під керуванням [PERSON] та Hyundai Tiburon, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] визнано страховим випадком та прийнято рішення про виплату потерпілому страхового відшкодування у сумі 5733,00 грн. Вказані кошти виплачені [PERSON] у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №3291 від 20.02.2017 року. Частиною другою ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі(право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, використання, зберігання або утримання кого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст.993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до п.п.в п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. З метою досудового врегулювання спору Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» направило відповідачу регресну вимогу № 04-740 від 14.03.2017 року з вимогою сплатити страхове відшкодування в сумі 5733,00 грн. в порядку регресу, однак дані кошти відповідачем сплачені не були. Таким чином, аналізуючи досліджені по справі докази, суд приходить до переконання, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою в порядку регресу, підлягають до задоволення шляхом стягнення із [PERSON] в користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» 5733,00 грн. страхового відшкодування в порядку регресу. В силу ст.88 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути 1600 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved