Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

У березні 2014 року позивач звернувся з позовом до ВАТ "Одеський завод Центроліт" та Четвертої одеської державної нотаріальної контори, при участі третіх осіб - [PERSON], Комінтернівської державної нотаріальної контори Одеської області, про зняття арешту з майна. В обґрунтування позову позивачка послалася на наступне. [INFO] року помер її батько [PERSON], що зареєстровано Виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис № 60. Після смерті батька залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими спорудами в [ADDRESS], яке належало померлому на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.12.2010 року. Вона є спадкоємцем після смерті батька на підставі заповіту. У встановлений законом термін вона звернулась до Комінтернівської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Дружина її батька, [PERSON], звернулась до Комінтернівської районної державної контори з заявою про видачу їй Свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя. При оформленні спадщини стало відомо, що 25 травня 1974 року Четвертою державною нотаріальною конторою м. Одеси було надано заборону №15 на майно (будівлю) [PERSON], на підставі повідомлення Одеського заводу «Центролит» від 17 травня 1974 року №26. Її батько дійсно працював на Одеському заводі «Центролит» в період з 18.04.1972 року по 03.11.1972 року та з 08.05.1973 р. по 20.04.1976 року. [PERSON] своєчасно сплатив позичку, але не зняв арешт з майна. За таких обставин вона вимушена звернутися до суду для зняття арешту з вищевказаного майна. Представник відповідача ВАТ «Центроліт» Планов Ф.А. в судове засідання не з'явився, надавши суду заяви про визнання позову та розгляд справи в його відсутність. Представник відповідача Четвертої одеської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Представник третьої особи Комінтернівської державної нотаріальної контори Одеської області Лисак А.В. в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи в її відсутність. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Відповідно до ст. 393 ЦК України (в ред. 1963 року) позички громадянам видаються банками СРСР у випадках і в порядку, що визначаються законодавством Союзу РСР. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до роз'яснень Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови № 6 від 27 серпня 1996 року (з наступними змінами) «Про судову практику в справах про виключення майна з акту опису», за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису (звільнення з-під арешту), розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що зареєстровано Виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис № 60. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими спорудами в [ADDRESS], яке належало померлому на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.12.2010 року. Позивачка є спадкоємцем після смерті [PERSON] на підставі заповіту посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], 13.01.2011 року, реєстр № 162. На підставі повідомлення Одеського заводу «Центролит» від 17 травня 1974 року №26, 25 травня 1974 року накладено заборону на майно (будівлю) [PERSON]. Відповідно до «Повідомлення про видачу позички» № 26 від 17 березня 1974 року, [PERSON], Одеським заводом «Центролит» надана позичка в сумі 700 карбованців терміном на 7 (сім) років на будівництво житлового будинку в селі Олександрівка Комінтернівського району Одеської області на підставі Рішення Комінтернівського виконкому № 193 від 27 червня 1972 року. [PERSON] працював на Одеському заводі «Центролит» в період з 18.04.1972 року по 03.11.1972 року та з 08.05.1973 р. по 20.04.1976 року. Листом № 01/12-84 від 03.10.2013 року ВАТ «Одеський завод Центролит», повідомлено, що відсутня будь яка інформація стосовно [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 19 Закону України № 1952-IV, державна реєстрація обтяжень, а отже й їх припинення здійснюється на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст. 321, 387, 391 ЦК України, ст. 393 ЦК України (в ред. 1963 року) ,

Outcome: approved