Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, у якій, враховуючи уточнення вимог заяви (а. с. 32-35), просив встановити факт його постійного проживання із спадкодавцем матір'ю [PERSON], яка померла [INFO], на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви зазначав, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка проживала за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, у тому числі на житловий будинок, що розташований за даною адресою. За життя мати склала заповіт, згідно із яким все належне їй на день смерті майно вона заповідала йому. Він як спадкоємець за заповітом і за законом першої черги у визначений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, був переконаний у тому, що фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки з 2002 року постійно проживав із матір'ю до дня смерті, доглядав за нею та піклувався про стан її здоров'я. Встановлення юридичного факту проживання із спадкодавцем на день смерті йому необхідно для прийняття ним спадщини після смерті матері [PERSON] Представники заявника [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеному, просили суд заяву задовольнити. Заінтересована особа Носівська міська рада Чернігівської області у судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву, у якій просила розглянути справу за відсутності їхнього представника, проти задоволення заяви не заперечує. Заінтересована особа [PERSON], сестра заявника, залучена судом до участі у цій справі, у судове засідання теж не з'явилася, подала до суду нотаріально посвідчену заяву, у якій зазначала, що проти задоволення заяви [PERSON] та встановлення факту його постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] на час смерті вона не заперечує, просила суд розглянути справу за її відсутності на підставі наданих суду документів. Заслухавши пояснення сторони заявника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. У ст. ст. 1216, 1217 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно із положеннями ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У ст. 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Заявник [PERSON] народився [INFO] у місті Носівка Чернігівської області, його батьком є [PERSON], матір'ю - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. [INFO] у місті Носівка Чернігівської області у віці 68 років померла мати заявника [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] Із заповіту від 28 березня 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Носівської державної нотаріальної контори Чернігівської області Гринь Л.А., зареєстрованого в реєстрі за № 553, вбачається, що [PERSON] усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, яке належатиме їй на день смерті, заповідала синові [PERSON], заявнику у цій справі. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 жовтня 1998 року, виданого Носівською державною нотаріальною конторою Чернігівської області, зареєстрованого в реєстрі за № 1752, спадкодавцю [PERSON], матері заявника, у порядку спадкування за законом після смерті 13 березня 1998 року чоловіка [PERSON] на праві особистої приватної власності належав житловий будинок із надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], у якому [PERSON] проживала до дня смерті [INFO]. Із паспорта громадянина України СК 994242 вбачається, що зареєстрованим місцем проживання заявника [PERSON] є адреса: [ADDRESS]. За змістом ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Із повідомленням Носівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області від 09 січня 2018 року за вих. № 9/01-16 видно, що за даними Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилася. Свідки [PERSON], [PERSON] і [PERSON] у судовому засіданні показали, що заявник [PERSON] зі своєю дружиною з 2002 року постійно проживали разом із спадкодавцем [PERSON] до дня її смерті, оскільки остання не бажала переїжджати до сина у місто Бровари Київської області, доглядали за нею, піклувалися про стан її здоров'я. Дочка померлої [PERSON], яка проживає у Києві, на спадщину після смерті матері не претендує, їм відомо, що вона писала відмову від спадщини на користь свого брата [PERSON], який проживає у будинку матері й на даний час. Пленум Верховного Суду України в абз. 1 п. 23 постанови № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснив, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Листом від 25 липня 2016 року за вих. № 1490/01-16 у відкритті спадкової справи після смерті [INFO] [PERSON] [PERSON] районною державною нотаріальною конторою Чернігівської області за заявою [PERSON] відмовлено, оскільки останнім пропущено визначений законом шестимісячний строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доведеним і встановленим факт постійного проживання спадкоємця за заповітом і за законом першої черги [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] разом із спадкодавцем матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Зазначений факт судом встановлено для надання заявникові [PERSON] можливості оформити спадкові права після смерті матері [PERSON] На підставі викладеного вище,

Outcome: approved