Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про зняття арешту, в обґрунтування позову вказавши наступне. На виконанні у Орджонікідзевському ВДВС Запорізького МУЮ знаходиться виконавче провадження № 41587593 про стягнення з позивача аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі розміром 500 гривень на кожну дитину щомісяця, починаючи з 22.11.2013 року і до досягнення дітьми повноліття. У зв'язку з утворенням заборгованості з виплати аліментів, державним виконавцем 03.06.2015 року була винесена постанова про арешт майна позивача в межах суми боргу та оголошено заборону на його відчуження у тому числі і на квартиру [ADDRESS]. 06.07.2015 року, у звязку із сплатою у повному обсязі заборгованості по аліментам та з метою в подальшому укласти договір купівлі - продажу належної йому квартири [ADDRESS], позивач звернувся до Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ із заявою про зняття арешту з належного йому майна. Вказана квартира, належить позивачу на підставі договору дарування від 06.08.2013 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №7598933 від 06.08.2013 року. Проте, постановою державного виконавця №660/10 від 07.07.2015 року, було відмовлено в задоволенні його заяви про зняття арешту, з посиланням на ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої, у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Посилаючись на те, що на даний час підстави для накладення арешту відпали, оскільки заборгованість по аліментам погашена, і наявність арешту позбавляє його в повному обсязі здійснювати своє право власності, позивач просив суд звільнити з-під арешту майно, що належить позивачу та зняти заборону на його відчуження, накладену постановою старшого державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ В судове засідання позивач не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити у на підставах, викладених у позові. Представник Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ до судового засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.197 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], на підставі договору дарування від 06.08.2013 року посвідченого приватним нотаріусом Запорізького МНО [PERSON] за реєстраційним №2224, є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ід 06.08.2013 року реєстраційний номер 7598933. В Орджонікідзевському ВДВС Запорізького МУЮ знаходиться виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №335/12434/13-ц, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 16.01.2014 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 500 гривень на кожну дитину щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. У звязку з тим, що у боржника виникла заборгованість по сплаті аліментів, для забезпечення реального виконання рішення суду, 03.06.2015 року державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 06.07.2015 року [PERSON] сплачено заборгованість по аліментам у повному обсязі, що підтверджується документами долученими до позовної заяви, та встановлено постановою державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ [PERSON] №660/10 від 07.07.2015 року. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. ст. 317, 321, 391 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Частиною 5 ст.60 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи викладене вище, а також те, що арешт на майно позивача накладався для забезпечення можливості погашення заборгованості по аліментам, яка на теперішній час виплачена, то підстав для подальшого арешту не має, у звязку з чим суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved