Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Позивач просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 0,4876 га (кадастровий номер 7424985300:07:001:0115), що знаходиться на території Лавської сільської ради Сосницького району Чернігівської області, укладений 20.03.2017 року між ним та Фермерським господарством "Флеш", зареєстрований 05.04.2017 року за № 19855565 та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 84511402 від 07.04.2017 року; стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір за подачу позовної заяви. Позовні вимоги мотивує тим, що він дізнався про існування спірного договору оренди, укладеного 20.03.2017 року між позивачем та Фермерським господарством «Флеш» земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 0,4876 га, кадастровий номер 7424985300:07:001:0115, що знаходиться на території Лавської сільської ради Сосницького району Чернігівської області строком оренди 14 років. Договору оренди земельної ділянки із Фермерським господарством «Флеш» позивач не підписував, довіреностей на його підписання не надавав. За фактом підроблення договорів Сосницьким ВП ГУНП в Чернігівській області зареєстровано та розслідується кримінальне провадження № 42017271170000017 від 28.04.2017 року. В рамках розслідування даного кримінального провадження Чернігівським відділенням Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз проведено судово-почеркознавчу експертизу. Згідно висновку експерта Чернігівського відділення Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз від 12.10.2017 року № 3348-3370/17-24 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи підписи від імені [PERSON] в графі «Орендодавець» в договорі оренди землі від 20.03.2017 року, акту прийому-передачі земельної ділянки в оренду від 20.03.2017 року та акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 20.03.2017 року виконані не [PERSON]. Таким чином, спірний договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення від 20.03.2017 року укладено з грубим порушенням вимог діючого земельного законодавства. Сторони у судове засідання не зявились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивач та представник позивача подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали. Представник відповідача позов не визнав, та просив відмовити у його задоволенні. Відзив не надавав. Враховуючи ненадання відзиву відповідачем суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши зібрані по справі докази, суд прийшов до наступних висновків. 20.03.2017 року між позивачем та Фермерським господарством «Флеш» земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 0,4876 га, кадастровий номер 7424985300:07:001:0115, що знаходиться на території Лавської сільської ради Сосницького району Чернігівської області строком оренди 14 років. 20.03.2017 року між сторонами у справі складений акт про передачу та прийом земельної ділянки згідно спірного договору оренду землі. 05.04.2017 року рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Сосницької районної державної адміністрації здійснено державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки за №19855565. Згідно висновку експерта Чернігівського відділення Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз від 12.10.2017 року № 3348-3370/17-24 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи підписи від імені [PERSON] в графі «Орендодавець» в договорі оренди землі від 20.03.2017 року, акту прийому-передачі земельної ділянки в оренду від 20.03.2017 року та акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 20.03.2017 року виконані не [PERSON] Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до статті 222 Кримінального процесуального кодексу України відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. Висновок експерта Чернігівського відділення Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз від 12.10.2017 року № 3348-3370/17-24, як доказ у кримінальному провадженні №4201727117000017, що здійснюється слідчими Сосницького ВП ГУНП в Чернігівській області, було розголошено з письмового дозволу прокурора начальника Сосницького відділу Менської місцевої прокуратури [PERSON], та береться судом до уваги як допустимий та належний доказ. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ст. 215 ЦК України). Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3 ст. 203 ЦК України). Згідно роз?яснень викладених в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. За таких обставин, оскільки спірний договір оренди землі позивач особисто не підписував, повноваження на це іншій особі не надавав в установленому законом порядку, що свідчить про відсутність волі орендодавця на його укладення відповідно до умов, викладених в ньому, прийняття позивачем коштів від відповідача за користування останнім землею не породжують прав та обовязків за спірним договором оренди, позов підлягає задоволенню повністю. Судові витрати підлягають стягнення з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved