Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Харцизьктепломережа» подав до суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання в розмірі 5782,30 гривень за період з 01 жовтня 2010 року по 31 січня 2014 року. Зазначені позовні вимоги мотивує тим, що виробнича одиниця «Харцизьктепломережа» є структурним підрозділом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» та є виробником теплової енергії. Відповідач [PERSON], проживаючи [ADDRESS], є споживачем теплової енергії, оскільки його квартира підключена до мережі централізованого опалення. Позивач виконує свої зобов'язання з надання послуг з централізованого опалення, а відповідач не в повному обсязі здійснює оплату отриманої теплової енергії. Внаслідок неналежного виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань у період з 01 жовтня 2010 року по 31 січня 2014 року виникла заборгованість за надані послуги з теплопостачання в розмірі 4668,74 гривень. З цих підстав позивач вважає, що відповідно до статті 625 ЦК України має право на стягнення зазначеної суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми. Представник позивача в судове засідання подала письмову заяву, згідно з якою позов підтримала в повному обсязі, просить його задовольнити, розглянувши справу в її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач у своїй заяві не заперечує проти такого вирішення справи та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Позивач Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Харцизьктепломережа» здійснює постачання населенню теплової енергії. Відповідач [PERSON], проживаючи [ADDRESS], є споживачем теплової енергії, оскільки зазначена квартира підключена до мережі централізованого опалення, яка постачається позивачем, і на його ім'я відкрито особовий рахунок [NUMBER]. Таким чином, між позивачем та відповідачем [PERSON] існують договірні правовідносини, в силу яких позивач зобов'язаний постачати теплову енергію, а відповідач - здійснювати оплату за неї. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 32 цього закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інше. Згідно з п. п. 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р., споживачі зобов'язані оплачувати послуги в установлені договором або законом строки. Зазначених вимог закону відповідач належним чином не виконував, оплату за надані послуги за затвердженими у встановленому порядку тарифами в період з 01 жовтня 2010 року по 31 січня 2014 року не здійснював, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість із їх оплати. Як слідує з розрахунку заборгованості за надані послуги з теплопостачання, станом на січень 2014 року сума основного боргу [PERSON] за надані послуги становить 4668,74 гривень. Згідно з випискою з особового рахунку вхідне сальдо на 01.10.2010 року складає 5327,44 грн. В подальшому розмір заборгованості збільшувався з урахуванням зазначеного вище вхідного сальдо, при цьому, з даних документів убачається, що заборгованість за період з 01 жовтня 2010 року по 31 січня 2014 року без урахування вхідного сальдо становить 4668,74 грн. Таким чином, заборгованість відповідача в сумі 4668 гривень 74 копійки утворилася за період з 01 жовтня 2010 року по 31 січня 2014 року. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Як слідує з виконаного позивачем розрахунку, 3% річних від простроченої суми становить 740,06 гривень, сума встановленого індексу інфляції за час прострочення з 01 жовтня 2010 року по 31 січня 2014 року - 373,50 гривень. Аналізуючи в сукупності зазначені докази та встановлені ними обставини, суд приходить до переконання про порушення відповідачем прав позивача, які полягають у неналежному виконанні зобов'язання з оплати послуг за надані послуги з теплопостачання, та підлягають до захисту шляхом стягнення з відповідача відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України суми боргу в розмірі 4668,74 гривень, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення 373,50 гривень, а також 3% річних від простроченої суми - 740,06 гривень. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення в користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Харцизьктепломережа» 243 гривні 60 копійок понесеного судового збору. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 509, 526, 610, 611, 625 ЦК України, ст. ст. 16, 19, 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", п. 18, п. п. 1 п.30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р.,

Outcome: approved