Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Великочернеччинської сільської ради Сумського району, в якому просить визнати за позивачем право власності на земельну частку (пай) розміром 3,54 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , в порядку спадкування після смерті її брата [PERSON] , який помер [INFO] . Свою заяву мотивує тим, що після смерті брата позивачка стала єдиною спадкоємицею за законом, та згідно чинного законодавства в установлений законом строк прийняла спадкове майно та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, однак у спадкове майно не увійшло право на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах розміром 3,54, яка перебувала у колективній власності КСП «Чернеччинське», Сумського району, Сумської області, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на землю, а саме Сертифікат. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились про час і місце розгляду повідомлені належним чином. Представник позивача надав суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник В.Чернеччинської сільської ради Сумського району Сумської області надіслав суду заяву в якій просив справу розглядати за його відсутністю, проти позову не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач - [PERSON] є рідною сестрою померлого [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження та копією свідоцтва про шлюб позивача згідно якого було змінено прізвище ( а.с.6,7) [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] (а.с. 50). Згідно копій матеріалів спадкової справи №305/2018 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , позивач прийняла спадкове майно після смерті брата та отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , та свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 0,0574 га та 0,1925 га (а.с. 70, 71, 72). Згідно довідки Великочернеччинської сільської ради Ващенко М . І, який помер [INFO] , є братом позивача - [PERSON] від його імені сільською радою не посвідчувався. Згідно довідки Головного управління Держгеокадастру в Сумській області, міськрайонного управління у м. Сумах та Сумському районі № 1785/115-19 від 25.11.2019 року встановлено, що згідно облікових даних, на ім`я [PERSON] зареєстровано сертифікат на земельну частку (пай) серія [NUMBER] за № 3 від 12.09.1996 року, зареєстрований у «Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Сумською районною державною адміністрацією членам КСП «Чернеччинське», згідно розпорядження голови Сумської державної адміністрації № 294 від 30.08.1996 року. Розмір земельною частки (паю)( в умовних кадастрових гектарах складає 3,54. (а.с. 15). Позивач звернулася з заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належить на підставі сертифікату № [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] . Однак постановою приватного нотаріуса Хоменко О.В. від 19.12.2019 року позивачу було відмовлено в оформленні спадкових прав на земельну частку (пай) 3,54 в умовних кадастрових гектарах, оскільки позивач не надала правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку, а саме Сертифікату на земельну частку (пай) серія [NUMBER] за № 3 від 12.09.1996 року, який за словами сторін було втрачено. (а.с. 13-14). Згідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вбачається , що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю (пункт 17 розділу Х Перехідні положення ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року , вбачається, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно пункту «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акту на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п. 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Враховуючи те, що за життя набула право на земельну частку (пай), тому наявні усі підстави для визнання права власності на земельну частку (пай) за позивачем [PERSON] , яка є спадкоємцем за заповітом після смерті останньої.

Outcome: approved