Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

У липні 2019 року позивач звернувся в суд із позовом, яким просить позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно її сина [PERSON] , [INFO] . Позовна заява мотивована тим, що Орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького вважають за доцільне позбавлення батьківських прав матері [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно її сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає із третьою особою у справі- [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , який здійснює виховання, утримання та лікування сина, створює умови для проживання та навчання, піклується про стан здоров`я дитини без участі відповідача. Згідно з довідкою огляду кардіоревматолога дитячої міської поліклініки №1 управління охорони здоров`я Міської ради міста Кропивницького від 20.02.2019 року [PERSON] є інвалідом дитинства, має вроджену ваду серця. Дитині показане хірургічне лікування, що підтверджується консультативним висновком від 05.03.2019 року. Відповідач участі у вихованні, утриманні, лікуванні сина не приймає. У заяві від 27.03.2019 року, завіреній приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Хомутенко О.В., заявила, що відмовляється від утримання та виховання свого малолітнього сина [PERSON] і не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно дитини. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду справи про позбавлення батьківських прав. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31 липня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с. 27). В підготовче засідання представник позивача надала заяву щодо розгляду справи без їх участі, підтримала вимоги та висновок органу опіки та піклування. Від відповідача до суду подано нотаріально засвідчену заяву від 27.03.2019 року, згідно якої [PERSON] не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , розгляд справи просила проводити за її відсутності (а.с. 11). В підготовче засідання представник третьої особи через канцелярію суду, подала клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Визнання відповідачем позовних вимог прийнято судом. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, із наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України). Встановлено, що відповідач [PERSON] є матір"ю малолітнього [PERSON] , [INFO] ( а.с. 5). Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 лютого 2015 року, яке набрало законної сили 07.04.2015 року [PERSON] визнано батьківство відносно дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 14-15). Малолітній [PERSON] проживає з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , який здійснює виховання, утримання та лікування сина, створює умови для проживання та навчання, піклується про стан здоров`я дитини без участі відповідача (а.с. 16,17). Згідно з довідкою огляду кардіоревматолога дитячої міської поліклініки №1 управління охорони здоров`я Міської ради міста Кропивницького від 20.02.2019 року дитина [PERSON] є інвалідом дитинства, має вроджену ваду серця. Дитині показане хірургічне лікування, що підтверджується консультативним висновком від 05.03.2019 року № 4149 Державної установи Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова (а.с. 18, 21). Мати [PERSON] участі у вихованні, утриманні, лікуванні сина не приймає, вказане підтверджується актами, складеними фахівцем із соціальної роботи Знам`янського районного центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді, соціальним педагогом опорного навчального закладу «Суботцівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів», сусідами, а також характеристикою з навчального закладу на дитину (а.с 17). У заяві від 27.03.2019 року, засвідченій приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Хомутенко О.В., [PERSON] заявила, що відмовляється від утримання та виховання свого малолітнього сина [PERSON] і не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно дитини (а.с. 11). В ході бесіди з працівником управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького гр. [PERSON] визнала, що не виконує свої батьківські обов`язки по утриманню та вихованню сина [PERSON] , письмово пояснила, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно дитини. Відповідачу роз`яснені наслідки позбавлення батьківських прав (а.с. 10). Згідно з довідкою про неотримання аліментів Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницького Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 19.07.2017 року, 29.05.2019 року, гр. [PERSON] не отримував аліменти на утримання сина [PERSON] за період з 01.08.2016 року по 20.05.2019 року (а.с. 12, 13). Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР №798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, статтею 12 Закону « Про охорону дитинства» передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватись про їх здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці. Згідно статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Згідно наданого висновку №2264/49-05-24 від 03.05.2019 року орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 17.03.2019 року, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 22). Матеріали справи не мають жодного доказу піклування відповідача про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, матеріальне забезпечення, медичний догляд, необхідне спілкування із сином та створення інших умов для його нормального розвитку. Таким чином, суд вважає, що до відповідача необхідно застосувати один із заходів сімейно- правової відповідальності, яка настає при винній поведінці батьків, а саме: [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Відповідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що позивач в силу п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з цим позовом про позбавленя батьківських прав звільнений від сплати судового збору, а відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності зі ст.ст. 141, 142 ЦПК України, то в такому разі судовий збір по справі необхідно стягнути з [PERSON] у дохід держави в розмірі - 384,20 грн., іншу частину судових витрат по справі компенсувати за рахунок держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved