Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до Троїцького районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованостіза кредитним договором, якою просило стягнути з нього на користь цього банку заборгованість за кредитним договором №83 від 07.03.2008 року, яка станом на 06.12.2017 року складає 197618,27 грн., з яких: 192050,75 - борг за кредитом; 5454,04 грн. - проценти за користування кредитом; 113,48 грн. - пеня. Крім того, просить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 2964,27 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному Веб-сайті Троїцького районного суду Луганської області. Причина неявки суду не повідомив. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 3 Цивільного процесуального кодексу України визначає, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтями 526, 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинно виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 629, 638 Цивільного кодексу України встановлено що договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено зобов'язання підлягають виконанню у вказаний в договорі строк, а якщо строк визначений моментом вимоги, то протягом семи днів з моменту отримання вимоги кредитора. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судовим розглядом встановлено, що 07.03.2008 між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (надалі за текстом АТ «Ощадбанк»), укладено кредитний договір № 83, за яким банк надав [PERSON] кредит у розмірі 32191 доларів США для придбання транспортного засобу марки FORD, моделі MONDEO 2007 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.88-89). 23 квітня 2009 року між [PERSON] та «СГ «ТАС» було укладено договір добровільного комплексного страхування транспортного засобу та супутніх ризиків № ДКТЗ/21/44/48 014496, за яким АТ «Ощадбанк» є вигодо набувачем по отриманню страхового відшкодування. В зв'язку з виникненням страхового випадку 14.12.2009 АТ «СГ «ТАС» платіжним дорученням № 2401 з зазначенням в графі Призначення платежу: «Страхове відшкодування згідно договору страхування № ДКТЗ/01446 від 23.04.2009 на погашення кредитного договору № 83 від 07.03.2008 [PERSON], перерахувало АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування за заподіяні збитки внаслідок ДТП та ремонт транспортного засобу FORD MONDEO в розмірі 197618,27 грн. Вказана сума була направлена на погашення кредиту та процентів за користування кредитом. 24 квітня 2014 року рішенням Печерського районного суду м. Києва позовні вимоги ПАТ «Страхова група «ТАС» до АТ «Ощадбанк», [PERSON] про стягнення грошових коштів задоволено частково. Стягнуто з АТ «Ощадбанк» на користь ПАТ «Страхова група «ТАС» 197618,27 грн. як безпідставно отримані кошти, а також відшкодований судовий збір в сумі 1976,18 грн. (а.с. 37-38). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06.04.2014 рішення Печерського районного суду м. Києва від 24.04.2014 залишено без змін (а.с.39-41). З метою виконання рішення суду в грудні 2014 року банком було перераховано суму в розмірі 199594,45 грн. на користь ПрАТ «Страхова група «ТАС». Таким чином, на сьогодні фактично сума кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом залишилася не сплаченою відповідачем. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 197618,27 грн., з яких: 192050,75 - борг за кредитом; 5454,04 грн. - проценти за користування кредитом; 113,48 грн. - пеня є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № 7609670613 від 08.12.2017 року про сплату судового збору у сумі 2964 грн. 27 коп. (а.с. 1). Враховуючи викладене та з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 2964 грн. 27 коп На підставі викладеного та

Outcome: approved