Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Прокурор м.Миколаєва 29.05.2015р. звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської міської ради до [PERSON] про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. В обґрунтування позову прокурор вказав, що вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 13.05.2015р. [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, за наїзд на пішохода [PERSON], якому заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження. У зв'язку із дорожно-транспортною пригодою, [PERSON] знаходився на лікуванні у травматологічному відділенні міської лікарні швидкої медичної допомоги у період з 04.07.2014р. по 11.07.2014р., тобто 7 ліжно-днів. Згідно довідки бухгалтерії МЛШМД №90 від 30.09.2014р. вартість стаціонарного лікування [PERSON] склала 1658,98 грн., яку відповідачем не сплачено. Миколаївська МЛШМД підвідомча управлінню охорони здоров'я Миколаївського міськвиконкому та фінансується з місцевого бюджету м.Миколаєва, розпорядником коштів якого є Миколаївська рада в особі Департаменту фінансів. Тому кошти на відшкодування витрат на лікування, відповідно до вимог ст. 1206 ЦК України, просить стягнути до місцевого бюджету м.Миколаєва. У судовому засіданні прокурор Тищенко О.О. підтримала позов. Від представника Департаменту фінансів Миколаївської міської ради [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, вказала, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] вказав, що з позовом згоден. Суд, вислухавши прокурора Тищенко О.О., відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 04.07.2014р. близько 00-10 год., [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухався зі швидкістю 60 км/год по пр. Леніна зі сторони вул.Дзержинського в напрямку вул.Садової у м.Миколаєві. Рухаючись у вибраному напрямку, [PERSON] грубо порушив п.п. 2.3 "б" та 12.3 ПДР України, внаслідок чого правою передньою частиною свого автомобіля допустив наїзд на пішохода [PERSON] Внаслідок ДТП пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості. Вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 13.05.2014р. [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 286 КК України, та йому призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. /а.с. 5-7/. Цивільний позов під час розгляду кримінального провадження, не був заявлений. Згідно довідки бухгалтерії МЛШМД м.Миколаєва від 30.09.2014р., вартість лікування [PERSON] у травматологічному відділенні МЛШМД з 04.07.2014р. по 11.07.2014р. за 7 ліжко-днів складає 1658,98 грн. /а.с. 8/. Згідно ст. 1206 ч.1,3 Цивільного\~кодексу України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п.п.2,3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ №545 від 16.07.1993р., сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Відповідно до ч.1 ст.89 п.3 а) Бюджетного кодексу України, до видатків, що здійснюються з бюджетів міст обласного значення, районних бюджетів, бюджетів обєднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, належать видатки на: 3) охорону здоров'я: а) первинну медико-санітарну, амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (лікарні широкого профілю, спеціалізовані медико-санітарні частини, пологові будинки, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні поліклініки, а також дільничні лікарні, медичні амбулаторії, фельдшерсько-акушерські та фельдшерські пункти, центри первинної медичної (медико-санітарної) допомоги). Миколаївська МЛШМД підвідомча управлінню охорони здоров'я Миколаївського міськвиконкому та фінансується з місцевого бюджету м.Миколаєва, розпорядником коштів якого є Миколаївська міська рада в особі Департаменту фінансів. Таким чином, кошти на відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину, згідно вимог ст.1206 УЦК України, мають бути стягнені до місцевого бюджету м.Миколаєва. Відповідач із позовом згоден, судом роз'яснені наслідки визнання позову, передбачені ст. 174 ЦПК України. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню. В силу\~ст.88 ЦПК України, судові витрати (судовий збір у розмірі 243,60 грн.) підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved