Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

У березні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить стягнути з «Полтавського Державного обласного навчально-курсового комбінату» Українського державного підприємства «Укрінтеравтосервіс» на його користь заборгованість по заробітній платі за період з квітня 2018 року по 14.01.2019 року в сумі 36288 грн. 94 коп.; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати, тобто з 14.01.2019 року по день фактичного розрахунку. В обґрунтування позову зазначає, що в період з 09.06.2016 року по 14.01.2019 року він працював на «Полтавському державному обласному навчально-курсовому комбінаті» Українського державного підприємства «Укрінтеравтосервіс» на посаді комірника, з якої звільнений за угодою сторін на підставі п.1ст. 36 КЗпП України. На день звільнення відповідач не виплатив йому належну заборгованість по заробітній платі. Так, починаючи з березня 2018 року фактична виплата заробітної плати не здійснювалась. На неодноразові звернення до керівництва про виплату боргу позивач отримував лише обіцянки його виплати. У звязку із систематичною невиплатою заробітної плати відповідачем позивач вимушений був звільнитися, але розрахунку заборгованості по заробітній платі відповідачем здійснено не було. Такі дії відповідача негативно позначились на матеріальному стані позивача, який має на утриманні малолітню дитину та непрацюючу громадянську дружину, та невиплата заробітної плати призвела до погіршення умов утримання його сімї. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача по заробітній платі становить 36266,94 грн. також позивач просить стягнути середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати по день фактичного розрахунку. На підставі викладеного, просить задовольнити позовну заяву. Ухвало Октябрського районного суду м.Полтави від 22 березня 2019 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб (а.с.12-13). В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, уточнивши розмір заборгованості в сумі 31627,00 грн., просив задовольнити з підстав, викладених у позові з урахуванням уточнень. Представник відповідача в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості у розмірі 31627,00 грн. не заперечував. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст.12\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.81\~ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.233\~КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Судом встановлено та підтверджено документально, що згідно трудової книжки серії АХ №795879 позивач [PERSON] в період з 09.06.2016 року по 14.01.2019 року працював у філії «Полтавського державного обласного навчально-курсового комбінату» Українського державного підприємства «Укрінтеравтосервіс» на посаді комірника, з якої був звільнений за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України\~(а.с. 5-6). Як встановлено, в день звільнення розрахунок по заборгованості з заробітної плати позивачу не був сплачений, до теперішнього часу заборгованість по заробітній платі у повному обсязі не сплачена. Згідно з довідкою філії «Полтавського державного обласного навчально-курсового комбінату» Українського державного підприємства «Укрінтеравтосервіс» б/н від 16.04.2019 року, виданої [PERSON], вбачається, що на момент звільнення заборгованість складала 35281,16 грн., 08.04.2019 року виплачено 3654,16 грн. за квітень 2018 року; станом на 16.04.2019 року борг становить 31627,00 грн. (а.с.20). Вказана сума заборгованості відповідачем не оспорюється. Відповідно до ст.ст.74-84\~КЗпП України громадянам, які працюють за трудовим договором надаються щорічні відпустки, а у разі звільнення їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані ними дні щорічної відпустки. Відповідно до статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно з ст.\~117\~КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки зазначені вст.\~116\~цього кодексу підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. За змістом положень п.п. 2, 8 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення середньої заробітної плати" № 100 від 08.02.1995 року, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Таким чином, при обчисленні середнього заробітку за час затримки розрахунку з позивачем має братись за основу кількість робочих днів, яка за період з 14.01.2019 року по 17.04.2019 року включно становить 66 робочих днів: у січні 2019 року\~- 13, у лютому 2019 року\~- 20, у березні 2019 року\~- 20, у квітні 2019 року - 13. З урахуванням того, що розмір середньоденного заробітку за останні повні робочі два місяці (листопад, грудень 2018 року) позивача становить 142,71 грн., середня заробітна плата за затримку розрахунку за період з 14.01.2018 року по 17.04.2019 року, тобто в межах позовних вимог, на отримання якої має право позивач на підставі ст.117 КЗпП України, складає 9418,86 грн. З огляду на вищенаведені норми, суд приходить до висновку про задоволення уточнених позовних вимог [PERSON] . враховуючи , що 08.04.2019 року сплатили частину заборгованості по заробітній платі в сумі 3654,16 грн. Відповідно до вимог ст.141\~ЦПК України судові витрати суд вважає необхідним покласти на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved