Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

ТОВ «МСК» звернулось до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог, в тому числі в частині суб'єктного складу, просить стягнути з відповідача [PERSON] в порядку регресу заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 49 000 грн. та витрати по оплаті судового збору у розмірі 490 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 18.10.2011 р. на а/д Харків-Охтирка сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля КАМАЗ 5320, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля DAF 95 XF430, державний номерний знак [NUMBER] з напівпричепом Fruehauf TF34C1, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON]. В результаті зазначеної ДТП автомобілю DAF 95 XF430, державний номерний знак [NUMBER] та напівпричепу Fruehauf TF34C1, державний номерний знак [NUMBER], були завдані механічні ушкодження, чим власнику транспортного засобу була спричинена матеріальна шкода в розмірі 200 861 грн. 06 коп. 29 листопада 2011 р. постановою Богодухівського районного суду Харківської області [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. За результатами розгляду заяви власника автомобіля DAF 95 XF430 та напівпричепа Fruehauf TF34C1 - [PERSON] та відповідно до рішення апеляційного суду Харківської області від 03.09. 2012 року ТОВ "Міжнародна страхова компанія" було сплачено на користь останнього страхове відшкодування у розмірі 49.000 грн. 00 коп. Враховуючи, що у страховика відсутні будь які відомості щодо повідомлення [PERSON] про факт ДТП, яка мале місце 18.10.2011 року, вважає, що позивач відповідно до норм ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правовоївідповідальності власників наземних транспортних засобів» має право регресної вимоги до [PERSON] в розмірі 49 000 (сорок дев'ять тисяч) грн. 00 коп. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, пояснив, що дійсно ТОВ «МСК» здійснювало страхування цивільної відповідальності [PERSON] 18.10.2011 року сталась ДТП, винним у настанні якої був визнаний [PERSON] Останній всупереч вимогам п.33.1 ст. 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не повідомив у триденний строк страховика про ДТП - ані письмово, як це передбачено, ані в будь-який інший спосіб. Про настання страхового випадку позивач дізнався від [PERSON] Крім того зазначив, що відповідно до положень ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик має право регресу, якщо ДТП визнана безпосереднім наслідком технічної несправності автомобіля. Враховуючи, що [PERSON] був визнаний винним у порушенні п.2.3 ПДР, відповідно до якого водій зобов'язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу, вважав, що це також є підставою звернення з регресним позовом. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Тризна Є.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що позивач не надав суду доказів того, що неповідомлення відповідачем позивача протягом трьох робочих днів про ДТП призвело до збільшення матеріальної шкоди. Зазначив, що навпаки, дії відповідача були направлені на об'єктивне та максимально швидке визначення завданої матеріальної шкоди на момент ДТП. Одразу після ДТП були викликані працівники ДАІ, які провели огляд місця ДТП, відібрали у відповідача пояснення, працівникам ДАІ та потерпілій стороні, відповідачем був представлений страховий поліс і дані страховика. Наступного дня було проінформовано про пригоду головний офіс позивача за номером т.[NUMBER], дзвінок був здійснений з телефону чоловіка власника автомобіля - [PERSON], який був присутній при цьому. Про проінформованість потерпілого [PERSON] та позивача вказує також страховий акт №5177 від 02.11.2012 року до якого серед інших документів прикладені копії двох аркушів реєстрації повідомлень про події які мають ознаки страхового випадку, повідомлення про настання страхового випадку та довідка ДАІ по факту ДТП. Крім того, на своєчасне інформування позивача про ДТП вказують і матеріали висновку експертного автотоварознавчого дослідження ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса складеного 24.11.2011 року. В описовій частині, в главі «Технічний огляд ТС» вказано, що технічний огляд автомобіля проводився співробітником [PERSON] 21.10.2011 року тобто на третю добу після пригоди. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, показання свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до полісів обов'язкового страхування №АА/5020084 та №АА5020078, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ «Міжнародна страхова компанія» /а.с.5,6/. 18 жовтня 2011 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася на автодорозі Харків-Охтирка, був пошкоджений автомобіль DAF 95 XF430, державний номерний знак [NUMBER] з напівпричепом Fruehauf TF34C1, державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] Винним у скоєнні ДТП визнаний відповідач [PERSON], який керував автомобілем КАМАЗ 5320, державний номерний знак [NUMBER], що підтверджується постановою Богодухівського районного суду Харківської області від 29 листопада 2011 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП /а.с.7/. Висновком експертного автотоварознавчого дослідження був встановлений розмір шкоди, заподіяний власнику автомобіля DAF 95 XF430 з напівпричепом Fruehauf TF34C1. Згідно із страховим актом №5177 від 02.11.2012 року /а.с.15/ та розрахунком страхового відшкодування від 02.11.2012 року /а.с.29/ зазначена дорожньо-транспортна пригода визнана страховим випадком, розмір страхового відшкодування становить 49.000 грн. Страхове відшкодування у зазначеній вище сумі було сплачено позивачем потерпілому [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням № 4397 від 02.11.2012 року /копія доручення - а.с. 30/. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.г' ст.38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, що діяла станом на час настання страхового випадку /18.10.2011 року/, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно з вимогами п.33.1 ст.33 вказаного закону, в редакції, що діяла станом на час настання страхового випадку /18.10.2011 року/, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: 33.1.1. дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов'язків водія, причетного додорожньо-транспортної пригоди; 33.1.2. вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; 33.1.3. поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; 33.1.4. невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Підпункт 4, в якому законодавець вказав на обов'язок страхувальника невідкладно, але не пізніше 3-х робочих днів з дня настання пригоди надати страховику, з яким укладено договір, письмове повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка та інші відомості, був добавлений до пункту 33.1 після внесення до Закону відповідних змін, однак при цьому не були внесені відповідні зміни до абз. г' підп.38.1.1. ст.38 Закону, в якому міститься відсилання на номери пунктів і підпунктів ст.33 закону. Виходячи з системного аналізу вказаних правових норм, суд вважає, що неточність найменування номерів пунктів та підпунктів, тобто їх неузгодженість з відсильною нормою /при правильному посиланні на номер пункту і статті/, що виникла після внесення змін до закону, не звільняє страхувальника від виконання обов'язку щодо невідкладного /але не пізніше трьох днів/ письмового повідомлення страховика про ДТП встановленого зразка, та не може обмежувати встановлене статтею 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» право страховика подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу у разі недотримання останнім строків та умов повідомлення страховика про ДТП. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-1 цс 14 від 12 лютого 2014 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до положень ст.60, ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно з ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Посилання представника позивача /як на підставу для задоволення позову/ на те, що ДТП є наслідком технічної несправності автомобіля суд не бере до уваги, так як єдиним доказом цього представник позивача зазначає постанову Богодухівського районного суду від 29.11.2011 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП внаслідок порушення п.1.5 та п.2.3-а, в ПДР України. В постанові зазначено, що [PERSON] керуючи автомобілем КАМАЗ з причіпом ГКБ, допустив відрив задньої осі на причепі, яка вдарилась об автомобіль DAF з напівпричепом FRUEHAUF, який рухався у зустрічному напрямку. Вищезазначена постанова суду не має преюдиційного значення по цій справі, оскільки обставини та факти, встановлені вказаною постановою, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, усі інші обставини повинні бути доведені сторонами в загальному порядку, про що зазначено в п.7 ППВСУ №14 від 18 грудня 2009 року. Клопотання про призначення автотехнічної експертизи сторонами не заявлялось /положення ст.10,60 ЦПК України та наслідки виконання і невиконання процесуальних дій сторонам роз'яснювались/. В той же час допитана за клопотанням представника відповідача свідок [PERSON], яка раніше працювала в ТДВ «МСК» пояснила, що саме вона оформляла поліси страхування цивільно-правової відповідальності [PERSON] і зазначила, що перед оформленням страхового полісу обов'язково перевіряється технічний стан автомобіля, тобто укладення договору неможливе без проходження техобслуговування. Таким чином, наявність прямого причинно-наслідкового зв'язку між невідповідністю технічного стану автомобіля існуючим вимогам Правил дорожнього руху та настанням пригоди, позивачем не доведені. Суду була надана деталізація по дзвінкам абонента ПрАТ «Київстар» - [NUMBER], з якої вбачається, що вказаний номер дійсно зареєстрований за абонентом [PERSON] та з цього номеру зафіксований вихідний дзвінок 20.10.2011 року о 12-20 годині на номер [NUMBER], представник позивача не заперечував, що це контактний номер страхової компанії. Факт повідомлення [PERSON] страхової компанії про настання страхового випадку в телефонному режимі підтвердив і допитаний у якості свідка [PERSON], який зазначив, що дзвінок був здійснений з його телефону та в його присутності. Однак вказане, як і посилання представника відповідача на те, що про проінформованість позивача про настання страхового випадку свідчить висновок експертного дослідження, яке проводилось за участі співробітника страхової компанії, не спростовують висновків суду щодо задоволення позову, так як в п.п. 33.1.4 п.33.1 ст.33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, що діяла станом на час настання страхового випадку /18.10.2011 року/ прямо зазначено про обов'язок страхувальника саме письмово повідомити про ДТП. Той факт, що в письмовому виді [PERSON] не повідомляв позивача про страховий випадок, представник відповідача не заперечував, на поважність причин невиконання цього обов'язку - не посилався. На підставі викладеного та

Outcome: approved