Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що між сторонами 02 липня 2018 року було укладено кредитний договір №2203-18/СК, за умовами якого відповідачка отримала і зобов`язалася повернути грошові кошти у розмірі 2500,00 грн. строком на 29 календарних днів з 02.07.2018 по 03.07.2018 включно зі сплатою відсотків у розмірі 1,50% в день від суми заборгованості. У разі порушення термінів повернення кредиту відсоткова ставка становить 1,50 % від суми заборгованості до повного погашення. Сукупна вартість кредиту становить 545,00% річних, або 1,50% в день від суми заборгованості, що у грошовому вираженні складає 37,50 гривень за день. Кредитор ухвалив з 12.11.2018 року зупинити фізичній особі [PERSON] нарахування відсотків та штрафів у зв`язку з настанням 180-денного строку простроченої заборгованості. Станом на 10.04.2021 року прострочена заборгованість відповідача становить 24342,95 грн., з яких 2500 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом, 1087 грн. 50 коп. заборгованість за відсотками, 6750 грн. 00 коп. заборгованість за простроченими відсотками, 13361 грн. 00 коп. заборгованість по нарахованим та не сплаченим штрафним санкціям, 202 грн. 20 коп. 3 % річних від простроченої суми, 442 грн. 25 коп. інфляційне збільшення боргу. Позивачем засобами поштового зв`язку відповідачу було направлено вимогу про виконання зобов`язань за договором, але відповідачка не виконала зобов`язання. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд стягнути із [PERSON] заборгованості за Договором споживчого кредиту №2203-18/СК від 02 липня 2018 року у розмірі 24342,95 грн. та стягнути судові витрати, понесені при подачі позову. Ухвалою суду від 22.04.2021 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не з`явились. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що між сторонами було укладено кредитний договір №2203-18/СК від 02 липня 2018 року, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у сумі 2500,00 грн. (а.с. 7- 10). Згідно з пунктом 1.1. Договору кредитор на підставі цього Договору надає, а Позичальник отримує грошові кошти в розмірі, зазначеному в п. 1.2. цього Договору (надалі - "Кредит"), на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання та платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти Кредитору на умовах, що передбачені цим Договором. Пунктом 1.2. Договору встановлено: «Кредитор надає, а Позичальник отримує Кредит на таких умовах: Сума кредиту: 2500,00 гривень; строк кредиту: 29 календарних днів з моменту отримання його Позичальником, а саме з 02.07.2018 по 03.07.2018; термін повернення кредиту: 03.07.2018 року включно; Термін сплати відсотків за користування Кредитом: відсоткова ставка становить 1,50% в день від суми заборгованості та сплачується в день фактичного повернення кредиту, але у будь-якому випадку не пізніше 03.07.2018 року включно; у разі порушення термінів повернення кредиту відсоткова ставка становить 1,50 % в день від суми заборгованості до повного погашення. Факт отримання відповідачкою споживчого кредиту в розмір 2500,00 грн. підтверджується видатковим касовим ордером від 02 липня 2018 року та не оспорюється сторонами (а.с.12). Пунктом 5.1. Договору передбачено, що позичальник зобов`язується використати кредит на зазначені в договорі цілі і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування кредитом шляхом внесення в касу кредитора готівкою або перерахуванням на рахунок кредитора в такі строки: а) повернення кредиту - до 03.07.2018 року; б) проценти за користування кредитом - в день повернення кредиту або пролонгації договору. Згідно з пунктом 8.2. Договору позичальник, який порушив строки повернення обумовленої суми кредиту та нарахованих процентів, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Пунктом 8.3. Договору встановлено, що у разі порушення строків повернення Позичальником обумовленої суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом, Позичальник зобов`язаний сплатити на вимогу Кредитора штраф у розмірі 2,00 % від суми кредиту за кожний день такого порушення, починаючи із першого календарного дня, наступного за днем повернення Кредиту. Починаючи із третього дня порушення строків повернення Кредиту штраф встановлюється у розмірі 2,98% від суми кредиту за кожний день порушення строків та нараховується виходячи із фактичного числа календарних днів такого порушення. Нарахування штрафів здійснюється в момент остаточного розрахунку, до цього моменту вони вважаються прогнозованими. Штраф є засобом відповідальності позичальника та нараховується окремо від процентів за користування кредитом. Пунктом 1 частини першоїстатті 1 Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»(далі - Закон) визначено, що фінансова установа - юридична особа, яка відповідно дозаконунадає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначенихзаконом, та внесена до відповідного реєстру в установленомузакономпорядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначенихзаконом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. Фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів (пункт 5 частини першоїстатті 1 цього закону). За змістом пункту 6 частини першоїстатті 4 Законунадання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту є фінансовою послугою. ТОВ «Менеджмент Інвестицій» є юридичною особою, має статус фінансової установи за законодавством України, внесене до Державного реєстру фінансових установ України, що підтверджується випискою з державного реєстру (а.с.3). На підставі частини 6статті 232 Господарського кодексу України протоколом № 30/07/2018 позивач (кредитор) ухвалив з 12 листопада 2018 року зупинити відповідачці нарахування відсотків та штрафів у зв`язку з настанням 180-денного строку простроченої заборгованості (а.с.12). Позивачем 02 травня 2018 року направлено вимогу відповідачу про виконання зобов`язання з погашення кредиту, відсотків по кредиту та штрафів згідно умов договору споживчого кредиту №64-18/СК від 05.03.2018 року, проте вимога товариства відповідачем не виконана (а.с.25). У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідно до розрахунку, доданого до позовної заяви, відповідачка станом на 10.04.2021 року має борг в сумі 24342,95 грн., з яких 2500 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом, 1087 грн. 50 коп. заборгованість за відсотками, 6750 грн. 00 коп. заборгованість за простроченими відсотками, 13361 грн. 00 коп. заборгованість по нарахованим та не сплаченим штрафним санкціям, 202 грн. 20 коп. 3 % річних від простроченої суми, 442 грн. 25 коп. інфляційне збільшення боргу. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першоюстатті612ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 550 ЦК право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Одним із видів неустойки є штраф, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Крім того, згідно вимог частини 2статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд, на підставі досліджених доказів встановив, що відповідачка, будучи вільною в укладенні договору та визначенні його умов,

Outcome: approved