Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 липня 2011 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 69. Від шлюбу строни мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через різні характери, погляди на життя. На цьому грунті між ними часто виникали сварки, що ускладнювали їх взаємовідносини. Шлюбні відносини припинено. Позивач прийшла до переконання, що її з відповідачем шлюб є лише формальністю і подальше його збереження неможливе, у звязку з чим просить його розірвати. В судове засідання позивач не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Від неї до суду надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу у її відсутність та розірвати шлюб, після його розірвання залишити за нею прізвища «Решке». В судове засідання відповідач не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла письмова заява, в якій просить розглянути справу у його відсутність, на розірвання шлюбу згоден. За таких обставин суд вважав можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 102100, виданого 17 липня 2011 року, судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області 17 липня 2011 року , про що зроблено актовий запис № 69 (а.с. 3). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області 01 грудня 2011 року (а.с.4). За змістом ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання\~\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~ інтересам\~\~ їхніх\~\~ дітей,\~\~ що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне подружнє життя між сторонами не склалось, сторони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинено. В поданих до суду заявах і позивач, і відповідач наполягають на розірванні шлюбу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить лише формальний характер, у звязку з чим вважає можливим його розірвати, оскільки подальше його збереження буде суперечити інтересам сторін. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на це позивач вправі після розірвання шлюбу залишити собі прізвище "Решке". За змістом ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved