Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивач, ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 06.06.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником, якого згідно статуту є АТ «УкрСиббанк) та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11165341000, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 36\~000 доларів США, а позичальник зобов»язався повернути банку кредит у повному обсязі в строк до 30.05.2014 року або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом. Відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, має заборгованість в розмірі 47\~315,45 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ станом на 30.09.2014 року становить 612\~696,52 грн. З метою забезпечення належного виконання зобов»язання Відповідачем -1 [PERSON] за кредитним договором, 06.06.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та Відповідачем -2 - [PERSON] було укладено договір поруки № 119159. 08.12.2011 року між Публічним Акціонерним Товариством «УкрСиббанк» та Публічним Акціонерним Товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов»язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов»язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Просить суд стягнути солідарно з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER], адреса проживання: [INFO]) та [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER], адреса проживання: [INFO]) на користь Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» (код ЄДРПОУ 34047020, адреса: м. Київ, вул. Щорса, 36 Б) заборгованість за кредитним договором, що станом на 30.09.2014 року складає 47\~315,45 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ станом на 30.09.2014 року становить 612\~696,52 грн. та судовий збір в розмірі 3\~654,00 грн. 27.01.2016 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області представником позивача [PERSON] було подано письмову заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій представник позивача просить суд стягнути солідарно з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER], адреса проживання: [INFO]) та [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER], адреса проживання: [INFO]) на користь Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» (код ЄДРПОУ 34047020, адреса: м. Київ, вул. Щорса, 36 Б) заборгованість за кредитним договором, що станом на 20.01.2016 року складає 18\~570,82 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ станом на 20.01.2016 року становить 461\~378,69 грн., судовий збір в розмірі 3\~654,00 грн. Відповідачі були належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, однак до суду не з"явилися повторно, причин неявки не повідомили та не подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Крім того, їх виклик в судове засідання на 29.02.2016 року здійснювався через розміщення оголошення в газеті «Вісті Рівненщини» № 5 від 05 лютого 2016 року. В судовому засіданні представник позивача зменшені позовні вимоги підтримала повністю, просила суд їх задовольнити, крім того не заперечила щодо заочного розгляду справи. Крім того, просить також стягнути з відповідачів 150,00 грн. судових витрат за подання оголошення про виклик відповідачів в газеті. За таких обставин, в зв"язку із неявкою в судове засідання належним чином повідомлених відповідачів на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши представника позивача, дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд важає, що зменшені позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 06.06.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником, якого згідно статуту є АТ «УкрСиббанк) та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11165341000, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 36\~000 доларів США, а позичальник зобов»язався повернути банку кредит у повному обсязі в строк до 30.05.2014 року або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом. Відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, має заборгованість в розмірі 47\~315,45 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 30.09.2014 року є еквівалентом 612\~696,52 грн. З метою забезпечення належного виконання зобов»язання Відповідачем -1 [PERSON] за кредитним договором, 06.06.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та Відповідачем -2 - [PERSON] було укладено договір поруки № 119159. 08.12.2011 року між Публічним Акціонерним Товариством «УкрСиббанк» та Публічним Акціонерним Товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов»язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов»язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов»язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов»язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відповідно до вищевказаного Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, АТ «Дельта Банк» набув права вимоги як новий кредитор за кредитним та забезпечувальним договорами. Відповідно до п. 1.2.2 Договору, позичальник зобов»язаний повертати кредит та відсотки за користування кредитом в терміни та в розмірах, визначених графіком погашення кредиту згідно Додатку 1 до кредитного договору. 03.02.2010 року Рівненським міським судом Рівненської області було виненсено заочне рішення по справі № 2-2032/10 про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 11165341000 від 06.06.2007 року на користь ПАТ «УкрСиббанк» (первісного кредитора). Згідно даного рішення, із відповідачів було стягнуто на користь первісного кредитора заборгованість за кредитним договором на загальну суму 29\~850,12 доларів США, що станом на 06.11.2009 року, яка складалася із заборгованості за кредитом, заборгованості за простроченими відсотками, а також штрафні санкції. На підставі даного рішення було видано виконавчий лист. Під час розгляду справи відповідачі не виконали рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03.02.2010 року по справі № 2-2032/10. Враховуючи, що відносно позивача та відповідачів вже були встановлені обставини вищезазначеним судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, тому вони не можуть доказуватися при розгляді даної цивільної справи. Відповідачі, з яких стягнено заборгованість згідно рішення Рівненського міського суду Рівненеської області від 03.02.2010 року продовжують не виконувати взяті на себе зобов»язання, внаслідок чого, прострочена заборгованість залишається не сплаченою. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов»язаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання. Згідно ст. 533 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов»язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов»язання частково або в повному обсязі. Відповідно до ст. 544 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку; у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року, пред»явленням вимоги до поручителя є як направлення йому вимоги про погашення боргу, так і пред»явлення до нього позову. Таку правову позицію зафіксував Верховний Суд України в своїй Постанові від 17.09.2014 року у справі № 6-53цс14, вказавши на те, що застосоване в другому реченні частині четвертої ст. 559 ЦК України словосполучення «пред»явлення вимоги» до поручителя слід розуміти як пред»явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом визначеного терміну саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Отже, враховуючи, що боржником було допущено порушення кредитних зобов»язань, у банку були наявними правові підстави для солідарної відповідальності поручителя разом із позичальником за порушення останнім взятих на себе за кредитних договором зобов»язань, пред»явивши до суду вимогу про стягнення солідарно боргу по кредиту до відповідачів. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, передбачених договором за несвоєчасну слату кредиту. Згідно умов кредитного договору, договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами взаємних зобов»язань. Верховний Суд України в Постанові від 23.09.2015 року у справі № 6-120цс15 визначив, що виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору та не позбавляє кредитора від отримання нарахованих платежів за кредитним договором. А згідно ст. 360-7 ЦПК України, Рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах є обов»язковим для всіх суб»єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права та для всіх судів України. Оскільки правовідносини між сторонами в силу укладних кредитного договору та договору поруки не припинені, позивач має достатньо правових підстав вимагати виконання зобов»язання від відповідачів в обсязі, визначеному правочином, укладеним між сторонами. Заборгованість відповідачів за кредитним договором не припинила нараховуватися та виникає з помісячного нарахування відсотків за користування кредитними коштами та фактичне користування кредитом. Отже, АТ «Дельта Банк» має достатньо правових підстав заявляти претензії до відповідачів з врахуванням від»ємного значення заборгованості відповідно до рішення Рівненського міського суду від 03.02.2010 року по справі № 2-2032/10. З огляду на вказані підстави, позивачем було подано до суду заяву з уточненням позовних вимог банку, з врахуванням вже стягнутої суми заборгованості за кредитом, що була зафіксованою у рішенні Рівненського міського суду від 03.02.2010 року по справі № 2-2032/10. Розмір відсотків станом на 20.01.2016 року, що підлягають до стягнення з відповідачів становить 18\~570,82 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ станом на 20.01.2016 року становить 461\~378,69 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 149). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Оскільки, представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги в цій частині довів, а відповідачами такі вимоги не були спростовані, тому суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідачів на користь позивача підлягає солідарному стягненню судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 3\~654,00 грн. та 150,00 грн. судових витрат за подання оголошення в газету про виклик відповідачів.

Outcome: approved