overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

У вересні 2018 року позивач пред"явив до суду позов до [PERSON],\~і просить розірвати укладений між ними шлюб, зареєстрований 01 червня 1985 року Садківською сільською Радою Бердичівського району, актовий запис № 6. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 01 червня 1985 року вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками двох повнолітніх дітей. Сімейне життя не склалось через різні погляди на шлюб та сім"ю. В кінці липня 2016 року відповідачка забрала свої речі та перейшла жити до своєї матері. З того часу подружні відносини між ними припинені, примирення не можливе. Сторони в судове засідання не з»явились, на адресу суду надіслали заяви у яких просять проводити розгляд справи у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримав, відповідачка позов визнала. Відповідно до вимог статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно частини третьої статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За вимогами статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 01 червня 1985 року Садківською сільською Радою Бердичівського району Житомирської області було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO](а.с. 5). Відповідно до частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення(частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, позивач не бажає зберігати з відповідачкою шлюбні відносини, а відповідачка проти того не заперечила, про що свідчить її письмова заява про визнання позову(а.с. 14), суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

У вересні 2018 р. представник ПАТ «Дельта банк» звернувся до суду з даною заявою. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 24.12.2010 р. позов ПАТ „УкрСиббанк" до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено. Як вказує заявник, 18.05.2011 р. Оболонським р/с м. Києва видано виконавчі листи про стягнення заборгованості за договором № 11031623000 від 28.08.2006 р. у розмірі 395067,52 грн., за договором № 11030944000 від 28.08.2006 р. у сумі 314032,38 грн. та 1820 грн. судового збору. 08.12.2011 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та заявником - ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір про купівлі-продажу прав вимоги, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом КМНО Шевченко Д.Г. У відповідності до додатку № 1 до вказаного договору, право вимоги по кредитним договорам № 11031623000 від 28.08.2006 р. та № 11030944000 від 28.08.2006 р. перейшло до заявника - ПАТ «Дельта Банк». Тому посилаючись на вищевикладені обставини, представник заявника просить суд замінити сторону стягувача -ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника - ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчих листів № 2-1926/10 від 18.05.2011 р. виданого Оболонським р/с м. Києва про стягнення із [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за договором № 11031623000 від 28.08.2006 р. у розмірі 395067,52 грн., за договором № 11030944000 від 28.08.2006 р. у сумі 314032,38 грн. та 1820 грн. судового збору. Жодна сторона в судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Дійсно 24.12.2010 р. позов ПАТ „УкрСиббанк" до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено. Як з'ясував суд, 18.05.2011 р. Оболонським р/с м. Києва видано виконавчі листи про стягнення заборгованості за договором № 11031623000 від 28.08.2006 р. у розмірі 395067,52 грн., за договором № 11030944000 від 28.08.2006 р. у сумі 314032,38 грн. та 1820 грн. судового збору. При цьому 08.12.2011 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та заявником - ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір про купівлі-продажу прав вимоги, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом КМНО Шевченко Д.Г. У відповідності до додатку № 1 до вказаного договору, право вимоги по кредитним договорам № 11031623000 від 28.08.2006 р. та № 11030944000 від 28.08.2006 р. перейшло до заявника - ПАТ «Дельта Банк». Згідно ст. 512 ЦК України, однією з підстав заміни кредитора у зобов'язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином. У відповідності до ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в повному обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд, повно та всебічно оцінивши письмові докази, прийшов до висновку, що заява ПАТ «Дельта банк» про заміну стягувача є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню. Тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

У вересні 2018 р. представник ТОВ «ДЕПТ ФІНАНС» звернувся до суду з даною заявою. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 15.10.2015 р. позов ПАТ „Дельта банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 11203295000 від 23.08.2007 р. було задоволено та стягнуто 756566,42 грн. та судовий збір у сумі 3654 грн. Як вказує заявник, 01.06.2016 р. Оболонським р/с м. Києва видано виконавчі листи про стягнення вищевказаної заборгованості 27.03.2018 р. між ПАТ «Дельта Банк» та заявником - ТОВ «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС» був укладений договір № 357/К купівлі-продажу майнових прав за договором про надання споживчого кредиту № 11203295000 від 23.08.2007 р., який був укладений між АКіБ «УкрСиббанк» та [PERSON], у подальшому перейшли до Пат «Дельта Банк» на підставі договору купівлі-продажу 08.12.2011 р. Тому посилаючись на вищевикладені обставини, представник заявника просить суд замінити сторону стягувача - ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС» за виконавчим листом виданого Оболонським р/с м. Києва 06.04.2016 р. про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 11203295000 від 23.08.2007 р. у сумі 756566,42 грн. та судового збору у сумі 3654 грн. Жодна сторона в судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Дійсно 15.10.2015 р. позов ПАТ „Дельта банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 11203295000 від 23.08.2007 р. було задоволено та стягнуто 756566,42 грн. та судовий збір у сумі 3654 грн. Як з'ясував суд, 27.03.2018 р. між ПАТ «Дельта Банк» та заявником - ТОВ «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС» був укладений договір № 357/К купівлі-продажу майнових прав за договором про надання споживчого кредиту № 11203295000 від 23.08.2007 р., який був укладений між АКіБ «УкрСиббанк» та [PERSON], у подальшому перейшли до Пат «Дельта Банк» на підставі договору купівлі-продажу 08.12.2011 р. Згідно ст. 512 ЦК України, однією з підстав заміни кредитора у зобов'язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином. У відповідності до ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в повному обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд, повно та всебічно оцінивши письмові докази, прийшов до висновку, що заява ТОВ «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС» про заміну стягувача є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню. Тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

У вересні 2019 року МТСБУ звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 21.05.2016 року о 10 год. 40 хв. в м. Буча по вул.Шевченка, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: 1) "Suzuki" д.н. [NUMBER] , яким керувала [PERSON] ; 2) Mitsubishi д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Вказують, що постановою від 8 червня 2016 року у справі №367/4271/16-п відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Зазначають, що цивільно-правова відповідальність потерпілого не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, однак потерпілий своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про ДТП від 30.06.2016р., та заявою про виплату страхового відшкодування від 19.07.2016р. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 30569,77 грн. Крім того, зазначають, що на момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає: 31119,77 грн. Звертають увагу на те, що відповідно до ст.. 1191 ЦК України, та ст. 38.2 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У зв`язку з наведеним МТСБУ просить суд: стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 31119,77 грн., та сплачений судовий збір в розмірі 1921,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у матеріалах справи міститься заява, в якій просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовну заяву підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення повісток за місцем реєстрації, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

У вересні 2019 року позивач Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" звернулось до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 11.06.2018 року між позивачем та відповідачем укладено Договір № 2018/ОВР/016-000392 про приєднання до правил. З метою вірного тлумачення змісту укладеного правочину, у розділі 1 Правил наведено терміни та їх визначення, у тому числі: «Дозволений овердрафт» «Несанкціонований Овердрафт (кредит)», «Мінімальний платіж», «Пільговий період», «Програма кредитування» тощо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

У вересні 2019 року позивач Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" звернулось до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 27.04.2018 року між позивачем та відповідачем укладено Договір № 2018/ОВР/053-000325 про приєднання до правил. З метою вірного тлумачення змісту укладеного правочину, у розділі 1 Правил наведено терміни та їх визначення, у тому числі: «Дозволений овердрафт» «Несанкціонований Овердрафт (кредит)», «Мінімальний платіж», «Пільговий період», «Програма кредитування» тощо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

У вересні 2020 р. Акціонерне товариство Комерційний банк "Універсал Банк" (далі - Банк) звернулось з позовом, у якому просить стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за договором про надання банківських послуг від 22.03.2019 р. станом на 23.03.2020 р. у розмірі 17 940,50 грн., посилаючись на те, що [PERSON] належним чином не виконує зобов`язань за зазначеним договором. [PERSON] своєї позиції щодо позову у порядку, передбаченому нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомила. Судом з`ясовано, що 22.03.2019 р. [PERSON] підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг (далі - Заява), надану Банком (а. с. 32). Як вбачається зі змісту Заяви, [PERSON] погодилась, що Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого вона підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Підписанням договору вона підтверджує, що ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, отримала та їх примірники у мобільному додатку. Зобов`язань за договором про надання банківських послуг від 22.03.2019 р. [PERSON] належним чином не виконувала, внаслідок чого у неї станом на 23.03.2020 р. виникла заборгованість у розмірі 17 940,50 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 8 960,33 грн. та заборгованості за пенею та комісією у розмірі, що підтверджується розрахунком заборгованості (а. с. 7). Доказів, які спростовували обставини, наведені у попередньому абзаці, [PERSON] не подала. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно зі статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи викладене, Суд, приходить до висновку, що позов Банку підлягає задоволенню. На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь Банку у якості відшкодування судових витрат підлягає стягненню 2 102,00 грн. (сплачений за подання позову судовий збір, а. с. 5).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

У вересні 2020 року на адресу суду надійшла позовні заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У обґрунтування позову, позивачка зазначила, що 21 листопада 2014 року вона уклала шлюб з відповідачем в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану РС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 370. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Сторони однією сім`єю не проживають тривалий час, спільного господарства не ведуть, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обов`язків, через що в сім`ї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з`явилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, на примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву, відповідно до якої просить розглядати справу за його відсутності. Не заперечує проти розірвання шлюбу, на примирення не згоден. Суд, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 21 листопада 2014 року в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану РС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 370. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні відносини сторони припинили, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім?єю, втратили почуття любові та поваги один до одного. При зверненні до суду з даним позовом позивачка сплатила судовий збір в сумі 840,80 грн. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та згідно ч.3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем позов було визнано до початку розгляду справи по суті, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку про повернення позивачу 50 відсотків сплаченого нею при поданні позову судового збору в сумі 420,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

У вересні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що 14 лютого 2001 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у Ридодубівській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 2. Від спільного подружнього життя в них є повнолітня донька. Причиною розірвання шлюбу є суперечки, непорозуміння, сварки, з відповідачкою в них різні інтереси та несумісність характерів, вони втратили інтерес один до одного, сімейні стосунки між ними припинені більше року. Тому, [PERSON] просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що 14 лютого 2001 року сторони зареєстрували шлюб у Ридодубівській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 02. Від спільного подружнього життя в них є повнолітня донька. Причиною розірвання шлюбу є суперечки, сварки, з відповідачкою в них різні інтереси та несумісність характерів, втратили повагу та почуття любові один до одного. За час спільного подружнього життя належної сім`ї у них не склалося, подружні відносини стали неприязні, спільного господарства вони не ведуть. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з метою отримання банківських послуг відповідач звернувся до позивача. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитними коштами відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 14 червня 2020 року має заборгованість у розмірі 17 018,09 грн. Тому просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. 02 листопада 2020 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. Відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до неї документи отримав, у встановлені судом строки відзив не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копіями: анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг, довідки про умови кредитування, витягу з умов і правил надання банківських послуг, виписки за договором, новою редакцією статуту АТ КБ "Приватбанк" (а.с.17-43, 46-51, 57-58). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.14) станом на 14 червня 2020 року заборгованість по кредитному договору відповідача становить 17 018,09 грн. з яких: 14 012,21 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2994,90 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 10,98 грн. - пеня. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи обставини якими обґрунтовуються позовні вимоги, відсутність заперечень зі сторони відповідача, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 2102,00 грн.

Outcome: approved