Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2016 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права спільної сумісної власності та поділ майна задоволено частково. Зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності, поділ майна та зарахування частки вартості майна задоволено частково. Встановлено факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року по грудень 2009 року. Визнано автомобіль марки Mitsubishi Outlender 2.4 АТ, номер кузова [NUMBER], автомобіль марки Mitsubishi Lancer 1.6 Comfort, номер кузова [NUMBER], віконні та дверні конструкції, придбані за договором купівлі-продажу № 30/04 від 30.04.2006 року, системи водонагріву, придбані за договором від 24 листопада 2004 року та від 24 лютого 2005 року та меблі, придбані за договором № 577 від 11 лютого 2005 року та договором № 0901 від 09 січня 2009 року, меблевий гарнітур (ліжко та дві тумби), придбаний 15.05.2008 року, грошові кошти на рахунках № [NUMBER] та - № [NUMBER] в ПАТ «Укрсиббанк» майном, що набуте [PERSON] та [PERSON] за час сумісного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] частку вартості набутого за час спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу в розмірі 201 262 (двісті одна тисяча двісті шістдесят дві) грн. 41 (сорок одна) коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України присутність сторін у судовому засіданні не є обов'язковою. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів даної цивільної справи, при ухваленні рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по справі, не було вирішено питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 % ціни позову, але неменше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (в редакції, яка діяла на час подання позовних заяв). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить із вартості майна, що є предметом спору. Судом встановлено, що ціна позову, який пред'явлений [PERSON], складає 340 420 грн., при цьому задоволено позовні вимоги в сумі 201 262 грн. 41 коп., а ціна позову, який пред'явлений [PERSON], складає 59 683 грн. 84 коп., а задоволено в сумі 29 156 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved