Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

У зв'язку з тим, що він перебував з відповідачкою [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 2004 року, який було розірвано рішенням Рівненського районного суду від 14 жовтня 2013 року, за час спільного проживання у них народилося двоє дітей - син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], спільне життя у них не склалося, оскільки відповідачка зловживає спиртними напоями, на придбання яких витрачає аліменти, які стягуються з нього за рішенням суду, однак діти проживають з ним, в нього є всі умови для проживання і виховання дітей, які на даний час бажають жити разом з ним, позивач звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання дітей з батьком та стягнення аліментів з відповідачки на утриманні неповнолітніх дітей. Позивач [PERSON] в суді позов підтримав, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві, пояснив, що діти хочуть проживати разом з ним і для цього в нього є всі необхідні умови, він працює і має можливість утримувати дітей та забезпечувати їх всім необхідним. Раніше він не ставив питання про визначення місця проживання дітей, оскільки відповідачка проживала разом з ними і його матір'ю, а на даний час вона проживає окремо, участі у вихованні дітей не бере, однак погрожує по телефону, що має намір забрати дітей. Зважаючи на це просить позов задоволити, залишити проживати дітей з ним та стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі, а саме по 500 (п'ятсот) гривень, на кожну дитину, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про дату, місце і час розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином, через публікацію оголошення в газеті "Вісті Рівненщини". Причину неявки вона суду не повідомила і від неї не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи слухання справи за її відсутності. Суд визнав неявку відповідачки до суду неповажною і вважає за можливе провести слухання справи у відсутності відповідачки. Тобто суд вважає можливим провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення, проти чого позивач не заперечує. Представник третьої особи, служби у справах дітей Рівненської райдержадміністрації, і органу опіки і піклування, [PERSON] позов підтримала, оскільки є висновок органу опіки і піклування про доцільність проживання дітей разом із батьком, так як відповідачка зловживає спиртними напоями, проживає окремо від дітей, дітьми не цікавиться, діти категорично не хочуть проживати з матір'ю і вже тривалий час проживають з батьком, де їм створені всі необхідні умови. Тому просить позов задоволити. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 2004 року, який було розірвано рішенням Рівненського районного суду від 14 жовтня 2013 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], та дочку - [PERSON], [INFO]. Згідно вказаного рішення суду про розірвання шлюбу діти були залишені на проживання з матір'ю. За рішенням суду з позивача [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей. Згідно довідки-розрахунку № 4964 від 17.05.2016 року у ВДВС Рівненського районного управління юстиції на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист № 1716/783/2012 від 23.11.2012 року виданий Рівненським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від заробітку, щомісячно, починаючи з 24.02.2012 року і до повноліття дітей. Станом на 17 травня 2016 року заборгованість по аліментах становить 24912 гривень 87 копійок. Після розлучення позивач, відповідачка і їх діти проживали в будинку матері позивача [PERSON] В подальшому відповідачка залишила місце проживання і переїхала проживати в м.Рівне, а діти залишилися проживати з батьком. Пізніше [PERSON] забрала дітей в м.Рівне, де вони навчалися в Рівненській ЗОШ І-Ш ступенів № 22, але потім батько забрав дітей, щоб ізолювати їх від несприятливих умов проживання поруч з матір'ю, яка зловживала спиртними напоями і дітьми не цікавилася, не приділяла належної уваги утриманню дітей і їх вихованню та навчанню, що підтверджується відповідним листом № 26 від 09.02.2016 року. Тривалий час діти проживають з батьком і бабусею, тому позивач перестав сплачувати аліменти, оскільки відповідачка зловживає спиртними напоями, на придбання яких витрачає аліменти, які стягуються з позивача за рішенням суду. Із характеристики на [PERSON] від 01.03.2016 року, виданої сільським головою Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області вбачається, що він проживає без реєстрації в будинку його матері по вул.Перемоги, № 23 в с.Свяття Рівненського району Рівненської області, в громадських місцях та побуті веде себе добре. У зловживанні спиртними напоями та наркотичними речовинами не помічений. Скарг та зауважень на його поведінку до виконавчого комітету сільської ради не надходило. Тобто характеристика є позитивною. Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання № 9 від 03 березня 2016 року сім'ї [PERSON] за адресою вул.Перемоги, № 23 с.Свяття Рівненського району Рівненської області встановлено, що в будинку є водопостачання та водовідведення, опалення пічне, для виховання, розвитку та проживання дітей створені умови по мірі можливості, кімнати, де проживають діти, обладнані необхідними меблями. Окрім того, встановлено, що постійний догляд за малолітніми дітьми здійснює бабуся - [PERSON], яка є власником будинку, оскільки мати дітей [PERSON] з ними не проживає тривалий період часу, а отже не виконує свої батьківські обов'язки, не цікавиться їхнім життям, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Сім'я [PERSON] веде підсобне господарство, тому вони повністю забезпечені продуктами харчування. Згідно листа Олександрійської сільської ради № 100/02-20 від 12.02.2016 року неповнолітні діти [PERSON] і [PERSON] зареєстровані і фактично проживають в [INFO] разом з батьком і бабусею. Із висновку органу опіки і піклування Рівненської райдержадміністрації про визначення місця проживання малолітніх дітей № вих-2568/01-52/16 від 01.07.2016 року, вбачається, що з врахуванням інтересів і бажання дітей, є доцільним подальше проживання малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] встановити з батьком [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до вимог ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Виходячи з вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що проживання малолітніх дітей з матір'ю суперечитиме їхньому бажанню і інтересам, оскільки вона не бере участі у їхньому вихованні, на даний час проживає окремо, зловживає спиртними напоями, тривалий час не приходить до дітей. Батько [PERSON] має змогу забезпечити дітям належні умови проживання і діти висловили бажання проживати разом з ним. В зв'язку з цим, суд приходить до висновку, що позов в частині визначення місця проживання дітей є обґрунтованим і доведеним належними доказами, а тому підлягає до задоволення і необхідно визначити місце проживання дітей з батьком. Однак, суд вважає, що визначати місце проживання дітей з батьком на час розгляду справи, на даний час є недоцільним, так як діти і без цього на момент подачі позову і по день винесення рішення судом проживали з батьком і спору з цього приводу між сторонами не було. Що стосується стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, то згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 184 Сімейного кодексу України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідачка є здоровою, працездатною, інших утриманців не має, має мінливий, нерегулярний дохід, тому суд вважає, що з неї мають бути стягнуті аліменти в сумі по 500 гривень, на кожну дитину щомісячно. Встановлюючи розмір аліментів по 500 гривень, суд враховує наведені вище обставини в їх сукупності, також береться до уваги матеріальний стан позивача і дітей та матеріальний стан відповідачки, а також мінімальний розмір аліментів, який встановлено ст.182 Сімейного кодексу України. На думку суду ця сума аліментів є реальною для стягнення в даному регіоні. Отже суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів також є обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення. Відповідно до п.1 ч.1 і ч.2 ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. В зв'язку з задоволенням позову з відповідачки належить стягнути і судовий збір за позовну вимогу щодо стягнення аліментів, як це передбачено ст.88 ЦПК України, від сплати якого був звільнений позивач при подачі позову до суду.

Outcome: approved