Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

у грудні 2019 року ТОВ "Теплопостачсервіс" звернулося у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] та користується наданими їй житлово-комунальними послугами. [PERSON] не здійснює оплату за надані послуги централізованого опалення та постачання гарячої води в повному обсязі, з централізованого опалення на суму 86 716,59 грн. за період з березня 2016р. по листопад 2019р., з централізованого постачання гарячої води на суму 858,46 грн. за період з березня 2017 р. по листопада 2019р. Позивач зазначає, що відповідач не виконує належним чином своїх зобов`язань з оплати послуг, не сплачуючи їх та порушуючи цим права та інтереси позивача, внаслідок чого утворилася заборгованість за надані послуги. Крім того, відповідач, отримуючи щомісячно рахунки за оплату наданих позивачем послуг, жодного разу не звернулася із запереченнями щодо боргу, що кожного місяця вказується в рахунках, вартості послуг, їх об`єктів та якості. Отже, сума нарахованої заборгованості є безпідставною. За таких підстав, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення в розмірі 86716,59 грн., суму заборгованості за оплату житлово-комунальної послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 858,46 грн., суму інфляційних втрат нарахованих на суму заборгованості за житлово-комунальну послугу з централізованого опалення у розмірі 11298,47 грн., суму інфляційних витрат, нарахованих на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 233,16 грн., суму 3-х % річних, нарахованих на суму заборгованості за житлово-комунальну послугу з централізованого опалення у розмірі 4617,22 грн., суму 3-х % річних, нарахованих на суму заборгованості за житлово-комунальну послугу з централізованого постачання гарячої води у розмірі 99,38 грн. та судовий збір в розмірі 1921,00 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 січня 2020 року справу направлено за підсудністю до Деснянського районного суду м. Чернігова. (а.с. 17) Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 лютого 2020 року прийнято до провадження та відкрито провадження по справі. (а.с. 26) Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 червня 2020 року справу направлено на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва. (а.с. 59) Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. В судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав та просив суд позов задовольнити. Зазначив, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. ТОВ «Теплопостачсервіс» з 01 липня 2014 року є виконавцем послуг централізованого опалення та постачання гарячої води, та надає зазначені послуги в тому числі і позивачу та нараховує плату за них, згідно затверджених тарифів. Судом встановлено, що [PERSON] є власникам квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 31.05.2016 року. (а.с. 11) 21 серпня 2018 року між ТОВ «Теплопостачсервіс» та [PERSON] укладено Договір № 50/2/903 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, за адресою: [ADDRESS] , у якому погодили всі істотні умови. [PERSON] тривалий час не виконує належним чином договірні зобов`язання та норми законодавства, щодо оплати за спожиті комунальні послуги в повному обсязі, у зв`язку з чим за період з березня 2016р. по листопад 2019 року утворилася заборгованість перед заявником за послуги централізованого опалення на суму 86716,59 грн. та з централізованого постачання гарячої води на суму 858,46 грн. Відповідно до положень ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. За п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. ТОВ «Теплопостачсервіс», що надавало споживачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води безперебійно та належної якості. Претензій з боку споживача щодо неякісного надання послуг не надходило. Розрахунки за спожиті комунальні послуги проводилися відповідно до тарифів затверджених: Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та розпорядженням КМДА. Отже, з моменту набуття права власності на квартиру відповідач отримує від позивача комунальні послуги, зокрема послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, від наданих послуг не відмовляється, та фактично споживає їх. Таким чином, зазначені обставини дають підстави для висновків про те, що між позивачем і відповідачем, що є власником квартири за адресою [ADDRESS] , склалися договірні відносини щодо надання житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 плата за надані послуги вносяться споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплої енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа. Як вказував позивач, заборгованість, яку слід стягнути з боржника, складає заборгованість за централізоване опалення у розмірі 86716,59 грн. та з централізованого постачання гарячої води у розмірі 858,46 грн. З огляду на те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Також, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача мають правове обґрунтування з посиланням на докази відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, а тому позов підлягає до задоволення. Судом безспірно встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачу як власнику квартири. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком. З урахуванням наведеного та вимог закону, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення в розмірі 86716,59 грн., заборгованість за оплату житлово-комунальної послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 858,46 грн., інфляційних втрат нарахованих на суму заборгованості за житлово-комунальну послугу з централізованого опалення у розмірі 11298,47 грн., інфляційних витрат, нарахованих на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 233,16 грн., 3-х % річних, нарахованих на суму заборгованості за житлово-комунальну послугу з централізованого опалення у розмірі 4617,22 грн., 3-х % річних, нарахованих на суму заборгованості за житлово-комунальну послугу з централізованого постачання гарячої води у розмірі 99,38 грн. З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1921,00 гривень.

Outcome: approved