Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

Представник позивача адвокат Калінін С.К., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області із вказаним вище позовом до ТОВ «Алекскредит» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що позивач [PERSON] не укладала та не підписувала з ТОВ «Алекскредит» будь-яких кредитних договорів та не отримувала від відповідача кредитних коштів. Проте 04.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. видано виконавчий напис №6602 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованість у розмірі 19664грн. ТОВ «Алекскредит» пред`явило виконавчий напис № 6602 від 04.04.2020 року для виконання до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, на підставі якого приватний виконавець 14.04.2020 року виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №61822464. Як зазначає позивач, виконавчий напис вчинено нотаріусом з грубим порушенням чинного законодавства, у зв`язку із чим він не підлягає виконанню, виходячи з наступного: Так, на момент видачі приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. виконавчого напису №6602 діяла редакція Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яким було передбачено про обов`язковість для видачі виконавчих написів нотаріально посвідченої угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. Однак, зважаючи на те, що договір про надання кредиту між позивачем та відповідачем взагалі не укладався, а тому і не був нотаріально посвідчений, приватний нотаріус, на підставі невідомих позивачу документів, 04.04.2020 року, видав виконавчий напис. Крім того, позивач вказує, що зверталася до приватного нотаріуса та і до приватного виконавця із запитами про отримання належним чином завірених копій виконавчого напису та постанову про відкриття виконавчого провадження №61822464, однак дані прохання позивача залишені без уваги. Позивач вказує, що даний виконавчий напис вчинено з грубим порушенням вимог законодавства України, а тому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 04.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. за номером в реєстрі №6602; стягнути з відповідача на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 840,80грн. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 01.07.2020 року відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідача було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення копії позовної заяви разом з додатками та ухвалою суду, яка на отримана відповідачем, що підтверджується даними поштового повідомлення. Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не надав, проте надійшло клопотання від представника відповідача адвоката Іванова А.С. про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає. Від третьої особи приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. пояснення на адресу суду на позовну заяву [PERSON] до суду не надходило. Крім того ухвалою суду від 01.07.2020 року витребувано у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. витребувано завірену копію матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису №6602 від 04.04.2020 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості у розмірі 19664грн., однак затребувані документи приватним нотаріусом до суду не надано. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що 04.04.2020 року приватний нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №6602, яким стягнув з позивача у розмірі 19664грн. Постановою приватного виконавеця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. від 14.04.2020 року відкрито виконавче провадження №61822464 з виконання виконавчого напису №6602, виданого 04.04.2020 року Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, із моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014р. була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (п. 1 Переліку). 10 грудня 2014р. набула чинності постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п. 2 Переліку). Втім, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Таким чином, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету мінстрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19). Як вбачається із наявних матеріалів справи, відсутні докази того, що серед документів, наданих ТОВ «Алекскредит» приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості могло б провадитися у безспірному порядку. Крім того у суду не має доказів самого факту підписання кредитного чи будь якого іншого договору між [PERSON] та ТОВ «Алекскредит». Доказів, які б спростовували твердження позивача, відповідачем та третьої особою до суду не надано. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з недотриманням вимог чинного законодавства (ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999р.), у зв`язку із чим, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. У зв`язку із цим, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 840грн. 80коп. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved