Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивач, ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 23.05.2013 року між ПАТ «Державним експортно-імпортний банком України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 8072857199БН/2013-05, за умовами якого позивачем було відкрито [PERSON] кредитну лінію проведення останнім операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 8 000, 00 грн. на строк до 30.04.2015 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36% річних. У зв'язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов'язань, а саме: виникненням заборгованості щодо сплати коштів на погашення кредиту та процентів за користування кредитом, ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернулось до суду із зазначеним позовом та просило стягнути з [PERSON] суму заборгованості у розмірі 11 771, 15 грн. та судовий збір. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2015 року підсудність даної цивільної справи відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" визначено Дарницькому районному суду м. Києва. Представник позивача до початку судового засідання подав до суду заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу без його участі та проти заочного рішення не заперечував. З урахуванням ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та у зв'язку з неможливістю надсилання будь-яких поштових відправлень, зокрема судових повісток про виклик на адресу учасників судового процесу, які знаходяться на тимчасового окупованих територіях, що підтверджується листом підприємства зв'язку (УДППЗ «Укрпошта») відповідач [PERSON] про день, місце та час розгляду справи повідомлялася через офіційний веб-сайт Дарницького районного суду м. Києва (офіційний веб-портал судова влада України). Повідомлення про причини неявки до суду від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом становлено, що 23.05.2013 року між ПАТ «Державним експортно-імпортний банком України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 8072857199БН/2013-05, за умовами якого позивачем було відкрито [PERSON] кредитну лінію проведення останнім операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 8 000, 00 грн. на строк до 30.04.2015 року. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язався сплачувати щомісяця позивачеві проценти за користування кредитом у розмірі 36% річних, не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем в якому вони були нараховані, та в дату остаточного повернення кредиту. Відповідно до п. 4.1 ст. 4 Договору проценти за користування кредитом нараховуються кредитором виходячи з розміру процентної ставки визначеної згідно умов цього договору, на суму фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом. Положеннями п. 7.2.1. кредитного договору визначено, що Позичальник зобов'язується повернути Кредитору кредит не пізніше терміну, вказаного у п. 2.2. цього Договору, а у випадку надіслання Кредитором вимоги до Позичальника про дострокове повернення кредиту, у тому числі, якщо така вимога буде обумовлена не проведенням Організацією протягом одного календарного місяця зарахування заробітної плати Позичальника на картковий рахунок. - не пізніше терміну, вказаного у відповідній вимозі Кредитора. Відповідно до п. 7.2.3 кредитного договору, у разі звільнення Позичальника з роботи в Організації, протягом 3 (трьох) робочих днів з дати звільнення (у такому випадку термін, вказаний у пункті 2.2. цього Договору до уваги не приймається) повернути Кредитору кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом. Згідно п.п 9.1. та 9.2. п. 9 договору при неповерненні кредиту в строки, визначені договором , а також за прострочення визначених договором термінів сплати процентів за користування кредитом, позивальник сплачує кредитору за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати здійснення платежу за кредитом у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. У зв'язку з тим, що відповідач, [PERSON] не виконує належним чином зобов'язання, не здійснює погашення кредиту утворилася заборгованість, яка станом на на 08.05.2015 року становить 11 771 грн. 15 коп., з яких: 7 427 грн. 51 коп. - сума заборгованості за кредитом; 2 937 грн. 10 коп. - сума заборгованості по сплаті процентів; 506 грн. 35 коп. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; 900 грн. 19 коп.- пеня, нарахована на прострочену заборгованість за Кредитом (а.с. 9-10). Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання не виконані з вини відповідача. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи приходить до висновку, що виконання зобов'язань порушено з вини відповідача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved