Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить звернути стягнення на предмет іпотеки: трикімнатну квартиру [ADDRESS], яка належить відповідачам в рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит №22-12-55 від 07.03.2008 року у розмірі 581618,81 грн., визначити спосіб реалізації даної квартири шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження та стягнути з відповідачів судовий збір. В обґрунтування позовних вимог посилався на наступне. 07.03.2008 року між АКБ «Меркурій», правонаступником якого є позивач та відповідачем [PERSON] був укладений договір №22-12-55 про іпотечний кредит. Відповідачу надані у користування грошові кошти у розмірі 379 000,00 грн. зі сплатою 12% річних з кінцевим терміном погашення до 10.03.2038 р. Для забезпечення виконання відповідачем [PERSON] зобов`язань по даному договору між позивачем та відповідачами, від відповідача [PERSON] діяла відповідач [PERSON] на підставі довіреності посвідченої 31.01.2008 року ПН ХМНО [PERSON] за реєстр. №621, був укладений іпотечний договір №22/2-15-53, посвідчений 07.03.2008 року ПН ХМНО [PERSON] за реєстр. № 300, предметом якого є вище вказана квартира, яка належить відповідачам таким чином: ? частин квартири на праві приватної спільної сумісної власності - [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 18.03.1998 року Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду за реєстраційним № 2-98-107809 згідно з розпорядженням від 18.03.1998 року № 14981, право власності на нерухоме майно зареєстровано КП ХМБТІ 27.03.1998 року, записана у реєстрову книгу за № П-2-15651; та по 1/8 частин квартири на праві приватної власності _ [PERSON] і [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 13.02.2008 року 8 ХДНК за реєстровим № 4-160, право власності на нерухоме майно зареєстровано 19.02.2008р. КП «ХМБТІ», номер запису №П-2-15651, присвоєно реєстр. № 22033743. Станом на 12.05.2014 року заборгованість [PERSON] перед позивачем за кредитним договором складає 581618,81 грн., з яких: 357 944,40 грн.- заборгованість за основним боргом (в т.ч. 55797,34 грн.- прострочена заборгованість), 193 468,15 грн.- заборгованість за процентами (в т.ч. 193 468,15 грн.- прострочена заборгованість), 30206,26 грн.- пеня за порушення зобов`язань з повернення суми кредиту та сплати процентів. Штрафні санкції за порушення умов іпотечного договору складають - 71 940,00 грн., з яких: 65400,00 грн.- за порушення п.2.4.9 та 2.4.10 згідно п.6.2 Іпотечного договору, 6540,00 грн.- за порушення п.2.4.4. згідно п. 6.3 Іпотечного договору. У зв`язку з невиконанням відповідачем договору позивач надіслав відповідачам вимоги про усунення порушення. Вимога була залишена відповідачами без задоволення. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Враховуючи, що причина неявки відповідачів є неповажною, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів згідно ст.169 п. 4 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до укладеного договору № 22-12-55 від 07.03.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 379 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% річних з кінцевим терміном повернення 10.03.2038 року.( а.с. 5-26). Згідно п. 2.4 вказаного договору, позичальник зобов`щомісячно до 10 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладання цього договору, здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі не менше 1052,78 грн. та сплачувати відсотки нараховані кредитором на залишок заборгованості за кредитом відповідно до графіку погашення кредиту шляхом внесення готівки до каси кредитора або шляхом безготівкових перерахувань. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків позивача. Відповідно до ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 525 ЦК України визначено недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. У відповідності зі ст. 1048 ЦК України, у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за договором про надання іпотечного кредиту №22-12-55, відповідач станом на 12.05.2014 року має заборгованість - 581 618,81 грн., з них 357 944,40 грн.- заборгованість за основним боргом (в т.ч. 55 797,34 грн.- прострочена заборгованість), 193 468,15 грн.- заборгованість за процентами (в т.ч. 193 468,15 грн.- прострочена заборгованість), 30 206, 26 грн. - пеня за порушення зобов`язань з повернення суми кредиту та сплати процентів (згідно п.6.2 договору про надання іпотечного кредиту №22-12-55 від 07.03.2008 року. Штрафні санкції за порушення умов іпотечного договору складають - 71 940,00 грн., з яких: 65400,00 грн.- за порушення п.2.4.9 та 2.4.10 згідно п.6.2 Іпотечного договору, 6540,00 грн.- за порушення п.2.4.4. згідно п. 6.3 Іпотечного договору. (а.с. 30-32). В забезпечення виконання зобов'язань за договором про іпотечний кредит № 22-12-55 від 07.03.2008 року, між позивачем та [PERSON], [PERSON], яка діяла від себе та від імені [PERSON] укладений договір іпотеки №22/2-15-53. Згідно з договором іпотеки відповідачі надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру зі всіма об`єктами функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном загальною площею 78,6 кв.м., житловою площею 56,8 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS], вартістю 654 000,00 грн. Майно належить відповідачам таким чином: ? частин квартири на праві приватної спільної сумісної власності - [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 18.03.1998 року Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду за реєстр. № 2-98-107809 згідно з розпорядженням від 18.03.1998 року №14981, право власності на нерухоме майно зареєстровано ДКП ХМБТІ 27.03.1998 року, записана у реєстрову книгу за №П-2-15651; та по 1/8 частин квартири на праві приватної власності - [PERSON] і [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 13.02.2008 року 8 ХДНК за реєстр. № 4-160 право власності на нерухоме майно зареєстровано 19.02.2008 р. КП «ХМБТІ», номер запису №П-2-15651, присвоєно реєстраційний номер: 22033743. (а.с. 27-29). Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 3 цієї статті звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду , виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про іпотеку», майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Згідно зі ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Названі та інші повноваження надані іпотекодержателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі-покупцеві у разі порушення основного зобов'язання містяться у договорі іпотеки, укладеному між відповідачем та позивачем, у розділі, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. На момент укладення договору іпотеки сторони прийшли до взаєморозуміння, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеки іпотекодержателем не є вичерпним. Статтею 41 вказаного вищого Закону передбачено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Згідно ч.1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», У разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. Згідно п. 37 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя. Згідно п. 41 вказаної постанови, при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов`язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотеко держателю і не змінює обсяг його прав. Згідно п. 1.3 іпотечного договору від 07.03.2008 року, вартість предмета іпотеки за згодою сторін становить 654 000,00 грн. Згідно розрахунку наданого позивачем, заборгованість за договором про іпотечний кредит №22-12-55 від 07.03.2008р. становить 581 618,81 грн. та 71 940,00 грн.- штрафні санкції . Таким чином, позовні вимоги позивача є співмірними з вартістю предмета іпотеки. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були надіслані вимоги про усунення порушення, але вони були залишені відповідачами без задоволення. (а.с. 37-40). Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки ст. 16 ЦК України визначено один із способів захисту цивільних прав як примусове виконання обов'язку в натурі.

Outcome: approved