Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 20.03.2017 року і до досягнення дітьми повноліття. В позові зазначено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.05.2005 року по 19.11.2014. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19 листопада 2014 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Під час перебування в шлюбі у сторін народились діти - [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]). Після розірвання шлюбу діти проживають з позивачем та повністю знаходяться на її утриманні та вихованні. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримує повністю. Відповідач в судовому засіданні надає заперечення з додатками в яких стверджує, що після розірвання шлюбу неодноразово допомогав своїм дітям. Також відповідач неоднарозово наголошував та акцентував увагу на тому, що він не заперечує щодо присудження аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, але заперечує протии стягнення з нього 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 20.03.2017 року. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 28 травня 2005 року по 19 листопада 2014 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19 листопада 2014 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Від шлюбу сторони мають доньок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 5,6). Щодо вимог про стягнення аліментів, суд виходить із такого. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Законом України № 2037 - VIII від 17.05.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» внесено зміни до деяких законодавчих актів. Так відповідно до п. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як слідує із пояснень позивача, відповідач з нею та неповнолітніми дітьми не проживає, матеріально допомгу надавав, але не в повновму обсязі. При встановленні розміру аліментів виплата на дитину проводиться щомісячно, про що у свою чергу наголошується у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 17). Тому з урахуванням вищезазначеного, суд дійшов до висновків, що позов підлягає задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі зазначеного та

Outcome: approved