Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач у липні 2015 року звернулась до суду з позовом та просить постановити рішення, на підставі якого стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх спільної дитини, доньки - [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі 1500 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати подачі позову до суду та до досягнення дитиною повнолітнього віку. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюб між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано 19 жовтня 2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 187. Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], 27 травня жовтня [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. З червня 2014 року шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені. На даний час відповідач перебуває у СІЗО №10 м. Запоріжжя. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, тобто з червня 2014 року , дитина проживає разом із нею, перебуває повністю на її утриманні, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання доньки. Вона має низькі доходи, отже не має матеріальної можливості самостійно забезпечити нормальний розвиток дитини. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на виховання та утримання доньки, так як він фізично здоровий, працездатний, інших утриманців не має. Їй самій важко утримувати дитину, тому вона звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивач зявилася, однак надала заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити та стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1500 грн. на доньку щомісячно, з дня предявлення позову і до повноліття дитини. Відповідач у судове засідання не зявився. До суду надійшла його письмова заява, у якій він позов визнав повністю , просив справу розглядати за його відсутність ( а.с.16-18). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог до [PERSON] та необхідності їх задоволення з наступних обставин. Судовим розглядом встановлено наступне. Шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано 19 жовтня 2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області , актовий запис № 187 ( а.с.4). Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], 27 травня жовтня [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-ВЛ № 355570, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 392 (а. с. 3). Спільне життя з відповідачем не склалося. З червня 2014 року шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені. На даний час відповідач перебуває у СІЗО №10 м. Запоріжжя. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, тобто з червня 2014 року , дитина проживає разом з позивачкою, перебуває повністю на її утриманні, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання доньки. Позивач має низькі доходи, отже не має матеріальної можливості самостійно забезпечити нормальний розвиток дитини. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на виховання та утримання доньки, так як він фізично здоровий, працездатний, інших утриманців не має. Вказані факти позивач не спростував. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується випискою з домової книги (а.с.79). Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча фізично здоровий, працездатний, інших дітей на утриманні не має. Відповідно ч. 2 ст. 77 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду. Частинами 1,2,3 ст.181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі. Положення ст.181 СК України відповідають вимогам, передбаченим статтями 183, 184 цього Кодексу. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 17 встановлено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як було встановлено судом відповідач [PERSON] знаходиться у СІЗО м. Запоріжжя, не працює, матеріальної допомоги на дитину не надає, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на Законі та тому підлягають задоволенню. Визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі суд виходить із того, що відповідач фізично здоровий,інших зобовязань за виконавчими листами не має,не працює, позов визнав у повному обсязі, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у сумі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову та до повноліття дитини. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved