Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 04.08.2014 вона уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано виконавчим комітетом Давидівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області. В сторін від спільного проживання народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Свій позов обгрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, внаслідок чого між ними виникали часті сварки та непорозуміння. Протягом тривалого часу не проживають як сім`я, не турбуються один про одного. У зв`язку із наведеним вважає, що подальше збереження шлюбу неможливим, а тому його необхідно розірвати. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, вказала , що за час наданий судом для примирення із відповідачем не помирилися, сімейних відносин не поновлювали. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явилися, в заяві, поданій до суду представником відповідача зазначають, що позов визнають повністю, просять справу розглянути у їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивачки, врахувавши заяву відповідача та його представника, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відпоідно до ч.1 ст.21 Сімейного Кодексу України шлюб - це сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що 04.08.2014 між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Давидівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, за актовим записом № 8 (а.с.5). Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Причиною розпаду сім`ї є те, що спільне проживання сторін та шлюбні відносини між ними стали неможливими внаслідок різних поглядів на життя та частих сварок. У вказаному шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час подружжя спільно не проживає, не веде спільного господарства. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ухвалою Заставнівського раойнного суду Чернівецької області від 11.05.2021 сторонам надавався двомісячний строк для примирення, за час якого відносини у стрін не змінилися. Враховуючи відсутність у позивачки бажання зберегти сім`ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить її інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір позивачки, прізвище останньої слід залишити без змін " [PERSON] ". На підставі вище викладеного та

Outcome: approved