Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, згідно якого бажає розірвати шлюб з відповідачем, так як останнім часом між ними склались відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спору про місце проживання дитини немає. Майновий спір має намір вирішувати окремо в цивільно-правовому порядку. Крім цього, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь сплачену за подання позову до суду суму судового збору в розмірі 243,60 грн.. До суду позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити повністю ( а.с.16). Відповідач також надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав повністю, на розлучення згоден, так як вважає, що причин для примирення немає, з 09 березня 2015 року вони з позивачкою спільно не мешкають, у випадку наявності у подальшому майнового спору і спору про місце проживання дитини, відповідач має намір вирішувати їх окремо через суд ( а.с.18). Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 03 вересня 2010 року, який зареєстровано Куп'янськ-Вузловською селищною радою Харківської області, актовий запис за № 67, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5-9), яка фактично мешкає з позивачкою (а.с.10). Сторони втратили взаєморозуміння і взаємну повагу, шлюбно-сімейні відносини не підтримують і фактично не мешкають з 09 березня 2015 року, родина фактично розпалась. Причини, яка б дала суду підставу вважати, що сторони мають можливість примиритися, немає. Майновий спір та спір про місце проживання дитини на даний час між сторонами відсутні. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст. 111 Сімейного Кодексу України передбачає, що суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За час, на протязі якого справа перебувала в провадженні суду, сторони не досягли спільної згоди і не повідомили суду про відновлення шлюбно-сімейних відносин, примирення не відбулось. За таких обставин, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, суд вважає доцільним позов задовольнити. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка у заяві просила залишити їй прізвище "[PERSON]". Оскільки позов обґрунтований і підлягає задоволенню, то згідно положень ч.1 ст. 88 ЦПК України, яка передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею за подання позову до суду (а.с.1) судовий збір в сумі 243,60 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved