Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

У вересні 2015 року позивачі звернулись до суду із позовом, в якому прохають визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивують тим, що з 2008 року відповідач залишила спірну квартиру без поважних причин, квартирою не користується, не несе будь-які витрати по утриманню житла, проте зберігає за собою формальне право на житло, в звязку з чим вони, як власники несуть додаткові майнові витрати. Просять визнати відповідача таким, що втратила право користування спірною квартирою. До суду позивачі [PERSON] та [PERSON] не з'явились, направили заяву про розгляд справи у їх відсутність, на задоволенні позову наполягали. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у відповідності до ч. 9 ст. 74 ЦПК України через оголошення в газеті "Урядовий кур'єр" від 28.10.2015 року № 200 (5575). Правом надання заперечень та доказів на їх підтвердження відповідач не скористалась, тому справу розглянуто у заочному порядку у межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих позивачем. Представники третіх осіб Комунального житлово-експлуатаційного підприємства № 3 та Управління державної міграційної служби в Полтавській області в судове засідання не з'явились, направили до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, заперечень проти позову не мають. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], що підтверджується договором міни від 03.12.2007 року та витягом про реєстрації права власності на нерухоме майно (а.с. 5, 7). Відповідно до договору найму від 15 липня 2008 р. позивач [PERSON] прописав в дану квартиру відповідача (а.с. 8). Згідно акту обстеження складу сім'ї від 03.09.2015 року відповідач в зазначеному жилому приміщенні не проживає з липня 2008 року, особистих речей там не зберігає, комунальні послуги не сплачує (а.с. 10). Факт тривалого не проживання відповідача у спірному жилому приміщенні та невиконання ним обов'язків по оплаті та утриманню житла знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а його формальна реєстрація у спірній квартирі перешкоджає позивачу вільно володіти, користуватися і розпоряджатися квартирою, з огляду на що, вимоги щодо усунення перешкод у здійсненні ним права користування власністю та визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, підлягають до задоволення. Згідно ст. 71 ч.1 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вирішуючи питання щодо обґрунтованості вимоги позивача про зняття відповідача з реєстраційного обліку, приймаючи до уваги положення ст.7 ЗУ Про свободу пересування, вільний вибір місця проживання в Україні, відповідно до якої зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, суд вважає її такою, що не потребує врегулювання в спірному порядку, оскільки процедура та підстави зняття особи з реєстрації прямо передбачені в Законі. Розподіл судових витрат між сторонами вирішено у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved