Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Одеської товарної біржі про визнання права власності на спадкове майно, стверджуючи, що 23 квітня 1997 року на підставі договору №18431 - купівлі продажу нерухомого майна [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] була придбана квартира [ADDRESS]. Договір купівлі - продажу зареєстровано в Одеській товарній біржі. У [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої входить трикімнатна квартира [ADDRESS]. Позивачі вказують в позові, що вони звернулися до нотаріальної контори для прийняття спадщини, однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про спадкування за законом, у зв'язку з тим, що на відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Рішенням Іллічівського міського суду від 04.02.2015 року визнано дійсним договір купівлі - продажу нерухомого майна від 23 квітня 1997 року №18431, укладений на Одеській товарній біржі, квартири [ADDRESS] між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. У зв'язку з цим позивачі звернулися до суду з даним позовом та просять суд визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування. Позивачі були належним чином сповіщені про день і час судового розгляду справи, однак до суду не з'явилися та надали до суду заяву про розгляду справи без їх участі, просили позов задовольнити в повному обсязі (а.с.32). Відповідач також був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи, однак до суду не з'явився. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23 квітня 1997 року на підставі договору №18431 - купівлі продажу нерухомого майна [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] була придбана квартира [ADDRESS]. Договір купівлі - продажу зареєстровано в Одеській товарній біржі (а.с.21-27). Продавцями даної квартири є [PERSON], яка діяла від свого імені та імені своїх неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно копії свідоцтва про смерть [INFO] [PERSON] помер (а.с.8), який був чоловіком позивачки (а.с.7). Відповідно до копій свідоцтв про народження (а.с.15, 16) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є дітьми покійного [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про шлюб (а.с.14), 31 серпня 2012 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та її прізвище після реєстрації шлюбу вказано як: "[PERSON]". Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої входить трикімнатна квартира [ADDRESS]. Рішенням Іллічівського міського суду від 04.02.2015 року визнано дійсним договір купівлі - продажу нерухомого майна від 23 квітня 1997 року № 18431, укладений на Одеській товарній біржі, квартири [ADDRESS] між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.28-30). Згідно із ст.1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно ст.1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. Спадкоємцями, згідно ст.1222 ЦК України, за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на момент відкриття спадщини. Таким чином позивачі по справі є належними особами та спадкоємцями за законом і їх звернення до суду є правомірним. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти; не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування. Згідно із ст.316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, не залежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими. Враховуючи вищевикладене, посилаючись на положення Цивільного Кодексу України, дії вчинені сторонами є договором купівлі-продажу, в результаті якого позивачі отримали в порядку спадкування у спільну часткову власність, що розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування. Враховуючи викладене,

Outcome: approved