Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Позивач - ТОВ «Веллфін» звернувся до суду з позов до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 51661,45 гривень. В обґрунтування позову зазначає про те, що ТОВ "ВЕЛЛФІН" є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності. 22.03.2017 року між ТОВ «Веллфін» та відповідачем [PERSON] укладено договір позики № 159333 в електронній формі, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1500 грн. строком, зі сплатою процентів за користування кредитом. Оскільки [PERSON] взяті на себе зобов`язання за договором позики не виконав, ТОВ «Веллфін» просить стягнути на його користь з відповідача 51661,45 грн. заборгованості за договором позики, а також судовий збір в розмірі 2102,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив суд розглядати справу без його участі, позов підтримує. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що згідно зст. 280 ЦПК Українислід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши представника позивача в режимі відеоконференції, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини. Судом встановлено, що 22.03.2017 року між ТОВ «Веллфін» та відповідачем [PERSON] укладено договір позики № 159333 в електронній формі, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1500 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Позика надається строком на 15 днів (а.с. 8-22, 36-40). ТОВ «Веллфін» на банківський рахунок [PERSON] була перерахована сума позики в розмірі 1500 грн. Як вбачається з наданого ТОВ «Веллфін» розрахунку, станом на 06.04.2020 року [PERSON] має заборгованість за договором позики у розмірі 51661 грн. 45 коп., яка складається з 1435,12 грн. - заборгованість за основним боргом; 25522,17 грн. - заборгованість за відсотками; 24704,0016 грн. заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 50). Виходячи з викладеного, можна зробити висновок, що реєстрація [PERSON] на сайті ТзОВ «ВЕЛЛФІН», подання нею заповненої заявки на отримання позики із зазначенням номеру банківської картки для перерахування коштів, підтвердження заявки на отримання позики у передбачений правилами спосіб, вчинення відповідних дій щодо отримання позики, свідчить про те, що відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами отримання позики, а договір позики було укладено та підписано в електронній формі, що в силу ст. ст.6,627 Цивільного кодексу України, ст. ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію`вважається таким, що прирівнюється до договору у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 526 ЦК України,зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогЦивільного кодексута інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України,одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогЦивільного кодексу України. У відповідності до ст. 1046 ЦК України,за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України,позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем. Таким чином суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України,з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved