Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Позиція позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивач звернувя до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування\~позову зазначає,\~що він [PERSON] , є рідним сином померлої [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого (повторно) 05 лютого 1971 року Великоновосілківським районним відділом РАЦС Донецької області, актовий запис № 26, та копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого Хорольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 05 лютого 2020 року, актовий запис № 25. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй за життя майно, в тому числі на недоотриману пенсію. Місце смерті [PERSON] місто Донецьк, Донецька область. Відповідно до Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року № 2268-VIII та Указу Президента України «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» від 7 лютого 2019 року № 32/2019, місто Донецьк є тимчасово окупованою територією. Згідно зі ст. 11 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII, ст. 91 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669-VII, якщо останнє місце проживання або основна частина нерухомого майна спадкодавця знаходиться в зоні АТО чи окупованому Криму, місцем відкриття спадщини вважається місце подання першої заяви спадкоємцем. 02.02.2021 року по справі було відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження. В судове засідання позивач та його представник не з"явився, але в позовній заяві прохали суд провести розгляд справи за їх відсутності. В судове засідання представник відповідача\~ Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області не з"явився, але подали заяву про розгляд справи за відсутності представника міської ради. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3ст. 211\~ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2ст. 247\~ЦПК України. Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України Позивач, [PERSON] , є спадкоємцем першої черги за законом померлої [INFO] [PERSON] . Позивач є внутрішньо переміщеною особою, що доводиться копією довідки від 03 березня 2017 року № [NUMBER] . Зареєстрований у м. Донецьку Донецької області, фактично зараз проживає у селі Новачиха Хорольського району Полтавської області. Отримавши свідоцтво про смерть встановленого зразка, з метою прийняття спадщини за законом після смерті матері, [PERSON] , [PERSON] звернувся до нотаріуса, який діє у межах Хорольського районного нотаріального округу за місцем свого фактичного проживання. Але у оформленні спадкових прав в нотаріальному порядку йому було відмовлено. Так, з листа приватного нотаріуса Хорольського районного нотаріального округу Полтавської області Горбаня В.В. від 15 січня 2021 року за № 4/01-16 слідує, що спадкоємцем [PERSON] пропущений строк, встановлений діючим законодавством для подачі заяви про прийняття спадщини, тому для визначення додаткового строку для прийняття спадщини Позивачу рекомендовано звернутися до суду. Позивач, [PERSON] , пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме: 1. Довготривала по часу (понад три календарних місяці) процедура отримання Позивачем свідоцтва про смерть матері. Як зазначалося вище, місце смерті [PERSON] - місто Донецьк Донецької області, яке є тимчасово окупованою територією. Внаслідок смерті [PERSON] , Кіровським відділом ЗАГС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки 25 жовтня 2019 року було видане Свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , яке у відповідності до законів України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року та «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року, є недійсними та не створює правових підстав. З метою отримання свідоцтва про смерть «українського зразка» [PERSON] звернувся до Хорольського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області для проведення реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть. Проте, йому було відмовлено в проведенні реєстрації в зв`язку з тим, що надане ним свідоцтво про смерть, видане на окупованій території. За таких обставин [PERSON] мав можливість скористуватися своїм конституційним правом зареєструвати та отримати свідоцтво про смерть своєї матері [PERSON] лише у судовий спосіб. Тому Позивач звернувся до суду для встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту смерті [PERSON] . Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 15 січня 2020 року був встановлений факт смерті спадкодавця, [PERSON] . На підставі рішення суду лише 05 лютого 2020 року (через три календарних місяці з моменту смерті) Позивачем отримано свідоцтво про смерть матері. 2. Карантинні обмеження та заборони, введені на території України, у зв`язку із запобіганням поширенню коронавірусу COVID-19. Загальновідомо, що наприкінці лютого - на початку березня 2020 року у всьому світі спалахнула інфекційна хвороба - COVID-19. В Україні зафіксований\~перший\~випадок викликаного коронавірусом захворювання 03 березня 2020 року. Усі українці були вкрай налякані невідомою небезпечною хворобою. Життя у країні, як і у світі в цілому, практично паралізувалося. Майже усі підприємства, установи та організації або ж припиняли діяльність, або ж переходили на дистанційну роботу, або ж запроваджували гнучкі графіки роботи. Працівники відправлялися на самоізоляцію. Державні установи припиняли прийом громадян. З 16 березня 2020 року встановлено особливий режим роботи судів. З метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, на усій території України був установлений суворий карантин: - спочатку з 12 березня 2020 року до 3 квітня 2020 року(постанова Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211). Заборонено відвідування закладів освіти, проведення масових заходів. - 16 березня 2020 року розширено перелік обмежень та заборон. Заборонили роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, закрили заклади торгівлі, крім продуктових магазинів, аптек, автозаправок і банків. З 12 години 00 хв. 18 березня 2020 року заборонено регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні, крім перевезення легковими автомобіля (постанова Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 року № 215 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211»). - 25 березня 2020 року запровадили по всій Україні надзвичайну ситуацію. Карантин продовжили до 24 квітня 2020 року. - 2 квітня 2020 року уряд ухвалив постанову про посилення «карантинних» обмежень. Таким чином, із 6 квітня 2020 року в Україні карантин став жорсткішим, зокрема заборонили ходити вулицями більш як по двоє та перебувати в громадських місцях без масок та респіраторів. Заборонили роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, закрили заклади торгівлі, крім продуктових магазинів, аптек, автозаправок і банків. Також зупинили роботу метрополітенів у Києві, Харкові та Дніпрі, припинено міжміське й міжобласне автомобільне, залізничне та авіасполучення (постанова Кабінету Міністрів України від 2 квітня 2020 року № 255 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211»). - 22 квітня2020 року Кабінет Міністрів продовжив дію карантину до 11 травня 2020 рокуіз застосуванням вище згаданих обмежень (постанова Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 року № 291 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211»). - 4 травня 2020 року Кабінет Міністрів продовжив дію карантину до 22 травня 2020 року (постанова Кабінету Міністрів України від 4 травня 2020 року № 343). Постанова набрала чинності 11 травня 2020 року. Згідно постанови дозволено з 11 травня 2020 року діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів. - 20 травня 2020 року уряд схвалив рішення, яким запроваджує адаптивний карантин до 22 червня. Водночас із 22 травня розпочинається другий етап пом`якшення карантинних заходів. - 22 червня 2020 року набули чинності нові зміни, внесені Кабінетом Міністрів України до постанови про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України хвороби COVID-19. Згідно зі змінами, дію адаптивного карантину в Україні подовжено до 31 липня 2020 року. Станом на сьогодні боротьба із хворобою в умовах адаптивного карантину триває. Зазначені вище факти є загальновідомими, а тому не потребують доказування (ч. 3 ст. 82 ЦПК України). Позивач, як і всі громадяни був переконаний, що в період дії карантину ніякі адміністративні послуги не надаються, підприємства установи та організації, в тому числі і нотаріуси не працюють. Окрім того, Позивач фактично зараз проживає у селі Новачиха Хорольського району Полтавської області, що за 25 км від місця розташування районного центру. Власного автомобіля Позивач не має. Як зазначалося вище, з 12 години 00 хв. 18 березня 2020 року було заборонено регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні. Відповідно, Позивач не мав можливості навіть доїхати до нотаріуса у місто Хорол. Позивач у період з 29 грудня 2019 року по 13 січня 2020 року проходив стаціонарне лікування в хірургічному відділенні Хорольської центральної районної лікарні. 06 січня 2020 року проведено оперативне втручання. Зазначене доводиться копією виписного епікризу до історії хвороби № 5502. У період з березня по липень 2020 року перебував під постійним лікарським наглядом. 01 квітня 2020 року знову проведено оперативне втручання. Зазначене доводиться копіями лікарських оглядів та призначень від 20 березня 2020 року, від 01 квітня 2020 року, від 30 квітня 2020 року, від 20 травня 2020 року, від 03 червня 2020 року, від 29 липня 2020 року. У період з 23 грудня 2020 року по 05 січня 2021 року знаходився на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні Хорольської районної лікарні. Вище викладені обставини вказують на відсутність у Позивача реальної можливості своєчасно подати заяву до нотаріуса. Як тільки карантин було пом`якшено та стан здоров`я поліпшився Позивач відразу ж звернувся до нотаріуса у місті Хорол із заявою про прийняття спадщини після смерті його матері, де йому повідомили про пропуск шестимісячного строку для подання заяви, а також про необхідність звертатися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Норми права, застосовані судом. Згідно з ч. 3\~ст. 13 ЦПК України\~учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 1216\~Цивільного кодексу України\~ (надалі ЦК України) передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми, зокрема пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Статтею 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Згідно ст.1270\~Цивільного кодексу України \~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. \~Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1\~ст.1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. \~Відповідно до\~ст.1272 ЦК\~України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. \~\~Згідно п. 24\~Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Аналогічні роз`яснення викладені у абз. 2 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Так, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, приходить до висновку, що у позивача були перешкоди для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини та такі обставини є поважними, а тому позов підлягає задоволенню. Тому суд вважає необхідним визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори тривалістю 2 місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного і

Outcome: approved