Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом з тих підстав, що [INFO] померла бабуся позивачки [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай), розміром 6,11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП «Родіна» Жовтневої сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого 17 червня 1997 р. на підставі рішення Криничанської районної державної адміністрації від 10 червня 1997 року № 314-р на ім`я [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Жовтневої с/ради народних депутатів Криничанського району Дніпропетровської області від 10 квітня 1992 року, зареєстрований в реєстрі за № 11, у відповідності до умов якого заповідала все своє майно [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину, відповідно до ст.549 ЦК УРСР (1963 року), яка померла [INFO] . Позивачка звернулась до Криничанської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено, тому позивачка просить визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, інших спадкоємців не має. Представник відповідача - Саксаганської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, згідно заяви, просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи - відділ у Криничанському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи сповіщений. Представник третьої особи - Друга Кам`янська державна нотаріальна контора, виконуюча обов`язки Криничанської державної нотаріальної контори, згідно заяви, просить розглянути справу без присутності нотаріуса. Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла бабуся позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим 14 квітня 1998 року виконкомом Жовтневої сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, запис № 04. [PERSON] була членом КСП «Родіна», на підставі рішення Криничанської райдержадміністрації Криничанського району Дніпропетровської області № 314-р від 10 червня 1997 року [PERSON] 17 червня 1997 року був виданий Сертифікат серії ДП № 0230734 на право на земельну частку (пай), розміром 6,11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП «Родіна» Жовтневої сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області. Згідно з п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. Згідно ст.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на право земельну частку (пай), розміром 6,11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП «Родіна» Жовтневої сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого 17 червня 1997 р. на підставі рішення Криничанської районної державної адміністрації від 10 червня 1997 року № 314-р на ім`я спадкодавиці. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Жовтневої с/ради народних депутатів Криничанського району Дніпропетровської області від 10 квітня 1992 року, зареєстрований в реєстрі за № 11, який не змінювався та не скасовувався, у відповідності до умов якого заповідала все своє майно доньці [PERSON] . Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст.529 вказаного Кодексу при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до розділу VII (спадкове право) зазначеного Кодексу спадкуванням є перехід майна, прав та обов`язків спадкодавця до інших осіб - спадкоємців, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Статтею 3 Указу Президента України „Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва визначено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом успадкування. Оскільки позивачка в іншій спосіб, крім звернення із позовом про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, суд, посилаючись на вимоги ст.55 Конституції України, ст.16 ЦК України та ст.4 ЦПК України вважає, що є достатні підстави для поновлення порушених прав позивачки. Крім того, відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до п. 1 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом. Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР (в редакції 1963 року чинній на момент виникнення спірних правовідносин) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року чинній на момент виникнення спірних правовідносин) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини . Згідно положень ст.548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29 вересня 2017 року Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області померла донька спадкодавця та мати позивачки у справі [PERSON] , актовий запис № 04. [PERSON] прийняла спадщину у відповідності до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), фактично вступила в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою № 199 виданою виконкомом Саксаганської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області 28.05.2019 р. Як передбачено ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положенням ст. 1268 ЦК передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ст.16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Позивачка є рідною донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом по управлінню Воскресенським округом адміністрації Анівського району Сахалінської області 08 червня 2017 року. [INFO] мати позивачки [PERSON] померла. За життя [PERSON] заповіт не складала, інших спадкоємців не має. Відповідач Саксаганська сільська рада Криничанського району Дніпропетровської області визнає позов в повному обсязі. Таким чином, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивачки.

Outcome: approved