Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

Ратнівська райдержадміністрація як орган опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , 2018 року народження. Відповідачі самоусунулися від виконання батьківських обов`язків, не дбають про фізичний та розумовий розвиток своєї дитини, не цікавляться його станом здоров`я, не створили належних умов для подальшого лікування та реабілітації дитини після оперативного втручання. З початку 2019 року малолітній [PERSON] перебуває на обліку в службі в справах дітей Ратнівської райдержадміністрації, як такий, що опинився в складних життєвих обставинах. Дитина перебуває у Волинському обласному спеціалізованому будинку дитини для дітей з ураженням нервової системи з порушенням психіки, з 24 січня 2019 року по даний час знаходиться на повному державному утриманні. За цей час матір лише двічі відвідувала сина, батько до дитини не навідувався. З 20 березня по 16 травня 2019 року дитині було проведено оперативне лікування серця. У будинку за місцем мешкання [PERSON] відсутні елементарні умови для проживання дитини, внаслідок пожежі пошкоджено стіни, підлога, згоріли сантехніка, кухонний інвентар. [PERSON] перебуває на обліку як така, що опинилася в складних життєвих обставинах, негативно характеризується, схильна до зловживання спиртними напоями. [PERSON] характеризується посередньо, проживає у батьківському будинку без зручностей, в антисанітарному стані. Батьки дитини будь-яких видів соціальних допомог, допомоги по безробіттю не отримують. Відповідачі з 25 лютого 2019 року по 05 липня 2019 року перебували під соціальним супроводом у Ратнівському районному центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, однак були зняті із супроводу без досягнення позитивного результату. Обоє батьків притягувалися до адмінвідповідальності за ст.178 КУпАП. Незважаючи на постійно проведену профілактичну роботу службою у справах дітей райдержадміністрації з відповідачами, останні продовжують зловживати спиртними напоями, не створили необхідних умов для виховання та проживання дитини. Просить позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини у розмірі по 1000 грн. з кожного, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Представник позивача у поданій письмовій заяві просила справу розглянути без її участі в зв`язку із відсутністю електроенергії в приміщенні суду, позовні вимоги підтримала. Відповідачі двічі в судові засідання не з`являлися, про причини неявки не повідомляли, відзив на позов не подали. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтями 12-15 Конвенції визначено право дитини висловлювати свою думку (право бути почутою). На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського Суду з прав людини (далі-Європейський Суд) у справі «Савіни проти України» (Saviny v. Ukraine) § 47, рішення у справі «Хант проти України» (Hunt v.Ukraine), § 49). Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, необхідно з однієї сторони розглянути правомірність втручання у право відповідачів на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а з іншого - дослідити питання щодо забезпечення прав неповнолітніх дітей не розлучатися з батьками із врахуванням, при цьому, якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції про права дитини). Разом із цим, відповідно до статті 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частини першої). Згідно із роз`ясненнями, викладеними у пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом установлено, документально підтверджено свідоцтвом про народження, що батьками [PERSON] , [INFO] , є відповідачі у справі - [PERSON] та [PERSON] . Установлено, що відповідачі у шлюбі не перебувають. Так, згідно з довідкою-характеристикою №1534, виданою Прохідською сільською радою Ратнівського району Волинської області, [PERSON] мешкає у с.Прохід, часто проживає у с.Жиричі Ратнівського району в співмешканця. Участі в утриманні та лікуванні сина [PERSON] , 2018 року народження, не бере. За місцем проживання [PERSON] характеризується як мовчазна, не комунікативна, слабохарактерна людина, як схилна до зловживань спиртними напоями. Працює за цивільно-правовим договором підмінним працівником у СВК «Україна». Неодноразово щодо [PERSON] до виконкому сільради надходили скарги у зв`язку із неналежним виконанням батьківських обов`язків, зокрема щодо усунення від лікування сина. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї, що опинилася в складних життєвих обставинах, складеному комісією Прохідської сільської ради від 10.12.2019 та довідки цієї ж ради про склад сім`ї, [PERSON] зареєстрована і проживає у [ADDRESS] разом із батьками та сестрою в батьківському будинку, який газифікований, однак не має належних комунальних і побутових зручностей (санвузла, каналізації, водопроводу), пошкоджений внаслідок пожежі, наслідки якої не ліквідовані (вигоріли стіни, підлога, кухонних інвентар). Члени родини зловживають алкогольними напоями. [PERSON] за місцем проживання у с.Жиричі Ратнівського району характеризується посередньо, схильний до вживання спиртних напоїв, що стверджується довідкою-характеристикою Жиричівської сільської ради №1751 від 21.11.2019. Як вбачається із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 21.11.2019, у будинку, де проживає останній, відсутні належні санітарно-гігієнічні умови для проживання дитини (відсутні санвузол, каналізація, газо- та водопостачання, у приміщенні - безлад, неприємний запах). З метою працевлаштування відповідачі до Ратнівської філії Волинського обласного центру зайнятості не зверталися, будь-яких видів соціальних допомог в Управлінні соціального захисту населення не отримують, що стверджено, відповідно, довідками №623/36/03-19 від 01.11.2019 та №2058/10/2-19 від 05.11.2019. Згідно із листом Ратнівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді [PERSON] та [PERSON] перебували під соціальним супроводом з 25 лютого по 05 липня 2019 року, однак були зняті із супроводу без досягнення позитивного результату. Як вбачається із листа Волинського обласного спеціалізованого будинку дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи з порушенням психіки №256/2.10/19 від 31.10.2019, [PERSON] , 2018 року народження, з 24 січня 2019 року по день видачі довідки знаходиться у даному закладі на повному державному утриманні. За час перебування в закладі матір дитини [PERSON] відвідувала сина 13 лютого та 26 серпня 2019 року. З 20 березня по 16 травня 2019 року мати перебувала із сином в ДУ «Науково-практичний медичний центр дитячої кардіології та кардіохірургії» в м.Києві, де дитині було проведено оперативне лікування на серці. Батько дитини [PERSON] жодного разу сина не відвідував, станом його здоров`я не цікавився. Дитині у зв`язку із вродженою вадою серця та супутніми захворюваннями установлена інвалідність. Згідно з інформацією Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області №8580/66/01-2019 від 05.12.2019 року [PERSON] та [PERSON] притягувалися до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП (розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або поява у громадських місцях у п`яному вигляді). Відповідно до актів обстеження умов проживання, складених комісією із представників служби в справах дітей, районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді 25 березня, 02 липня та 30 жовтня 2019 року, відповідачі постійно змінюють місце проживання, періодично проживаючи у батьківському будинку [PERSON] в с.Жиричі, а також в будинку батьків [PERSON] у с.Прохід. В обох будинках санітарно-гігієнічні умови проживання незадовільні, відсутні запаси продуктів харчування. Відповідачі не працюють, підсобного господарства не ведуть, зловживають спиртними напоями, перебувають у конфліктних відносинах. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Проте жодного з покладених законом на батьків обов`язків відповідачі не виконують. Судом установлено, що відповідачі втратили інтерес до дитини. Так, із досліджених документів установлено, що матір дитини відвідала сина лише двічі протягом більш ніж одного року перебування його в державному спеціалізованому будинку після двох місяців із дня його народження, батько жодного разу дитини не відвідав, будь-яких намагань змінити на краще житлово-побутові умови з метою проживання дитини відповідачі не зробили. [PERSON] та [PERSON] в судові засідання у даній справі з метою висловлення своїх заперечень проти позову не з`являлися. Таким чином, судом не встановлено наявності у відповідачів реальних і об`єктивних перешкод для утримання та виховання дитини, що свідчить про невиконання відповідачами своїх батьківських обов`язків відповідачі щодо виховання малолітньої дитини з власної вини. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо. З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про наявність правових підстав для застосування такого виняткового заходу, як позбавлення батьківських прав відповідачів. З огляду на встановлені обставини, будучи переконаним у відсутності можливості для виправлення ситуації з боку відповідачів щодо виконання своїх батьківських обов`язків, суд погоджується із висновком органу опіки та піклування Ратнівської районної державної адміністрації Волинської області від 16.12.2019 №1574/22/2-19, та доходить переконання про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1, 2 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1,2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. У ході судового розгляду встановлено, що відповідачі, будучи особами молодого віку, суспільно-корисною працею з метою отримання доходу не займаються, жодних доказів на підтвердження непрацездатності чи наявності інших утриманців не надали. Згідно із ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить 1779 грн. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України, відповідно до яких під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. З огляду на наведене, беручи до уваги установлену дитині інвалідність, суд дійшов висновку, що з відповідачів в користь особи, куди буде влаштована малолітня дитина необхідно стягувати аліменти на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. з кожного щомісячно, з індексацією суми відповідно до закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду до досягнення дитиною повноліття. За правилами ч.6 ст.141 ЦПК України з урахуванням заявлення позивачем двох позовних вимог майнового та немайнового характеру, з відповідачів в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі по 768,40 грн з кожного (768,40%2/2). Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved