Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] предявила через суд позов до [PERSON] про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 28 листопада 2009 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], проте відповідач, проживаючи з січня 2013 року і на даний час окремо від неї з дітьми, не бере належної участі в утриманні та вихованні дітей, хоча має такий обовязок, тому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання кожної дити по 750,00 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття. Будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи позивач у судове засідання не зявилася, у поданій через канцелярію суду письмовій заяві клопотала про розгляд справи у її відсутності, в заочному порядку, наполягаючи на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не надав та, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, свого представника до суду не направив, про розгляд справи в його відсутність не клопотав та про причини неявки не повідомив, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. Суд, дослідивши наявні письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 28 листопада 2009 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №696, та підтверджується свідоцтвом про шлюб, долученим до матеріалів справи в копії (а.с. 4). Сторони є батьками, народжених у цьому шлюбі дітей: [PERSON], 29 травня 2010 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, наявними в матеріалах справи в копії (а.с. 5, 6). Діти зареєстровані та проживають разом із матірю (позивачем), що підтверджується довідкою квартального комітету №6 Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради від 30 квітня 2015 року (а.с.6) та перебувають на її утриманні. Позивач з 01 квітня 2009 року працює на посаді економіста ОВ "Море-2007", про свідчить трудова книжка, долучена до матеріалів справи в копії (а.с.15), проте наразі перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, у зв'язку з чим перебуває на обліку в УПСЗН Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради з 01 серпня 2012 року, де отримує допомогу при народженні дитини в розмірі 955,21 грн., що підтверджується довідкою Управління від 28 травня 2015 №2255 (а.с.21). Судом також встановлено, що відповідач за трудовим договором ніде не працює, постійного заробітку не має, є працездатним та інших осіб, окрім дітей [PERSON] та [PERSON], на утриманні не має. Доказів протилежного відповідно до своїх обовязків за ст.ст. 27, 60 ЦПК України відповідач не надав. Оскільки судом зясовано, що домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дітей між сторонами у даній справі досягнуто не було, відповідач з дітьми не проживає, регулярного утримання їм не надає, то належить визнати, що ним порушено покладений на нього статтею 180 СК України обовязок по утриманню, який є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, не пов'язаний із матеріальним становищем особи, до якої заявлено матеріально-правову вимогу про стягнення аліментів, а тому вбачаються усі підстави для присудження до стягнення з відповідача за цим позовом на користь позивача аліментів на утримання малолітніх дітей. Вирішуючи спір про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з положень ч. 3 ст. 181, ст.184 СК України, які передбачають присудження за рішенням суду коштів на утримання дітей (аліменти) у твердій грошовій сумі за заявою платника або одержувача аліментів, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. За правилами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням наведеного, судом у даній справі вбачаються підстави для присудження аліментів у твердій грошовій сумі та, при визначенні розміру суми аліментів, які підлягають сплаті, судом береться до уваги обов'язок участі обох батьків у матеріальному утриманні дітей, матеріальний стан та стан здоровя дітей, стан здоровя платника аліментів, який є працездатним, відсутність документального підтвердження доходів відповідача та джерел їх отримання, чим визначається ризик їх мінливості й нерегулярності, відсутність на утриманні відповідача інших осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення, зокрема, матеріальний стан одержувача аліментів, розмір необхідного прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який з 01 жовтня 2014 року складає на дитину віком до 6 років 1373,00 грн., суд вважає справедливим та співмірним визначити розмір стягуваних аліментів в сумі 750,00 грн. щомісяця на кожну дитину, загальним розміром 1500,00 грн. на обох дітей, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи проводити стягнення з 30 квітня 2015 року та до досягнення кожною дитиною повноліття. В силу п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 81,88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved