Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивачка звернулась до Першотравневого районного суду м. Чернівці з позовною заявою , в якій стверджує, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] із 25 серпня 2007 року по 29 квітня 2010 року. У липні 2010 року шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу є донька [PERSON] , яка проживає з нею [ADDRESS] і зареєстровані за тією ж адресою. Додає, що останній раз відповідач бачив дитину в кінці 2014 року. Починаючи з 2014 року до сьогоднішнього дня він дитину не утримує, жодної матеріальної допомоги не надає, більше того, він жодного разу не зателефонував та не поцікавився донькою. Згідно витягу з рішення про надання висновків органу опіки та піклування щодо батьківських прав громадян (делеговані повноваження) [PERSON], жодного разу не поцікався своєю дочкою, її здоров'ям та розвитком, ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини, не піклується про її фізичний, моральний та духовний розвиток,не надає жодної матеріальної допомоги. Відповідно до інформації першого відділу державної виконавчої служби міста Чернівці від 30.06.2018 р., громадянин [PERSON] оголошений в розшук та у зв"язку з цим зупинене виконавче провадження по стягненню аліментів. Заборгованість згідно виконавчого провадження за період з 26.01.2018 р по 01.06.2018 р. становить 39 935,50 грн Стверджує, що згідно із результатами психодіагностичного дослідження [PERSON] від 15.06.2018 р., у дитини ставлення до батька негативне,дитина його боїться , присутнє почуття сорому,байдужості,знецінення його. Дитина прагне забути неприємні спогади про батька. [PERSON] бачить своє майбутнє світлим,мріє про відпочинок . Вказує, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 08.08.2018 р., прийнято рішення про надання до суду висновку щодо позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] Сергійовича- батька малолітньої [PERSON],[INFO], без зазначення позиції з окресленого питання доцільності(недоцільності позбавлення батьківських прав), в зв'язку неможливістю з'ясування причини відсутності батьківського піклування. На підставі вищевикладеного, просить позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON]. В судове засідання позивачка не з»явилася . Від неї до суду надійшла заява , в якій просить розглянути справу без її участі та вказує, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, Відповідач у судове засідання не з»явився , хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Про причини своє неявки до суду не повідомив. Представник третьої особи у судове засідання також на з»явився. Від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі,в якій вказав, що вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав залишає на розсуд суду. Відповідності до вимог п.п 1,2,4, ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивачка не заперечувала проти розгляду даної справи за відсутності відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України -у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини. Стаття 150 цього Кодексу перелічує обов'язки батьків щодо виховання дитини. Судом встановлено, що позивачка та відповідач являються батьками малолітньої [PERSON] ( [INFO]) (а.с.8). Шлюб між батьками розірвано , згідно свідоцтва про розірвання шлюбу ( а.с. 9). Як вбачається з висновку Органу опіки та піклування Чернівецької міської ради від 07.09.2018 року , [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не приймає участі у вихованні доньки , не утримує її та не спілкується з нею. Відповідно до інформації першого відділу державної виконавчої служби міста Чернівці від 30.06.2018 р., громадянин [PERSON] оголошений в розшук у зв"язку з цим та зупинено виконавче провадження по стягненню аліментів. Заборгованість згідно виконавчого провадження за період з 26.01.2018 р по 01.06.2018 р. становить 39 935,50 грн. Згідно із результатами психодіагностичного дослідження [PERSON] від 15.06.2018 р., у дитини ставлення до батька негативне,дитина його боїться ,присутнє почуття сорому,байдужості,знецінення його. Дитина прагне забути неприємні спогади про батька. [PERSON] бачить своє майбутнє світлим,мріє про відпочинок . ( а.с. 10-11). У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно відповіді КМУ « Чернівецький обласний наркологічний диспансер» [PERSON] перебував на диспансерному обліку та 21.10.2014 року нагляд з нього був знятий . Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року , встановлено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов'язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов'язки. При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків свідомо не виконує свої батьківські обов'язки. Умовою по ухиленню від обов'язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов'язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідача відносно своєї дитини в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року , у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю (батьком). З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є доцільним, оскільки відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не приймає участі у вихованні доньки , не утримує її та не спілкується з нею. З 2014 р. вихованням малолітньої [PERSON] займається лише її матір , а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Таким чином, суд, оцінивши докази, вивчивши матеріали справи, вважає доведеним той факт, що відповідач не піклується про свою малолітню доньку , ухиляється від своїх обов'язків по її вихованню, а тому підлягає позбавленню батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved