Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» в особі представника Катріченко В.О. звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення на предмети застави. В обґрунтування позову зазначає, що 07.09.2006 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № CL-702/150/2006 про надання кредиту на наступних умовах: сума кредиту 15961,00 дол. США, процентна ставка 12,50 % річних, строком до 07.08.2012 року. В забезпечення виконання відповідачем [PERSON] своїх кредитних зобовязань, між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та відповідачем [PERSON] був укладений договір застави автотранспортного засобу № PCL-702/150/2006 від 07.08.2006 р., Chevrolet Aveo, реєстраційний № [NUMBER], рік випуску - 2006, колір - чорний; кузов № [NUMBER], тип - легковий (свідоцтво про реєстрацію серії [NUMBER], видане РЕВ МВ №3 ДАІ УМВС України в Харківській області від 05.08.2006 року). 12 листопада 2010 p. між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (надалі - «Позивач») у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н. Згідно з вищевказаним договором Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № CL-702/150/2006 від 07.09.2006 року. Всупереч умовам кредитного договору та вимогам законодавства позичальником не було забезпечено своєчасне погашення кредиту та сплата інших платежів, у звязку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 254591,44 грн. На даний час заборгованість по кредиту не погашена, тому позивач звернувся до суду з позовної заявою про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження шляхом надання позивачу права продажу предмету застави від власного імені будь-якій особі покупцю. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином та вчасно оголошенням у пресі, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статей 224-226 ЦПК України на підставі наявних доказів. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. 07.09.2006 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № CL-702/150/2006 про надання кредиту на наступних умовах: сума кредиту 15961,00 дол. США, процентна ставка 12,50 % річних, строком до 07.08.2012 року. В забезпечення виконання відповідачем [PERSON] своїх кредитних зобовязань, між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та відповідачем [PERSON] був укладений договір застави автотранспортного засобу № PCL-702/150/2006 від 07.08.2006 р., Chevrolet Aveo, реєстраційний № [NUMBER], рік випуску - 2006, колір - чорний; кузов № [NUMBER], тип - легковий (свідоцтво про реєстрацію серії [NUMBER], видане РЕВ МВ №3 ДАІ УМВС України в Харківській області від 05.08.2006 року). 12 листопада 2010 p. між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н. Згідно з вищевказаним договором Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № CL-702/150/2006 від 07.09.2006 року. Відповідач [PERSON] не виконав свої зобовязання за кредитним договором: не здійснив своєчасне погашення кредиту, відсотків за користування ним, внаслідок чого у нього утворився борг перед позивачем у розмірі 254591,44 грн., з яких: - заборгованість по тілу кредиту 11767,04 USD, що за офіційним курсом НБУ станом на 11.10.2013 року (7,993 грн. За 1 дол. США) складає 94053,95 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом 4158,86 USD, що за офіційним курсом НБУ станом на 11.10.2013 року (7,993 грн. За 1 дол. США) складає 33241,77 грн.; - пеня за прострочення повернення тіла кредиту та сплати процентів за користування кредитом 127295,72 грн. Статтею 1049 Цивільного кодексу передбачено, що "Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором". Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Зобов'язання (у тому числі - сплачувати проценти) припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст. 611 ЦК України). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (п.2. ст.551 ЦК України). Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст.588 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати суд розподіляє на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved