Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом і просить стягнути аліменти з відповідача, посилаючись на наступні обставини. З 30 липня 2010 року сторони перебувають у зареєстрованому Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області, актовий запис № 5, шлюбі. Шлюб не розірвано. Від шлюбу мають дитину неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина мешкає разом з позивачкою, перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно. Відповідач працездатний. Тому просить суд стягнути аліменти з [PERSON] на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частки усіх видів доходу щомісяця до її повноліття. Позивач і відповідач позовні вимоги підтримали. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що з 30 липня 2010 року сторони перебувають у зареєстрованому Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області, актовий запис № 5, шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 139530 (а.с. 2). Від шлюбу мають дитину неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 280603 батьком дитини дійсно є відповідач [PERSON] (а.с. 3) Відповідно до абзацу 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Виходячи з цього, відповідач, як батько, зобов'язаний брати участь у виховані та утримані своєї дитини наряду з позивачем. При цьому, відповідно до абзацу 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як встановлено судом, місце роботи відповідача [PERSON] не відоме . Приймаючи до уваги, що прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, який на даний час, згідно Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік" становить 1228 грн., від шести до вісімнадцяти років становить 1531 грн., суд вважає, що аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп. підлягають стягненню в дохід держави з відповідача, так як позивачка, на користь якої ухвалено рішення, звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved