Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) звернувся до суду із позовом про стягнення страхового відшкодування у порядку регресу, посилаючись на те, що з вини відповідача [PERSON] 03 січня 2010 року сталася дорожньо-транспортна пригода між його автомобілем - ДАДІ д/н [NUMBER], та автомобілем ГАЗ д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] Через невідшкодування шкоди винуватцем ДТП, власник автомобіля ГАЗ д.н.з. [NUMBER] звернувся до МТСБУ з метою отримання відшкодування згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № ВВ/9835929 з терміном дії - з 15.04.09 р. до 14.04.10 р. На підставі чого здійснено виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 22 476.12 грн. Лист, направлений відповідачу 25.11.2010 р. про компенсацію витрат в добровільному порядку, залишено без відповіді. На підставі викладеного просить стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу кошти в розмірі понесених витрат в сумі 22 476,12 грн., витрати пов'язані з правовою допомогою в розмірі 2 000,00 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити позов з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні, не оспорюючи суму шкоди, заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на пропуск строку позовної давності для звернення до суду, оскільки ДТП відбулася 03.01.2010р. а, лист вимогу від позивача про добровільне відшкодування шкоди потерпілому відповідачем отримано 12.06.2010р. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: З постанови Дніпровського районного суду м.Херсона № 3-442/10 від 10.02.2010р. вбачається, що 03.01.2010р. близько 14-10 год., [PERSON], керуючи транспортним засобом ДАДІ д/н [NUMBER] в м. Херсоні по вул. Черноморська в бік вул.Ганнібала, порушивши п. 2.3,11.4 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожньої обстановки та погодні умови, не вибрав безпечну швидкість та дистанцію, здійснив зіткнення з автомобілем ГАЗ-31102 д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. В судовому засіданні [PERSON] провину у скоєному правопорушенні визнав та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Дані обставини також підтверджуються довідкою УДАІ УМВС України в Херсонській області № 8545984 про обставини ДТП. Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВВ/9835929 від 15.04.2009р. терміном дії до 14.04.2010р. автомобіль ГАЗ-31102 номерний знак [NUMBER] був застрахований власником [PERSON] у ЗАТ «СК «ВЕСКО». Відповідно звіту № 60 від 15.03.2010р. зробленого «Експер-сервісом» матеріальний збиток завданий власникові автомобілю ГАЗ-31102 д/н [NUMBER] в результаті пошкодження при ДТП складає 26947,34грн. 31.05.2010р. [PERSON] звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про отримання відшкодування внаслідок пошкодження автомобіля. Наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України № 3125 від 05.11.2010р. у зв'язку з настанням події, передбаченої п.41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » вирішено здійснити виплату відшкодування потерпілій особі - [PERSON] в розмірі 22 476,12грн. за шкоду заподіяну автомобілю в результат ДТП. Цього ж дня відповідно платіжного доручення № 4454 МТСБУ зазначена сума була виплачена. Таким чином загальні витрати МТСБУ по даному страховому випадку склали 22476, 12 грн. З листа МТСБУ від 08.06.2010р. направленого [PERSON] вбачається, що позивач пропонує останньому повідомити про наявність договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності та добровільно відшкодувати потерпілому заподіяну шкоду. Даний лист отримано відповідачем особисто 12.06.2010р. та залишено без реагування. Листом від 25.11.2010р. МТСБУ зверталося до відповідача з пропозицією у добровільному порядку компенсувати МТСБУ понесені витрати в порядку регресу. Даний лист повернувся на адресу позивача з поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Відповідно ст. 41 п. 41.1.(А) ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, нанесену з вини іншої особи, має право регресу до винної особи в розмірі понесених витрат по виплаті відшкодування. Згідно ст. 27 ЗУ «Про страхування» - до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Що стосуються строків позовної давності, то загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України). Тобто, строк позовної давності в три роки для стягнення страхового відшкодування встановлений ст. 257 Цивільного кодексу України є строком в межах якого позивач мав право звернутись до суду з відповідною вимогою. Згідно з ч. 1 та ч.6 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно п.27 постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов'язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування. Враховуючи вищенаведене суд не може прийняти до уваги посилання представника позивача на те, що строк позовної давності в даній справі починається з моменту виникнення страхового випадку та пропущений позивачем, оскільки така позовна давність застосовується у випадку суброгації лише до майнового страхування. Ні потерпілим, ні відповідачем не здійснювалось майнове страхування тому в даному випадку не може йтися про суброгацію, оскільки не відбулася заміна особи у зобов'язанні, натомість вимоги позивача відносяться до регресних, оскільки переходу прав від одного кредитора до іншого не відбулося. Таким чином за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання. Як вже встановлено судом, позивач 05.11.2010 виплатив потерпілій стороні страхове відшкодування і з цього часу набув права регресної вимоги. З даним позовом звернувся до суду 01.10.2013р., тобто до спливу загального строку позовної давності щодо вимог про стягнення страхового відшкодування. Отже, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток з моменту виплати страхового відшкодування. Таким чином, відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" та ст 1191 ЦК України в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності (поліс ВВ/9835929),тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Що стосуються стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 2000 гривень на підставі укладеного 04.10.2012 року контракту про надання правової допомоги №77 та додаткової угоди до нього № 34 від 31.07.2013р. між Моторним (транспортним) страховим бюро України та ФОП [PERSON], суд вважає необхідним їх такими, що підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного: Відповідно до довіреності № 31018 від 28.11.2012 року інтереси Моторного (транспортного) страхового бюро України представляє [PERSON], яка діє на виконання умов Контракту про надання правової допомоги №31/1 від 05.05.2010р. та № 77 від 04.10.2012р. укладених між МТСБУ та ФОП [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, а саме з журналів судового засідання, безпосередньо в суді представник позивача [PERSON] приймала участь 20 хвилин в 2013 році Тобто дійсно граничний розмір витрат на правову допомогу безпосередньо в суді за 2013 рік складає 91,76 грн. (1147 х 40% : 100 = 458,80 х 0,20 = 91,76 грн.). Що стосується остатку суми, яку позивач просить стягнути з відповідача на правову допомогу, то суд приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню, оскільки позивачем, згідно наданої квитанції, сплачено 1000грн., крім того позивачем не надано відповідного розрахунку витраченого часу та вчинення певних юридичних дій з боку представника на підставі вищезазначеного контракту та додаткової угоди до нього при підготовці цієї справи. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судові витрати, а саме: судовий збір за подачу позову в сумі 229,40 грн. якій відповідно ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача, оскільки, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved