Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

У квітні 2018 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту відкриття спадщини та факту належності правовстановлюючого документу. Завяник надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник Миколаївської міської ради в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 23 березня 1964 року народився [PERSON], батьками якого є: батько - [PERSON], мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №31 від 07.04.1964 року. 6 жовтня 1988 року [PERSON] придбала цілий жилий будинок з всіма господарськими та побутовими спорудами та будівлями в м. Миколаєві по вул. Клубна,44. 01 березня 2001 року [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на землю площею 6,09 гектарів розташованої на території Ставківської сільської ради для сільськогосподарського використання. 07 листопада 2005 року померла [PERSON] Відповідно до Довідки Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області від 10.04.2018 року, [PERSON], [INFO] була зареєстрована за адресою: [INFO], з 1997 року по день смерті - 07.11.2005 р. [PERSON] від 11.04.2018 р., [PERSON] постійно проживала в належному їй будинку за адресою: м. Миколаїв, вул. Клубна,44, з 1988 року по день смерті 07.11.2005 року. На момент смерті з нею проживав та був зареєстрований за адресою вказаного будинку її син, [PERSON], з 27.02.1990 року по теперішній час, що підтвердили [PERSON] та [PERSON] Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса ММНО [PERSON] №119/01-16 від 21.02.2018 року, [PERSON] не прийняв спадщину, оскільки у встановлений строк не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу від 19.04.2018 року, 16 квітня 1970 року [PERSON] розірвав шлюб з [PERSON] Відповідно до повідомлення Першої Миколаївської державної нотаріальної контори №1415/01-16 від 19.07.2018 року , спадкова справа після смерті [PERSON], померлої 07.02.2005 року, спадкова справа не заводилась. [PERSON] ст.1261\~ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, статею 1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Статтею 315ЦПК\~України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його її майнових та немайнових прав, що повязані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом першої черги. Відповідно до ч.1 ст.1221ЦК\~України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. [PERSON] роз'яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця),доіншихосіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу\~України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок йогосмерті. [PERSON] п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст. 315 ЦПК України,

Outcome: approved