overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 31 липня 2006 року. Від даного шлюбу в них двоє неповнолітніх дітей - доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося внаслідок різних причин, вони перестали розуміти один одного, на даний час разом не проживають, спільне господарство не ведуть. В зв'язку з вищевикладеним, позивачка просить розірвати їх шлюб з відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про підтримання позовних вимог та з проханням розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, викликався належним чином. Причини неявки суду не відомі. В зв'язку з цим в силу ст. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд відповідно та в порядку ст. 224 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів. Судом достовірно встановлено, що сторони уклали шлюб 31 липня 2006 року, який був зареєстрований Рівненською сільською радою Тарутинського району Одеської області за №7, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER]. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, спільне господарство не ведуть, разом не мешкають, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між позивачкою та відповідачем існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до заява позивачки, вона просить залишити їй прізвище "[PERSON]". Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між позивачкою та відповідачем існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного ст.ст. 109, 110, 112-113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 18 грудня 1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Білокуракинським відділом РАГс Луганської області, актовий запис № 70. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося. До грудня 2013 року сторони проживали разом, на теперішній час мешкають окремо. У них різні погляди на життя, між ними зникло почуття любові та поваги. Відповідач ухиляється від подружніх та батьківських обов'язків. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення між ними неможливе, подальше перебування в шлюбі з відповідачем позивачці не потрібне. Просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу прізвище їй залишити "[PERSON]". Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На позовних вимогах наполягає та просить суд шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просить їй залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу згоден. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 18 грудня 1999 року Білокуракинським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис № 70. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.5) Згідно довідки № 66, виданої виконкомом Білокуракинської селищної ради Луганської області, [PERSON] проживає разом з неповнолітньою дитиною [PERSON] та чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.6) Враховуючи, що сімейні відносини між сторонами припинені, наміру поновити шлюбні відносини у сторін не має, тому суд вважає за можливе шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 04.09.2009 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис №2 Великошкарівською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Сім'я фактично розпалася, відповідач виїхав проживати в с.Коськів Шепетівського району, внаслідок чого припинили шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство. Вважає примирення з відповідачем неможливим Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що з відповідачем проживають окремо, відповідач не цікавиться сім'єю, не надає коштів на утримання сім'ї, вважає примирення з ним неможливим, після розірвання шлюбу бажає відновити дошлюбне прізвище "[PERSON]", діти проживають разом з нею. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З свідоцтва про шлюб вбачається, що між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] 04.09.2009 року укладено шлюб, зареєстрований Великошкарівською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області, актовий запис № 2. Відповідно до свідоцтва про народження від 02.09.2010 р., виданого Великошкарівською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області, актовий запис № 9, від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують, збереження сім'ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки та їх неповнолітньої доньки, що має істотне значення. Дитина фактично проживає разом з позивачкою, спору щодо цього у сторін немає. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 11.08.2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Подружнє життя не склалось через зловживання відповідачем спиртними напоями, через що учинялися сварки, свідком яких ставала дитина, що негативно впливає на її психічний розвиток. Неодноразові прохання не вживати спиртні напої та змінити свою поведінку і спосіб життя не дали жодних результатів. В зв'язку з цим виїхала разом з сином до своїх батьків, сім'я остаточно розпалась. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та є недоцільним. Після розірвання шлюбу син буде проживати з нею, спору щодо поділу спільного майна немає. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що з відповідачем проживають вже півроку окремо, відповідач не цікавиться сім'єю, вважає примирення з ним неможливим, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище "[PERSON]". Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З свідоцтва про шлюб вбачається, що між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] 11.08.2011 року укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 262. Відповідно до свідоцтва про народження від 23.11.2011 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 575, від шлюбу сторони мають мололітнього сина - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують, збереження сім'ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Дитина фактично проживає разом з позивачкою, спору щодо цього у сторін немає. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 20 вересня 2008 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], від якого подружжя має двох дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбне життя не склалося, подальше спільне життя стало неможливим та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, у зв'язку з чим з червня 2014 року між ними припинені шлюбні відносини, спільне господарство з цього часу не ведуть, спільно не проживають. В судове засідання позивачка з'явилася, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, надала пояснення аналогічні доводам позовної заяви, просила залишити їй після розірвання шлюбу шлюбне прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання з'явився, проти задоволення позову та розірвання шлюбу не заперечував. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 01.10.2014 року, виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, 20 вересня 2008 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] Згідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 02.08.2006 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції, подружжя має дочку [PERSON], [INFO]. Зі свідоцтва про народження [NUMBER] від 17.06.2009 року, виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, вбачається, що подружжя має дочку [PERSON], [INFO]. Спір майнового характеру відсутній, діти залишаються проживати з матір'ю. Сторони не створили міцної сім'ї, не досягли взаєморозуміння, не підтримують шлюбні стосунки з червня 2014 року. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін або одного з них, що мають істотне значення, або їх дітей. В силу ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки поновлення шлюбних відносин неможливе, шлюб існує формально, сім'я розпалась остаточно та відновлена бути не може. Після розірвання шлюбу залишити [PERSON] шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що 07 червня 1997 року вона ( дошлюбне прізви " Шарапова"), вступила до шлюбу з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Хорольської райдержадміністрації Полтавської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 07 червня 1997 року зроблено запис за № 35, що доводиться копією свідоцтва про одруження Серія І-КЕ № 016587. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей - неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження Серія І - КЕ № 000451 та Серія 1 - КЕ № 030332. Через постійні конфлікти та суперечки спільне життя стало неможливим. Кожний із них має різні погляди на сімейне життя, виховання дітей та ведення спільного господарства. У звязку з цим, шлюбні відносини з відповідачем [PERSON] були фактично припинені, а з 2013 року вони взагалі мешкають окремо. За вказаних обставин, шлюб носить лише формальний характер, спільне проживання, збереження сімї та примирення з відповідачем позивачка вважає неможливим. Сім'я фактично розпалась, а тому поновлення подружнього життя виключається. Враховуючи викладене, виникла необхідність в юридичному оформленні їхнього розлучення. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, але подала письмову заяву з проханням справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи, що підтверджується поштовими повідомленнями та адресною довідкою, а тому відповідно до ст. 74 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином,тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до ст. 224-226 ЦПК України. Врахувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, належно оцінивши всі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю на підставі слідуючого. З наданих до суду доказів, встановлено, що спільне життя позивачки та відповідача не склалося, шлюб носить формальний характер. Між сторонами припинені подружні стосунки і відновлювати їх вони не мають наміру. У відповідності до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. ч. 1 ст. 110 СК України передбачено право одного із подружжя на предявлення до суду позову про розірвання шлюбу. Спір про місце проживання дітей відсутній. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 01 березня 2009 року. Від даного шлюбу в них двоє неповнолітніх дітей - донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося внаслідок різних причин, вони перестали розуміти один одного, на даний час разом не проживають, спільне господарство не ведуть. В зв'язку з вищевикладеним, позивачка просить розірвати їх шлюб з відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про підтримання позовних вимог та з проханням розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, викликався належним чином. Причини неявки суду не відомі. В зв'язку з цим в силу ст. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд відповідно та в порядку ст. 224 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та за згоди позивача. Судом достовірно встановлено, що сторони уклали шлюб 01 березня 2009 року, який був зареєстрований Миколаївською сільською радою Тарутинського району Одеської області за №05. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER]. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, спільне господарство не ведуть, разом не мешкають з серпня 2013 року, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між позивачкою та відповідачем існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до заява позивачки, вона просить залишити їй прізвище "[PERSON]". Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між позивачкою та відповідачем існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного ст.ст. 109, 110, 112-113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12 квітня 2008 року. Від даного шлюбу в них одна неповнолітня дитина: син [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося, вони перестали розуміти одне одного, у зв'язку з цим вони припинили шлюбні стосунки. Зараз сторони не проживають разом протягом п'яти місяців. У зв'язку з цим позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилася, на розгляд суду від неї надійшла заява про підтримання позовних вимог та з проханням розглянути справу за її відсутності. Відповідач також у судове засідання не з'явився. На адресу суду від нього надійшла заява, про згоду з позовними вимогами позивачки та просить розглядати справу без його участі, що відповідає вимогам ч. 2 ст.158 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом достовірно встановлено, що сторони уклали шлюб 12 квітня 2008 року, який був зареєстрований Першим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції серії [NUMBER]. Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] серії [NUMBER]. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб між позивачкою та відповідачем існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З заяви позивачки вбачається, що вона просить залишити за нею дошлюбне прізвище "[PERSON]". На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги, мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 30 липня 2010 року. Від даного шлюбу в них дітей немає, однак відповідач не бажає розірвати шлюб через органи РАЦСу. Спільне життя сторін не склалося, вони перестали розуміти одне одного, у зв'язку з цим вони припинили шлюбні стосунки з липня 2011 року. Спільне господарство з відповідачем не ведеться. Почуття любові та поваги остаточно втрачені. У зв'язку з цим позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, на розгляд суду від представника позивачки надійшла заява про підтримання позовних вимог та з проханням розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився. На адресу суду від нього надійшла заява, про згоду з позовними вимогами позивачки та просить розглядати справу без його участі, що відповідає вимогам ч. 2 ст.158 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом достовірно встановлено, що сторони уклали шлюб 30 липня 2010 року, який був зареєстрований Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Відповідач в добровільному порядку не бажає розірвати шлюб. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб між позивачкою та відповідачем існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З заяви представника позивачки вбачається, що вона просить відновити позивачці дошлюбне прізвище "[PERSON]". На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved