Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

У березні 2012 року ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант Авто» звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 13 квітня 2009 року водій [PERSON], керуючи автомобілем ДАФ, д/н [NUMBER], порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого скоїв наїзд на автомобіль «ФОРД», д/н АЕ 8180 СТ. Відповідно до постанови Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 15 травня 2009 року в діях відповідача [PERSON] установлено склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Автомобіль Форд з вини відповідача зазнав механічних ушкоджень, страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування в сумі 8836, 21 гривень, яку просить стягнути з відповідача в порядку регресу. 20 квітня 2011 року загальними зборами акціонерів ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» було прийнято рішення про зміну найменування на Публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» (а.с. 23-25). Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 травня 2012 року в задоволенні позову відмовлено (а.с. 53). В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі ( а.с.58-59). Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду скасувати з наступних підстав. Судом 1 інстанції встановлено, що 13 квітня 2009 року з вини [PERSON] сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої застрахований автомобіль Форд д/н [NUMBER], належний [PERSON], був пошкоджений. Автомобіль «Форд» державний номер [NUMBER] було застраховано у ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» згідно полісу добровільного страхування № 19G-0256488 від 25 березня 2009 року. На підставі заяви страхувальника від 14 квітня 2009 року, страхового акту № 76029 від 16 червня 2009 року, висновку експерта № ZU 140509/3 від 14 травня 2009 року страховою компанією було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 8836,21 грн. (а.с.23а). Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду будь-яких письмових доказів, щодо зміни кредитора і переходу до нього прав у зобов'язанні. Однак, із вказаними висновками погодитись неможливо, оскільки відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки, а згідно із ч.1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. 20 квітня 2011 року загальними зборами акціонерів ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» було прийнято рішення про зміну найменування на Публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО». Вказані документи були надані суду разом із позовною заявою (а.с. 23-25). За таких обставин рішення суду про відмову у задоволенні позову ухвалено з порушенням норм матеріального права (не застосовано закон, який підлягав застосуванню), що, згідно із п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України є безумовною підставою для скасування рішення суду, та ухвалення нового рішення. Як вбачається з постанови Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 15 травня 2009 року причиною зіткнення автомобіля «ДАФ» держаний номер [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] з автомобілем «Форд» державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], є порушення [PERSON] п. 10.1 Правил дорожнього руху (а.с. 22). Розмір страхового відшкодування - 8836,21 грн. - встановлений на підставі висновку експерта № ZU 140509/3 від 14 травня 2009 року, а виплата страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням № 2170 від 26 червня 2009 року, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 215,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved