Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позиція позивача. \~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить: -стягнути з відповідача на його користь для відшкодування завданої йому внаслідок пошкодження майна матеріальної шкоди 5800,00 грн; -стягнути з відповідача на його користь для компенсації понесених ним у зв`язку з розглядом справи судових витрат 2517,00 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач в позовній заяві зазначив, що йому на праві власності належить автомобіль KIA SPORTAGE, 2016 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Право власності посвідчується свідоцтвом про реєстрацію [NUMBER] , яке видане 05.02.2019 року. Крім нього даним автомобілем на підставі довіреності періодично користується [PERSON] . 08 грудня 2020 року, близько 19:30 год. по вул. Садовій біля будинку 10 в с. Піщанка Красноградського району Харківської області відповідач [PERSON] шляхом проведення цвяхом по правому передньому крилу наніс пошкодження автомобілю у вигляді горизонтальної подряпини, чим завдав матеріальної шкоди, яка полягає у витратах на ремонті роботи. Факт пошкодження автомобіля відповідачем встановлений в ході перевірки, проведеної працівником поліції. Рух справи в суді. Ухвалою судді від 07.07.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. Заяви учасників процесу по суті справи та клопотання. Від позивача по справі [PERSON] 27.07.2021 року до суду надійшла письмова заява в якій просить справу за його позовом розглядати без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Аргументи учасників справи в судовому засіданні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 19.10.2021 року позов не визнав, і вказав, що дійсно ввечері 08.12.2020 року біля 19:00 годин він підійшов до свого двору, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Біля двору стояв легковий автомобіль блакитного кольору марки Хюндай, біля нього перебували дві молоді жінки, які курили цигарки. Він їм зробив зауваження, що автомобіль знаходиться на зеленому газоні і зайшов у свій двір. Приблизно через одну году у ворота почали стукати, він відкрив хвіртку, його схопили, почали давати ляпасів долонями і пред`являти претензії, що він начебто подряпав автомобіль Хюндай. Потім викликали працівників поліції, яким він пояснив, що не причетний до пошкодження автомобіля. Неприязних відносин із власником автомобіля у нього немає і не було на той час. Разом з тим під час першого судового засідання 07.10.2021 року [PERSON] давав дещо інші пояснення та вказав, що 08.12.2020 року після 19:00 год. він йшов з гостей, біля його будинку на газоні стояв автомобіль червоного кольору КІА (джип), біля нього були дві молоді жінки у яких він спитав, чи їх це машина та запропонував поставити її біля свого двору по вул. Садовій. Також вказував на те, що автомобіль позивача він не царапав та на фото доданих до позовної заяви не та подряпина, яка була на автомобіля на час приїзду поліції, оскільки вона знаходиться в іншому місці і була майже не помітна начебто царапинки від ножа на лаковій поверхні. Інші пояснення надав аналогічні. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Пілігрім П.О. позов не визнав, так як вважає, що до справи в підтвердження позовних вимог додані неналежні докази, зокрема вказував, що повідомлення Красноградського ВП ГУНП в Харківській області містить тільки опис події яка відбулась 08.12.2020 року та не встановлює вини відповідача у заподіянні матеріальної шкоди позивачу, а до товарного чеку немає обґрунтування тих робіт які в ньому зазначені та, що саме такий обсяг робіт виконаний. \~ \~ \~ \~Пояснення свідків в судовому засіданні. Свідок [PERSON] пояснив, що 08.12.2020 року на автомобілі KIA SPORTAGE реєстраційний номер [NUMBER] червоного кольору, який належав [PERSON] і яким він керував по довіреності, він під`їхав до будинку [ADDRESS] і залишив автомобіль недалеко від цього будинку. Через декілька хвилин зайшла до будинку [ADDRESS] [PERSON] і повідомила, що [PERSON] затримав чоловіка, який пошкодив його автомобіль. Коли він вийшов на вулицю, то побачив, що [PERSON] тримає відповідача [PERSON] , який пручався вів себе неадекватно. На автомобілі КІА на правому передньому крилі він замітив пошкодження у вигляді подряпини завдовжки 30-35 см, у зв`язку з неадекватною поведінкою [PERSON] , який з вигляду знаходився у стані алкогольного сп`яніння він викликав працівників поліції. Після приїзду працівників поліції, [PERSON] хотів утекти у двір, невірно вказав своє прізвище, імітував хворобливий стан, не бажав давати пояснення. Йому відомо, що ремонт автомобіля власнику обійшовся в 5800,00 грн. Свідок [PERSON] пояснив, що в грудні 2020 року разом з дружиною біля 19:00 годин під`їхали на своєму автомобілі ВАЗ-2108 до будинку [ADDRESS] . Там уже перебував автомобіль KIA SPORTAGE реєстраційний номер [NUMBER] червоного кольору, який залишив [PERSON] . До них підійшов відповідач, що перебуває в залі судового засідання і нецензурно почав пред`являти претензії з приводу перебування на стоянці біля його двору автомобіля КІА, погрожував його пошкодити і він побачив, як останній провів рукою по передньому крилу автомобіля і почув характерний звук тертя метал об метал. На його прохання дружина покликала [PERSON] , який викликав поліцію. Після приїзду працівників поліції чоловік відмовлявся назвати своє прізвище, грубив, вів себе агресивно, імітував хворобу, відмовився давати пояснення. Свідок [PERSON] дала аналогічне пояснення і підтвердила, що в її присутності відповідач, який перебуває в залі судового засідання здійснив подряпину на автомобілі кросовер-джип, червоного кольору, який перебував у грудні 2020 року біля будинку [ADDRESS] . Свідок [PERSON] вказав, що 08.12.2020 року разом із співробітником поліції [PERSON] прибули на виклик до будинку [ADDRESS] у зв`язку із пошкодженням автомобіля KIA SPORTAGE. На передньому правовому крилі була виявлена подряпина довжиною біля 30 см. Заявник та свідки вказали на чоловіка, який зараз перебуває в залі судового засідання. Цей чоловік відмовився давати пояснення, вів себе неадекватно, падав на землю, вставав, знову падав, потім пішов у свій двір. Вони відібрали пояснення у заявника та свідків і передали матеріал у відділ поліції для подальшого розгляду. Свідок [PERSON] дав аналогічні пояснення. Суд вислухавши пояснення учасників судового процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Позиція суду. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно пункту 8 частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини щодо відшкодування збитків, зокрема, щодо відшкодування матеріальної шкоди спричиненої пошкодженням майна. Фактичні обставини,\~встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля KIA SPORTAGE, 2016 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. 7). Крім позивача [PERSON] вказаним автомобілем на підставі довіреності користувався [PERSON] (а.с. 8). Також судовим розглядом встановлено, що 08 грудня 2020 року близько 19:30 год. в [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , проживаючий за адресою: [ADDRESS] пошкодив автомобіль КІА SPORTAGE, 2016 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] , яким керував [PERSON] [PERSON] звернулась до Красноградського ВП ГУНП в Харківській області з заявою за фактом заподіяння шкоди спричиненої пошкодження майна. Перевіркою по даному факту було встановлено, що 08 грудня 2020 року близько 19:30 год. в с. Піщанка, вул. Садова, буд. 10, Красноградського райну [PERSON] , [INFO] , проживаючий за адресою: [ADDRESS] пошкодив автомобіль [PERSON] , марка автомобіля KIA SPORTAGE, шляхом проведення цвяхом по правому передньому крилу в наслідок чого наніс горизонтальну подряпину, що призвело до матеріальних збитків на суму 5800,00 грн. Свідком даної події являється [PERSON] . Під час перевірки, здійснювався неодноразовий виїзд, за місцем проживання [PERSON] , для опитування та складання адміністративного протоколу за ст. 173 КУпАП, але двері ніхто не відчинив. В діях вказаних осіб ознаки кримінального правопорушення відсутні, тому зацікавлена особам для вирішення питання запропоновано звернутися до суду (а.с. 9). Відповідно до товарного чеку від 09.12.2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля КІА SPORTAGE, реєстраційний номер [NUMBER] склала 5800,00 грн (а.с. 10). Вказані послуги з відновлення автомобіля позивачу надані ФО-П [PERSON] (а.с. 11-12). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Відповідно до ч. 1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) ( п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 3 ст. 22 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ст. 22 ЦК України). в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Частина 2 цієї статті 1166 ЦК України встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин). Відповідно до частини 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Таким чином, виходячи зі змісту ст.1166 ЦК України та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу, а на останнього в даному випадку покладається лише обов`язок доведення факту заподіяння шкоди та її розміру. Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди. Разом з тим потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди. Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачеві. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2018 року, справа № 761/6010/15-ц, провадження № 61-15835св18. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною п`ятою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З аналізу наведених норм процесуального та матеріального права можна дійти висновку, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Як встановлено судом у [PERSON] перебував у користуванні транспортний засіб - автомобіль КІА SPORTAGE, 2016 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 05.02.2019 року станом на 08.12.2020 року власником транспортного засобу КІА SPORTAGE, 2016 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] . Факт пошкодження автомобіля позивача відповідачем та завдання в зв`язку з цим транспортному засобу механічних пошкоджень, а також розмір заподіяної шкоди підтверджуються поясненнями свідків в судовому засіданні, а також наданими позивачем: рапортом працівника поліції від 08.12.2020 року, довідкою Красноградського ВП ГУНП в Харківській області «За фактом звернення гр. [PERSON] ЖЕО №6562 від 08.12.2020» від 18.12.2020 за наслідками розгляду звернення перевірки ЖЄО №6562 від 08.12.2020 року щодо пошкодження автомобіля КІА SPORTAGE, реєстраційний номер [NUMBER] ; фототаблицями; письмовими пояснення свідків надані працівникам поліції; товарним чеком від 09.12.2020 року на суму 5800,00 грн, який оплачений позивач за відновлювальний ремонт автомобіля пов`язаний з покраскою переднього правого крила автомобіля КІА SPORTAGE, реєстраційний номер [NUMBER] . Зокрема у довідці Красноградського ВП ГУНП в Харківській області «За фактом звернення гр. [PERSON] ЖЕО №6562 від 08.12.2020» від 18.12.2020 зазначено, що проведеною перевіркою встановлено, що 08.12.2020 року близько 19:30 год. в [ADDRESS] , [PERSON] пошкодив автомобіль марки КІА SPORTAGE, шляхом проведення цвяхом по правому крилу в наслідок чого наніс горизонтальну подряпину, що призвело до матеріальних збитків на суму 5800,00 грн. Показами свідків підтверджується, що саме [PERSON] 08.12.2020 року близько 19:30 год. по вул. Садовій, 10 в с. Піщанка Красноградського району Харківської пошкодив автомобіль КІА SPORTAGE, реєстраційний номер [NUMBER] , шляхом нанесення подряпини, який належав на праві власності [PERSON] , та яким в той день керував на підставі довіреності [PERSON] . Враховуючи вищевикладене суд відхиляє доводи відповідача про те, що він не причетний до пошкодження автомобіля КІА SPORTAGE, реєстраційний номер [NUMBER] , оскільки це спростовується наведеними вище матеріалами справи та поясненнями свідків. А отже відсутність своєї вини у завданні позивачу шкоди відповідачем не доведено. На час розгляду справи в суді транспортний засіб - автомобіль КІА SPORTAGE, реєстраційний номер [NUMBER] відновлено, що підтверджується оригіналом товарного чеку від 09.12.2020 року. Так, відповідно до товарного чеку від 09.12.2020 року для ремонту транспортного засобу КІА SPORTAGE, реєстраційний номер [NUMBER] послуги з ремонту транспортного засобу, а саме: пофарбування крила переднього правого; розтяг краски на передні праві двері; зняття переднього правого бамперу; розбір дверей; приклейка бронеплівки, позивачем оплачено на загальну суму 5800,00 грн. Отже розмір майнової шкоди, завданої позивачу в результаті пошкодження автомобіля КІА SPORTAGE, реєстраційний номер [NUMBER] , становить 5800 грн. Наданий позивачем товарним чеком від 09.12.2020 року на суму 5800,00 грн, який ним оплачений за відновлювальний ремонт автомобіля пов`язаний з покраскою переднього правого крила автомобіля КІА SPORTAGE, реєстраційний номер [NUMBER] , містить обсяг наданих послуг, дату його складання, підпис продавця (виконавця робіт) ФО-П [PERSON] та печатку ФО-П. З витягу з Реєстру платників податків вбачається, що ФО-П [PERSON] відповідно до КВЕД-2005 надає господарську діяльність пов`язану з технічним обслуговуванням та ремонтом автотранспортних засобів. Крім того, суд вважає, що не варті уваги посилання представника відповідача на те, що наданий позивачем товарний чек не є належним доказом враховуючи наступне. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що товарний чек є розрахунковим документом, який підтверджує факт продажу товарів (послуг). Пунктом 15 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані надавати в паперовій та/або електронній формі покупцю товарів (послуг) за його вимогою чек, накладну або інший розрахунковий документ, що засвідчує передання права власності на них від продавця до покупця з метою виконання вимог Закону України "Про захист прав споживачів". Тобто вище зазначені документи видаються за вимогою покупця. Таким чином, оформлення розрахункових операцій з використанням товарних чеків у випадках, передбачених Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», є правомірним. Таким чином, суб`єкти господарювання можуть видавати товарні чеки довільної форми. У зв`язку з вищезазначеним, суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимим доказами факт заподіяння відповідачем йому матеріальної шкоди, внаслідок пошкодження належного йому на праві власності транспортного засобу шляхом його пошкодження (нанесення подряпини), а отже саме відповідач повинен відшкодувати шкоду спричинену позивачу. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Висновки за результатами розгляду справи. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач по справі не надав доказів на спростування факту заподіяння ним майнової шкоди позивачу, не спростував заявлену суму майнової шкоди, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] для відшкодування матеріальної шкоди реальні збитки, яких зазнав позивач та які підтвердив належними та допустимими доказами. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягнення матеріальна шкода спричинена пошкодженням майна автомобіля у розмірі 5800,00 грн. Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини перша, друга та п`ята статті 263 ЦПК України). Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення. Розподіл судових витрат. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати пов`язані з розглядом справи в загальному розмірі 2517,00 грн.

Outcome: approved