Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

\~Представник позивача\~ [PERSON] \~-\~ [PERSON] ,\~який діє\~в інтересах\~останньої,\~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог на\~предмет спору:\~ [PERSON] ,\~в якому\~просить визнати\~недійсним,\~з моменту\~вчинення,\~договір купівлі-продажу\~від 29\~січня 2019\~року,\~на підставі\~якого [PERSON] \~придбав у\~ [PERSON] ,\~від імені\~якого на\~підставі довіреності,\~посвідченої третім\~секретарем з\~консульських питань\~Посольства України\~в Китайській\~Народній Республіці\~ [PERSON] \~22\~жовтня 2015\~року за\~реєстровим номером\~6156/570/4-347н,\~діяв [PERSON] ,\~трикімнатну квартиру\~ [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер двоюрідний брат позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на майно та майнові права, які належали йому за життя. Спадкоємцями майна [PERSON] є його двоюрідні сестри [PERSON] та [PERSON] , які своєчасно звернулись до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, таким чином прийнявши її. 17.10.2019 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого успадкувала 1/2 частину належних померлому грошових вкладів з належними до них відсотками та компенсаціями. Крім того, позивач, якій було відомо про те, що [PERSON] на праві власності належала також трикімнатна квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , мала намір отримати у спадщину і право власності на 1/2 частку зазначеної квартири. Однак, збираючи відповідні правовстановлюючі документи [PERSON] дізналась про те, що 29.01.2019 року, тобто вже після смерті [PERSON] , вказане нерухоме майно було придбане [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, укладеного від імені померлого [PERSON] , який діяв на підставі довіреності, посвідченої третім секретарем з консульських питань Посольства України в Китайській Народній Республіці [PERSON] 22.10.2015 року за реєстровим №6156/570/4-347н. \~ \~ \~ \~ Зазначене свідчить про те, що оспорюваний правочин від імені померлого було укладено на підставі довіреності, яка є недійсною у зв`язку з припиненням представництва на підставі п.6 ч.1 ст. 248 ЦК України. Враховуючи викладене, представник позивача вважає, що оспорюваний договір суперечить вимогам ч.1 ст.203 ЦК України, оскільки спрямований на порушення прав та охоронюваних законом інтересів [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємців померлого, у зв`язку з чим існують підстави для визнання його недійсним. Ухвалою суду від 25.08.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 15.04.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити, посилаючись на обставини зазначені у позові. Відповідач [PERSON] та його представник просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що позивачем невірно обрано спосіб захисту оскільки відповідно до вимог законодавства України та ст. 71 Закону України "Про міжнародне приватне право" вона не прийняла спадщину на нерухоме майно, зокрема квартиру, отже не довела що її права були порушені. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явились. Відповідно до вимог п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, вважаються такими, що про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відзив на позов не подали. Суд, вислухавши доводи\~сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно \~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст.81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. В даному випадку позивач посилається на те, що вона є двоюрідною сестрою померлого [PERSON] , який за життя мав у власності квартиру, яка після його смерті є спадковим майном. Укладанням договору купівлі-продажу вказаної квартири, порушено її, позивача, право, як спадкоємця. Так, згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , копія якого долучена до матеріалів справи, [PERSON] помер [INFO] (а.с.133). 28.03.2019 [PERSON] , яка є двоюрідною сестрою померлого [PERSON] , звернулась до нотаріальних органів міста Москва, Російської Федерації за належністю, та всіх кого це стосується з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] (а.с.9) 17.10.2019\~року нотаріусом\~міста Москва,\~Російська Федерація,\~ [PERSON] \~було видано\~свідоцтво про\~право на\~спадщину,\~відповідно до\~якого спадкоємицею\~1/2\~ частини\~належних померлому\~ [PERSON] грошових вкладів з належними до них відсотками та компенсаціями, являється двоюрідна сестра останнього [PERSON] (а.с.10). Відповідно до договору купівлі продажу від 29\~січня 2019\~року [PERSON] \~придбав у\~ [PERSON] ,\~від імені\~якого на\~підставі довіреності,\~посвідченої третім\~секретарем з\~консульських питань\~Посольства України\~в Китайській\~Народній Республіці\~ [PERSON] \~22\~жовтня 2015\~року за\~реєстровим номером\~6156/570/4-347н,\~діяв [PERSON] ,\~трикімнатну квартиру\~ [ADDRESS] (а.с.134-135). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.01.2019 року №154274051, цього ж дня до вказаного Реєстру було внесено запис про право власності №30048790, відповідно до якого на підставі договору купівлі продажу, серія та номер 63, виданого 29 січня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Чернишовим С.С., одноособовим власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.136). Відповідно до ч.1 ст.237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Згідно з ч.ч.1, 3 ст.238 ЦК України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом. Статтею 239 ЦК України також передбачено, що правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Також відповідно до ч. 1 ст. 245 ЦК України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. За змістом ч. 4\~ст.25 ЦК України\~цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до п.6 ч.1\~ст.248 ЦК України, представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності. Отже, судом встановлено, що на момент укладення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , [PERSON] помер, тобто його цивільна правоздатність припинилася, та, відповідно, припинилося представництво за довіреністю. Як наслідок, [PERSON] набув у власність майно померлої особи, у спосіб який суперечить вимогам закону. Частиною 1\~ст. 202 ЦК України\~передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 203 ЦК України\~встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до\~статті 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6\~статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). За змістом\~статті 215 ЦК України\~вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином. Згідно ч. 1\~ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно ч.1\~ст.236 ЦК України\~нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Статтею 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Відповідно до\~ст. 655 ЦК України\~за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно до\~ст.657 ЦК України\~договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Статтею 228 ЦК України\~передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Встановивши, що на час посвідчення приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Чернишовим С.С. договору купівлі-продажу від 29.01.2019 року власник спірного нерухомого майна [PERSON] помер, суд приходить до висновку про наявність встановлених законом підстав для визнання вказаного договору недійсним. Доводи представника [PERSON] , про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються встановленими у судовому засіданні обставинами справи. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки спір у справі виник не з вини [PERSON] , суд вважає за необхідне судові витрати по справі покласти на [PERSON] .

Outcome: approved