Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], за участю третіх осіб [PERSON] та [PERSON], в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартири за адресою: [ADDRESS], посилаючись в обґрунтування своїх вимог на такі обставини. У позові позивачка вказує, що вказану квартиру позивачка разом зі своєю покійною матір'ю отримала у 1986 році відповідно до ордера № 3207 (в цьому ж ордері вказаний брат позивачки [PERSON].). В цій квартирі зареєстровано на даний час 11 чоловік, разом із покійною матір'ю позивачки, а також 4х її дітей, двох братів, а також невістка і двоє неповнолітніх дітей останньої. Відповідачі проживали у вказаній квартирі до кінця лютого 2013 року, після чого зібрали всі свої речі, вирішивши окремо проживати, та виїхали з квартири і в неї жодного разу не поверталися. Вже півтора року відповідачі жодного разу не з'являлися у квартирі, не цікавилися станом квартири та не утримували її матеріально. Даний факт підтверджується письмовими поясненням свідків від 27.11.2014 року: [PERSON] та [PERSON], в яких йдеться про те, що в квартирі [ADDRESS], власником якої є [PERSON], встановлено, що відповідачі не мешкають за цією адресою з 2013 року. Оскільки відповідачі досі залишаються зареєстрованим в даній квартирі, останні створюють перешкоди позивачці у здійсненні нею права розпорядження квартирою. У зв'язку з цим позивачка звернулась до суду та просить визнати осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням за вказаною адресою. Позивачка у судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, підтримуючи позовні вимоги, крім того зазначивши, що заперечень проти заочного розгляду справи не має. Відповідачі та треті особи у судове засідання не з'явилися, повідомлялися про день та час розгляду справи, відповідно до судової повістки вбачається, що вручити її не удається можливим через не проживання за зазначеною адресою. Суд у зв'язку з неявкою відповідачів та третіх осіб та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивачки, ухвалив слухати справу за відсутності сторін, що не з'явились, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав . Судом встановлено, що вказану квартиру позивачка разом зі своєю покійною матір'ю отримала у 1986 році відповідно до ордера № 3207 (в цьому ж ордері вказаний брат позивачки [PERSON].). В цій квартирі зареєстровані також відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до письмових пояснень свідків від 27.11.2014 року, вбачається, що в квартирі [ADDRESS], відповідачі не мешкають з 2013 року. Беручи до уваги представлені стороною документи та доводи, суд вважає доведеним той факт, що відповідачі більше року у квартирі [ADDRESS] не проживають. Оскільки розрахунок експлуатаційних платежів і платежів за надання комунальних послуг здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою цієї квартири, це створює перешкоди для позивачки в здійсненні права користування щодо неї. Враховуючи те, що відповідачі на спірній житловій площі не проживають більш як шість місяців, а також той факт, що судом не встановлено поважних причин відсутності відповідачів у спірному житловому приміщенні, суд дійшов висновку про втрату відповідачами права користування ним, тому питання про збереження цього права користування відповідачами ставитись перед судом не може. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. У відповідності до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Зазначена норма має бути застосована судом до спірних правовідносин, оскільки початок встановленого законом строку не проживання у спірній квартирі, з яким пов'язується втрата права на житло, а також його закінчення протікали в період дії саме цієї норми закону. Також суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Оскільки відповідач за вказаною адресою не проживає, ця житлова квартира не є його місцем проживання або місцем перебування, він має бути знятий з реєстрації за цією адресою. Відповідно до ст.7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, …. остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та визнати відповідачів такими, що втратили право користування приміщенням. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. На підставі викладеного,

Outcome: approved