Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з вищевказаним позовом, просив: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ML-К00/025/2007 від 17.12.2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки на свою користь, а саме: на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями [ADDRESS] та земельну ділянку загальною площею 400,8 кв.м., кадастровий номер [NUMBER] по [ADDRESS], які належить іпотекодавцю - [PERSON] на праві приватної власності, а кошти отримані від реалізації предмета іпотеки направити для погашення заборгованості за кредитним договором № ML-К00/025/2007 від 17.12.2007 року в розмірі 255754,09 грн. та застосувати спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів, за початковою ціною не нижче вартості предмету іпотеки, визначеної внаслідок проведення незалежної оцінки майна та стягнути з [PERSON] на свою користь судовий збір в розмірі 2557,54 грн. На обґрунтування позову зазначено, що 17.12.2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-К00/025/2007. 24.12.2010 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю, згідно з умовами якого ПАТ «ОТП Банк» відповідно до ст. ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № ML-К00/025/2007 від 17.12.2007 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем. Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором № ML-К00/025/2007 від 17.12.2007 року. Відповідно до договору комісії від 24.12.2010 року, між позивачем та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги, згідно умов якого клієнт (ПАТ «ОТП Банк») відступає фактору (ТОВ «ОТП Факторинг») сукупність прав, належних клієнту за договорами забезпечення, включаючи, але не обмежуючись, правом звертати стягнення на заставлене майно. За цим договором до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права іпотекодержателя за договором іпотеки від 17.12.2007 року. Відповідно до п.п. 2, 3 Частини №1, п. 1.5 та п. 1.4 Частини № 2 з відповідними підпунктами кредитного договору (відповідними змінами до нього), відповідач отримав кредит у сумі 295900 грн. у вигляді двох траншів. Перший транш на погашення поточної заборгованості позичальника перед кредитором першої черги, другий транш на споживчі цілі та зобов'язався здійснити повернення кредитних коштів у строки та у сумах згідно Додатку №1 до кредитного договору та сплачувати відсотки за їх використання. Позивачем повністю виконанні взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, позичальник (відповідач) в свою чергу зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором. Згідно з п. 1.5.1 з підпунктами частини 2 кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку платежів (Додаток №1 до кредитного договору). В порушення умов кредитного договору відповідачем не погашено належні до сплати суми кредиту та не сплачені відсотки. Згідно з п.п. 4.1.1 - 4.1.2 Частини № 2 кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожен день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум. Зобов'язання по кредитному договору відповідачем не виконані, зокрема не виконується графік платежів, порушується порядок та строки сплати відсотків. Відповідно до п. 1.9 кредитного договору в разі порушення відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором, позивач має право достроково стягнути заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобов'язань за кредитним договором. Крім того, в забезпечення виконання своїх зобов'язань по кредитному договору, 20.12.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального кругу Латушкіною О.О. та зареєстровано в реєстрі за № 1311, відповідно до умов якого відповідачем надано в іпотеку позивачу нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями [ADDRESS] та земельну ділянку загальною площею 400,8 кв.м., кадастровий номер [NUMBER] по [ADDRESS] та належить відповідачу на праві приватної власності. Пунктом 2.1 договору іпотеки встановлено, що іпотека забезпечує вимоги іпотекодержателя щодо сплати боржником (відповідачем) кожного і всіх його платіжних зобов'язань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі, з усіма змінами і доповненнями до нього, укладеними протягом строку його дії, встановлених у п.п. 2.1.1 - 2.1.5 договору іпотеки. На виконання умов ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» та п. 6.4.2 договору іпотеки на адресу відповідача було надіслано іпотечні повідомлення з вимогою про погашення всієї суми заборгованості по кредитному договору протягом 30 днів. Однак, станом на день подання позову, заборгованість погашена не була. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, в задоволенні позову просив відмовити, пояснив, що рішенням суду з нього вже кошти стягнуті, тому звернення стягнення на предмет іпотеки, буде подвійним стягненням, що законодавством недопустимо. Також, до виниклих правовідносин просив застосувати строк позовної давності. Також, ним було зазначено, що при реєстрації права власності буд. [ADDRESS] було допущено помилку в написанні його прізвища, тому у витязі про реєстрацію про права власності на нерухоме майно власником нерухомості зазначений [PERSON] замість правильного [PERSON] (а.с. 49). Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 17.12.2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-К00/025/2007 (а.с. 7-10). 24 грудня 2010 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю, згідно з умовами якого ПАТ «ОТП Банк» відповідно до ст. ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги, зокрема за кредитним договором № ML-К00/025/2007 від 17.12.2007 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем (а.с. 19 - 22). Таким чином, до ТОВ « ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором № ML-К00/025/2007 від 17.12.2007 року. 24 грудня 2010 року між ТОВ « ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого клієнт (ПАТ «ОТП Банк» відступає фактору (ТОВ «ОТП Факторинг») сукупність прав, належних клієнту за договорами забезпечення, включаючи, але не обмежуючись, правом звертати стягнення на заставлене майно. За цим договором до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права іпотекодержателя за договором іпотеки від 17.12.2007 року, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] (а.с. 23-24). Відповідно до п.п. 2, 3 Частини №1, п. 1.5 та п. 1.4 Частини № 2 з відповідними підпунктами кредитного договору (з відповідними змінами до нього), [PERSON] отримав кредит у розмірі 295900 грн. у вигляді двох траншів та зобов'язався здійснити повернення кредитних коштів у строки та у сумах згідно Додатку № 1 до кредитного договору та сплачувати відсотки за їх використання, але не пізніше ніж 19.06.2017року. Згідно з п. 4.1.1 Частини № 2 кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожен день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно цього договору. З метою забезпечення виконання зобов'язань, що випливають з кредитного договору № ML-К00/025/2007 від 17.12.2007 року, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON], 20.12.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» (іпотекодержатель), та [PERSON] ( іпотекодавець ) було укладено договір іпотеки (а.с. 11-14). У відповідності до умов договору іпотеки для забезпечення повного і своєчасного виконання іпотекодавцем боргових зобов'язань за кредитним договором № ML-К00/025/2007 від 17.12.2007 року, іпотекодавець надає іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями [ADDRESS] та земельну ділянку загальною площею 400,8 кв.м., кадастровий номер [NUMBER] по [ADDRESS] та належить іпотекодавцю на праві приватної власності, що підтверджується дублікатом договору купівлі-продажу, виданого Кіровоградським обласним державним нотаріальним архівом 04.07.2003 року за № 125 та зареєстрованим ОКП «Кіровоградське ООБТІ» 17.09.2003 року, за реєстраційним номером 2680757 номер запису 15959 в книзі 84. Відповідно до п. 6.2 договору іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити із вартості предмета іпотеки фактичні вимоги негайно після виникнення будь - якої із таких обставин: а) несплати іпотекодавцем іпотекодержателю будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі; б) порушення іпотекодавцем будь - якого із його зобов'язань за ст. 5 цього договору; в) інших обставин, передбачених законодавством України, кредитним договором та цим договором. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.07.2011 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість по кредитному договору № ML-К00/025/2007 від 17.12.2007 року в розмірі 560101,46 грн. з яких: заборгованість по тілу кредиту становить - 238796,36 грн., заборгованість по відсоткам - 16957,73 грн., пеня - 304347,37 грн. та судові витрати в сумі 1820 грн. (а.с. 41-42). З розрахунку заборгованості по кредитному договору № ML-К00/025/2007 від 17.12.2007 року вбачається, що станом на 24.10.2014 р. [PERSON] має заборгованість, яка становить 255754,09 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 238796,36 грн.; суми відсотків за користування кредитом - 16957,73 грн. (а.с. 18). Таким чином, позивачем в основу боргу зазначеного в позові покладено вище наведене судове рішення, згідно якого з відповідача стягнуто заборгованість по тілу кредиту в розмірі - 238796,36 грн., та заборгованість по відсоткам - 16957,73 грн., без урахування розміру пені, а всього на загальну суму 255754,09 грн. Ухвалою колегії судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 14.02.2012 року рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.07.2011 року - залишено без змін (а.с. 43). З інформації про виконавче провадження від 08.02.2015 року вбачається, що постановою Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 21.03.2012 року відкрито виконавче провадження при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1835 від 16.03.2012 р., виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в сумі 560101,46 грн. та судових витрат в сумі 1820 грн., а всього 561921,46 грн. 12.04.2012 року постановою державного виконавця Білоус В.В. Кіровського ВДВС Кіровоградського міського управління юстиції накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно [PERSON]. На час формування виписки по виконавчому провадженні судове рішення не виконано (а.с. 44-46). Відповідно до ч. 1 ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Статтею 12 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду, крім іншого, зазначається: спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЗУ «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було направлено відповідачу досудові вимоги від 23.10.2014 року за вих. № 200207276 та 24.10.2014 року за вих. № 200207307 про погашення заборгованості за кредитним договором № ML-К00/025/2007 від 17.12.2007 року, та роз'яснено, що внаслідок невиконання боргових зобов'язань за кредитним договором, Фактор має право у відповідності до ст. ст. 22, 611, 623 ЦК України стягнути в примусовому порядку, окрім суми заборгованості за кредитним договором, суми всіх збитків, завданих через неналежне виконання умов кредитного договору, а також звернути стягнення на майно, кошти та всі активи, що належать [PERSON] на праві власності (а.с. 16-17), однак вимога банку залишилася без виконання. Враховуючи те, що станом на 24.10.2014 року заборгованість позичальника перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» складає 255754,09 грн., що свідчить про неодноразове порушення позичальником умов кредитного договору, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна». При цьому суд не бере до уваги посилання відповідача про подвійне стягнення за умови задоволення даного позову, оскільки з аналізу Постанови від 30.03.2012 року № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», вбачається, що таке стягнення не допускається за наявності одночасних вимог, щодо стягнення боргу за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки. В даному випадку, позивач на протязі тривалого часу позбавлений можливості отримати кошти присудженні за рішенням суду іншим шляхом ніж звернення до суду із даним позовом. Також, не є підставою відмови у позові в зв'язку з відсутністю у реєстрі прав власності на нерухоме майно інформації про нерухомість зареєстрованої на [PERSON], в зв'язку з реєстрацією будинку [ADDRESS] на прізвище [PERSON] (а.с. 49, 51, 52), оскільки в іпотечному договорі прописано, яка особа та яке майно передає в забезпечення виконання зобов'язання по кредитному договору. Щодо посилання відповідача на пропуск позивачем трирічного терміну звернення до суду, то суд вважає таке посилання безпідставним виходячи з наступного. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Ст. 260 ЦК України передбачено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Як вже зазначалось вище рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.07.2011 року задоволено позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» та стягнуто з [PERSON] заборгованість по кредитному договору № ML-К00/025/2007 від 17.12.2007 року в розмірі 560101,46 грн. Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 14.02.2012 року вище вказане рішення залишено без змін. Таким чином, оскільки позивач звернувся до суду 24.12.2014 року, а судове рішення апеляційного суду Кіровоградської області набуло законної сили з моменту його проголошення, відтак строк позовної давності звернення до суду не є порушеним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» судові витрати по справі у розмірі 2557,54 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved