Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

У липні 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із позовом про встановлення факту перебування на утриманні. В обгрунтування позову зазначила наступне. Позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , [INFO] . Весь час з чоловіком спільно проживали, були пов`язані спільним побутом і мали взаємні права та обов`язки. У листопаді 2014 року вона разом із чоловіком вимушені були покинути своє місце проживання і зареєструватись як внутрішньо переміщені особи у м. Добропілля за адресою: [ADDRESS] . З чоловіком проживали разом, вона не працювала, перебувала на утриманні свого чоловіка, який отримував пенсію відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 3731,29 грн. Вона одержувала від нього допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів існування, оскільки не працювала та отримувала мінімальну пенсію за вислугу років у розмірі 1066,81 грн. [INFO] її чоловік помер. Після смерті чоловіка вона залишилась одна та переїхала до м. Авдіївка стала на облік як внутрішньо переміщена особа в управлінні соціального захисту м. Авдіївка Донецької області. 07.12.2018 року вона звернулась до Торецького об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області із заявою про переведення з пенсії по вислузі років на пенсію, у зв`язку з втратою годувальника. Однак у переведенні пенсії їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю документу, який би підтверджував факт перебування її на утриманні чоловіка. У зв`язку з чим вона змушена звернутись до суду із вказаним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила встановити факт перебування її на утриманні померлого чоловіка [PERSON] . Представник відповідача Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області до судового засідання не з`явився. 06.08.2019 за №6391/09 від Торецького ОУ ПФУ Донецької області надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] , зі змісту якого слідує, що на думку відповідача, справа підсудна Донецькому окружному адміністративному суду. Разом з тим, відповідач не має заперечень щодо встановлення факту перебування позивача [PERSON] на утриманні померлого чоловіка, просить справу розглянути без участі представника відповідача та прийняти рішення згідно чинного законодавства. Суд зауважує, що встановлення фактів провадиться в порядку цивільного судочинства, незважаючи на те, на які права і обов`язки впливає таке встановлення фактів. За загальним правилом ст.23 ЦПК України, усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції. А тому ця справа не не підсудна Донецькому окружному адміністративному суду. Так, згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. 05.04.2019 року суддя Селидівського міського суду Донецької області відмовив у відкритті окремого провадження за заявою [PERSON] до Торецького об`єднаного управління ПФ про встановлення факту, що має юридичне значення, через наявні обставини, що можуть свідчити про виникнення спору. Відповідно до ч.6 ст.294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Відтак, [PERSON] і звернулась до суду із позовною заявою на загальних підставах з вимогами про встановлення факту перебування на утриманні у загальному позовному провадженні. За наявності спору про право у встановленні цього факту, судом було відкрито провадження у загальному позовному провадженні, що відповідає положенням чинного ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила суду, що проживали з чоловіком як переселенці у м.Добропілля на одній адресі. Вона не працювала, отримувала пенсію, трохи більше 1000 гривень. Її чоловік також отримував пенсію, але значно більшу - майже 4000 гривень. Інших доходів їх сім`я не мала. Основним джерелом для існування їх сім`ї була саме пенсія чоловіка, оскільки вона значно перевищувала пенсію дружини. Для неї саме пенсія чоловіка була основним джерелом доходів для існування, він був годувальником їх сім`ї, а після його смерті, її пенсії недостатньо для життя. З досліджених судом письмових доказів встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України, позивач [PERSON] народилась [INFO] у м. Донецьк (а.с.5) Згідно копії паспорта громадянина України, [PERSON] , [INFO] є уродженцем м. Донецьк (а.с.8) Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] 21.10.1978 року зареєстрували шлюб, про що було складено запис за №1022. Після реєстрації шлюбу подружжя набули спільного прізвища « [PERSON] » (а.с.10) Позивач [PERSON] разом із чоловіком [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить відмітка у паспорті громадянина України (а.с.7,8) Як вбачається з довідки №1422002281, №1422002282 від 24.11.2014 року про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території, позивач разом із чоловіком [PERSON] була зареєстрована як ВПО за однією адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с.11). Рішенням № 109 від 14.12.2018 року заступником начальника Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області за результатом розгляду заяви [PERSON] було відмовлено у переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію, у зв`язку з втратою годувальника та рекомендовано надати довідку про перебування на утриманні померлого годувальника або встановити факт перебування на утриманні померлого годувальника у судовому порядку (а.с.15) З довідки №454/03 від 26.03.2019 року встановлено, що позивач [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні ПФУ м. Авдіївка і отримує пенсію за вислугу років. Розмір пенсії з листопада 2014 року становить 1066,81 грн., за десять місяців отримала 10668,10 грн. (а.с.16) Відповідно до довідки №584/02 від 26.02.2019 року [PERSON] перебував на обліку в Добропільському ОУ ПФУ Донецької області та розмір його пенсії з квітня 2015 року складав 3731,29 грн., за 10 місяців отримав 44851,88 грн. (а.с.17). Враховуючи, що пенсія померлого [PERSON] на момент його смерті [INFO] становила 3731,29 грн., а пенсія позивача [PERSON] - 1066,81 грн., тобто пенсія померлого чоловіка позивача значно перевищувала її пенсію, це дає підстави вважати, що заявник одержувала від померлого годувальника допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, а відтак, перебувала на утриманні померлого чоловіка. Відповідно дозмісту ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. У пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів що мають юридичне значення» роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Встановлення факту перебування на утриманні померлого чоловіка [PERSON] необхідно позивачу для звернення до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області для переведення її з одного виду пенсії, тобто пенсії по вислузі років, на інший, а саме на пенсію по втраті годувальника. Враховуючи викладене, суд вважає, що факт перебування позивача на утриманні померлого є доведеним, оскільки встановлено, що позивач [PERSON] спільно проживала зі своїм чоловіком [PERSON] до дня його смерті. При порівнянні доходів [PERSON] та позивача [PERSON] згідно наданих матеріалів, встановлено, що розмір пенсійних виплат останньої значно менший за пенсію померлого чоловіка, допомога, яку вона одержувала від померлого годувальника була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, а тому є підстави вважати, що позивач перебувала на утриманні свого чоловіка до дня його смерті. Відтак, суд вважає, що позовну заяву [PERSON] слід задовольнити, встановивши факт перебування позивача на утриманні чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved