Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: 13.09.2019 року, орган опіки та піклування Черкаської районної державної адміністрації звернувся до суду в інтересах малолітніх: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Черкаський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, комунальний заклад «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 30.08.2018 № 707/630/18 малолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відібрані від матері [PERSON] та батька [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав. Дитина [PERSON] , [INFO] , після народження була залишена у закладі охорони здоров`я, про що свідчить акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я, складений 16.05.2019 у комунальному некомерційному підприємстві «Черкаський міський пологовий будинок «Центр матері та дитини», та заява батьків [PERSON] та з [PERSON] від 16.05.2019 про відмову забрати дитину з пологового будинку. Розпорядженнями Черкаської районної державної адміністрації від 08.10.2018 № 382, 383, від 19.06.2019 № 137 малолітнім дітям [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідно до розпорядження Черкаської районної державної адміністрації від 05.12.2018 № 479 діти [PERSON] та [PERSON] влаштовані у прийомну сім`ю [PERSON] та [PERSON] . Згідно з розпорядженням Черкаської районної державної адміністрації від 24.06.2019 № 142 малолітню дитину [PERSON] влаштовано до комунального закладу «Черкаський обласний спеціалізований Будинок дитини» Черкаської обласної ради на повне державне утримання. Після відібрання дітей [PERSON] та [PERSON] від батьків [PERSON] та [PERSON] , батькам роз`яснено право на спілкування з дітьми та порядок повернення дітей за умови налагодження умов для їх проживання та виховання. [PERSON] та [PERSON] звернулись до служби у справах дітей Черкаської районної державної адміністрації із заявою про надання дозволу на побачення з дітьми на час їх влаштування в прийомну сім`ю. Означене питання розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Черкаської районної державної адміністрації від 22.01.2019 № 1, за рішенням якої було надано дозвіл на побачення батьків з дітьми за попереднім погодженням з прийомними батьками та за участю представника Черкаського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. У подальшому у зв`язку з відмовою дитини [PERSON] , [INFO] зустрічатися та спілкуватися з батьками, питання щодо визначення форм спілкування батьків [PERSON] та [PERSON] з малолітніми дітьми у вигляді побачень було переглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Черкаської районної державної адміністрації, за рішенням якої було тимчасово припинено спілкування в будь-якій формі батьків [PERSON] з донькою [PERSON] , [INFO] , (рішення від 21.05.2019 № 13). У подальшому мати та батько не спілкувалися з дітьми [PERSON] та [PERSON] у телефонному режимі та не зустрічалась з ними. Згідно з повідомленням комунального закладу «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини» Черкаської обласної ради від 28.08.2019 № 984 дитина [PERSON] , [INFO] , перебуває в означеній установі з 27.06.2019 року відповідно до розпорядження Черкаської районної державної адміністрації №142 від 24.06.2019 на підставі акту про залишену дитину від 16.05.2019 року. Батьки сина не відвідували, його життям та станом здоров`ям не цікавилися, участі в утриманні та вихованні не приймали. Згідно з повідомленням Черкаського районного центру соціальних служб для сім`ї дітей та молоді від 29.08.2019 № 228 сім`ї [PERSON] надавалася соціальна послуга консультування, відповідно до наказу Мінсоцполітики від 02.07.2015 № 678 «Про затвердження Державного стандарту соціальної послуги консультування», але батьки [PERSON] та [PERSON] не виконували рекомендацій фахівців з соціальної роботи щодо поліпшення умов проживання сім`ї та налагодження харчування дітей. У зв`язку із загрозою життю та здоров`ю, діти [PERSON] та [PERSON] були вилучені із сім`ї 28.03.2018, влаштовані у прийомну сім`ю 06.12.2018. Під час перебування дітей [PERSON] та [PERSON] у прийомній сім`ї [PERSON] їх супроводжує спеціаліст Черкаського районного центру соціальних служб для сім`ї дітей та молоді, який зазначає, що в прийомній сім`ї створені належні умови для проживання навчання та розвитку, прийомні батьки приділяють значну увагу відновленню здоров`ю дітей, особливої уваги потребує лікування [PERSON] , [INFO] , який мав на момент влаштування складний стан здоров`я та значне відставання у розвитку, у зв`язку з неналежним доглядом з боку батьків. У розмові зі спеціалістом Черкаського районного центру соціальних служб для сім`ї дітей та молоді [PERSON] , [INFO] , заявила про категоричну відмову щодо спілкування з біологічними батьками. Протягом року після прийняття рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 30.08.2018 про відібрання дітей у батьків, причини, які перешкоджають належному вихованню дітей батьками не усунені. Відповідно до пункту 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866, якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Водночас, частина 3 статті 170 Сімейного кодексу України передбачає, що якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дітей. Станом на 30.08.2019 інформація щодо звернення відповідачів з означеною заявою до суду відсутня. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просив суд позбавити відповідачів батьківських прав стосовно малолітніх дітей, передати останніх органу опіки та піклування, стягнути з відповідачів аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на її утримання, до досягнення повноліття та судові витрати. Позивач та треті особи в судове засідання не з`явились, хоча про час і місце його проведення повідомлялись у встановленому законом порядку, відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, а тому за належного виклику сторін є можливим провести розгляд справи без їх участі. Відповідачі повідомлялись про розгляд справи в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, проте в судове засідання не з`явились. Відзиву на позовну заяву від [PERSON] та [PERSON] до суду не надійшло. Відповідачі вважаються належним чином повідомлені про розгляд справи. Суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачами відзиву та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 03.10.2019 року позовна заява прийнята до розгляду з відкриттям провадження. 24.10.2019 року від представника «Центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді» ЧРДА - Гунчак О.Г. через канцелярію суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, підтримання позовних вимог та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи у разі неявки відповідачів. 24.10.2019 року від головного спеціаліста з питань опіки, піклування та усиновлення дітей служби у справах дітей ЧРДА - [PERSON] через канцелярію суду надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, підтримання позовних вимог, відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи у разі неявки відповідачів. 11.11.2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження з призначенням справи до судового розгляду по суті. Встановлені судом обставини: Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 30.08.2018 року по справі №707/630/18 за позовом органу опіки та піклування Черкаської районної державної адміністрації в інтересах малолітніх [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Тубільцівська сільська рада Черкаського району Черкаської області, Черкаський районний центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді, комунальний заклад «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», комунальний заклад «Черкаський спеціалізований будинок дитини» про відібрання малолітніх дітей та стягнення аліментів серед іншого встановлені наступні обставини: [PERSON] та [PERSON] є батьками двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 14.03.2007 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 05.01.2016 року. Відповідно до рішення виконавчого комітету Тубільцівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 28.03.2018 № 11 визнано за доцільне відібрати малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у батьків [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дітей. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] та [PERSON] від 28.03.2018 року, встановлено, що батьки дітей ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Умови проживання дітей не задовільні, будинок потребує ремонту, санітарно-гігієнічні умови не відповідають нормам. У доньки відсутнє місце для підготовки уроків. Продуктів харчування недостатньо. Діти мають хворобливий вигляд та потребують невідкладної медичної допомоги. Згідно з характеристиками Тубільцівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Черкаської районної ради Черкаської області, в якій навчається [PERSON] , учениця 4 класу, відстає у навчанні, розвиток дитини не відповідає віковим категоріям. Дитина потребує допомоги у навчанні з боку батьків та створення хороших сімейних умов. Із однокласниками [PERSON] доброзичлива, контактна, на уроках веде себе спокійно. Висновком органу опіки та піклування ЧРДА від 17.04.2018 року, визнано за доцільне відібрати малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у батьків [PERSON] та [PERSON] . Згідно листа головного лікаря комунального закладу «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини» [PERSON] С.Л. від 29.08.2018 року №972 [PERSON] у період з 16.04.2018 року по 24.06.2018 року часто відвідувала свого малолітнього сина [PERSON] . З 24.06.2018 року по даний час дитину не відвідувала, життям та здоров`ям не цікавилася, участі в утриманні та вихованні не приймала. Відповідно до наданих відомостей Черкаським районним відділенням поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області від 23.04.2018 року №4733/47/01-18, відносно [PERSON] працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП. Даним рішенням суду, яке набрало законної сили, вирішено відібрати малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , від батьків [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення їх батьківських прав та передати дітей органу опіки та піклування Черкаської районної державної адміністрації. Передано малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] органу опіки та піклування Черкаської районної державної адміністрації для подальшого влаштування. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , аліменти на користь малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на їх особисті рахунки, відкриті у ВАТ «Ощадбанк», у розмірі 1/3 усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку на їх утримання, починаючи з 10.04.2018 року до досягнення дітьми повноліття. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується його свідоцтвом про народження від 31.05.2019 року, Серії [NUMBER] . З акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір та батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я від 16.05.2019 року вбачається, що через скрутне сімейне становище мати - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована у [ADDRESS] та батько - [PERSON] , [INFO] , які мають тимчасові заробітки відмовились забрати дитину - [PERSON] , [INFO] з КПМ «ЧМПБ «Центр матері та дитини». Дитина поступила до даного закладу 13.05.2019 року і перебувала до 15.05.2019 року. Стан здоров`я дитини тяжкий через гіпоксично-ішемічне враження ЦНС, судинний синдром. Відповідно до письмової заяви [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої у [ADDRESS] , мешканки [ADDRESS] , маючої тимчасовий заробіток та [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого у [ADDRESS] , мешканця [ADDRESS] , маючого тимчасовий заробіток, від 16.05.2019 року, останні відмовились забрати свою дитину чоловічої статі - [PERSON] , [INFO] з КНП «Черкаський міський пологовий будинок «Центр матері та дитини» у м. Черкаси через скрутне сімейне становище. Згідно довідки з КЗ «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини» від 28.08.2019 року, [PERSON] , [INFO] перебуває в установі з 27.06.2019 року відповідно до розпорядження ЧРДА №142 від 24.06.2019 року на підставі акту про залишену дитину від 16.05.2019 року. За час перебування дитини в установі батьки сина не відвідували, життям та здоров`ям не цікавилися, участі в утриманні та вихованні не приймали. Відповідно до листа з центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Черкаської РДА Черкаської області від 29.08.2019 року №228, сім`я [PERSON] , [INFO] , проживала за адресою [ADDRESS] та перебуває на обліку сімей, що опинилися в складних життєвих обставинах з 26.03.2018 р. в зв`язку з низьким потенціалом сім`ї. [PERSON] спільно з чоловіком [PERSON] , [INFO] виховували двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Родина проживала у власному будинку, який потребує ремонту. Під час проживання з батьками діти не отримували повноцінного харчування, [PERSON] потребував лікування та посиленого харчування. Зі слів працівників ЗОШ [PERSON] навчалася в 4 класі, не вміла читати, часто хворіла на педикульоз та в зв`язку з цим не відвідувала школу. Ілля потребував лікування, у віці 2 років він не вмів ходити та стояти. Лікуванням сина [PERSON] не займалася, з її слів через відсутність коштів. Діти не отримували повноцінного харчування через відсутність коштів та продуктів. Сім`ї [PERSON] надавалася соціальна послуга консультування, відповідно до наказу Мінсоцполітики від 02.07.2015 №678 «Про затвердження Державного стандарту соціальної послуги консультування», але батьки не виконували рекомендацій фахівців з соціальної роботи щодо поліпшення умов проживання сім`ї та налагодження харчування дітей. 28.03.2019 р. у зв`язку з загрозою життю і здоров`ю, діти були вилучені із сім`ї, та 06.12.2018 р. влаштовані в прийомну сім`ю. Під час перебування дітей в прийомній сім`ї їх супроводжує спеціаліст центру, який зазначає, що в прийомній сім`ї створені належні умови для проживання, навчання та розвитку, прийомні батьки приділяють значну увагу по відновленню здоров`ю дітей. В розмові з спеціалістом центру [PERSON] заявила про категоричну відмову в спілкуванні з її біологічними батьками, про що було повідомлено відповідні служби. Під час роботи спеціаліста з дітьми в прийомній сім`ї, проводилась і соціально-психологічна робота з біологічними батьками з наданням рекомендацій, проте батьки їх не виконували. З довідки виконкому Тубільцівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 29.08.2019 року №1219 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та їх малолітні діти: [PERSON] і [PERSON] зареєстровані у [ADDRESS] , але з квітня 2018 року за даною адресою не проживають. На даний час житловий будинок знаходиться в незадовільному стані та майже не придатний для проживання. Згідно розпорядження Черкаської РДА Черкаської області від 08.10.2018 року №383, [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Згідно розпорядження Черкаської РДА Черкаської області від 08.10.2018 року №382, [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до розпорядження Черкаської РДА Черкаської області від 19.06.2019 року №137, [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням Черкаської РДА Черкаської області від 05.12.2018 року №479, утворено з 05.12.2018 року прийомну сім`ю на базі родини [PERSON] та [PERSON] , які проживають по [ADDRESS] , та надано їм статус прийомних батьків. У прийомну сім`ю на виховання та спільне проживання влаштовано з 05.12.2018 року дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які перебувають на первинному обліку служби у справах дітей Черкаської РДА. Розпорядженням Черкаської РДА Черкаської області від 24.06.2019 року №142, малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , направлено для влаштування до КЗ «Черкаський обласний спеціалізований Будинок дитини» Черкаської обласної ради на повне державне утримання. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Черкаської РДА №13 від 21.05.2019 року, тимчасово припинено спілкування в будь-якій формі батькам [PERSON] та [PERSON] з донькою [PERSON] , [INFO] , яка виховується у прийомній сім`ї. Відповідно до листа з Тубільцівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 24.09.2019 року №713/02-17, [PERSON] , [INFO] та її чоловік [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але на даний час не проживають, місце перебування останніх невідомо. На ім`я [PERSON] зареєстроване домоволодіння та присадибна земельна ділянка за вищевказаною адресою. Висновком Черкаської РДА Черкаської області від 27.09.2019 року № 857/01-39 визначено за доцільне, та таким що відповідає інтересам дітей, позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] відносно їх малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Норми права, що підлягають застосуванню: Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи грунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 9 Конвенції передбачено, що Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Як передбачено ст. 27 Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави-учасниці відповідно до національних умов і в межах своїх можливостей вживають необхідних заходів щодо надання допомоги батькам та іншим особам, які виховують дітей, у здійсненні цього права і у випадку необхідності надають матеріальну допомогу і підтримують програми, особливо щодо забезпечення дитини харчуванням, одягом і житлом. Згідно частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. ст. ст. 8, 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів. Відповідно до ч. 1- 5 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; повинні поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п. 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної з захистом прав дитини від 24.09.2008 року № 866, якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Згідно п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 15, п. 16, п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.Статтею 169 СК особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. ч. 2 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст.180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Отже в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З наданих суду письмових доказів, які в порядку ст.ст. 77-79 ЦПК України є належними, допустимими та достовірними вбачається, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 30.08.2018 року по справі №707/630/18 малолітні [PERSON] та [PERSON] були відібрані від батьків, без позбавлення тих батьківських прав і передані органу опіки та піклування ЧРДА для подальшого влаштування. Так, за час спільного проживання відповідачів з малолітніми [PERSON] та [PERSON] , діти не отримували повноцінного харчування, мали хворобливий стан та відставання у розвитку. Проживали в оселі, яка потребувала ремонту і санітарно-гігієнічні умови якої не відповідали нормам. У старшої доньки було відсутнє місце для підготовки уроків. Однак, після набрання рішенням суду законної сили, батьки не вжили жодних заходів для повернення дітей у сімю, натомість 16.05.2019 року склали письмову заяву про відмову забрати новонароджену дитину - [PERSON] , [INFO] з КНП «Черкаський міський пологовий будинок «Центр матері та дитини» у м. Черкаси, через скрутне сімейне становище. Дитина поступила до даного закладу 13.05.2019 року і перебувала до 15.05.2019 року. Стан здоров`я дитини тяжкий через гіпоксично-ішемічне враження ЦНС, судинний синдром. За час перебування дитини в установі батьки сина не відвідували, життям та здоров`ям не цікавилися, участі в утриманні та вихованні не приймали. Даний факт свідчить про [PERSON] та [PERSON] як про осіб, які не бажають мати будь-якого зв`язку зі своїми дітьми. Зокрема відсутність матеріального достатку не позбавляє осіб почуття «родинного зв`язку». І залишення хворої новонародженої дитини без батьківського піклування, любові та турботи є знеціненням основних моральних засад суспільства, яке будується на повазі до оточуючих, любові та турботі до близьких, відчутті відповідальності за життя, здоров`я, розвиток своїх дітей, тощо. Усвідомлюючи своє скрутне матеріальне становище, відповідачі не прийняли жодних зусиль, щоб його поліпшити. Не працевлаштувались, не зайнялись пошуком житла, яке було б безпечним та відповідало соціально-побутовим нормам, і було придатним для проживання великої родини, оскільки стара оселя не відповідала вже цим вимогам. Крім того, відповідачі не прийняли рекомендацій соціальних служб, які проводили соціально-психологічну роботу з ними щодо виховання дітей. Суд зауважує, що держава повинна надавати допомогу особам, які опинились у скрутному становищі, будь-то відсутність житла, стан здоров`я, відсутність роботи та стабільного заробітку, тощо. Однак ані [PERSON] , ані [PERSON] не звернулись до держави в особі компетентних органів з заявами надати допомогу у працевлаштуванні, влаштуванні дітей до шкільних та дошкільних закладів, вчасному медичному огляді дітей та забезпеченням безкоштовного лікування. Також не звертались вони і до органів місцевого самоврядування з питань пошуку «вільного» житла. Тобто, після народження дітей відповідачі показали себе безвідповідальними батьками, які не переймаються їх життям: потребою у достатньому харчуванні, забезпеченні одягом, належним медичним доглядом, лікуванням, духовним розвитком. Після влаштування [PERSON] та [PERSON] до прийомної сім`ї на базі родини [PERSON] та [PERSON] , для дітей створені умови для проживання, навчання, розвитку, а прийомні батьки приділяють значну увагу відновленню здоров`я дітей. [PERSON] влаштований до КЗ «Черкаський обласний спеціалізований Будинок дитини» Черкаської РДА. Малолітня [PERSON] категорично відмовилась від спілкування з біологічними батьками, внаслідок чого компетентним органом було прийнято рішення про тимчасове припинення її спілкування з відповідачами. І зі спливом часу, відповідачі не виявили бажання спілкуватись з дітьми. Згідно судової практики ЄСПЛ суд повинен дотримуватись справедливого балансу між інтересами батьків та дитини, і приділяти першочергову увагу найкращим інтересам дитини. Оскільки відповідачі умисно не виявляють батьківського піклування щодо своїх малолітніх дітей, не забрали новонародженого сина з пологового будинку без поважної причини,враховуючи позитивний висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] відносно їх малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , та за умови, що малолітнім [PERSON] та [PERSON] буте комфортно проживати у прийомній сімї, а малолітньому [PERSON] - перебувати у КЗ «Черкаський обласний спеціалізований Будинок дитини» ЧОР, де створені умови для дітей-немовлят, які до того ж потребують лікування, суд вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з позбавленням батьківських прав, відповідачі не звільняються від обов`язку утримання дитини, у зв`язку з чим з [PERSON] та [PERSON] необхідно стягнути аліменти на користь дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів їх заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати: Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір», з відповідачів на користь держави потрібно стягнути судовий збір у розмірі 3842 грн., тобто по 1921 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved