Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивачка звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, у якому просить зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка обслуговує житловий будинок [ADDRESS] шляхом демонтажу паркану та перенесення паркану від стіни житлового будинку [ADDRESS] на 1 (один) метр. Позов обґрунтовує тим, що вона, [PERSON], є власником житлового будинку [ADDRESS]. Власником домоволодіння [ADDRESS] є відповідач по справі - [PERSON]. Відповідно до плану меж земельної ділянки, належній їй житловий будинок обслуговує земельною ділянкою розміром 478 кв.м. Згідно з планом земельної ділянки по фактичному користуванню, розмір земельної ділянки становить 468 кв.м. Різниця в розмірі земельної ділянки, якою вона користується, виникла внаслідок того, що відповідач по справі встановив паркан з зайняттям частини її земельної ділянки, при чому частина паркану проходить по стіні її будинку, частина по відмостці, хоча відповідно до плану меж земельних ділянок та у відповідності до державних будівельних норм відстань між її будинком та належною відповідачу земельною ділянкою складає 70 см. Згідно опису зовнішніх меж земельної ділянки, відображеному у плані меж земельної ділянки по фактичному користуванню, суміжною ділянкою від Б до В є [ADDRESS]. Межі між земельними ділянками по [ADDRESS] проходить по точках 2,3,4,5,6,7,8,9. Від т.2 до т.4 огорожа проходить по металевому паркану, від т.4 до т.5 по стіні будівлі, від т.5 до т. 8 по відомості, від т. 8 до т. 9 по металевому паркану. Внаслідок встановлення паркану, вона не може влаштувати відмостку до будинку та зливу з його даху, вона позбавлена можливості належного догляду за будівлею і здійснення її поточного ремонту. Крім того, площа земельної ділянці домоволодіння [ADDRESS] без її згоди була зменшена на 10кв. м., т.ч. без відповідного рішення міських органів безпідставно фактично вказана частка ділянки була у неї вилучена з користування. Крім того, постійне намокання стіни її будинку привело до появлення плісені на стінах та підвищеної вологості житлових та нежитлових приміщень, що негативно впливає на її здоров'я. В травні 2015 року вона звернулась до Мелітопольської міської ради з проханням вирішити земельний спір щодо встановленого паркану, що перешкоджає їй в обслуговуванні будинку. Актом засідання погоджувальної комісії по вирішенню земельних спорів від 30 червня 2015 року, рекомендовано їй та [PERSON] підтримувати добросусідські відносини, влаштувати при взаємній згоді огорожу, їй улаштувати відмостку вздовж житлового будинку та інженерно технічні заходи з покрівлі та карнизу прибудові, що перешкоджатимуть руйнуванню будівлі та стіканню атмосферних опадів з покрівлі та карнизу на територію суміжного домоволодіння [ADDRESS]. У випадку недосягнення взаємної згоди звернутися до суду. Досягнути згоди з відповідачем в досудовому порядку не вдалося, він ігнорує її вимоги, а тому вона змушена звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, на їх задоволенні наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа у судове засідання не з'явилася, від її представника на електрону адресу суду надійшло заперечення, згідно якого вважають, що в матеріалах справи відсутні докази щодо установлених меж земельних ділянок по [ADDRESS]. Відтак, відсутні дані щодо порядку користування чи поділу зазначених земельних ділянок, у зв'язку з чим вважають за неможливе вирішити питання усуненням перешкод в користуванні земельною ділянкою по [ADDRESS] шляхом демонтажу паркану. Крім цього, просила розглядати справу за її відсутності. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивачка є її матір'ю, вона мешкає разом з нею по [ADDRESS], оскільки доглядає за нею. Відповідач, який купив будинок [ADDRESS], встановив паркан не по межі, а впритул до їхнього будинку, через що відсутній прохід. Крім того, постійне намокання стіни належного її матері будинку привело до появлення плісені на стінах та підвищеної вологості житлових та нежитлових приміщень, що негативно впливає на здоров'я. Вона та її мати неодноразово просили відповідача прибрати паркан, проте жодних дій з боку відповідача зроблено так і не було. Раніше, при старому власнику будинку [ADDRESS] у них конфліктів не виникало. Крім того, свідок пояснила, що позивачка просила суд винести рішення, т.я. при житті бажає вирішити спір та отримати у суді законне рішення. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивачка є її бабусею. Бабусі повних 93 роки, з нею мешкає її мати та доглядає за нею. Паркан встановлений відповідачем торкається стіни будинку її бабусі, через що прохід, який був раніше між будинками, наразі відсутній. Через встановлення паркану, бабуся не може належним чином утримувати свій будинок. Крім того, постійне намокання стіни її будинку призвело до появлення плісені на стінах та підвищеної вологості житлових та нежитлових приміщень, що негативно впливає на стан здоров'я людини похилого віку. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Суд, заслухав пояснення представника позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.57 ЦПК України фактичні дані, що мають значення для справи встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] (свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя [NUMBER] від 06.06.1982 р., свідоцтво про право на спадщину № 1-3751 від 05.06.1982р., договору дарування № 2-4245 від 11.12.1982 року). За даними КП «ММБТІ» власником домоволодіння [ADDRESS] є відповідач по справі - [PERSON], згідно з договором купівлі-продажу від 18.09.2010 №2791. Відповідно до плану меж земельної ділянки, належній позивачу житловий будинок обслуговує земельна ділянка розміром 478 кв.м.. Згідно з планом земельної ділянки по фактичному користуванню, розмір земельної ділянки становить 468 кв.м. Різниця в розмірі земельної ділянки, якою користується позивачка, виникла внаслідок того, що відповідач по справі, встановив паркан з зайняттям частини земельної ділянки позивачки, при чому частина паркану проходить по стіні її будинку, частина по відмостці, хоча відповідно до плану меж земельних ділянок та у відповідності до державних будівельних норм відстань між її будинком та належною відповідачу земельною ділянкою складає 70 см.. Згідно опису зовнішніх меж земельної ділянки, відображеному у плані меж земельної ділянки по фактичному користуванню, суміжною ділянкою від Б до В є [ADDRESS]. Межі між земельними ділянками по [ADDRESS] проходить по точках 2,3,4,5,6,7,8,9. Від т.2 до т.4 огорожа проходить по металевому паркану, від т.4 до т.5 по стіні будівлі, від т.5 до т. 8 по відомості, від т. 8 до т. 9 по металевому паркану. В травні 2015 року позивачка звернулась до Мелітопольської міської ради з проханням вирішити земельний спір щодо встановленого паркану, що перешкоджає їй в обслуговуванні належного їй будинку. Актом засідання погоджувальної комісії по вирішенню земельних спорів від 30 червня 2015 року, рекомендовано сторонам підтримувати добросусідські відносини, влаштувати при взаємній згоді огорожу, позивачці влаштувати відмостку вздовж житлового будинку та інженерно технічні заходи з покрівлі та карнизу прибудові, що перешкоджатимуть руйнуванню будівлі та стіканню атмосферних опадів з покрівлі та карнизу на територію суміжного домоволодіння [ADDRESS]. У випадку недосягнення взаємної згоди звернутися до суду. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач, шляхом встановлення паркану не на межі з земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS], а впритул до належного позивачці будинку, чинить перешкоди останній в користуванні належним їй житловим будинком та земельною ділянкою, яка обслуговує даний житловий будинок. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 152 Земельного Кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 33 Постанови "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 7 лютого 2014 року № 5 Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дані роз'яснення, що відповідно до положень статей 391,396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об'єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved