Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в котрій зазначено, що заочним рішенням Яготинського районного суду Київської області від 20 серпня 2019 р. задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди. Однак, судом не вирішено питання про судові витрати, а саме, щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, у зв`язку з чим просив ухвалити додаткове рішення. В судове засідання сторони не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача звернувся до суду з заявою, в котрій просив розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення у його відсутності. Перевіривши матеріали справи, враховуючи, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, суд вважає, що для ухвалення додаткового рішення є всі підстави. В судовому засіданні встановлено, що позивачем [PERSON] сплачено 6500 грн. на правничу допомогу адвоката, що підтверджується квитанцією (а.с.64). Із розрахунку суми гонорару (а.с.65) вбачається, що вартість правової допомоги адвоката складає 6500 (шість тисяч п`ятсот) грн. Згідно із п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В силу п.1 ч. 2, ч. 8 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до постанови Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц, якщо стороною буде документально доведено, що нею пронесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. При винесенні рішення, суд керується практикою Європейського суду з прав людини відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини". Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до правової позиції викладеної у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Крім того, Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу правову допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правничої допомоги, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значення справи для сторони, крім того, участь представника позивача в судових засіданнях, їх кількість та час, підстави відкладення судових засідань, виходячи з конкретних обставин справи, а також враховуючи, що справа є малозначною, вважає, що стягнення витрат за надання правничої допомоги адвоката, які позивач поніс підлягають до частково задоволення в розмірі 6500,00 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є всі підстави для ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved