Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

У липні 2016 р. позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) у зв'язку з несплатою аліментів у розмірі 29590 грн. 35 коп. та судовий збір, посилаючись на ті підстави, що на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13.11.2008, відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дитини [PERSON] у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно і до повноліття дитини. Однак, відповідач нарахований державним виконавцем розмір щомісячних аліментів не сплачував та не надавав позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини. Як зазначає позивач, на сьогоднішній день за відповідачем утворилась по виплаті аліментів заборгованість у розмірі 97216 грн 75 коп., у зв'язку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом про стягнення суми неустойки, яка складає 29590 грн 35 коп. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі (а.с. 54, 61). Відповідач у судові засідання не з'явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, заперечень щодо предмету позову не надавав (а.с. 24, 41, 52-53, 59-60). Представник третьої особи в судове засідання не з'явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив (а.с. 22, 39, 50, 56). Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін по справі та постановити заочне рішення. Відповідно до частини першої ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с. 11). 12.01.2009 рішенням Святошинського районного суду м. Києва шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний (а.с.26). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За умов ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. ( ст.191 Сімейного кодексу України). Судом також встановлено, що 13.11.2008 рішенням Святошинського районного суду м. Києва було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 15.09.2008 та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 27). 13.11.2009 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Медвійчук В.М. було відкрито виконавче провадження ВП №15943025 на підставі виконавчого листа №2-3712 виданий 23.07.2009 Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 15.09.2008 та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 24). Як вбачається із довідки Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві №350/5 від 16.06.2016, [PERSON] не отримувала аліменти від [PERSON] у період з 01.01.2016 по 01.06.2016 (а.с. 25). Статтею 196 СК України передбачена відповідальність за прострочення сплати аліментів, а саме: при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.(ч.1). Згідно із ст. 195 СК України про визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу) передбачено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення(ч.1) Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом (ч.4). Як вбачається з довідки-розрахунку старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мілоцького О.Л. №57/5 від 16.06.2016, загальна сума заборгованості з 13.11.2009 по 01.05.2016 складає 97216 грн 75 коп. (а.с. 22-23), що складає неустойку (пеню) в розмірі 29590 грн 35 коп. Відповідач не з'явився в судове засідання та не надав доказів на підтвердження неможливості своєчасної сплати аліментів у стягнутому судом розмірі на утримання сина та виникнення заборгованості зі сплати аліментів з незалежних від нього причин. Суд приходить до висновку, що заборгованість по сплаті аліментів утворилася з вини відповідача, який, маючи працездатний вік, не вживав заходів щодо утримання свого сина у визначеному судовим рішенням розмірі. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Враховуючи невиконання відповідачем рішення суду про стягнення аліментів в повному обсязі, суд погоджується з розрахунком пені, наданим позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 179 СК України із змінами від 17.05.2017 року визначено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства " кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, грального, культурного, духовного та соціального розвитку. Таким чином, суд приходить до висновку про доцільність стягнення неустойки (пені) з відповідача за порушення ним зобов'язання щодо сплати аліментів за рішенням суду у розмірі 100 відсотків заборгованості по сплаті аліментів, що становить 295990 грн 35 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню сума судового збору в мінімальному розмірі, визначеному законом на час звернення з позовом до суду - в сумі 551 грн 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved