Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом в якому вказує, що 23 лютого 2017 року між нею та відповідачем зареєстрований шлюб у Кам`янсько-Дніпровському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що складено відповідний актовий запис № 12. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . На теперішній час шлюбні стосунки з відповідачем не підтримують, спільне господарство не ведуть. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач не з`явилася, в позові просила розглядати справу без її участі. В судове засідання відповідач не з`явився, надав письмову заяву від 22.07.2019 року про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти розгляду справи у підготовчому засіданні, позовні вимоги визнає повністю, просить задовольнити. Беручи до уваги, що на розгляд справи сторони не з`являлися, в заявах просили суд розглядати справу за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі 23 лютого 2017 року уклали шлюб, зареєстрований Кам`янсько-Дніпровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що складено актовий запис № 12, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 23.02 2017 року (а.с. 9). Від шлюбу мають малолітню доньку: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 29 червня 2017 року Виконавчим комітетом Водянської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області (а.с.8). Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 Сімейного кодексу України проголошує, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частина 1 ст. 110 СК України зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 1 ст. 112СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, на теперішній час шлюбні відносини не підтримують, позивач на примирення не згодна, про що свідчить її заява. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при тих відносинах, що склалися між сторонами збереження родини неможливо. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем на сплату судового збору в сумі 768 грн. 40 коп. належить стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved