Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~У липні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом є власником будинку № 4 по вул. Кавказька в м. Полтаві. В належному йому будинку зареєстровані син [PERSON], [INFO], онука [PERSON], [INFO], та колишня дружина сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] фактично з 10 березня 2017 року за місцем реєстрації не проживає та не зявляється в житловому приміщенні без поважних причин, не сплачує комунальні платежі та не бере участі в утриманні житла, її особисті речі в будинку відсутні. Реєстрація відповідача в належному йому домоволодінні перешкоджає у здійсненні права користування і розпорядженні своїм майном. \~ \~ \~ \~Просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим будинком № 4 по вул. Кавказька в м. Полтаві. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] не з'явився в судове засідання, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] до суду не з'явилася, не повідомивши про причини неявки, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи повідомлялася судом за останнім відомим місцем проживання, а також шляхом оголошення на офіційному сайті суду, не подала відзив на позовну заяву. За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.04.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Полтавської державної нотаріальної контори, є власником домоволодіння № 4 по вул. Кавказька в м. Полтаві. Право власності зареєстровано за позивачем 20.04.2000 року, що підтверджується реєстраційним написом на правовстановлюючому документі. [PERSON] є власником земельної ділянки 0,0476 га, розташованої за адресою: м. Полтава, вул. Кавказька, 4, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 194330 від 22.08.2012 року. Як вбачається з довідки комітету мікрорайону Лівий Поділ виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради № 44 від 24.07.2018 року, виданої [PERSON], [INFO], що є власником будинку в м. Полтава по вул. Кавказька, 4, за даною адресою зареєстровані особи: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З даних домової книги для прописки громадян, які проживають в [INFO] вбачається, що за вказаною адресою з 25.09.2002 року зареєстрована [PERSON], [INFO]. Те, що відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO], підтверджується такою довідкою Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконкому Полтавської міської ради № 16-19/15402 від 08.08.2018 року. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав, що відповідач в належному йому житловому будинку не проживає з 10 березня 2017 року, не зявляється в житловому приміщенні без поважних причин, не сплачує комунальні платежі та не бере іншої участі в утриманні житла, її особисті речі в будинку відсутні. Той факт, що [PERSON] не проживає у [INFO], підтверджується Актами підтвердження або не підтвердження фактичного місця проживання особи № 21 від 20.07.2017 року, № 4 від 15.02.2018 року та № 34 від 17.07.2018 року, відповідно до яких головою селищного комітету мікрорайону Лівий Поділ [PERSON] проведено перевірки приватного будинку за адресою: м. Полтава, вул. Кавказька, 4, на предмет фактичного проживання або не проживання особи [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за даною адресою. В ході перевірок виявлено, що за адресою: м. Полтава, вул. Кавказька, 4, починаючи з 10 березня 2017 року фактично не проживає [PERSON], [INFO], що додатково засвідчують сусіди: [PERSON], [PERSON], [PERSON], підписи яких засвідчено головою селищного комітету. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ст. 150 ЖК України, які узгоджуються зі змістом ст. 383 ЦК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. \~ \~ \~ \~В ст. ст. 7, 8 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця перебування здійснюється за заявою особи, яка зобовязана подати її протягом семи днів після прибуття в місце перебування. Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Враховуючи викладене, а також те, що [PERSON] зареєстрована в [INFO], за цією адресою не проживає з березня 2017 року без поважних причин, що створює перешкоди в користуванні будинком його власнику [PERSON] та обмежує його у праві вільно розпорядитись власністю, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved