Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

У липні 2016 року до суду із вказаною заявою звернувся [PERSON] Просить суд, встановити факт належності йому правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS], виданого 16 жовтня 1996 року житлово-комунальним відділом автомобільного заводу на підставі розпорядження № 1450 від 16 жовтня 1996 року. Заявник підтримав заяву і просить її задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені в заяві. Представник заінтересованої особи Публічного акціонерного товариства «АвтоКрАЗ» в судове засідання не прибув, про слухання справи повідомлявся належним чином, просить заяву слухати за відсутності представника реєстраційної служби, проти заяви не заперечує. Суд, вислухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно п. 6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що 16 жовтня 1996 року житлово-комунальним відділом автомобільного заводу видано свідоцтво про право спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] на імя [PERSON]. \~\~\~\~ З огляду на вищевказані письмові документи, суд приходить до висновку, що помилка в зазначені прізвища заявника була зроблена в паспорті громадянина УРСР, в результаті чого згодом і в свідоцтві про право власності на квартиру, в інших документах - записано вірно. Дана помилка, на думку суду, допущена при перекладі з російської на українську мову. На даний момент заявник є громадянином [PERSON]. Вказані розбіжності призводять до того, що прізвище заявника, яке зазначено у паспорті громадянина [PERSON], не відповідає прізвищу зазначеному у свідоцтві про право власності на квартиру, у зв'язку з чим суд вважає за можливе встановити факт належності йому правовстановлюючого документу. Тому, суд вважає, що описка, допущена у свідоцтво про право власності на квартиру позбавляє заявника можливості розпорядитись власним майном. Згідно з вимогами\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"\~суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян. \~\~\~\~\~\~ Також згідно п. 12 вищевказаної Постанови, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6\~ст.273 ЦПК\~факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище,\~\~ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок\~\~не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого\~\~використання,\~\~неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], виданого 16 жовтня 1996 року житлово-комунальним відділом автомобільного заводу на підставі розпорядження № 1450 від 16 жовтня 1996 року, оскільки він знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правоустановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 7\~статті 235 ЦПК України\~встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved