Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з уточненим позовом в інтересах держави в особі Державного агенства рибного господарства України до відповідачів про відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. В обгрунтування він позову зазначає, що вироком Приазовського районного суду Запорізької області від 10.10.2017 відповідачів визнано винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1\~ст. 249 КК України, та призначено покарання у виді штрафу. Сума збитків від кримінального правопорушення, заподіяного [PERSON] за епізодом від 27.04.2015, складає 28781 грн., а за епізодом від 31.10.2016, спричиненого [PERSON] разом з [PERSON] складає 482545 грн., яка останніми не сплачена. Тому, прокурор просить стягнути з [PERSON] 28781 грн., та в солідарному порядку з [PERSON] і [PERSON] 482545 грн. 18 квітня 2019 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Але, за клопотанням представника [PERSON] адвоката Ковальова Д.В. було здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 23.01.2020 підготовче провадження у справі закінчено та призначено судовий розгляд. В судовому засідання прокурор Дем`янчук О.Г., посилаючись на обставини, викладені в уточненій позовній заяві, підтримав позов і просив його задовольнити. Представник Державного агентства рибного господарства України в судове засідання не з`явився, надіславши клопотання, відповідно до якого позовні вимоги прокурора підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи провести за відсутності представника агентства. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] повторно в судове засідання не з`явилися, судові повістки повернулась з відміткою пошти: «адресат відсутній за вказаною адресою». Як вбачається з матеріалів справи позивачем надано адресу [PERSON] та [PERSON] за зареєстрованим місцем їх проживання. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання боржника немає. Відповідно до ч.7 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з\~п.\~4\~ч.\~8\~ст.\~128\~ЦПК України\~днем вручення\~повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, суд вважає, що відповідачі належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки від них не надано. Але, від представника відповідача [PERSON] адвоката Ковальова Д.В. в матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти позову, оскільки прокурор не є належним позивачем у справі. Також, невірно визначений спосіб відшкодування шкоди, яку покладено лише на [PERSON] , тоді як кримінальне правопорушення було скоєно спільно з [PERSON] , якого до справи не залучено. Крім того, він просить застосувати строк позовної давності. Від прокурора надійшла відповідь на відзив, в якій він вказує, що представництво інтересів держави здійснюється відповідно до ч.3 ст.23 ЗУ «Про прокуратуру». Раніше Управлінням Державного агентства рибного господарства в інтересах держави в особі територіального органу подавався позов, який ухвалою Приазовського районного суду було закрито, оскільки останнє не є юридичною особою та не може бути стороною у справі. Щодо солідарного стягнення шкоди, то вона стягується за осіб, вина яких встановлена за вироком суду. Також, він заперечує щодо застосування строку давності, оскільки вина відповідачів встановлена за вироком суду від 10.10.2017 і саме з набрання вироком законної сили починається відлік початку строку позовної давності. Сума спричиненої шкоди встановлена проведеною інженерно-екологічною експертизою, яка проводилась в рамках кримінального провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, вважає, що уточнений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 131-1 Конституції України\~на прокуратуру покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Статтею 3 ЦПК України\~встановлено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ч.3\~ст.23 ЗУ "Про прокуратуру"\~прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до Положення про органи рибоохорони Державного агентства рибного господарства України, затвердженого 19.01.2012 Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України за № 26, Управління Державного агентства рибного господарства України має право самостійно та через органи прокуратури подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Однак, уповноваженими органами державної влади до цього часу не вжито заходів щодо стягнення та відшкодування завданих [PERSON] та [PERSON] збитків, що у свою чергу ослаблює економічні основи держави. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу та є підставою для звернення прокурора до суду з цим позовом, що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18. Судом встановлено, що вироком Приазовського районного суду Запорізької області від 10.10.2017 року по кримінальному провадженню № 12015080330000263 (справа № 325/501/17) визнано [PERSON] та [PERSON] винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1\~ст. 249 КК України, призначено покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та застосовано спеціальну конфіскацію відносно кожного. Згідно вироку суду 27.04.2015 у нічний час [PERSON] за попередньою змовою з [PERSON] , відносно якого матеріали виділені в окреме провадження, на катері «Амур-3», бортовий номер ЯЗП 0058, з підвісним двигуном «MERCURY-90», перебуваючи у акваторії Азовського моря в районі с. Строганівка Приазовського району Запорізької області, на відстані 200 метрів від узбережжя, знаючи про заборону вилову риби у вказаній акваторії моря, без відповідного на те дозволу, за допомогою 39 шт. сіткових підйомних пасток, що є забороненим засобом лову, незаконно виловив рибу виду бичок в кількості 1663 особин, вартістю, згідно з розрахунком до Додатку №1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 №1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування збирання або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України» (далі - Постанова КМУ № 1209 від 21.11.2011), 57\~562\~гривень (34 грн. х 1663 шт.), (оселедець 170 грн. х 6 шт.), чим порушив ст.63 ЗУ «Про тваринний світ» та положення п.3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02.1999 року, у відповідності з яким забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням сіткоснастевих матеріалів усіх видів і найменувань, заподіявши істотну шкоду рибному господарству України, на що вказує вартість предмета незаконного вилову, кількість добутого та цінність породи у відтворені якої є труднощі. Крім цього, 31.10.2016 у нічний час [PERSON] за попередньою змовою з [PERSON] на катері «Амур-3», бортовий номер [NUMBER] , з підвісним двигуном «MERCURY-90», перебуваючи у акваторії Азовського моря в районі с.Строганівка Приазовського району Запорізької області, на відстані 200 метрів від узбережжя, знаючи про заборону вилову риби у вказаній акваторії моря, без відповідного на те дозволу, за допомогою 2 шт. зябрових сіток, довжиною 50 метрів, висотою 1 метр, вічком 40х40 мм, кожна, що є забороненим засобом лову, незаконно виловили рибу виду піленгас в кількості 707 особин, вартістю, згідно з розрахунком до Додатку №1 до Постанови КМУ №1209 від 21.11.2011, 480 760 гривень (680 грн. х 707 шт.), а також виду лобань у кількості 3 особин сімейства кефалевих, згідно з розрахунком до Додатку №1 до Постанови КМУ від №1209 21.11.2011, 1785 гривень (595 грн. х 3 шт.), а всього на загальну\~суму 482\~545 гривень, чим порушили ст.63 ЗУ «Про тваринний світ» та положення п.3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02.1999 року, у відповідності з яким забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням сіткоснастевих матеріалів усіх видів і найменувань, заподіявши істотну шкоду рибному господарству України, на що вказує вартість предмета незаконного вилову, кількість добутого та цінність породи у відтворені якої є труднощі. Даний розрахунок проведено з урахуванням вимог\~постанови Кабінету Міністрів України №1209 від 21.11.2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Згідно відповіді заподіяна рибному господарству України шкода незаконним виловом водних ресурсів громадянами [PERSON] та [PERSON] до теперішнього часу не відшкодована. У відповідності з ч. 6\~ст.\~82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до положень\~ст.\~13\~Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією\~Конституцією. За приписами\~ст.\~3\~Закону України\~«Про тваринний\~світ» об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього\~Закону, є риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки, тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі. Згідно з п. 4 ч. 2\~ст.\~10\~Закону України\~«Про тваринний\~світ» громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. У статті 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів» зазначено, що добування (вилов) це є вилучення водних біоресурсів із середовища їх перебування. За змістом ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Належність водних біоресурсів визначається\~Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», ч. 1 ст. 37 якого передбачає, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених\~Конституцією України\~та законами України. У відповідності до\~статті 63 Закону України «Про тваринний світ»\~порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища. Громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч. 4\~ст.\~68\~Закону України\~«Про охорону\~навколишнього природного\~середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Згідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Щодо застосування строку позовної давності, то враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену ст.62 Конституції України, особа вважається\~невинуватою до\~тих пір,\~поки її\~вина не\~буде доказана\~у встановленому\~законом порядку. Недоведена вина особи має бути прирівняна до доведеної невинуватості цієї особи. Як вбачається з матеріалів справи, вина [PERSON] була встановлена на підставі вироку суду від 10.10.2017, який набрав законної сили 10.11.2017, а тому, лише з 10.11.2017 виникли правові підстави для звернення до суду з позовом. Отже, позовна заява подана в межах строку загальної позовної давності. Доказів на спростування вини, та, як наслідок, спростування заподіяння шкоди на заявлену суму, свого розрахунку представником відповідача [PERSON] суду не надано, а тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами та не спростованими у встановленому процесуальним законом порядку відповідачами належними та допустимими доказами, \~а тому підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки шкода, заподіяна відповідачами державі ними до теперішнього часу у добровільному порядку не погашена, а тому підлягає стягненню з них в судовому порядку Також, враховуючи вимоги\~ст. 141 ЦПК України\~підлягає стягненню з відповідачів на користь держави судовий збір.

Outcome: approved