Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

Представник позивача 07 серпня 2019 року звернувся до суду з даним позовом, просить суд визнати за позивачем право на земельну частку (пай) у розмірі 4,80 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП ім.Гагаріна Захарівської сільської Ради Світловодського району Кіровоградської області. Позов обґрунтований тим, що позивач працювала в КСП ім. Гагаріна з 08.10.1992 по 10.04.1995 роки та згідно чинного законодавства має право на земельну частку (пай). Вказує на те, що згідно державного акту на право колективної власності на землю Захарівська сільська рада рішенням народних депутатів передала у колективну власність КСП ім.Гагаріна землі в межах планів в розмірі 4006,1 гектарів. Разом з тим, державний акт на право колективної власності на землю КСП ім.Гагаріна не містить списки осіб, які мають право на земельну частку (пай), тому позивач не отримала сертифікат на право власності на земельну частку (пай). Посилаючись на Указ Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року, просить задовольнити позовні вимоги та визнати за позивачем право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП ім.Гагаріна Захарівської сільської Ради Світловодського району Кіровоградської області. (а.с. 2-4). Ухвалою судді від 09 серпня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за даним позовом, справу призначено до підготовчого засідання на 30 серпня 2019 року.(а.с.22). Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, від представника позивача надійшла до суду письмова заява про розгляд справи без участі позивача та представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 цієї статті, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. За нормою ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Позивач 08.10.1992 прийнята в члени колхозу ім.Гагаріна Світловодського району Кіровоградської області, робітником, в якому працювала до 10.04.1995, що підтверджується копією трудової книжки колхозника № [NUMBER]. (а.с. 8) 02 жовтня 1995 року колективному сільськогосподарському підприємству ім.Гагаріна Захарівської сілськьої Ради видано Державний акт на право колективної власності на землю на підставі рішення Захарівської сілської Ради народних депутатів від 31 березня 1995 року №5 "про передання у колективну власність 4006,1 гектарів земель в межах згідно з планом колективному сільськогосподарському підприємству ім.Гагаріна Захарівської сільської Ради." (а.с. 11-15). Відповідно до копії довідки Виконавчого комітету Захарівської сільської Ради від 24.07.2019 року, [PERSON] була прийнята в члени колгоспу ім.Гагаріна, наказа №13 від 08.10.1992, де працювала завідуючою складу будівельних матеріалів по 10.04.1995, вибула з КСП ім.Гагаріна згідно наказу № 4 від 10.04.1995 року відповідно поданої заяви. (а.с.10). Виходчи із вищенаведеного, вбачається, що на час винесення рішення Захарівської сільської Ради від 31 березня 1995 року № 5 позивач була членом даного КСП, але до списку членів КСП, які мали право на земельну частку (пай) включена не була, отже і не отримувала відповідний сертифікат. (а.с.11-15). Згідно інформації управління Держгеокадастру у Світловодському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області середній розмір земельної ділянки (паю) по Захарівській сільській раді - 4, 80 га. Середня вартість 1 га ріллі станом на 01.01.2016 року становить 24597 грн. (а.с. 16) Відповідно до ст. 22 Земельного кодексу України в редакції від 13 березня 1992 року, який діяв на час розпаювання земель колективної власності, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі на місцевості і одержання документа, що посвідчує це право. Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року визначено коло осіб, які мають право на земельний пай, а саме «право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Згідно роз`яснень викладених в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Таким чином, оскільки позивач на час винесення рішення Захарівської сілської Ради народних депутатів від 31 березня 1995 року №5 про передання у колективну власність 4006,1 гектарів земель в межах згідно з планом колективному сільськогосподарському підприємству ім.Гагаріна Захарівської сільської Ради, була членом даного КСП, то вона мала право на земельний пай. На ім`я позивача не видано сертифікат на право на земельну частку (пай) при розпаюванні землі з невідомих суду причин. Загальновідомим є факт, що колишні члени КСП вже отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) та в послідуючому державні акти на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ч. 1 ст. 2 вищевказаного Закону є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай). Згідно ч. 2 ст. 5 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів. За правилами пункту а частини 3 статті 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Оскільки, право позивача на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП ім.Гагаріна Захарівської сільської Ради було порушено, суд, виходячи з принципу земельного законодавства щодо забезпечення рівності права власності на землю громадян, що визначено п. б) ч. 1 ст. 5 ЗК України, вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача шляхом визнання за нею права на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП ім.Гагаріна Захарівської сільської Ради, що буде підставою для виділення їй в натурі (на місцевості) земельної ділянки, як власнику земельної частки (паю). Судові витрати позивач просить віднести на її рахунок, що не суперечить положенням ст. 141 ЦПК України. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved