Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

У грудні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Пост Фінанс» (Позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, в якому просило стягнути з Відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 37 000 грн. 00 коп., суму заборгованості за кожен день прострочення в розмірі 3 234 грн. 44 коп., а також понесені Позивачем судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10 лютого 2015 року між Позивачем та [PERSON] було укладено Договір Позики на суму 37 000,00 грн. строком до 31 липня 2017 року, повертаючи щомісячно до 22 числа суму коштів в розмірі не менше ніж 2 055,00 грн. 10.02.2016р. на підставі видаткового касового ордеру Відповідач отримав позику у розмірі 37 00,00 грн., проте, станом на 26 грудня 2016 року жодних платежів на рахунок Позикодавця від Позичальника не надходило. Відповідно до п.4.2. Договору, в разі несвоєчасної оплати суми позики Позичальник зобов'язаний сплатити на користь Позикодавця пеню у розмірі 1% від суми позики, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день затримки оплати. У зв'язку із неналежним виконанням своїх зобов'язань за Договором позики, у відповідача виникла заборгованість, яка складається із заборгованості за договором у розмірі 37 000,00 грн. та пені у розмірі 3 234,44 грн., яку Позивач просить стягнути з Відповідача. В судове засідання представник Позивача не з'явився, на адресу суду надав заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу за його відсутності, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про судове засідання, до суду представника не направив, заперечень на позов не надіслав, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Враховуючи, що Відповідач у судове засідання не з'явився, своїх представників для участі у розгляді справи не направив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав, а Позивач не заперечував щодо проведення заочного розгляду справи, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України (надалі -ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В судовому засіданні встановлено, що 10 лютого 2015 року між ТОВ «Пост Фінанс» та [PERSON] було укладено Договір позики, відповідно до умов якого Позикодавець надав Позичальнику готівкою через касу Позикодавця грошові кошти у позику в сумі 37 000 грн. 00 коп., яку Позичальник зобов'язався повернути у спосіб та у строк згідно умов цього Договору. Відповідно до умов Договору позика є безвідсотковою і повинна бути повернута до 31 липня 2017 року. Згідно п. 2.3. договору позики Позичальник до 22 числа кожного місяця зобов'язаний повертати Позикодавцю суму коштів у розмірі не менше ніж 2 055 грн. 00 коп. Відповідно до п.4.1. договору позики у випадку порушення дійсного Договору, сторони несуть відповідальність згідно з діючим законодавством України. Згідно п.4.2. договору позики у разі прострочення повернення позики (її частини) Позичальник зобов'язаний сплатити Позикодавця пеню у розмірі 1% від суми позики за кожний день затримки повернення позики, але не більше подвійної облікової ставки Національного Банку України та на вимогу Позикодавця сплатити суму боргу з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 (три) проценти річних від простроченої суми. Згідно Розрахунку суми пені за прострочення зобов'язання по договору позики від 10.02.2015р. загальна сума пені складає 3 234,44 грн. За ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідно до Видаткового касового ордеру від 10.02.2016р. [PERSON] було виданого кошти згідно договору позики від 10.02.2016р. у розмірі 37 000,00грн. (а.с.6). Натомість, відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконує, порушує зобов'язання щодо повернення грошових коштів відповідно до Договору, заборгованість не повертає. Відповідно до положень ст. ст. 10, 11 ЦПК України, роз'яснення наданих в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі", суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Таким чином, оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором позики щодо повернення позивачеві суми позики, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги в частині стягнення на його користь з відповідача суми заборгованості у загальному розмірі 37 000,00 грн. та пені у розмірі 3 234,44 грн. є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378,00 грн. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612, 624, 625, 1046, 1049, ЦК України та

Outcome: approved