overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

Позивач у серпні 2020 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов"язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Наприкінці 2018 року, після кількох спроб налагодити відносини, ними було прийнято рішення щодо остаточного припинення відносин. З грудня 2018 року вони не мають спільного бюджету, не ведуть спільного побуту, не проживають разом, шлюб носить лише формальний характер. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08.09.2020 відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. В судове засідання позивач не з`явилася, в матеріалах справи міститься її заява, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з`явився, подав заяву, в якій зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 05.07.2003 Лівобережним відділом реєстрації шлюбів з державним Центром розвитку сім"ї, актовий запис № 570. Із матеріалів справи вбачається, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, а тому перебування в шлюбі суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СКУ суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. З огляду на встановлені обставини та визнання позову відповідачем суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивач у справі звернувся до суду з позовом до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві про внесення змін до актового запису про народження дитини таких даних як прізвище та по батьків посилаючись не те, що [PERSON] є матір'ю малолітніх дітей [PERSON], [INFO], про що 06.11.2012 року складено відповідний актовий запис №3250 і видано Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у місті Києві свідоцтво про народження серія [NUMBER], [PERSON], [INFO], про що 30.04.2014 року складено відповідний актовий запис №1240 і видано Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у місті Києві свідоцтво про народження серія [NUMBER]. Позивач зазначила, що 29.09.2015 року Святошинський районний суд виніс рішення про визнання батьком дітей [PERSON] та [PERSON] - [PERSON], а тому, позивач вважає, що по батькові діти визначаються за іменем батька, тому права дітей порушені бо вони носять прізвище та по батькові особи який не є батьком дітей, та дані про яку виключені з актових засобів про народження [PERSON], [PERSON]. В судове засідання позивач з"явилася просила суд задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з"явився,був належним чином повідомлений просив розглядати спрву за відсутності представника ( а.с.16). Суд, заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини справи та дослідивши докази встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю малолітніх дітей [PERSON], [INFO], про що 06.11.2012 року складено відповідний актовий запис №3250 і видано Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у місті Києві свідоцтво про народження серія [NUMBER], [PERSON], [INFO], про що 30.04.2014 року складено відповідний актовий запис №1240 і видано Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у місті Києві свідоцтво про народження серія [NUMBER]. Судом встановлено, що 29.09.2015 року Святошинський районний суд виніс рішення про визнання батьком дітей [PERSON] та [PERSON] - [PERSON], а тому, позивач вважає, що по батькові діти визначаються за іменем батька, тому права дітей порушені бо вони носять прізвище та по батькові особи який не є батьком дітей, та дані про яку виключені з актових засобів про народження [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.233 ЦПК України суд, на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. На підставі вищевикладеного, встановлених у судовому засіданні обставин справи суд дійшов висновку про задоволення заяви. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач, уточнившви позовні вимоги (відмовилась в частині стягнення аліментів), звернулася до суду з позовом, вказуючи, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 2013 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки сумісне життя з відповідачем не склалося з різних причин і подальше спільне проживання неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилася, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі. На розірванні шлюбу наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився. На адресу суду від відповідача надійшла заява, з якої вбачається, що він згоден з позовними вимогами позивача та просить розглядати справу без його участі, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України. У зв'язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що сторони 18 жовтня 2013 року уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від даного шлюбу вони мають одну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір чи спір про місце проживання дитини у них відсутній. Вивчивши матеріали справи, суд приходить висновку, що сім'я [PERSON] розпалася, подружжя втратило один до одного відчуття любові й пошани. Шлюб існує лише формально та позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить залишити їй прізвище "[PERSON]". На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач уточнивши вимоги позову просить стягнути з [PERSON] 2063,63 грн. збитків завданих безобліковим використанням електричної енергії. Вимоги обгрунтовують тим, що 24.04.2014 р. під час проведення обстеження електроустановок побутових споживачів було виявлено безоблікове використання електричної енергії відповідачем у [ADDRESS], а саме накид дротів навантаження на будинковий ввід. Про виявлене порушення було складено відповідний акт та згідно Методики проведено донарухування за безобліково використану електроенергію в сумі 2263,63 грн, з яких [PERSON] частково сплатила в сумі 200 грн., що і змусило звернутися з позовом до суду. Представник позивача Сахно Г.І., в судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідачка [PERSON], в судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, безумовно визнала позов. Таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", ст. 1166 ЦК України, оскільки безумовно визнані відповідачем та приймає таке визнання. На підставі ст.88 ЦПК України, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судового збору сплачених при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач, уточнивши в суді свої вимоги, звернулася до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму (380 грн.) на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], до закінчення навчання дитини у ПВНЗ „Педагогічне училище". Позов мотивовано тим, що з моменту розірвання шлюбу з відповідачем, батько дитини матеріальної допомоги на утримання доньки добровільно не оказує, [PERSON] є студенткою першого курсу денної форми навчання в Педагогічному училищі. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала та просила суд його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належно, про причини неявки суд не повідомив. Суд, визнаючи наявні матеріали справи про права і взаємостосунки сторін достатніми, знаходить можливим, згідно зі ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України, розглянути справу у відсутність відповідача, та постановити заочне рішення. Вислухавши пояснення позивачки, яка наполягає на задоволенні позову, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено|установлено|, що відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції в м. Севастополі 11.07.2007 р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно із свідоцтвом про народження дитини сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Як вбачається з довідки Приватного вищого навчального закладу „Педагогічне училище вих. № 3182 від 06.06.2013 р., [PERSON] є студенткою першого курсу денної форми навчання по спеціальності „Дошкільна освіта". Навчання здійснюється на комерційній основі. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років, при умові, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до вимог ст. 200 СК України розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина в твердій грошовій сумі або в частках від заробітку (доходу) платника аліментів визначається судом. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182, 200 СК України суд враховує встановлені обставини по справі, матеріальне і сімейне становище сторін, їх однаковий обов'язок утримувати повнолітню дитину, а також,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач, уточнивши в суді свої вимоги, звернулася до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, після чого стягувати аліменти за вирахуванням тієї рівної частки, що припала на дитину, яка досягла повноліття, до повноліття другої дитини, починаючи утримання з 12.02.2013 року. Позов мотивовано тим, що вони з відповідачем з 30.03.2000 року знаходяться у шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей. В зв"язку з конфліктами в сім"ї, сторони проживають окремо. Неповнолітні діти перебувають на утриманні позивача, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не оказує. Позивач позов підтримала та просили суд його задовольнити. За дорученням Ленінського районного суду м. Севастополя, 28 жовтня 2013 року Нарімановським районним судом Астраханської області Російської Федерації було допитано відповідача [PERSON], в ході допиту відповідач визнав позов в повному обсязі, проти розгляду справи за його відсутності не заперечував. Вислухавши пояснення позивачки, яка наполягає на задоволенні позову, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Неповнолітні діти сторін перебувають на утриманні позивача, матеріальну допомогу позивач бажає отримувати в офіційному порядку. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст. 183 зазначеного Кодексу, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Встановлено, що відповідач не приймає участі у матеріальному утриманні дітей, тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, стягнувши аліменти з відповідача на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, після чого стягувати аліменти за вирахуванням тієї рівної частки, що припала на дитину, яка досягла повноліття, до повноліття другої дитини. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі ст.ст. 180-183, 191 СК| України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

позивач, уточнивши в судовому засіданні свої позовні вимоги, просила розділити між нею та відповідачем по 1/2 частині спільне майно подружжя у виді житлового будинку та земельної ділянки для його обслуговування, які зареєстровані за відповідачем і які розташовані по [ADDRESS]. Відповідач позов визнав повністю і безумовно, не заперечував щодо визнання за позивачем права власності на половину вказаного майна. Сторони просили винести рішення в попередньому судовому засіданні. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст.70 цього ж Кодексу). Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він безумовно визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В даному випадку в наявності є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні відповідно до вимог ст.174 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Позивач, уточнивши в судовому засіданні свої позовні вимоги, просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай) № [NUMBER] площею 5,2855 га, на території Браїлівської селищної ради Жмеринського району, яка рахується за її померлою бабкою [PERSON], яка при житті не встигла оформи своє право власності на цю земельну ділянку. Представник відповідача у судове засідання не з'явилася, подала заяву про повне визнання позову та прохання його задовольнити і розглянути справу у її відсутність. Представник третьої особи був належним чином повідомлений про час і місце попереднього розгляду справи, про що свідчить розписка в отриманні ним судової повістки, однак не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. За згодою з позивачем суд розглянув справу у відсутність представника третьої особи, оскільки закон не містить обмежень щодо неможливості розгляду справи у попередньому судовому засіданні у відсутність представника третьої особи. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.1235 цього ж Кодексу, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він безумовно визнаний представником відповідача, це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. В даному випадку в наявності є всі законні підстави для винесення рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач, уточнивши позовні вимоги, звернулась до суду з позовом, вказуючи, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 2012 року. Від шлюбу в них є син [PERSON], [INFO]. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки сумісне життя з відповідачем не склалося з різних причин і подальше спільне проживання неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилась, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглядати справу без її участі. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився. На адресу суду від відповідача надійшла заява, з якої вбачається, що він згоден з позовними вимогами позивача та просить розглядати справу без його участі, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 23 серпня 2012 року уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір чи спір про місце проживання дитини у них відсутній. Вивчивши матеріали справи, суд приходить висновку, що сім'я [PERSON] розпалася, подружжя втратило один до одного відчуття любові й пошани. Шлюб існує лише формально та позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просить залишити їй прізвище "[PERSON]". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач, уточнивши свої вимоги, звернулася до суду з позовом, вказуючи, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07 лютого 2004 року. Від шлюбу в них народилося троє доньок: [PERSON], [INFO], [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки сумісне життя з відповідачем не склалося з різних причин і подальше спільне проживання неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилася, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився. На адресу суду від відповідача надійшла заява, з якої вбачається, що він згоден з позовними вимогами позивача та просить розглядати справу без його участі, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 07 лютого 2004 року уклали шлюб, який був зареєстрований Вільненською сільською радою Тарутинського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 8). Від даного шлюбу сторони мають трьох дітей: доньку [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6-8). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір чи спір про місце проживання дітей у них відсутній. Вивчивши матеріали справи, суд приходить висновку, що сім'я [PERSON] розпалася, подружжя втратило один до одного відчуття любові й пошани. Шлюб існує лише формально та позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просить залишити їй прізвище "[PERSON]". На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved