Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на його утримання. Свої вимоги мотивує тим, що він є пенсіонером та інвалідом другої групи з 13.03.2015р. Позивач перебуває на постійному лікуванні, що потребує значних витрат, йому не вистачає на купівлю ліків та оплату комунальних послуг. З відповідачем, який є його сином, позивач не спілкується. Позивач не позбавлений батьківських прав відносно сина [PERSON]. Посилаючись на викладені обставини, просив суд стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 500 грн. щомісяця. Позивач надав заяву, у якій позов підтримав, просив суд розглянути справу у його відсутність. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступних підстав. За положеннями частин 1,3 статті 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов'язаних із наданням такого піклування. Стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків передбачено главою 17 розділу ІІІ СК України. Відповідно до статті 202 СК України, на підставі якої був заявлений позов, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Такий обов'язок дітей закріплений в статті 51 Конституції України. За вимогами статті 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Відповідно до вимог пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року, обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Як встановлено судом, позивач є батьком [PERSON] Позивач є непрацездатним та особою похилого віку та знаходиться на пенсійному забезпеченні (а.с.7). З довідки управління Пенсійного фонду Жовтневого району м. Маріуполя № 17464/04 від 15.06.2016 р. вбачається, що [PERSON] отримує пенсію по інвалідності у сумі 1230 грн. 00 коп. З довідки від 05.09.2016р. №АБК00000014, наданої ТОВ «Компанія «[PERSON] Консалтінг», загальна сума доходу [PERSON] за період з березня 2016 року серпня 2016 року складає 8\~556 грн. 00 грн. Оскільки доказів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачу чи доказів ухилення позивача від виконання своїх батьківських обов'язків суду не надано, тому суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, приймати участь в утриманні свого непрацездатного батька і є всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання позивача у твердій грошовій сумі. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів на його утримання є законними, обґрунтованими, у звязку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Також суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в межах суми платежу за 1 місяць. З відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у сумі 551,20 грн.

Outcome: approved