Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на житло. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона проживає за адресою: [INFO] в будинку, який належить їй на праві власності, яку набула в порядку спадкування за заповітом 12.10.2015 року, який утримує і доглядає. В будинку крім позивачки зареєстрована її мати [PERSON], її дочка [PERSON], внук [PERSON] та відповідач [PERSON] Відповідно до ст. 319 ЦК України власник розпоряджається, користується і володіє своїм майном на власний розсуд. Однак позивачка не може розпоряджатися своїм майном, так як в будинку зареєстрований [PERSON], тобто особа, яка не є членом сімї позивачки та проживає з жінкою в іншому населеному пункті - в с. Кунин Жовківського району, веде з нею спільне господарвство, є працівником створеного нею господарства ТзОВ „Аква. В будинку [PERSON] не проживає з 1983 року. В даний час позивачка проживає в будинку з своєю сімєю, має право на оформлення субсидій, але через реєстрацію відповідача не може такої отримати. Про те, що відповідач хоч зареєстрований в будинку, але не проживає, стверджено актом, складеним депутатом Жовківської міської ради. У звязку із чим позивачка звернулася до суду. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять такі задоволити. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки не повідомив і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому суд постановив провести по справі заочний розгляд та постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] належить задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Із копії паспорта громадянина України серія КА 842779 вбачається, що [PERSON] народилася 12.05.1954 року та зареєстрована за адресою: [INFO]. Із копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ЕКІ № 299094 від 12.10.2015 року вбачається, що [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вулиця Короленка, будинок 31 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1318, виданого 12.10.2015 року Жовківською ДНК Львівської області. Із копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ЕКІ № 299096 від 12.10.2015 року вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки за адресою: Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вулиця Короленка, земельна ділянка 31, кадастровий номер 4622710100:01:009:0028, дата державної реєстрації земельної ділянки: 07.07.2005 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1319, виданого 12.10.2015 року Жовківською ДНК Львівської області. З копії будинкової книги та з копії паспорта громадянина України серія КС 324701 вбачається, що відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований в [INFO]. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Ст. 405 ЦК України передбачає, що члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст. 72 Житлового кодексу Української PCP, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Виходячи із змісту норм ст.ст. 71,72 ЖК України, відповідно до вимог ст.214 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 12 квітня 1985 року № 2 Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України з наступними змінами, при вирішення спору про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно з`ясовувати причини відсутності особи у жилому приміщенні понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. При цьому, слід врахувати, що за правилами ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відтак визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням має наслідок зняття її з реєстрації. З довідки Кунинської сільської ради № 1006 від 13.10.2016 року виданої [PERSON] вбачається, що її брат [PERSON] дійсно проживає в цивільному шлюбі з другою дружиною [PERSON] в [ADDRESS] з 1997 року. З Акту від 18.10.2016 року, складеного депутатом Жовківської міської ради вбачається, що відповідач [PERSON], зареєстрований в [INFO], зі слів власниці будинку і сусідів за даною адресою не проживає із 1983 року. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. А від так, вбачається, що відповідач не проживає за місцем реєстрації із 1983 року. В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідача таким, що втратив право на жило необхідне позивачці для оформлення субсидії. Отже, судом встановлено факт відсутності відповідача у будинку за адресою: м. Жовква, вул. Короленка, 31 Львівської області із 1983 року без поважних причин. Жодних перешкод в користуванні таким зі сторони позивача йому не чинилося. Крім цього, судом встановлено, що відповідач проживає в цивільному шлюбі з другою дружиною [PERSON] в [ADDRESS] з 1997 року. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо. За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги [PERSON] є підставними і підлягають до задоволення. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: approved