Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

У зв`язку з тим, що рішенням Рівненського районного суду від 09 жовтня 2015 року їх шлюб з відповідачем було розірвано і з [PERSON] стягнуто аліменти на сина - [PERSON] , [INFO] , у сумі 500 гривень щомісячно до повноліття дитини, однак на даний час сума аліментів є меншою від мінімального розміру аліментів, встановленого законодавством, з дня стягнення аліментів змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, відповідач працює офіційно, позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить змінити розмір аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] , згідно рішення Рівненського районного суду від 09 жовтня 2015 року та стягнути аліменти на дитину в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, місце та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Від неї до суду надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю і просить його задоволити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином через публікацію оголошення на сайті Рівненського районного суду, оскільки адресовані йому конверти повернулися на адресу суду з відміткою пошти "адресат відмовився". Причину неявки відповідач суду не повідомив і від нього не надійшло клопотань про відкладення розгляду справи чи слухання справи у його відсутності. Суд визнав неявку відповідача до суду неповажною. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за можливе справу слухати у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з відсутністю відповідача у судовому засіданні, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони з 07 травня 2013 року по 09 жовтня 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Рівненського районного суду від 09 жовтня 2015 року (справа № 570/930/15-ц) з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно до повноліття дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 2 ст.182 СК України встановлює, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Стаття 183 Сімейного кодексу України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Оскільки відповідач є здоровим, працездатним, працює офіційно, доказів на спростування цього суду не надано, тому суд вважає, що розмір аліментів, призначений рішенням суду від 09 жовтня 2015 року може бути змінено та з [PERSON] мають бути стягнуті аліменти в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Встановлюючи аліменти в такому розмірі, суд враховує наведені вище обставини в їх сукупності, також береться до уваги матеріальний стан позивачки і дитини та матеріальний стан відповідача, стан здоров`я дитини, а також мінімальний рекомендований та гарантований розмір аліментів, який встановлено ст.182 Сімейного кодексу України. На думку суду ця сума аліментів є реальною для стягнення в даному регіоні, вона буде достатньою для належного утримання неповнолітньої дитини. Суду не надано жодного доказу того, що відповідач не може сплачувати аліменти в розмірі, в якому просить стягувати аліменти позивачка у своїй позовній заяві, тому, на думку суду, позов необхідно задоволити повністю. Неявку відповідача до суду розцінено, як його самоусунення від вирішення спору, адже, розуміючи, що суд викликає його для участі у справі, від отримання повістки відмовився, ніяким чином не відреагував, не з`явився до суду і не надав свого відзиву на позов. В зв`язку з задоволенням позову з відповідача належить стягнути і судовий збір, як це передбачено ст.141 ЦПК України, від сплати якого була звільнена позивачка при подачі позову до суду.

Outcome: approved