Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Прокурор Заставнівського району Чернівецької області звернувся до суду з позовною заявою в інтересах неповнолітнього [PERSON] до територіальної громади с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області, треті особи без самостійних вимог [PERSON], орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Заставнівської РДА, Заставнівська районна державна нотаріальна контора. Просить визнати за неповнолітнім [PERSON] право власності на житловий будинок, який розташований в с. Баламутівка, вул. Лесі Українки, 27 Заставнівського району в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON]. В обґрунтування позову посилається на те, що ст. 121 Конституції України, статті 45 ЦПК України прокурор бере участь у розгляді цивільних справ за його заявами про захист інтересів держави або прав і законних інтересів громадян. Підставою представництва у суді інтересів громадянина є його неспроможність самостійно захищати свої порушені права. Дана позовна заява вноситься з метою захисту прав дитини-сироти - жителя [INFO] [PERSON] [INFO]. Прокурор вказує, що проведеною прокуратурою перевіркою встановлено, що [PERSON], [INFO], є дитиною-сиротою в даний час є учнем 10 класу Ржавинецького НВК Заставнівського району і на даний час знаходиться під опікою родички [PERSON]. Батьками хлопця були: мати - [PERSON], яка померла 10.03.2003 року та батько - [PERSON], який помер 03.08.2007 року. [PERSON] до дня своєї смерті була зареєстрована та проживала разом із своїм сином [PERSON] в будинку, за адресою с. Баламутівка, вул. Лесі Українки, 27 Заставнівського району, який вона придбала за договором купівлі-продажу житлового будинку від 04.07.1998 року, укладеного між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець). Нотаріусом 10.02.2014 року у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений житловий будинок, який залишився після смерті [PERSON], відмовлено оскільки право власності на житловий будинок за адресою с. Баламутівка, вул. Лесі Українки, 27 Заставнівського району Чернівецької області не зареєстровано за померлою [PERSON]. Відсутність свідоцтва про право на спадщину на ім'я [PERSON] перешкоджає йому в оформленні права власності на вказаний спірний будинок. В судовому засіданні прокурор позов підтримав в повному обсязі, обґрунтувавши вищенаведеним, просив його задовольнити. Представник відповідача територіальної громади с. Баламутівка Заставнівського району в судове засідання не зявився. У заяві, поданій до суду просить справу розглянути в його відсутності, позов визнає. Представник Заставнівської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явилася, надав суду заяви про розгляд справи без її участі. Треті особи: органу опіки та піклування [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали. Заслухавши пояснення прокурора, третіх осіб, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч. 4 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Зважаючи на ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що 12.07.2007 року народився [PERSON] (а.с. 5), 10.03.2003 року померла мати [PERSON] [PERSON], а 02.08.2007 року помер батько [PERSON] (а.с. 8, 9). Спадкове майно, яке знаходиться в с. Баламутівка Заставнівського району, Чернівецької області по вул. Л.Українки ( колишній Жовтневій) №27 що складається із житлового будинку, [PERSON], придбала згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 04 серпня 1998 року (а.с. 10). Проте зазначений договір купівлі-продажу за життя [PERSON] не зареєструвала у Заставнівському районному Бюро технічної інвентаризації. Згідно довідки Баламутівської сільської ради [PERSON] постійно проживала і перебувала на реєстраційному обліку за місцем постійного проживання у [INFO] по день смерті 08.03.2003 року. На день смерті разом з нею в одному будинку проживав іі син [PERSON] ( а.с.49) Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги майна померлої [PERSON] за законом, оскільки його батько [PERSON] не перебував у шлюбі з його матірю. Відповідно до ч.4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Позивач у відповідності до вимог ч.4 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], оскільки на момент відкриття спадщини являвся неповнолітнім, та із заявою про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк до нотаріуса не звертався. Зазначене підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с. 44-60). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Постановою державного нотаріуса Заставнівської державної нотаріальної контори від 10.02.2014 року у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений житловий будинок, який залишився після смерті [PERSON], відмовлено оскільки право власності на житловий будинок за адресою с. Баламутівка, вул. Лесі Українки, 27 Заставнівського району Чернівецької області не зареєстровано за померлою [PERSON]. Відповідно до п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Надані прокурором докази в їх сукупності дають підстави суду зробити висновок, що спірний будинок належав спадкодавцю [PERSON], яка померла 10.03.2003 року, але правовстановлюючий документ не зареєстрований, при цьому наявність права власності у спадкодавця нікім не оспорюється, а неповнолітній [PERSON] прийняв спадщину. У зв'язку з вище викладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги прокурора щодо визнання права власності на будинок за [PERSON] в порядку спадкування за законом є такими, що засновані на законі, в зв'язку з чим підлягають задоволенню, як винятковий спосіб захисту права власності неповнолітнього позивача. На підставі ст.ст. 392, 1216, ч. 1 ст. 1261, ч.ч. 1,4 ст. 1268 ЦК України, та

Outcome: approved