Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO], вказавши в позові, що в зв'язку з проведенням антитерористичної операції в Донецькій області, вона переміщена з тимчасово окупованої території України в м. Маріуполь. З батьком дитини познайомилась у с. Володарське, Донецької області, де він перебував на службі в Національній гвардії України, одразу почали жити разом. [INFO] року у м. Маріуполі вона народила сина - [PERSON] Ще коли позивачка була вагітна, відповідач почав вживати спиртні напої, припинив службу в Національній гвардії України, роботу не шукав. Після народження дитини вона дізналася, що відповідач вживає наркотичні засоби та займається ігроманією, в результаті чого продавав речі, які їм дарувала мати позивачки. В червні 2016 року відповідач зібрав речі та покинув позивачку з дитиною. Також вказала, що станом на сьогоднішній день відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, взагалі не спілкується з сином, не приймає жодної участі у його вихованні, не сплачує аліменти, не надає ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини. Вважає, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, просила позбавить відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], - [INFO], та стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Також позивачка просила звільнити її від сплати судового збору у зв'язку з тяжким матеріальним становищем, відсутністю у неї коштів, вказала що на її забезпеченні знаходиться неповнолітня дитина. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги просила задовольнити, за підставами, вказаними в позовній заяві та в разі неявки відповідача у судове засідання, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7), [INFO] року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії довідки ОСББ «Вікторія -74» від 10.05.2017р. (а.с.6), [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], разом с сином [PERSON] Батько дитини не з'являється, [PERSON] веде господарство самостійно. Відповідно до копії акта обстеження житлово-побутових умов від 13.06.2017 року (а.с. 18) - позивачка має умови для проживання та виховання дитини. Відповідно до частини 1 статті 121 Сімейного кодексу України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до частини 4 статті 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підпунктом 2 пункту 1 статті 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її зовнішнього світу. Перелічені докази в своїй сукупності підтверджують той факт, що відповідач не виконує покладені на нього ст. 150 Сімейного кодексу України обов'язки щодо піклування про здоров'я свого сина, його духовного та морального розвитку, тобто він ухиляється від виконання своїх обов'язків по його вихованню. Тому, з метою захисту прав та інтересів неповнолітнього [PERSON], [INFO], суд вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно останнього. Також, суд вважає за можливе звільнити позивачку від сплати судового збору за подачу позову у зв'язку з її тяжким матеріальним становищем та враховуючи що на її забезпечені знаходиться малолітня дитина. Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 640 гривень за позовні вимоги стосовно позбавлення батьківських прав. Також суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7), у зв'язку з чим він має нести обов'язок з утримання дитини. Таким чином суд вважає, що вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання дитини є законними, обґрунтованими, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Також суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в межах суми платежу за 1 місяць. З відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved