Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та призначити її опікуном. Стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона є рідною сестрою малолітнього [PERSON] . Їхня мати [PERSON] тривалий час зловживає спиртними напоями, не переймається долею сина, не має постійного місця роботи. Через зловживання спиртними напоями [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у лікаря. 14 квітня 2021 року [PERSON] вміщено за направленням служби у справах дітей Новобузької міської ради до Комунального закладу «Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Миколаївської обласної ради, де дитина перебуває до цього часу. Мати не цікавилася успіхами у навчанні дитини, не піклувалася про стан її здоров`я, не створювала належні умови для проживання, коштів на утримання дитини не надає. Оскільки [PERSON] проживав разом з нею, то вона в праві звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відносно нього. Оскільки батько дитини записаний зі слів матері, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження, то право стати опікуном та повністю відповідати за його виховання має вона, як його повнолітня сестра. Відтак, [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, визначених чинним законодавством. А тому, враховуючи наведене остання звернулась до суду із даним позовом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча була завчасно, належним чином повідомлена про слухання справи, у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи без її участі на адресу суду не подавала. Представник третьої особи органу опіки та піклування Новобузької міської ради Миколаївської області, Захарчук В.О. в судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. При таких обставинах суд постановив провести, на підставі вимог ст.281 ЦПК України, заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 280 ЦПК України. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). У статті 7, 155 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В судовому засіданні встановлено, що позивачка є сестрою малолітнього [PERSON] , [INFO] , а відповідачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] та малолітнього [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 5, 6). Батько малолітнього [PERSON] записаний зі слів матері, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України (а.с. 7). Відповідно до довідки КНП «Новобузька багатопрофільна лікарня» №346-01-11 від 14.07.2021 року, [PERSON] , перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога (а.с. 9). Як вбачається з довідки наданої Комунальним закладом «Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Миколаївської обласної ради за №03-460 від 29.07.2021 року, [PERSON] , [INFO] , перебуває в центрі з 14.04.2021 року по теперішній час. Мати - [PERSON] жодного разу не телефонувала, не відвідувала, долею сина не цікавилась (а.с. 16) Згідно до акта обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] , за даною адресою проживають: прабабуся [PERSON] , [INFO] , правнучка [PERSON] , [INFO] , правнук - [PERSON] , [INFO] . На момент обстеження в помешканні чисто, для дитини облаштовано окрему кімнату, в якій є ліжко, письмовий стіл, шафа для одягу (а.с. 22). Відповідно до висновку про стан здоров`я заявника [PERSON] , виданого КНП «Новобузька багатопрофільна лікарня»від 20.08.2021 року, остаточний висновок - здорова (а.с. 23). Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Новобузької міської ради про доцільність позбавлення батьківських №1239-02-12 від 16.08.2021 року, останній вважає за доцільне позбавити громадянку [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , оскільки буде відповідати інтересам дитини (а.с. 21). Із висновку служби у справах дітей Новобузької міської ради №287/03-11 від 06.10.2021 року, про можливість влаштування дитини, позбавленої батьківського піклування в сім`ю опікуна [PERSON] вбачається, що орган опіки та піклування виконавчого комітету Новобузької міської ради вважає за доцільне влаштування на спільне проживання та виховання малолітнього [PERSON] в сім`ю опікуна [PERSON] (а.с. 37). Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що відповідачка не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не цікавиться його здоров`ям, навчанням та духовним розвитком, не спілкується з сином, не проявляє батьківської турботи, хоча жодних об`єктивних обставин, які б перешкоджали відповідачці здійснювати свої батьківські обов`язки по відношенню до сина судом не встановлено, тому позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] буде відповідати інтересам дитини. Відповідно до ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна та піклувальника за поданням органу опіки та піклування. В судовому засіданні встановлено, що позивачка працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та займає посаду фахівець з обслуговування клієнтів, здорова, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, що підтверджується довідками. Виходячи з того, що суд дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , позовні вимоги про встановлення опіки та призначення дитині опікуна ґрунтуються на вимогах діючого законодавства і також підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 166, 182 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання малолітнього [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячнодо досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі коли в позовній заяві об`єднано кілька позовних вимог, згідно ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", судовий збір сплачується за кожну вимогу. При зверненні до суду позивачкою сплачено судовий збір в сумі 908,00 грн., при цьому, за вимогою про стягнення аліментів позивачка була звільнена від сплати судового збору на підставі п.3) ст. 5 Закону України «Про судовий збір», Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідачки [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в сумі 908,00 грн. та судовий збір на користь держави у розмірі 908,00 грн..

Outcome: approved