Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Позивач просить постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1\~500,00 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що у період перебування з відповідачем у шлюбі у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . На даний час з дитиною проживає окремо від відповідача. Дочка перебуває на її утриманні. Відповідач самоусунувся від виховання і матеріального утримання дочки, будь-якої допомоги в добровільному порядку не надає. [PERSON] їй утримувати дитину вкрай тяжко. Відповідач є особою працездатного віку, має тимчасові заробітки, тому спроможний матеріально забезпечувати дитину. Провадження в справі відкрито ухвалою від 17.07.2019 року, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав копію ухвали з примірником матеріалів позову 07.08.2019 року. У строк, визначений судом та з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерством інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, відповідач відзиву не подав. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.01.2007 року, який розірваний рішенням Любомльського районного суду від 09.12.2015 року. У період шлюбу у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно із довідкою відділу ЦНАП виконкому Любомльської міської ради дитина сторін зареєстрована разом із матір`ю, позивачем [PERSON] , по [ADDRESS] . Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частинами 1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України встановлено перелік обставин, які враховуються при визначенні розміру аліментів, та водночас визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на дату розгляду справи дочці сторін [PERSON] виповнилось 12 років. Згідно із Законом України "Про Державний бюджет на 2019 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року становить 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Виходячи із вище наведених норм законодавства, встановлених фактичних обставин справи та принципу рівності батьківського обов`язку по утриманню дітей, суд вважає визначений позивачем розмір аліментів на утримання дитини на рівні 1500 гривень таким, що відповідає потребам дитини у її матеріальному забезпеченні згідно віку. При цьому суд зважує на те, що дочка сторін проживає разом із матір`ю, а відтак основний тягар по її утриманню, що включає в себе також незаплановані (непередбачувані) витрати, лежать саме на позивачу. Адже утримання дітей не зводиться виключно до суми стягуваних аліментів із платника. Це поняття є набагато ширшим, як у моральному, так і в матеріальному аспекті. Тому вищевказаний розмір аліментів на переконання суду є достатньо вищим від встановленого мінімуму, на певному рівні забезпечить гармонійний розвиток дитини, виконання відповідачем гарантованого державою батьківського обов`язку і відповідає закріпленим у ч.9 ст.7 СК України засадами справедливості, добросовісності та розумності. Підстав неспроможності сплачувати відповідачем аліментів у такому розмірі у справі не встановлено. Крім цього, суд зважує і на неподання відповідачем заперечень у формі відзиву щодо такої визначеної позивачем суми аліментів. Таким чином, вимоги позивача про стягнення аліментів слід задовольнити повністю. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення про стягнення місячного розміру аліментів підлягає негайному виконанню. Згідно із ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved