Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Представник позивача звернувся у листопаді 2014 року до суду з позовом до відповідачки. Просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором на загальну суму 14498 ( чотирнадцять тисяч чотириста дев'яносто вісім) грн. 41 коп. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, прохає розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, будучи у встановленому законом порядку повідомлена про час та місце розгляду справи. До висновку про належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд приходить, виходячи з наступного. Судові повістки-виклики в судове засідання на ім'я відповідачки направлялись судом за місцем реєстрації місця проживання, які повернулись до суду без вручення відповідачу за закінченням терміну зберігання. Відповідно до п.99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату. Пунктом 117 Правил передбачено, що поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦК України в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Оскільки відповідачці судові повістки, направлені судом на її ім'я за адресою, за якою зареєстровано її місце проживання, не одержані, повернуті суду за закінченням терміну зберігання через відсутність адресата, суд вважає відповідачку такою, що була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачи з ухваленням заочного рішення. Відповідачка в судові засідання 02.02.2015 року та 27.02.2015 року не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, доказів поважності причин неявки в судове засідання не надала, в зв'язку з чим по справі постановлене заочне рішення відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 лютого 2006 року між позивачем та відповідачкою був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитною ліміту на платіжну карточку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка своїм підписом підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір. Згідно позовної заяви відповідачка порушила умови договору і станом на 30.09.2014 року має заборгованість на загальну суму 14498,41 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом - 7795,80 грн.; - заборгованості по процентах за користування кредитом - 4536,02 грн.; - заборгованості по комісії за користування кредитом - 1000,00 грн.; - штрафу (фіксованої частини) - 500,00 грн.; - штрафу (процентної складової) - 666,59 грн. Будь-яких заперечень щодо наявності та розміру заборгованості відповідачкою суду не надано. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши діюче законодавство з питань, що регулюють предмет спору, суд дійшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved