Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач у липні 2017 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивує тим, що 16.10.1998 року в с. Зарічне Тростянецького району Сумської області померла тітка позивача [PERSON]. Після її смерті батько позивача [PERSON], рідний брат померлої здійснював поховання розпоряджався майном, що залишилося, прийняв документи. 20.09.2009 року помер [PERSON]. В грудні 2014 року [PERSON] з газети «Новини Тростянеччини» від 19.12.2014 року №95 (10793) дізналася, що за [PERSON] на території Зарічненської сільської ради значиться земельна частка (пай) площею 4,11 га.: рілля 3,95га, сіножаті 0,16 га. Звернувшись до відділу в Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру, де її повідомили, що дійсно був виданий сертифікат про право на земельну частку (пай) серії СМ №0084832 на ім.я [PERSON] на підставі рішення Тростянецької районної державної адміністрації №362 від 18.06.1996 року, і зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №350. Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) через відсутність оригіналу сертифікату про право на земельну частку (пай), що перешкоджає позивачу в оформленні її спадкових справ після смерті [PERSON] Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 3,61 в умовних кадастрових гектарах без визнання цієї частки в натурі у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерного пайового товариства закритого типу "Тростянецьке", с.\~Зарічне Тростянецького району Сумської області, що належала [PERSON], яка померла 16.10.1998, на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай) серія СМ № 0084832 виданого на підставі рішення Тростянецької РДА № 362 від 18.06.1996 , що зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 350, в порядку спадкування за законом. Позивач у судове засідання не зявились, представник позивача [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представники відповідача у судове засідання не зявився. Зарічненська сільська рада Тростянецького району Сумської області подала заяву про розгляд справи без участі її представника, проти задоволення позову не заперечила (а.с. ). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON], померлого 20 вересня 2009 року та племінницею [PERSON], яка померла 16 жовтня 1998 року (а.с. 12-16). Відповідно до листа від 29.05.2017 року відділу у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області встановлено, що на імя [PERSON] виписаний сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0084832 по САПТЗТ «Тростянецьке» на підставі розпорядження голови Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області №362 від 18.06.1996 року. Сертифікат зареєстровано у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №350 від 27.08.1996 року та видано. Станом на 25.05.2017 у книгах реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON] факту реєстрації державного акту не встановлено (а.с.10). Постановою державного нотаріуса Тростянецького районної нотаріальної контори від 06.11.2017 року [PERSON] на підставі частини 1 статті 49 Закону України «Про нотаріат» було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), у звязку з відсутністю документу підтверджуючий право власності на спадкове майно (а.с. 39). Відповідно до роз'яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У газеті «Новини Тростянеччини» було розміщено оголошення про власників не успадкованих та не переоформлених земельних часток (паїв) по Зарічненській сільській раді де зазначено [PERSON], за якою значиться земельна ділянка 3,95 га. рілля та 0,16 сіножаті (а.с.11). Ураховуючи відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] позивач обґрунтовано звернувся до суду. Часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є 16.10.1998 року, а після смерті [PERSON] 02.10.2009 року. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» (далі - ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7) відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Ураховуючи викладене та час відкриття спадщини після смерті [PERSON] спірні правовідносини щодо спадкування спадщини після його смерті регулюються нормами ЦК УРСР. За приписами статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з довідками Зарічненської сільської ради Тростянецького району Сумської області на день смерті [PERSON] проживала у [INFO] сама, але її доглядали батьки позивача. Таким чином, батько позивача [PERSON] відповідно до статті 548 ЦК УРСР прийняв спадщину після смерті сестри [PERSON] у вигляді права на земельну частку (пай), що належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, але свідоцтва не отримав. У свою чергу позивач, який на момент смерті у 2009 році батька [PERSON] проживала окремо від нього, прийняла спадщину, подавши до нотаріуса відповідну заяву (а.с.40). Згідно із Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 49824689 від 10.11.2017 року, після смерті [PERSON], померлого 20.09.2009 року, спадкова справа заведена за №133/2010 та 25.11.2011 видано свідоцтво про право на спадщину на імя [PERSON] на земельну ділянку розміром 4,88 га на території Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області (а.с. 35,36). Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1298 ЦК України). Судом установлено, що шість місяців з часу відкриття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] на даний час минули і за даними Спадкового реєстру спадкова справа після смерті останнього не заведена. Спадкоємців, які згідно з частиною 1 статті 1241 ЦК України мали б право на обовязкову частку у спадщині після смерті [PERSON], судом не установлено, позивач є спадкоємцем за законом після смерті померлого. За таких обставин, за відсутності у позивача правовстановлюючого документу сертифікату серії СМ № 0084832 на право на земельну частку (пай) позивач згідно з положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат» позбавлений можливості одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на цю спадщину, яке було набуто спадкодавцем за життя у встановленому законом порядку, а тому захищаючи його охоронювані законом права, таке право слід визнати за ним рішенням суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved