Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

У грудні 2014 року до суду звернулося ПАТ "Банк Форум" з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 6017,34 дол. США. Позивач зазначав, що 10 травня 2007 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого останньому було надано кредит у розмірі 38250 дол. США строком до 09 травня 2017 року зі сплатою 11,5 відсотків річних. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування з визначенням їх розмірів у встановлені строки, але взятих на себе зобов'язань не виконує. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 26 листопада 2014 року становить 5746,28 дол. США та пеню 271,06 дол. США. Представник позивача у судове засідання не прибув, просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав, про що надав письмову заяву. Відповідач у судове засідання не прибув повторно, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином - засобами рекомендованого поштового зв'язку, про причини своєї неявки суд не повідомляв. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 1049, 1050 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, встановленому договором. Відповідно ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За умовами ст. 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором. У ст. 553 ЦК України визначено, що поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає за порушення зобов'язання боржником. Судом достовірно встановлено, що 10 травня 2007 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 0033/07/19-N, згідно якого останньому банк надав кредит у сумі 38250 дол. США зі сплатою 11,5 відсотків річних в строк до 09 травня 2017 року на придбання нерухомого майна. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом з визначенням їх розмірів у встановлені строки та графік погашення кредиту у порядку, визначеного договором. Відповідно додаткової угоди №1 від 20 жовтня 2009 року, укладеної між банком та відповідачем [PERSON] були внесені зміни до кредитного договору щодо порядку перерахування кредитних коштів, сплати коштів у повернення кредиту, розмірів щомісячних внесків шляхом зарахування коштів на рахунок №0033/07/19-N (а.с.а.с. 16-18). У вказаних договорах сторонами були визначені всі істотні умови, зокрема: предмети договорів, строки дії договорів, права, обов'язки та відповідальність сторін. Відповідач [PERSON] перестав сплачувати своєчасно та у повному обсязі кошти у погашення кредиту та процентів за користування кредитом згідно графіку погашення кредиту, починаючи з червня 2008 року. Станом на 26 листопада 2014 року загальна сума заборгованості за кредитом становить 5746,28 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ гривні до долара США - 86039,41 грн., з них: - заборгованість за кредитом - 5694,10 дол. США; - заборгованість по процентам за користування кредитними коштами - 52,18 дол. США та нарахована пеня за прострочення сплати коштів у повернення кредиту - 4058,55 грн. Вказана сума заборгованості станом на день розгляду справи відповідачем банку не сплачена. Суд враховує, що загальна сума заборгованості станом на день розгляду справи, як постає з пояснень представника позивача, становить більший розмір, але представник позивача відмовилася від збільшення позовних вимог, незважаючи на відповідне роз'яснення суду. Між сторонами по справі за висновком суду фактично відсутній спір з приводу розрахунку заборгованості за кредитним договором, обчисленої станом на 26 листопада 2014 року. Крім того, розрахунок наданий позивачем заборгованості відповідає умовам кредитного договору, а розрахунок пені обчислено в межах однорічного строку позовної давності. Відповідач не подав належних, допустимих, безспірних і достовірних доказів на спростування позову і встановлених судом обставин. На підставі встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, зокрема щодо необхідності стягнення пені в національній валюті України. Необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №0033/07/19-N від 10 травня 2007 року станом на 26 листопада 2014 року на загальну суму 5746,28 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ гривні до долара США - 86039,41 грн., з них: - заборгованість за кредитом - 5694,10 дол. США; - заборгованість по процентам за користування кредитними коштами - 52,18 дол. США. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача пеню за період, який було обчислено позивачем згідно його розрахунків в сумі 4058,55 грн. та на користь держави судовий збір в сумі 900,98 грн. (1% від (86039,41 + 4058,55)).

Outcome: approved