Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на тимчасові виїзди та в'їзди з території, що тимчасово не підконтрольна Україні, через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської області та повернення до місця проживання в м. Донецьк Донецької області громадяники України, неповнолітньої [PERSON], [INFO], у її супроводі, без згоди та без супроводу батька [PERSON] до досягнення дитиною 16-річного віку. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який було розірвано 18 квітня 2008 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. З відповідачем зв'язки не підтримує, місце проживання відповідача невідоме. Відповідач жодного разу не використав нагоди побачити доньку, не спілкувався з нею з власної ініціативи, участі у її вихованні не приймав, матеріально не допомагав. Крім того, відповідач своєю бездіяльністю чинить перешкоди у здійсненні заходів спрямованих на покращення здоров'я дитини, її фізичного та морального розвитку. На даний час неможливо встановити місце перебування батька, так як з 2014 року він жодного разу не відвідував дитину, не переймався її долею, не допомагав матеріально. У зв'язку з чим позивачка вимушена звернутися до суду та просить суд надати дозвіл неповнолітній [PERSON], [INFO], на тимчасові виїзди та в'їзди з території, що тимчасово не підконтрольна Україні, через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської області та повернення до місця проживання в м. Донецьк Донецької області громадянина України, у супроводі [PERSON], [INFO], без згоди та без супроводу батька [PERSON] до досягнення дитиною 16-річного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, згідно інформації, яка неодноразово надходила з ГУДМС України в Донецькій області у відповідь на запити суду щодо підтвердження місця реєстрації фізичних осіб, останнє відоме місце проживання яких належить до Амвросіївського району Донецької області, - за наявними у ГУДМС Донецькій області дані про таких осіб відсутні, а детальніше здійснити перевірку інформації про реєстрацію місця проживання фізичних осіб в населених пунктах, які розташовані в зоні проведення антитерористичної операції, є неможливим, тому що обліки відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Донецькій області знаходяться у м. Донецьку на тимчасово непідконтрольній українській владі території. У зв'язку із зазначеним, відповідно до п.9 ст.74 ЦПК України відповідач викликався до суду через оголошення у газеті «Урядовий кур'єр» № 104 (5973), номер якої вийшов 08.06.2017 року, але в судове засідання останній не з'явився. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який було розірвано 18.04.2008 року, про що зроблений актовий запис № 75 Донецького міського відділу реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області від 18.04.2008 року.(а.с.12). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька,22 липня 2005 року (а.с. 11). Згідно ст. 150 ч. 2 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду громадян в Україну" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно до п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки відповідач не надає передбачений законом дозвіл на виїзд дитини за кордон з перелічених вище причин, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved