Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовом, де зазначає, що Управлінням контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Херсонській області проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства на території Асканія-Нова селищної ради Чаплинського району Херсонської області. За результатами якої виявлено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення, загальною площею 27 га із земель запасу Асканія-Нова селищної ради самовільно зайнята [PERSON], шляхом вирощування сільськогосподарських культур - ячменю. 08 липня 2014 року за це правопорушення відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.53-1 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 170 гривень та винесено припис про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки. Самовільним зайняттям земельної ділянки відповідач заподіяв шкоду Асканія - Нова селищній раді Чаплинського району в розмірі 29 862 гривні 76 копійок, яку в добровільному порядку не відшкодовує. Просить стягнути з [PERSON] на користь Асканія-Нова селищної ради зазначену суму коштів та судовий збір на користь держави. У судовому засіданні представник прокуратури [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Селищний голова Асканія - Нова Чаплинського району Херсонської області [PERSON] позов прокурора підтримав. Відповідач [PERSON] позов прокурора не визнав, посилаючись на те, що в 2014 році земельну ділянку, про яку зазначає прокурор, не використовував і не міг використовувати. У червні 2014 року інспектором сільськогосподарської інспекції проводилась перевірка дотримання вимог земельного законодавства на землях Асканія-Нова селищної ради. Перевіркою було встановлено, що він начебто використовував земельну ділянку площею 27 га для вирощування ячменю без відповідних документів. Це твердження не відповідає дійсності, оскільки обстеження спірної земельної ділянки проводилось у його відсутність. Акт перевірки він не підписував. Крім того пояснив, що постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та акти інспектора він не оскаржував, оскільки не знав про їх існування. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. У липні 2014 року, в межах кримінального провадження, порушеного Чаплинським РВ УМВС України в Херсонській області, Управлінням контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Херсонській області проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства на території Асканія-Нова селищної ради Чаплинського району Херсонської області. За результатами перевірки було виявлено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення, загальною площею 27 га із земель запасу Асканія-Нова селищної ради, самовільно зайнята [PERSON], шляхом вирощування ячменю. Вказані обставини зафіксовані державним інспектором сільського господарства в Херсонській області в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 24 червня 2014 року, який складений у присутності відповідача та співробітників Чаплинського районного відділу міліції, про що в судовому засіданні зазначила свідок [PERSON] Відповідно до акта обстеження земельної ділянки № 133 від 24 червня 2014 року встановлено, що земельна ділянка площею 27 га із земель запасу сільськогосподарського призначення Асканія-Нова селищної ради на момент перевірки використовувалася [PERSON] для вирощування ячменю без документів, що посвідчують право власності чи користування (оренди) даною земельною ділянкою, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» є самовільним зайняттям земельної ділянки та порушує вимоги ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України. З пояснень представника Асканія - Нова селищної ради Чаплинського району Херсонської області [PERSON] та досліджених доказів встановлено, що відповідач неодноразово звертався до органів місцевого самоврядування та державної влади з клопотанням про виділення йому земельної ділянки в оренду саме такої площі. Згідно розпорядження голови Чаплинської районної державної адміністрації № 507 від 02.11.2012 року, а також викопіювання плану земель Асканія - Нова селищної ради [PERSON] було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки в оренду загальною площею 27 га із земель запасу сільськогосподарського призначення Асканія-Нова селищної ради. Однак відповідачем належних та достатніх заходів по оформленню зазначеної земельної ділянки не вжито, проект землеустрою не виготовлено, що останнім не заперечувалось. Суд критично ставиться до пояснень відповідача щодо його необізнаності про проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства сільськогосподарською інспекцією, оскільки вони спростовуються показаннями свідка [PERSON], яка на той час працювала державним інспектором сільського господарства. Свідок пояснила, що перевірка законності використання земельних ділянок Асканія - Нова селищної ради Чаплинського району Херсонської області проводилась в межах кримінального провадження, порушеного Чаплинським РВ УМВС України в Херсонській області, у присутності відповідача, який не заперечував про самовільне використання земельної ділянки. За результатами дослідження доказів суд також встановив, що з метою усунення встановлених порушень вимог земельного законодавства, державним інспектором сільського господарства в Херсонській області внесено припис № 000464 від 24 червня 2014 року, відповідно до якого [PERSON] зобов'язано усунути відповідні порушення протягом 30 днів. 08 липня 2014 року відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 53-1 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 170 гривень. Як пояснив представник Асканія - Нова селищної ради Чаплинського району Херсонської області [PERSON] на час розгляду справи судом відповідач усунув виявлені недоліки та здійснив належне оформлення земельної ділянки. Зазначене в свою чергу вказує, що відповідачу було достовірно відомо про результати перевірки, проведеною сільськогосподарською інспекцією Херсонської області. Відповідно до розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки [PERSON], який складено згідно вимог «[PERSON] визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 року № 963, сума збитків складає 29862 гривень 76 копійок. За таких обставин, суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини щодо відповідальності за порушення земельного законодавства та відшкодування шкоди. Як вбачається з аналогічних між собою положень ст.14 Конституції України та ст.373 ЦК України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Згідно положень ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Пунктом "б" ч.1 ст.211 Земельного кодексу України передбачено, що за самовільне зайняття земельної ділянки громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства. Згідно з ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що, вирішуючи спори про відшкодування власникам землі й землекористувачам шкоди, заподіяної самовільним зайняттям або забрудненням земельних ділянок та іншими порушеннями земельного законодавства, суди мають виходити з того, що відповідно до статті 156 ЗК України, статті 1166 ЦК України така шкода відшкодовується у повному обсязі. Відповідно до статей 90, 95, 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки повертаються їх власникам або землекористувачам з передачею останнім незібраного врожаю без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 4 ст. 61 ЦПК визначено, що вирок суду у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Крім того, відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», судам вказано на те, що вдповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов'язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Таким чином, суд приходить до висновку, що посилання відповідача на незаконність актів інспектора та постанови про накладення адміністративного стягнення без будь-якого підтверджуючого доказу, тобто постанови адміністративного суду, не можна вважати доказом по вказаній цивільній справі. Оскільки це являється лише припущенням та особистою точкою зору відповідача та його представника. Отже, при розгляді вказаної справи, повністю доведені позовні вимоги, які підкріплені достатніми доказами. Натомість відповідачем жодного доказу, спростовуючого обставини, що викладені в позовній заяві, не надано. З огляду на викладене, враховуючи, що факт самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки встановлено у відповідності до вимог законодавства, ним завдані збитки її самовільним зайняттям Асканія - Нова селищній раді, які в добровільному порядку не відшкодовані, суд дійшов висновку, що позовна заява прокурора Чаплинського району в інтересах держави є обґрунтованою i підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по сплаті судового збору на користь держави.

Outcome: approved