Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

ТОВ «Благо-інвест»" звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. В обґрунтування вимог вказує, що 12 грудня 2007 року між сторонами укладено договір № 002716 (основний договір), згідно якого позивач (адміністратор), діючи за дорученням, в інтересах і за рахунок відповідача (учасника), здійснює певні дії, спрямовані на придбання товару для відповідача на умовах діяльності програми «Благоінвест». Згідно умов договору відповідач зобов'язаний сплатити одноразовий реєстраційний платіж, а також своєчасно, не пізніше 15 числа кожного місяця, сплачувати загальні платежі, які складаються з чистого внеску, за рахунок якого здійснюється оплата товару чи надається відповідна сума у позики та адміністративні витрати, що є платою за послуги позивача з організації діяльності програми. Відповідно до надісланої заяви учасника на участь в асигнаційному заході, учасник (відповідач) отримав дозвіл на суму 30 000 грн., з яких відповідач отримав 28 квітня 2009 року врозхмірі 8900 грн, 18 травня 2009 року - 11 100 грн, 19 травня 2009 року - 10 000 грн. 13 квітня 2009 року укладено додаток №3 до договору №002716, де сторони підтверджують, що учасник отримав дозвіл на отримання товару в сумі 30 000 грн., а також, що на момент підписання додатку №3 відповідачем було сплачено 49 чистих внесків на суму 12 250 грн., та 62 адміністративних витрат на суму 3 200 грн, які зараховані адміністратором в рахунок погашення щомісячних платежів, в порядку визначеному договором позики. У відповідності до умов основного договору, 13 квітня 2009 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики № 305/09, згідно якого позивач надав відповідачу грошові кошти у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, безоплатності та цільового характеру використання, у сумі 30 000 грн. з кінцевим терміном погашення, згідно графіку погашення заборгованості до 15 вересня 2019 року, які відповідач зобов»язався повернути починаючи з 15 квітня 2009 року і до 15 квітня 2019 року у рівними частинами по 250 грн. щомісячно до погашення позики. Відповідач з квітня зобов»язання не виконує в зв»язку з чим станом на листопад 2013 року виникла заборгованість в розмірі 5 000 грн, яку просить стягнути. Відповідач повторно в судове засідання не з"явився, причини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи в цілому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 12 грудня 2007 року між сторонами укладено договір № 002716 (основний договір), згідно якого позивач (адміністратор), діючи за дорученням, в інтересах і за рахунок відповідача (учасника), здійснює певні дії, спрямовані на придбання товару для відповідача на умовах діяльності програми «Благоінвест». Згідно умов договору відповідач зобов'язаний сплатити одноразовий реєстраційний платіж, а також своєчасно, не пізніше 15 числа кожного місяця, сплачувати загальні платежі, які складаються з чистого внеску, за рахунок якого здійснюється оплата товару чи надається відповідна сума у позики та адміністративні витрати, що є платою за послуги позивача з організації діяльності програми. Відповідно до надісланої заяви учасника на участь в асигнаційному заході, учасник (відповідач) отримав дозвіл на суму 30 000 грн., з яких відповідач отримав 28 квітня 2009 року врозхмірі 8900 грн, 18 травня 2009 року - 11 100 грн, 19 травня 2009 року - 10 000 грн. 13 квітня 2009 року укладено додаток №3 до договору №002716, де сторони підтверджують, що учасник отримав дозвіл на отримання товару в сумі 30 000 грн., а також, що на момент підписання додатку №3 відповідачем було сплачено 49 чистих внесків на суму 12 250 грн., та 62 адміністративних витрат на суму 3 200 грн, які зараховані адміністратором в рахунок погашення щомісячних платежів, в порядку визначеному договором позики. У відповідності до умов основного договору, 13 квітня 2009 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики № 305/09 з додатком №1. Згідно п.1.1. цього договору позивач надав відповідачу грошові кошти у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, безоплатності та цільового характеру використання, у сумі 30 000 грн. з кінцевим терміном погашення, згідно графіку погашення заборгованості до 15 вересня 2019 року. Згідно графіку погашення заборгованості за договором, що міститься в додатку № 1, а також додатку №3 до основного договору відповідач, починаючи з 15 квітня 2009 року, і до 15 березня 2014 року зобов'язаний повертати надану позику рівними частинами по 250 грн. щомісячно до погашення позики. Відповідно п.3.1 договору позика повертається рівними частинами у без гот івковому порядку платіжним дорученням шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок позикодавця, згідно графіку погашення основної заборгованості, що міститься в додатку № 1 до цього договору. Відповідно п.5.3.1 договору позичальник зобов»язаний повернути позикодавцю в повному обсязі суму позики на умовах та в строки, визначені в договорі. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За період з 14 січня 2009 року до 12 березня 2012 року відповідачем було сплачено чистих внесків на загальну суму 21 250 грн. З квітня 2012 року відповідач почав порушувати графік погашення позики та не виконує свої зобов'язання у повному обсязі. На листопад 2013 року виникла заборгованість у сумі 5000 грн, яку слід стягнути. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн та витрати на правову допомогу в сумі 380 грн.

Outcome: approved