Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з ним не склалося, сім'я розпалась в зв'язку з відсутністю спільних інтересів, розбіжностями характерів та різними поглядами на сімейні взаємовідносини. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини носять формальний характер, між сторонами відсутнє нормальне спілкування, спроби примирення між ними не принесли жодних результатів, а тому позивачка вважає, що збереження сім'ї неможливо, у зв'язку з чим, просить позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином. Підтримала позовні вимоги, наполягала на розірванні шлюбу, просила строк для примирення не надавати та справу розглянути у її відсутність, про що надала заяву до суду(а.с.11). Відповідач до суду не прибув, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, про що в справі є відповідні докази. Надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та про визнання позовних вимог (а.с.12). Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви позивачки по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з розірванням шлюбу. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 24 вересня 2016 року у Болградському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 165, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Від шлюбу сторони дітей не мають. Сторони миритися не бажають, наполягають на розірванні шлюбу (а.с.11, 12). Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права подружжя та права їх дитини. Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] - існує формально, а тому підлягає розірванню. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачкою в позовній заяві зазначено клопотання про зміну їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.2). Відповідно до ст. 113 СК України, позивачці змінити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається «[PERSON]» на «[PERSON]». На підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» [PERSON] звільнено від сплати судового збору, так як вона є інвалідом I-ої групи з дитинства, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди І та ІІ груп (п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір"). Відповідач також є інвалідом ІІ групи, що підтверджується Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0551919 від 20.07.2016 року (а.с.15). Згідно ч.2 ст 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на викладене судовий збір підлягає віднесенню на рахунок держави. Виходячи з вищенаведеного та

Outcome: approved