Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. АТ «Універсал Банк» (далі Банк) у жовтні 2016 звернулося до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, вказавши, що 11.07.2008 між АТ «Універсал Банк» (є правонаступником ВАТ «Універсал Банк») та [PERSON] було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг № ВL6695 (далі-Генеральний договір) та Додаткову угоду № ВL6695/К-1 до Генерального договору (далі - Індивідуальна угода), згідно умов яких відповідач отримав кредит у сумі 175000,00 швейцарських франків, строком до 01.07.2033 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,00 % річних. 21.12.2009 між Банком та відповідачем було укладено Додаткові угоди № 2 та № 3, а 31.01.2011 між Банком та відповідачем було укладено Додаткові угоди № 4 та № 5, за умовами яких змінювався розмір плати за кредитом. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.02.2013 по справі № 2602/3568/12 стягнуто з [PERSON] на користь АТ „Універсал Банк" 1562779, 58 грн. заборгованості за Генеральним договором про надання кредитних послуг №ВL6695 від 11.07.2008 та додатковою угодою №ВL6695/К-1 від 11.07.2008 до Генерального договору про надання кредитних послуг №ВL6695 від 11.07.2008, 3219 грн. судового збору, а всього 1565998,58 грн. При цьому позивач посилаючись на ст. 598-599 ЦК України, вказував, що зобов'язання [PERSON] перед Банком залишається невиконаним належним чином та станом на 07.10.2016 заборгованість [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» по нарахованим та не сплаченим відсоткам за Генеральним договором про надання кредитних послуг № ВL6695 від 11.07.2008 та Додатковою угодою № ВL6695/К-1 до Генерального договору від 11.07.2008 складає 85445,04 швейцарських франків, з яких прострочені проценти за період з 17.10.2012 по 07.10.2016 81327,69 швейцарських франків, прострочені підвищені проценти за період з 17.10.2012 по 07.10.2016 4117,32 швейцарських франків. З урахуванням рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26.02.2013, позивач просив стягнути на свою користь із [PERSON] заборгованість з прострочених процентів за період з 01.01.2014 по 07.10.2016 та заборгованість з прострочених підвищених процентів за період з 01.11.2013 по 07.10.2016 у загальному розмірі 58543,00 швейцарських франків. У відповіді на відзив від 04.02.2019, представник АТ «Універсал Банк» - адвокат Орел С.С. посилався ст. 1048 ЦК України та умови укладеного з відповідачем договору, зокрема п. 1.3.3. Генерального договору про надання кредитних послуг № ВL6695 від 11.07.2008, п. 3.5. Додаткової угоди № ВL6695/К-1 від 11.07.2008, п. 1.5. Додаткової угоди № 21.12.2009 та п. 1.5. Додаткової угоди № 4 від 31.01.2011 та наголошував на тому, що сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Умовами укладених договорів сторони погодили, що нарахування процентів здійснюється щоденно за методом нарахування процентів «Факт/360». починаючи з дати списання коштів із позичкового рахунку, до дати повного погашення кредиту. Проценти нараховуються на фактичний залишок заборгованості, виходячи з фактичної кількості днів у місяці й 360 днів у році, що дає кредитору право нараховувати проценти за користування кредитом до повного його погашення. Вважав, що судова практика наведена представником відповідача у відзиві не підлягає застосуванню до даних правовідносин. Звертав увагу суду, що заборгованість [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» складається із заборгованості по відсоткам та підвищеним відсоткам строк позовної давності щодо яких обчислюється в три роки (заборгованість за простроченими відсотками за період з 01.01.2014 по 07.10.2016 та заборгованість за простроченими підвищеними відсотками за період з 01.11.2013 по 07.10.2016 ) Представник позивача АТ «Універсал Банк» - адвокат Пономаренко О.В. в судовому засіданні позовні вимоги АТ «Універсал Банк» до [PERSON] підтримав у повному обсязі та просив задоволити з підстав викладених у позовній заяві. Наполягав, що попереднє звернення до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором не змінює строк кредитування та не припиняє права Банку на отримання процентів і штрафних санкцій передбачених договором. Стислий виклад заперечень відповідача. У відзиві на позов від 17.01.2019 та запереченні від 07.02.2019 представник відповідача [PERSON] - адвокат Тодорова О.С. просила в задоволені позову відмовити в повному обсязі. При цьому вважала, що позовні вимоги АТ «Універсал Банк» є протиправними, з огляду на те, що скориставшись правом дострокового повернення кредитних коштів шляхом звернення до Дарницького районного суду м. Києва у 2012 році з вимогою про стягнення всієї суми заборгованості за кредитним договором, кредитор змінив на власний розсуд строк виконання основного зобов'язання. Після винесення рішення суду, тобто з 26.02.2013 позивач не мав права нараховувати проценти за кредитним договором. В подальшому сторони перейшли в стадію виконання рішення суду, яким була зафіксована сума боргу. Після 26.02.2013 інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, згідно якої він має право вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних (оскільки інший розмір відсотків сторонами не узгоджувався). Але вказані вимоги позивачем в позові не заявлялися. Вважала, що позовна заява підписана особою, повноваження якої не підтверджені належним чином. Не погоджувалася з наданим позивачем розрахунком, вказувала, що наявні суперечності між матеріалами позовної заяви та доданим до нього розрахунком. Розрахунок заборгованості наявний в матеріалах справи складений за період з 01.10.2012 по 07.10.2016, тоді як Дарницьким районним судом міста Києва рішенням №2602/3568/12 від 26.02.2013 заборгованість стягнута достроково і в повному обсязі. Не зрозумілим для відповідача є наявність заборгованості по процентам з 01.10.2012. Оскільки після першого звернення до суду з позовом до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості пройшло більше ніж три роки вважала, що позивачем пропущено строки позовної давності визначені ЦК України. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - адвокат Тодорова О.С. в задоволенні позову АТ «Універсал Банк» просила відмовити в повному обсязі з підстав зазначених у відзиві на позов та запереченнях, наполягала на відшкодуванні понесених [PERSON] судових витрат. Інформація про рух справи, заяви та клопотання сторін. АТ «Універсал Банк» 19.10.2016 звернулося до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24.10.2016 позову заяву АТ «Універсал Банк» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27.01.2017 відкрито провадження у справі за позовною заявою АТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18.05.2017 цивільну справу №753/18939/16-ц передано для розгляду до Придніпровського районного суду м. Черкаси. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.06.2017 цивільну справу № 753/18393/16 прийнято до провадження та призначено до судового розгляду. Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.09.2017 у цивільній справі №753/18939/16 позовні вимоги АТ «Універсал Банк» задоволено. Суд ухвалив: «Стягнути з [PERSON], [INFO] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (ідентифікаційний код 21133352) заборгованість по процентах за Генеральним договором про надання кредитних послуг № ВL6695 від 11.07.2008 (з усіма змінами та доповненнями) у сумі 58543 (п'ятдесят вісім тисяч п'ятсот сорок три) швейцарських франків. Стягнути з [PERSON], [INFO] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (ідентифікаційний код 21133352) понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 22926 (двадцять дві тисячі дев'ятсот двадцять шість) гривень 51 копійка». 10.12.2018 адвокат Тодорова\~О.С., як представник [PERSON], звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.09.2017 у цивільній справі №753/18939/16 за позовом АТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою суду від 12.12.2018 поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, а заяву про перегляд заочного рішення прийнято до розгляду та призначено судове засідання з повідомленням учасників справи. Ухвалою суду від 28.12.2018 скасовано заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.09.2017 у цивільній справі №753/18939/16. Вирішено розгляд справи № 753/18939/16 проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче провадження. Ухвалою суду від 25.05.2019 закрито підготовче провадження по цивільній справі №753/18939/16 та призначено справу до судового розгляду по суті. Фактичні обставини встановлені судом; зміст спірних правовідносин; докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; оцінка доказів та аргументів сторін. 11.07.2008 між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Універсал Банк», як кредитором та [PERSON], як позичальником було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг № ВL6695 та Додаткову угоду № ВL6695/К-1 до Генерального договору про надання кредитних послуг № ВL6695 від 11.07.2008 (далі - Індивідуальна угода) (т. 1 а.с. 5-19). Згідно умов укладених між сторонами угод, - Банк зобов'язався надати Позичальнику кредитні кошти (кредит) в сумі 175 000,00 швейцарських франків, а Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених в Додатковій угоді (п. 1 Індивідуальної угоди). Погашення здійснюється ануїтетними платежами. Термін погашення кожного щомісячного ануїтетного платежу вважається останній робочий день, що передує 01 числу кожного календарного місця строку кредитування, протягом якого Позичальник зобов'язаний сплатити ануїтетний платіж (п. 2.2 Індивідуальної угоди). За використання кредитних коштів у межах встановленого строку кредитування встановлюється процентна ставка в розмірі 11,00% річних - «базова процента ставка», а за використання кредитних коштів понад встановлений строк кредитування встановлюється процентна ставка в розмірі 22 % річних - «підвищена процента ставка», розмір якої (підвищеної процентної ставки) застосовується до всієї простроченої суми основного боргу. (п. п. 3.1, 3.2 Індивідуальної угоди). 21.12.2009 між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Додаткові угоди № 2 та № 3 до Генерального договору про надання кредитних послуг № ВL6695 від 11.07.2008 (т. 1 а.с. 20-29) та 31.01.2011 між сторонами було укладено Додаткові угоди № 4 та № 5 до Генерального договору про надання кредитних послуг № ВL6695 від 11.07.2008 (т. 1 а.с. 30-39), за умовами яких змінювався розмір плати за кредитом. Зокрема базова процентна ставка починаючи з 01.01.2012 становить - 12,09 % річних (п. 1.3.2 Додаткової угоди № 4), а підвищена процентна ставка з 01.02.2012 становить - 23,00 % (п. 1.3.2.3.2 Додаткової угоди № 4). В разі прострочення виконання зобов'язань Позичальника за будь-якою з кредитних послуг, наданих Банком за умовами цього Договору та відповідної Індивідуальної угоди, Банк також має право вимагати від Позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати плати за кредит за всіма кредитними послугами, наданими Банком в межах дії цього Договору, змінивши при цьому термін повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення. В цьому випадку Позичальник зобов'язується достроково виконати зобов'язання по поверненню заборгованості за цим Договором у встановлений заново термін в повному обсязі (п. 6.1. Генерального договору від 11.07.2008). Кінцевий термін виконання зобов'язань - 01.07.2033 (п. 10 Додаткової угоди № 4). Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.02.2013 по справі № 2602/3568/12 стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ „Універсал Банк" 1562779,58 грн. заборгованості за Генеральним договором про надання кредитних послуг №ВL6695 від 11.07.2008 та додатковою угодою №ВL6695/К-1 від 11.07.2008 до Генерального договору про надання кредитних послуг №ВL6695 від 11.07.2008, 3219 грн. судового збору, а всього 1565998,58 грн. 58 коп. (т.1 а.с. 42-44). Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 12.08.2013 заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26.02.2013 залишено без змін (т. 1 а.с. 47-50). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, - обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.02.2013 встановлено, що 14.03.2010 відповідачу була направлена вимога про погашення суми заборгованості за індивідуальною угодою. Станом на 16.10.2012 загальна заборгованість [PERSON] складає 181206,08 швейцарських франків (що еквівалентно 1562779,58 грн.), із них: заборгованість по кредиту -172454,03 швейцарських франків (що еквівалентно 1487281,84 грн.), відсотки -5741 швейцарських франків (що еквівалентно 49512,23 грн.), підвищені відсотки - 13,08 швейцарських франків (що еквівалентно 112,55 грн.). Відповідно до розрахунку позивача (т. 1 а.с. 40-41) станом на 07.10.2016 заборгованість відповідача [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» за Генеральним договором про надання кредитних послуг № ВL6695 від 11.07.2008 та Додатковою угодою №ВL6695/К-1 від 11.07.2008 до Генерального договору про надання кредитних послуг №ВL6695 від 11.07.2008 становить 85445,01 швейцарських франків, з яких заборгованість по сплаті прострочених відсотків у розмірі 81327,69 швейцарських франків та заборгованість по сплаті прострочених підвищених відсотків в розмірі 4117,32 швейцарських франків. При цьому розмір прострочених відсотків за період з 01.01.2014 по 07.10.2016 становить 57907,24 (81327,69 швейцарських франків (заборгованість станом на 07.10.2016) - 23420,45 швейцарський франків (заборгованість станом на 01.12.2013) швейцарських франків, а розмір підвищених прострочених відсотків за період з 01.11.2013 по 07.10.2016 становить 2394,13 (4117,32 швейцарських франків (заборгованість станом на 07.10.2016 ) - 1723,19 швейцарський франків (заборгованість станом на 01.10.2013 ) швейцарських франків, що разом становить 60301,37 швейцарських франків. За повідомленням приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. (т. 2 а.с. 99) , - на примусовому виконанні у приватного виконавця Вольф Т.Л. перебували виконавчі провадження: - №56704499 з примусового виконання виконавчого листа №753/18939/16 виданого 20.12.2017 Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості по процентах за Генеральним договором про надання кредитних послуг №ВЬ6695 від 11.07.2008 у сумі 58543 швейцарських франків. - №56707987 з примусового виконання виконавчого листа №753/18939/16 виданого 20.12.2017 Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 22 926, 51 грн. - №56708309 з примусового виконання виконавчого листа №753/3568/12 виданого 11.12.2017 Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» 1562779,58 грн. заборгованості за Генеральним договором про надання кредитних послуг №ВЬ6695 від 11.07.2008 та додатковою угодою №ВГ6695/К-1 від 11.07.2008 до Генерального договору про надання кредитних послуг №ВЬ6695 від 11.07.2008 , 3 219 грн. судового збору, а всього 1565998,58 грн. В рамках зведеного виконавчого провадження ВП №56704105 приватним виконавцем було передано на реалізацію предмет іпотеки: трикімнатну квартиру №276, загальною площею 127,00 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Вишняківська, 13. Проте електронні торги з продажу вищевказаного майна не відбулись у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів. Тому, на підставі ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно за початковою ціною, визначеною на початок. За повідомленнями АТ «Універсал Банк» №б/н від 22.04.2019,- 11.08.2018 приватним виконавцем Вольф Т.О. складено акт про передачу майна в рахунок погашення боргу та винесено постанову про його передачу стягувану. Таким чином, стягувач за рахунок нереалізованого майна - предмету іпотеки, частково задовольнив свої вимоги за вищевказаними рішеннями суду на суму - 2757960,00 грн., а саме відбулося погашення наступним чином: - Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26.02.2013 по справі № 753/3568/12 погашено повністю, на суму 1565998,58 грн., яка складається з 1562779,58 грн. заборгованості за кредитом та 3219,00 витрати по сплаті судового збору. - Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.09.2017 по справі № 753/18939/16 погашено частково, а саме погашено 22926,51 грн. витрати судового збору та 41 427,47 швейцарських франків заборгованості по відсоткам. Залишок заборгованості за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.09.2017 по відсоткам складає - 17 115,53 швейцарських франків. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України, - зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (ст.ст.530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобов'язань зазначені у ст. 599, 600, 601, 604-609 ЦК України та не передбачають можливості припинення зобов'язань у зв'язку з ухваленням судом рішення про задоволення вимог кредитора. За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Строк дії вказаного кредитного договору між Банком та [PERSON] встановлено до 01.07.2033 . Разом з тим п. 6.1. Генерального договору від 11.07.2008 визначено, що в разі прострочення виконання зобов'язань Позичальника за будь-якою з кредитних послуг, наданих Банком за умовами цього Договору та відповідної Індивідуальної угоди, Банк також має право вимагати від Позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати плати за кредит за всіма кредитними послугами, наданими Банком в межах дії цього Договору, змінивши при цьому термін повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення. В цьому випадку Позичальник зобов'язується достроково виконати зобов'язання по поверненню заборгованості за цим Договором у встановлений заново термін в повному обсязі. Як встановлено в судовому засіданні позивач 14.03.2010 направляв на адресу відповідачу вимогу про погашення суми заборгованості за індивідуальною угодою та в лютому 2012 Банк звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із позовом про дострокове стягнення з [PERSON] заборгованості за Генеральним договором про надання кредитних послуг № ВL6695 від 11.07.2008 (з усіма змінами та доповненнями). Тобто, позивач скористався своїм правом на пред'явлення вимоги до відповідача про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором, внаслідок чого Дарницьким районним судом м. Києва було ухвалено рішення від 26.12.2013 про стягнення заборгованості у розмірі 1562779,58 грн. та судових витрат. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23.12.2013 набрало законної сили 12.08.2013. Отже звернувшись у 2012 році до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, Банк, змінив на власний розсуд строк виконання зобов'язання за Генеральним договором про надання кредитних послуг № ВL6695 від 11.07.2008 (з усіма змінами та доповненнями), у зв'язку із чим право кредитора нараховувати передбачені договором проценти припинилось. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У абз. 1, 2 п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України. Таким чином, оскільки ухвалено судове рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором, то нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних, неустойки тощо поза строком дії кредитного договору законом не передбачено. Разом із тим виникає грошове зобов'язання із повернення кредитних коштів в повному обсязі, невиконання якого тягне відповідальність, встановлену ст. 625 ЦК України. Аналогічні висновки про застосування норм права викладені у Постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 4 липня 2018 року (справа № 14-154цс18). Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України, - При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. АТ «Універсал Банк» вимог щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, а також трьох процентів річних від простроченої суми на підставі положень статті 625 ЦК України не заявляв. Таким чином суд приходить до висновку, що нарахування банком процентів після пред'явлення у 2012 році до суду позову про стягнення заборгованості є необґрунтованим, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити. Щодо заяви представника відповідача про застосування строку позовної давності,- Відповідно до ст. 256 ЦК України, - позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб'єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного). Із матеріалів справи вбачається, що строк виконання основного зобов'язання було змінено пред'явленням позивачем в лютому 2012 позову до [PERSON] про дострокове стягнення боргу за кредитним договором, однак із позовом у справі №753/18939/16 Банк звернувся 19.10.2016, а отже позивачем було пропущено трирічний строк позовної давності. Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 30.05.2018 у справі № 598/938/15-ц (провадження № 61-16317св18), згідно з якими використовуючи своє право згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, шляхом пред'явлення позову про стягнення усього розміру заборгованості за кредитними договорами до кінцевого терміну, банк змінив строк виконання зобов'язання. Цим банк як кредитор одночасно також змінив момент початку перебігу позовної давності за його вимогами, який слід рахувати з дати пред'явлення позову. Разом із тим, пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 19.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що при встановленні пропуску строку для звернення до суду без поважних причин, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Проте, в даному випадку, суд дійшов до висновку про те, що позов є необґрунтованим, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Щодо розподілу судових витрат, - Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 141 ЦПК України, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки у задоволенні позову АТ «Універсал Банк» відмовлено, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати стягненню з відповідача не підлягають. Відповідачем заявлено про понесення судових витрат у виді судового збору за подачу заяви про перегляд заочного рішення в сумі 352,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5610 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, - за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження понесених відповідачем суду надано оригінал квитанції №0.01207475293.1 від 10.12.2018 про сплату судового збору за подачу заяви про перегляд заочного рішення в сумі 352,40 грн. (т.1 а.с. 213), копію Договору № 1/12 про надання правової допомоги від 03.12.2018 (т. 2 а.с. 67), копію Договору № 1 про зміни та доповнення до Договору № 1/12 про надання правової допомоги від 03.12.2018 (т. 2 а.с. 68), копію Акту № 1 виконаних робіт до Договору № 1/12 про надання правової допомоги від 03.12.2018 (із змінами) від 17.01.2019 (т. 2 а.с. 69) та копії квитанцій № 1 від 17.01.2019 та № 2 від 22.02.2019 (т. 2 а.с. 69) про сплату витрат на правову допомогу по справі № 753/18939/16 в загальному розмірі 5610 грн. В матеріалах справи містяться докази на підтвердження виконання адвокатом Тодоровою О.С. робіт (послуг) згідно умов Договору № 1/12 про надання правової допомоги від 03.12.2018, зокрема адвокат Тодорова О.С. 05.12.2018 звернулася до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи № 753/18939/16 та 07.12.2018 ознайомилася з вказаної справою (т. 1 а.с. 180), адвокатом Тодоровою О.С. складено та подано до суду заяву про перегляд заочного рішення (т. 1 а.с. 183-185), заяву про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення ( т. 1 а.с. 186), заяву про застосування строків позовної давності (т. 1 а.с. 187), відзив на позов (т. 2 а.с. 1-3), заперечення (т. 2 а.с. 35-37) та клопотання про витребування доказів (т. 2 а.с. 58-59), також адвокат Тодорова О.С. приймала участь в судових засіданнях 05.02.2019 і 25.02.2019 (т. 2 а.с. 34, 72). За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлені до відшкодування [PERSON] судові витрати у виді судового збору в сумі 352,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу підтверджені матеріалам справи та підлягають відшкодуванню за рахунок позивача АТ «Універсал Банк».

Outcome: approved