Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулося в суд з позовом до [PERSON] , Акціонерного товариства «ОТП Банк», кредитної спілки «Святий Мартин», де третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Тячівський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про звільнення майна з-під арешту. В позовній заяві представник зазначив, що 11 жовтня 2007 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» був укладений кредитний договір №ML-802/012/2007 про надання кредиту у розмірі 48000 доларів США. Для забезпечення повного та своєчасного виконання відповідачем його зобов`язань перед позивачем за кредитним договором, 11 жовтня 2007 року з [PERSON] укладено договір іпотеки №РСL-802/014/2007, посвідчений приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Русин Н.І. за реєстровим №4819. Предметом вказаного договору іпотеки є домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 24 грудня 2009 року Тячівським районним судом ухвалено рішення по цивільній справі №2-1759/09 за позовом АТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №ML-802/012/2007 від 11.10.2007 року в розмірі 473198,53 гривень. На день звернення з позовом до суду рішення суду від 24.12.2009 року боржником [PERSON] не виконано. 26 листопада 2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н та договір відступлення права вимоги №б/н. Згідно з вищевказаними договорами Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором №ML-802/012/2007 від 11.10.2007 року та договором іпотеки №РСL-802/014/2007 від 11.10.2007 року. Рішенням Тячівського районного суду від 26.05.2017 року звернуто стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №ML-802/012/2007 від 11.10.2007 року. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» як іпотекодержатель не може реалізувати своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки через накладення публічних обтяжень на предмет іпотеки. Підтвердженням цьому є інформаційні довідки №217280145 від 22.07.2020 року та №218442454 від 30.07.2020 року, в яких вказано наступні арешти: постанова ВП 11040846 від 11.02.2009 року; постанова ВП 30408152 від 16.12.2011 року. 30 липня 2020 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подало до Тячівського районного відділу ДВС заяву про надання копій постанов про накладення арешту на майно [PERSON] . На вказану заяву отримали 17.08.2020 року відповідь та копії постанов. Заборгованість [PERSON] не зменшилася та становить 473198,53 гривень, що є значно більшою вартості іпотечного майна. Вартість предмету договору іпотеки становить 332000 гривень. Підстав для накладення арешту та подальшої реалізації вказаного майна нема, оскільки право застави виникло раніше ніж винесені судом рішення про стягнення з боржника коштів по виконавчих документах на користь інших стягувачів. Крім того, вартість предмета застави є меншою ніж заборгованість [PERSON] перед іпотекодержателем. Просить суд звільнити з-під арешту житловий будинок [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , який був переданий в іпотеку Публічному акціонерному товариству «ОТП Банк» згідно договору іпотеки від 11 жовтня 2007 року за №PСL-802/014/2007, посвідченого та зареєстрованого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Русин Н.І. в реєстрі за №4819, та знаходиться на даний час в іпотеці Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», накладеного : 1) постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Тячівського районного управління юстиції від 11.02.2009 року у виконавчому провадженні ВП №11040846, якою накладено арешт на житловий будинок [ADDRESS] . 2) постановою державного виконавця відділу ДВС Тячівського районного управління юстиції від 16.12.2011 року у виконавчому провадженні ВП №30408152, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно та оголошення заборони на його відчуження, що належить [PERSON] . Представник позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Представники відповідачів АТ «ОТП Банк» та кредитної спілки «Святий Мартин» в судове засідання не з`явилися, надіслали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних в справі доказів. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних в справі доказів. Представник третьої особи Тячівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних в справі доказів. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 11 жовтня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №ML-802/012/2007, відповідно до якого відповідачці було надано кредит в розмірі 48000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 4,49% річних з кінцевим терміном повернення 11 жовтня 2037 року, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановленому кредитним договором. Крім того, в забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачкою [PERSON] 11 жовтня 2007 року було укладено договір іпотеки №РСL-802/014/2007, посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Русин Н.. в реєстрі за №4819, згідно до умов якого відповідачка [PERSON] надала в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 142,83 квадратних метрів, який знаходиться в [ADDRESS] . \~\~ Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 грудня 2009 року в цивільній справі №2-1759/09 стягнуто з позичальника [PERSON] на користь ПАТ «ОТП Банк» кредитну заборгованість в розмірі 473198,53 гривень, а також судові витрати в розмірі 1820 гривень. 26 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір відступлення права вимоги №б/н, згідно з умовами яких ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги, в тому числі за кредитним договором від 11 жовтня 2007 року за №ML-802/012/2007 та договором іпотеки від 11 жовтня 2007 року за №РСL-802/014/2007. Відповідно до рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 26 травня 2017 року в цивільній справі №307/2531/16-ц позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено, звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] та належить [PERSON] шляхом надання ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права на продаж вказаного предмета іпотеки. Також, в судовому засіданні встановлено, що на даний час на виконанні у Тячівському районному відділі державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) перебувають виконавчі провадження серії ВП №11040846 щодо стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ «ОТП Банк» заборгованості в сумі 257823,09 гривень, та серії ВП №30408152 щодо стягнення з [PERSON] на користь КС «Святий Мартин» заборгованості в сумі 8730,83 гривень та 328 гривень судових витрат, в межах яких державним виконавцем було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно та оголошення заборони на його відчуження, що належить [PERSON] , що підтверджується постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Тячівського районного управління юстиції від 11.02.2009 року у виконавчому провадженні ВП №11040846, постановою державного виконавця відділу ДВС Тячівського районного управління юстиції від 16.12.2011 року у виконавчому провадженні ВП №30408152, Інформацією з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.07.2020 року за №217280145 та від30.07.2020 року за №218442454. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 1\~Закону України\~«Про іпотеку» визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України «Про іпотеку». Зокрема, частиною першою статті 33\~Закону України\~«Про іпотеку» передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. При цьому, за змістом частини шостої статті 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки, іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до частини сьомої статті 3\~цього Закону пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Згідно правового\~висновку,\~викладеного у\~постанові Верховного\~Суду України\~від 9\~квітня 2014\~року у\~справі №6-13цс14,\~звернення стягнення\~на предмет\~іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки. Тобто, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» має переважне право на отримання задоволення своїх вимог за рахунок іпотечного майна. До аналогічних висновків щодо застосування норм права у спірних правовідносинах дійшов й Верховний Суд у постанові від 04 вересня 2019 року у справі №333/7123/16 та від 12 грудня 2018 року у справі №161/15219/16-у, а, відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно частин 6 та 7 ст.51 Закону України «Про виконавче провадження» спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку". Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. За таких обставин, суд вважає, що позов слід задовольнити, та звільнити з-під арешту житловий будинок [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , який був переданий в іпотеку Публічному акціонерному товариству «ОТП Банк» згідно договору іпотеки від 11 жовтня 2007 року за №PСL-802/014/2007, посвідченого та зареєстрованого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Русин Н.І. в реєстрі за №4819, та знаходиться на даний час в іпотеці Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», накладеного : 1) постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Тячівського районного управління юстиції від 11.02.2009 року у виконавчому провадженні ВП №11040846, якою накладено арешт на житловий будинок [ADDRESS] ; 2) постановою державного виконавця відділу ДВС Тячівського районного управління юстиції від 16.12.2011 року у виконавчому провадженні ВП №30408152, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно та оголошення заборони на його відчуження, що належить [PERSON] .

Outcome: approved