Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. В серпні 2021 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» ( далі - ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення виплаченого страхового відшкодування. Позов обгрунтовано тим, що між ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», правонаступником якого є позивач та ТзОВ «Йограйтен» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №052а9ц, за умовами якого було застраховано автомобіль Toyota, реєстраційний номер [NUMBER] . 26 грудня 2019 року о 09 год 01 хв. в м. Києві на перехресті вулиць Деміївська та Нікопольська сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля Toyota, реєстраційний номер [NUMBER] та автомобіля ВАЗ, реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 07 лютого 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Страхувальник ТзОВ «Йограйтен» звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування та 29 січня 2020 року ТзОВ «Йограйтен» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 225 361 грн 01 коп. Позивач зазначає, що оскільки відповідальність відповідача [PERSON] за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застрахована була у ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» сума покритих збитків складає 98 000 грн 00 коп. та відповідно не покритим залишається страхове відшкодування в розмірі 127 361 грн 01 коп. Вважає, що оскільки [PERSON] спричинив ДТП, а тому на підставі ст.1194 ЦК України у ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» виникло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток та стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, тобто в розмірі 127 361 грн 01 коп . Відповідач [PERSON] не подав відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 06 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін в судове засідання. 13 жовтня 2021 року представником позивача адвокатом Сечко С.В. подано клопотання про проведення судового засідання з розгляду справи за його участю в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою комплексу технічних засобів та программного забезпечення « EasyCon». Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2021 року клопотання представника ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» адвоката Сечка С.В. про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. 24 листопада 2021 року та 08 грудня 2021 року представником позивача адвокатом Піщанським О.В. подано клопотання про проведення судового засідання з розгляду справи за його участю в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою комплексу технічних засобів та программного забезпечення « EasyCon». 25 листопада 2021 року та 09 грудня 2021 року ухвалами судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області клопотання представника ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» адвоката Піщанського О.В. задоволено. Представник позивача адвокат Піщанський О.В. в судовому засіданні в режимі відеоконференції позов підтримав з підстав наведених у позовній заяві, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] повторно не з`явився в судове засідання, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому процесуальним законом порядку. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст.223,280 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю з огляду на таке. Відповідно до Додаткової угоди №2 від 09 вересня 2019 року до Договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 052а9ц від 24 січня 2019 року між ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» (правонаступник ПрАТ «Страхова компанія «АРКС») та ТзОВ «Йограйтен» застраховано майновий інтерес щодо володіння, користування та розпорядження транспортним засобом марки Toyota, реєстраційний номер [NUMBER] . За умовами договору страхування ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» у разі настання страхового випадку зобов`язувалося відшкодувати ТзОВ «Йограйтен» збитки, завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. За змістом ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Так, постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 07 лютого 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн 00 коп. Судове рішення набрало законної сили 18 лютого 2020 року. Згідно з цією постановою суду, з вини [PERSON] , 26 грудня 2019 року о 09 год 01 хв.в м.Києві на перехресті вулиць Деміївська та Нікопольська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів - ВАЗ, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та Toyota, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить ТзОВ «Йограйтен». 31 грудня 2019 року до ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулося ТзОВ «Йограйтен» із заявою-повідомленням про настання страхового випадку, а саме: ДТП, що сталася 26 грудня 2019 року о 09 год 01 хв. за участю застрахованого транспортного засобу Toyota, реєстраційний номер [NUMBER] та автомобіля марки ВАЗ, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Зазначена ДТП визнана страховим випадком та на підставі рахунку сервісного центру ТзОВ «Автосаміт ЛТД» здійснено розрахунок страхового відшкодування страхувальнику ТзОВ «Йограйтен» на суму 225 361 грн 01 коп. і складено страховий акт за № ARX2537755 від 28 січня 2020 року Згідно із платіжним дорученням №636879 від 29 січня 2020 року ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» через ТзОВ «Автосаміт ЛТД» здійснило виплату страхового відшкодування, відповідно до вказаного страхового акта в розмірі 225 361 грн 01 коп. Цивільна відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ 2108», реєстраційний номер [NUMBER] , яким спричинено ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО3541883. Відповідно до умов договору (полісу) № АО3541883 страховик зобов`язався відшкодовувати шкоду заподіяну страхувальником майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, зокрема, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну визначено в розмірі 100 000 грн 00 коп. та франшиза становить 2 000 грн 00 коп. Як вбачається із матеріалів справи, 07 квітня 2020 року ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» сплатило позивачу страхове відшкодування виходячи з ліміту відповідальності за полісом № АО3541883 (100 000 грн 00 коп) та за мінусом франшизи (2 000 грн 00 коп.) в розмірі 98 000 грн 00 коп. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком . Згідно статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України «Про страхування». З фактичних обставин справи та доказів вбачається, що позивач як страховик потерпілої особи виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі та в подальшому отримав від ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» на свою користь частину виплаченого страхового відшкодування в розмірі 98 000 грн 00 коп., тобто в межах страхової суми визначеної в полісі № АО3541883 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, без врахування франшизи. Предметом позову у даній справі є вимога про стягнення решти частини виплаченого страхового відшкодування в розмірі 127 361 грн 01 коп., тобто відшкодування відповідачем, як винною в ДТП особою різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, яке здійснило ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» на користь ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» . Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, наданого в постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. На підставі наведених доказів та застосувавши вказаний вище висновок Великої Палати Верховного Суду про правильне застосування ст. 1194 ЦК України, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю та стягнення із відповідача [PERSON] , як особи, відповідальність якої була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на користь позивача ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» частини виплаченого ТзОВ «Йограйтен» страхового відшкодування в розмірі 127 361 грн 01 коп., що становить різницю між фактичним розміром завданої шкоди 225 361 грн 01 коп та сумою страхового відшкодування виплаченою ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» в розмірі 98 000 грн 00 коп. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із платіжного доручення №806550 від 09 серпня 2021 року вбачається, що позивачем оплачено судовий збір в розмірі 2 270 грн 00 коп. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, а тому з відповідача [PERSON] на користь позивача ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» підлягає стягненню 2 270 грн 00 коп. судового збору.

Outcome: approved