overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів. Свої вимоги вона мотивує тим, що вона є матірю малолітньої дитини [PERSON] [INFO], яка постійно проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Батьком дитини є відповідач по справі, але з позивачкою, в зареєстрованому шлюбі, вони не були. Відповідач добровільно матеріальної допомоги надавати не бажає, хоча він працездатний, не є інвалідом, тому може надавати таку допомогу. Враховуючи вищевикладене позивач вимушена була звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утриманні дитини. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягає на їх задоволенні. Відповідач не заперечує проти задоволення позову. Отже, суд дослідивши докази по справі, а саме: копія свідоцтва про народження дитини, батьком якого у свідоцтві вказаний відповідач по справі (а.с.2), довідку про склад сімї, де засвідчено, що дочка проживає та знаходиться на утриманні позивачки (а.с.4); суд дійшов висновку, що позовні вимоги повністю доведені та підлягають задоволенню в розмірі 1/6 оскільки згідно довідки від 10.12.2015 р. ТОВ "Українсько-Голандська Агрокомпанія" видно, що [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому відповідач повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст.182 СК України, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також на підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів та свої вимоги у судовому засіданні підтримала і просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] до їх повноліття в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття дітей, який зобов"язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, але в добровільному порядку коштів на їх утримання не надає. Ухвалою від 24.10.2019 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 19.11.2019 року. Відповідач в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві позовні вимоги визнав та просив розглянути справу без його участі. Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що у сторін по справі є неповнолітні діти: сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьками яких є батько: [PERSON] та мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.4,5). Діти знаходяться на утриманні матері - позивачки по справі [PERSON] . Відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, та має можливість утримувати своїх неповнолітніх дітей, але матеріальної допомоги на утримання синів не надає. Між сторонами склалися сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 ч.1 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного суд вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] до досягнення ними повноліття у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь позивачки. Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача 768-40 грн. судового збору на користь держави, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів, мотивуючи тим, що вона до 11.11.2013 перебувала у шлюбі із [PERSON]. Від подружнього життя в них народилася дочка [PERSON], [INFO] в свідоцтві про народження якої відповідач записаний батьком. Дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її повному утриманні. Відповідач добровільно не надає коштів на утримання дочки, не піклується про її матеріальне забезпечення, тому позивачка просить стягувати з нього аліменти щомісячно в розмірі по 1032 грн до досягнення дитиною повіноліття . Позивачка, [PERSON], в судовому засіданні позов підтримала та просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі щомісячно. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позов визнав частково та вказав, що згідний сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі по 320 грн, оскільки не має постійного місця праці, перебуває у важкому матеріальному становищі. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що даний позов підлягає частково до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно рішення Миколаївського райсуду Львівської області від 11.11.2013 року шлюб укладений 05.09.2008 р. між [PERSON] та [PERSON] розірвано. У актових записах про народження дитини, [PERSON], [INFO] , батьком записаний відповідач, який і не заперечує свого батьківства. Перебування дитини на утриманні позивачки стверджується довідкою №3894 виданою 19.12.2013 р. КП "Розділжитлосервіс" Новороздільської міської ради Львівської області, актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 23.12.2013 р.. Вказана обставина відповідачем [PERSON] не оспорюється. Оцінивши зібрані в сукупності докази по справі, суд приходить до висновку про підставність часткового задоволення позову, що зумовлюється тим, що відповідач визнає, що повинен утримувати дитину, є здоровою і працездатною особою, інших аліментних зобов'язань не має, проте так як не має постійного місця праці, у нього мінливий заробіток, суд вважає, що [PERSON] повинен сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття чи зміни майнового стану.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів, мотивуючи тим, що вона з 05.06.2009 року перебуває у шлюбі з [PERSON]. Від подружнього життя в них народилася дочка, [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої відповідач записаний батьком. Дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її повному утриманні. Відповідач добровільно не надає коштів на утримання дочки, не піклується про її матеріальне забезпечення, тому позивачка просить стягувати з відповідача аліменти щомісячно в розмірі по 1032 грн, але не менше ніж 30% від затвердженого прожиткового мінімуму для певного віку осіб. Позивачка, [PERSON], в судовому засіданні позов підтримала та , уточнивши позовні вимоги, просила стягати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 516 грн на дитину щомісячно, але не менше ніж 30% від затвердженого прожиткового мінімуму для певного віку осіб. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та вказав, що згідний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі по 500 грн , оскільки ніде не працює, не має постійного заробітку. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що даний позов підлягає частково до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторони з 05.06.2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується відповідно копією свідоцтва про шлюб. У актовому записі про народження дитини, [PERSON], [INFO] , батьком записаний відповідач, який і не заперечує свого батьківства. Перебування дитини на утриманні позивачки стверджується довідкою №6467 виданою 14.07.2014р. МКП "ЖКУ", актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї. Вказана обставина відповідачем [PERSON] не оспорюється. Оцінивши зібрані в сукупності докази по справі, суд приходить до висновку про підставність часткового задоволення позову, що зумовлюється тим, що відповідач визнає, що повинен утримувати дитину, є здоровою і працездатною особою, інших аліментних зобов'язань не має, проте так як не має постійного місця праці, у нього мінливий заробіток, суд вважає, що [PERSON] повинен сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття чи зміни майнового стану.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Позивачка в в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. 19.10.2002 року Новоградківською сільською радою Овідіопольського району Одеської області було зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 19.10.2002 р., актовий запис № 10). Від шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 18.12.2003 р.) та [PERSON], [INFO].(свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 27.04.2011 р.). Дитина знаходиться тільки на утриманні позивачки, відповідач участі в утриманні дитини не приймає, у зв'язку з чим позивачка змушена звернутись до суду. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 8 Конституції України й п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" - в Україні діє принцип верховенства права. Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального та сімейного законодавств і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Суд вважає, що позовні вимоги стосовно стягнення з відповідача, на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей аліментів в розмірі 1/3 частини усіх видів його місячного заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку помісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO] Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, справу просила розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, справу просив розглядати без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. 20.02.2001 року відділом РАЦС Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області було зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 20.02.2001р., актовий запис №07). Від шлюбу 13.08.2001 р. народилася донька - [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 26.09.2001 р.). Дитина знаходиться тільки на утриманні позивачки, відповідач участі в утриманні дитини не приймає, у зв'язку з чим позивачка змушена звернутись до суду. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 8 Конституції України й п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" - в Україні діє принцип верховенства права. Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального та сімейного законодавств і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Суд вважає, що позовні вимоги стосовно стягнення з відповідача, на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини аліментів в розмірі 1/4 частини усіх видів його місячного заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку помісячно, до повноліття дитини ґрунтуються на вимогах зазначених вище норм діючого законодавства України та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO] Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, справу просила розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, справу просив розглядати без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав. 05.06.2014 року рішенням Овідіопольського районного суду одеської області було розірвано шлюб між позивачем та відповідачем. Від шлюбу є спільна дитина: [PERSON], [INFO] Відповідач участі в утриманні дитини не приймає, у зв'язку з чим позивачка змушена звернутись до суду. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує:стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 8 Конституції України й п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" - в Україні діє принцип верховенства права. Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального та сімейного законодавств і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки вони ґрунтуються на вимогах зазначених вище норм діючого законодавства України та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO] починаючи з 28.07.2014 року і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій позов підтримала у повному обсязі, справу просила слухати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, справу просив розглядати без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу [INFO] народився син - [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 24.02.2014 р.). Дитина знаходиться тільки на утриманні позивачки, відповідач участі в утриманні дитини не приймає, у зв'язку з чим позивачка змушена звернутись до суду. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 8 Конституції України й п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" - в Україні діє принцип верховенства права. Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального та сімейного законодавств і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO] починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій позов підтримала у повному обсязі, справу просила слухати без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, справу просив розглядати без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. 14.11.1999 року відділом РАЦС Овідіопольського РУЮ було зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем. Від шлюбу [INFO]. народилася донька - [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 10.12.2003 р.). Дитина знаходиться тільки на утриманні позивачки, відповідач участі в утриманні дитини не приймає, у зв'язку з чим позивачка змушена звернутись до суду. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує:стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 8 Конституції України й п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" - в Україні діє принцип верховенства права. Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального та сімейного законодавств і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Outcome: approved