Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 64 162,87 грн. за кредитним договором №б/н від 03.05.2011 року, стягнення судових витрат в розмірі 1 762,00 грн. Позовні вимоги\~мотивує тим, що відповідно до укладеного договору №\~б/н від\~03.05.2011 відповідач\~отримав кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на\~платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Своїм\~підписом\~в заяві відповідач\~підтвердив,\~що підписана ним\~заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та\~банком\~Договір\~про надання\~банківських послуг.\~Щодо зміни кредитного ліміту Банк керувався п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг,\~на підставі яких\~відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого\~розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.\~При укладенні договору\~сторони керувались ч. 1\~ст. 634 ЦК України, згідно якої\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені\~однією із сторін у формулярах\~або інших стандартних\~формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором та можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.\~Відповідач не надав Банку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками а також іншими витратами відповідно до умов договору, що відображається у розрахунку заборгованості за договором.\~Станом на 31.03.2018 відповідач\~має заборгованість 64\~162,87\~грн., яка складається\~із:\~заборгованості за тілом кредиту\~2 448,03 грн.,\~нарахованих відсотків\~за користування\~кредитом -53\~956,94 грн.,\~нарахованої пені та комісії -4\~226,33 грн.,\~а\~також\~штрафів\~відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф\~(фіксована частина) 500 грн. та\~штраф (процентна\~складова)\~3031,57 грн. Враховуючи те, що в добровільному порядку\~відповідач\~заборгованість за договором не погашає,\~продовжує ухилятись від виконання взятих на себе зобов`язань, представник ПАТ КБ "ПриватБанк" просить задовольнити позов: стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму боргу та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи провести за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 3 зворотна сторона). Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позовних вимог заперечує, з підстав викладених у запереченні на позов (а.с. 53-54, 154). Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України\~визначено, зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 03.05.2011 року між ПАТ КБ ПриватБанк та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав кредит в розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на\~платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~Ст. 530 ЦК України\~визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1\~ст. 612 цього Кодексу\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як підтверджується матеріалами справи, банк виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит. Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за Договором б/н від 03.05.2011 року\~вбачається, що станом на 31.03.2018\~заборгованість відповідача\~становить\~64 162,87\~грн. Заборгованість\~складається\~із:\~заборгованості за тілом кредиту\~2 448,03 грн.,\~нарахованих відсотків\~за користування\~кредитом -53\~956,94 грн.,\~нарахованої пені та комісії -4\~226,33 грн.,\~а\~також\~штрафів\~відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф\~(фіксована частина) 500 грн. та\~штраф (процентна\~складова)\~3031,57 грн. (а.с. 5) Позивач зазначає, що при укладенні договору сторони керувалися ч. 1\~ст. 634 ЦК України, яка передбачає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З цього приводу суд вказує таке. Велика Палата Верховного Суду (постанова від 03 липня 2019 року, справа №342/180/17, провадження № 14-131цс19) вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України\~за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. З урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду, яка висвітлена у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та стосується необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг, з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем ПАТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою\~статті 11 Закону № 1023-XII\~про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 03.05.2011 року процентна ставка не зазначена, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. За таких обставин відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету - заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо неустойки (пені), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Тож суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України\~за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим ПАТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (03.05.2011) до моменту звернення до суду із позовом (08.05.2018), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-якій редакції. Відтак, суд прийшов до висновку, що слід відмовити у задоволенні позову про стягнення з відповідача нарахованих відсотків\~за користування\~кредитом -53\~956,94 грн.,\~нарахованої пені та комісії -4\~226,33 грн.,\~а\~також\~штрафів\~відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф\~(фіксована частина) 500 грн. та\~штраф (процентна\~складова)\~3031,57 грн., у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідачки по їх сплаті позивачу. Наведене вище узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи №342/180/17, провадження № 14-131цс19, висловленими в постанові від 03 липня 2019 року. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав,\~суд вважає, що\~наявні\~правові підстави для стягнення в примусовому порядку з відповідача на користь позивача заборгованості за\~простроченим\~тілом кредиту\~в розмірі 2 448,03\~грн. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню, а в решті вимог позову слід відмовити. Згідно ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст.\~ 526, \~527,\~ 530,\~ 549,\~ 611, 612,\~ 625, \~634,\~ 1048,\~ 1054 ЦК України,\~

Outcome: approved