Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 29.09.2020 до Звенигородського районного суду надійшла дана позовна заява в якій позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти для утримання повнолітньої дитини, що навчається [PERSON] , [INFO] в розмірі, ј частину всіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини на весь період навчання, з дня подачі заяви, але не більше як до виповнення дитині 23 років. Також просить стягнути з відповідача судові витрати за надання правничої допомоги. В обґрунтування позову позивач зазначає, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , з 7 червня 1995 року по 20 травня 2008 року. 20 травня 2008 року цей шлюб було розірвано. Від цього шлюбу у них є спільна дитина-син [PERSON] , [INFO] , який навчається на 4 курсі відокремленого структурного підрозділу Шевченківський коледж Уманського національного університету садівництва денної форми навчання. Але починаючи з 13 серпня 2020 року відповідач ухиляється від сплати аліментів та утримання дитини. В додаткових витратах пов`язаних з утриманням та вихованням дитини участі не приймає. Відповідач був належно повідомлений про розгляд справищо підтверджується поштовим повідомленням, яке міститься в матеріалах справи, з якого вбачається, що відповідач особисто отримав ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви, а також відповідач був повідомлений про розгляд справишляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. 05.11.2020 року від представника відповідача адвоката Бабенка Р.В. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. З якого вбачається , що відповідач [PERSON] позов не визнає. Мотивуючи це тим, що позивачем не надано жодних доказів, що відповідач може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, саме на позивачеві, в даному випадку, лежить обов`язок доведення можливостей відповідача надавати матеріальну допомогу. Позивачкою не доведено можливість сплачувати аліменти відповідачем та не доведено те, що відповідач може утримувати повнолітнього сина. Позивачкою не обгрунтовано заявлений розмір аліментів в 1/4 частці від доходу відповідача, позивачка жодним чином не обґрунтовує, чому саме такий розмір підлягає стягненню, адже такий розмір аліментів на повнолітнього сина є завищений - обгрутованим же може бути розмір в 1/6 частці від ходову відповідача. Вимоги в частині стягнення судових витрат є необгрунтованими, адже документи надані стороною позивача не відповідають вимогам ст. 137 ЦПК України, судові витрати не обгрутовано та не підтверджено належним чином у встановлений законом спосіб. 12.11.2020 року на адресу суду від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив представника відповідача адвоката Бабенка Р.В. з якої вбачається, що у відзиві представник відповідача не навів жодних аргументів, які б свідчили про те що відповідач немає можливості платити аліменти на утримання повнолітньої дитини, що навчається, також не надано жодних доказів про його скрутне матеріальне становище. При цьому представник відповідача не враховує того,що відповідно ст.199 Сімейного кодексу України, це обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина , які продовжують навчання. Стосовно розміру аліментів, то вони визначаються за правилами ст. 182 Сімейного кодексу України і повинні становити 1/4 частини всіх доходів але не менше 50% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини. Тому вона вважаю, що її позовна заява до відповідача [PERSON] підлягає до повного задоволення, а аргументи що викладені у відзиві повинні бути відхилені. Враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2020 року розподіл не відбувся. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2020 року обрано головуючою суддю Сакун Д.І. Ухвалою суду від 07.10.2020 року позовну заяву було залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків зазначених в ухвалі суду. Позивач вчасно та в повному обсязі усунула вказані недоліки. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 29.10.2020 було відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволеннячастково. У суді встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , розірвали шлюб 20.05.2008 року що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Сторони згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 03.09.2002 року, виданого Княжицькою сільською радою Звенигородського району, Черкаської області, мають сина [PERSON] , [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 03.09.2002 року зроблено відповідний актовий запис за № 8. Батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Згідно довідки №116 від 07.09.2020 виданої директором відокремленого структурного підрозділу Шевченківський коледж Уманського національного університету садівництва - [PERSON] , [INFO] дійсно навчається на 4 курсі у відокремленому структурному підрозділі Шевченківський коледж Уманського національного університету садівництва на денній формі навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року за професією «Транспортні технології»- форма навчання за держбюджетом (а.с.8). Згідно довідки №317 від 10.09.2020 виданої директором відокремленого структурного підрозділу Шевченківський коледж Уманського національного університету садівництва - [PERSON] , [INFO] степандію не отримує.(а.с.11). Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. Статтею 199 СК Українипередбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюютьсяглавою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201цьогоКодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковоїсукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовженняними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність убатьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зістаттею 200 СК Українисуд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно достатті 182 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`ята матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. За положеннямист.191 СК Україниаліменти надитину присуджуютьсяза рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно дост. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Разом з тим, обов`язок по утриманню повнолітньої дочки в період її навчання не може бути покладений виключно на матір дитини. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків. Також судом враховується та обставина, що син є повнолітня особа, повинен та може вживати заходи для свого власного забезпечення. За наведених обставин суд приходить до висновку, що відповідач є особою працездатного віку, тому спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Окрім того ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, вимоги позивача про стягнення аліментів ґрунтуються на законі і тому підлягають до задоволення. При вирішенні питання щодо розміру аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог в частині розміру аліментів 1/4 частини, яку остання просить стягнути з відповідача щомісячно. Оскільки, в супереч вимог ст. 12, 81 ЦПК України, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що відповідач може надавати грошову допомогу на утримання повнолітнього сина саме в такому розмірі. При визначенні розміру аліментів, які слід стягнути з відповідача, суд враховує обставини, визначені в ст.182 СК України, стан здоров`я сторін, матеріальне становище відповідача. Також суд враховує необхідність придбання продуктів харчування, засобів особистої гігієни, одягу, предметів і речей для навчання тощо, ту обставину, що син, як повнолітня особа, повинен і самостійно приймати заходи до власного матеріального забезпечення. Тому суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача - 1/6 частину від усіх видів його заробітку щомісяця до відповідного віку дитини . . Крім того, до вимоги про виплату аліментів на період навчання не застосовуються вимоги, передбачені ст. 182 СК України, а саме - сплата аліментів в розмірі, що є не меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому у цій частині позову необхідно відмовити. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Відповідно до ч.1, ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим в позовній заяві міститься клопотання позивача про стягнення судових витрат з відповідача. Відтак, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по оплаті правничої допомоги в сумі 1500 грн. На підставі викладеного та ст. 198-199 СК України,

Outcome: approved