Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 07.09.2021 року позивач - [PERSON] , звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою та просить суд: - визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] , при цьому виключити відомості про батьківство [PERSON] , [INFO] , з актового запису № 2993 від 11 липня 2019 року про народження [PERSON] , уродженця міста Одеси, Україна, вчиненого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 11 липня 2019 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Одеській області та внести зміни до актового запису № 2993 від 11 липня 2019 року про народження [PERSON] , уродженця міста Одеси, Україна записавши батьком [PERSON] , [INFO] , при цьому прізвище дитини зазначити, - « [PERSON] », по - батькові дитини зазначити, - « [PERSON] ». Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує зокрема тим, що з 2016 року він перебував у близьких стосунках з [PERSON] , яка на той час перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] . Також вказує, що [INFO] у нього та [PERSON] народилася донька - [PERSON] . Однак, актовий запис про народження дитини був вчинений відповідно до ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України, та оскільки [PERSON] перебувала у той час у зареєстрованому шлюбі, батьком дитини [PERSON] вказано відповідача [PERSON] . Таким чином, оскільки він є біологічним батьком [PERSON] , змушений звернутися до суду з метою реалізації своїх батьківських прав по відношенню до малолітньої [PERSON] . Процесуальні дії. Ухвалою суду від 09 вересня 2021 року було відкрито провадження по вищезазначеній справі в порядку загального позовного провадження та призначено попереднє судове засідання. 16.11.2021 року до суду від начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого постить вказану справу розглядати за відсутності представника відділу. 25.11.2021 року від представника позивача - адвоката Гафійчука С.Д. надійшла заява, в якій представник зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд розглядати справу за відсутності сторони та зазначає, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату і час проведення судового засідання повідомлявся, а саме викликався до суду через оголошення, розміщене на офіційному веб-порталі Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У відповідності до положень статті 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] , виданого 08.11.2019 року Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №496. Як вбачається з копії свідоцтва про народження малолітньої [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого 11.07.2019 року, в графі батько вказано - [PERSON] , в графі мати - [PERSON] . Під час розгляду справи встановлено, що у вищезазначеному свідоцтві про народження, відомості щодо батька, були внесені у відповідності до ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України, та оскільки [PERSON] перебувала у той час у зареєстрованому шлюбі, батьком дитини [PERSON] вказано відповідача [PERSON] . Також судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.03.2019 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 25.03.2009 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №148. З пояснень позивача встановлено, що з 2016 року він перебував у близьких стосунках з [PERSON] , яка на той час перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] та [INFO] у нього та [PERSON] народилася донька - [PERSON] . Таким чином, біологічним батьком [PERSON] є позивач [PERSON] . Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно вимог ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved