Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Позивач Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київської області звернулися з позовом до суду про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних ресурсів. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 22.12.2018 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачами у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що постановою Броварського міськрайонного суду міста Києва від 24.05.2017 по справі № 361/2750/17 встановлено, що 01.04.2017 о 09 год. 30 хв. гр. [PERSON] спільно з гр. [PERSON] на річці Десна в районі села Погреби Броварського району Київської області, грубо порушуючи правила рибальства, проводив заборонений вилов риби на гумовому човні «Брогіег» за допомогою сітки з жилки у кількості 1 шт., які йому належать. При цьому виловив рибу, лящ - 1 шт., карась - 1 шт., загальною вагою 1 кг. Своїми діями [PERSON] та [PERSON] порушили п. 3.15., п. 4.4. Правил любительського і спортивного рибальства, ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 85 ч. 4 КУпАП. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.05.2017 у справі № 361/2750/17 гр.[PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.05.2017 у справі № 361/2751/17 гр. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Таким чином, вина [PERSON] та [PERSON] є доведеною, проте питання відшкодування збитків, нанесених рибному господарству України судом не вирішено. Згідно розрахунку матеріальної шкоди, [PERSON] та [PERSON] нанесено збитків рибному господарству України на суму 187,00грн. Також слід зазначити, що Управлінням Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області було вжито заходів досудового врегулювання спору, а саме: Київським рибоохоронним патрулем було направлено Відповідачу 1 лист від 05.07.2018 року № 7-19/4715-18 та Відповідачу 2 лист від 05.07.2018 № 7-19/4714-18 з проханням добровільно заплатити суму майнової шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Лист щодо досудового врегулювання був отриманий [PERSON] 01.08.2018, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Лист щодо досудового врегулювання спору, адресований [PERSON], був повернутий позивачу у зв'язку із закінченням встановленого строку зберігання. Враховуючи те, що для подання позовів про стягнення збитку, спричиненого рибному господарству України, законом не визначено обов'язку досудового урегулювання спору, а ухилення від отримання поштової кореспонденції не повинно стати підставою для уникнення винною особою відповідальності, вважаємо, що Управлінням Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області було вжито достатніх заходів для мирного вирішення спору, а тому є всі підстави для подання даної позовної заяви. У зв'язку з викладеним вище позивач просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів в розмірі 187,00 грн. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до протоколу № 001162 від 01.04.2017 о 09 год. 30 хв. гр. [PERSON]. спільно з гр. [PERSON] на річці Десна в районі села Погреби Броварського району Київської області, грубо порушуючи правила рибальства, проводив заборонений вилов риби на гумовому човні «Брогіег» за допомогою сітки з жилки у кількості 1 шт., які йому належать. При цьому виловив рибу, лящ - 1 шт., карась - 1 шт., загальною вагою 1 кг. Своїми діями [PERSON] порушив п. 3.15., п. 4.4. Правил любительського і спортивного рибальства, ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 85 ч. 4 КУпАП. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.05.2017 у справі № 361/2750/17 гр. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.05.2017 у справі № 361/2751/17 гр. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У відповідності із ч. 4 та ч.6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] та [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.85 Кодексу України про адміністративні правопорушення не підлягає доведенню. 05.07.2018 Управлінням Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області було вжито заходів досудового врегулювання спору, а саме: Київським рибоохоронним патрулем було направлено відповідачам листи з проханням добровільно заплатити суму майнової шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Відповідач [PERSON] отримав лист від Управлінням Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідач [PERSON] не отримав лист, був повернутий позивачу у зв'язку із закінченням встановленого строку зберігання. Згідно із ч. 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку і розмірах, встановлених законодавством. Відповідно до статтей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно із ст.20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» - шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодування за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об'єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об'єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Стаття 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони центрального органу виконавчої влади у галузі рибного господарства мають повноваження подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб'єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Згідно із ст. 324 ЦК України Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України. Кожен громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності Українського народу відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків. Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. За приписами статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 1762,00грн, а саме з кожного по 881грн.

Outcome: approved