Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

У грудні 2018 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду із позовом до Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності на жилий будинок в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Спадкоємцем за заповітом після його смерті є дочка [PERSON]. 04 липня 2018 року [PERSON] подала приватному нотаріусу Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Леденьову І.С. заяву про відмову від спадщини за заповітом. Спадкоємцями за законом після померлого є його діти: дочка [PERSON] (відмовилась від прийняття спадщини за заповітом) та дочка [PERSON]. Живих батьків та дружини померлий не мав. 11 травня 2018 року [PERSON] та [PERSON] подали приватному нотаріусу Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Леденьову І.С. заяви про відмову від прийняття спадщини за законом. [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини за законом на користь свого сина [PERSON], онука померлого. [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини за законом на користь своєї дочки [PERSON], онуки померлого. Позивачі спадщину в установленому законом порядку прийняли, оскільки на час відкриття спадщини проживали та були зареєстровані разом з спадкодавцем на день його смерті за однією адресою. 01 листопада 2018 року позивачі звернулися до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Леденьова І.С. із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом. Однак, нотаріус своєю постановою відмовив їм у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно, аргументуючи відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю та відсутністю зареєстрованого права власності за останнім відповідно до вимог ст. 182 ЦК України. Відповідно до даних будинкової книги власником 2/3 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS], був [PERSON]. Право власності спадкодавця на 2/3 частини домоволодіння також підтверджується довідкою № 1415/7 від 24 жовтня 2018 року, виданою Горенською сільською радою, в якій зазначено, що згідно погосподарського обліку Горенської сільської ради власником 2/3 частини домоволодіння в [ADDRESS], рахується [PERSON]. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна станом на 16 листопада 2018 року право власності на об»єкти нерухомості за адресою: [ADDRESS], не зареєстровано. Відповідно до даних технічного паспорту від 08 червня 2018 року домоволодіння за адресою: [ADDRESS], складається з жилого будинку А загальною площею 146,8 кв.м., житловою площею 87,6 кв.м., сараю Б», погребу «В», гаражу «Г», «Д», вбиральні «Ж», теплиці И», воріт з хвірткою № 1, огорожі №№ 2, 3, свердловини № 4. Враховуючи викладене, позивачі [PERSON] і [PERSON] просили визнати за кожним з них право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] по 2/6 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та складається з жилого будинку літ. «А» загальною площею 146,8 кв.м., житловою площею 87,6 кв.м., сараю «Б», погребу «В», гаражу «Г», «Д», вбиральні «Ж», теплиці «И», воріт з хвірткою № 1, огорожі № № 2, 3, свердловини № 4. У судове засідання позивачі і представник позивачів не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, представник позивача надав суду заяву, у якій він просив справу розглянути у відсутності позивачів і його представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити. У судове засідання представник відповідача Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідач надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у відсутність представника відповідача Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Суд, з"ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов»язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [INFO] року помер [PERSON]. Спадкоємцем за заповітом після його смерті є дочка [PERSON]. 04 липня 2018 року [PERSON] подала приватному нотаріусу Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Леденьову І.С. заяву про відмову від спадщини за заповітом. Спадкоємцями за законом після померлого є його діти: дочка [PERSON] (відмовилась від прийняття спадщини за заповітом) та дочка [PERSON]. Живих батьків та дружини померлий не мав. 11 травня 2018 року [PERSON] та [PERSON] подали приватному нотаріусу Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Леденьову І.С. заяви про відмову від прийняття спадщини за законом. [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини за законом на користь свого сина [PERSON], онука померлого. [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини за законом на користь своєї дочки [PERSON], онуки померлого. Позивачі спадщину в установленому законом порядку прийняли, оскільки на час відкриття спадщини проживали та були зареєстровані разом з спадкодавцем на день його смерті за однією адресою. 01 листопада 2018 року позивачі звернулися до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Леденьова І.С. із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом. Однак, нотаріус своєю постановою відмовив їм у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно, аргументуючи відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю та відсутністю зареєстрованого права власності за останнім відповідно до вимог ст. 182 ЦК України. Відповідно до даних будинкової книги власником 2/3 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS], був [PERSON]. Право власності спадкодавця на 2/3 частини домоволодіння також підтверджується довідкою № 1415/7 від 24 жовтня 2018 року, виданою Горенською сільською радою, в якій зазначено, що згідно погосподарського обліку Горенської сільської ради власником 2/3 частини домоволодіння в [ADDRESS], рахується [PERSON]. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна станом на 16 листопада 2018 року право власності на об»єкти нерухомості за адресою: [ADDRESS], не зареєстровано. Відповідно до даних технічного паспорту від 08 червня 2018 року домоволодіння за адресою: [ADDRESS], складається з жилого будинку А загальною площею 146,8 кв.м., житловою площею 87,6 кв.м., сараю Б», погребу «В», гаражу «Г», «Д», вбиральні «Ж», теплиці И», воріт з хвірткою № 1, огорожі №№ 2, 3, свердловини № 4. Згідно відповіді КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» від 19 червня 2018 року № 1038 за результатами технічної інвентаризації станом на 08 червня 2018 року встановлено, що загальна площа будинку складає 146,8 кв.м., житлова-87,6 кв.м.. Самочинно збудованих прибудов, надбудов, господарських будівель не виявлено. В цілому домоволодіння складається з наступних будівель та споруд: житлового будинку літ «А», сараю літ. «Б», погребу літ. «В», гаража літ. «Г», вбиральні літ. «Ж», теплиці літ. «И», огорожі № 1-3, свердловини № 4. Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 Цивільного кодексу України. За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до вимог ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно вимог ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд вважає доведеними позовні вимоги позивачів щодо визнання за кожним з них права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] по 2/6 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та складається з жилого будинку літ. «А» загальною площею 146,8 кв.м., житловою площею 87,6 кв.м., сараю «Б», погребу «В», гаражу «Г», «Д», вбиральні «Ж», теплиці «И», воріт з хвірткою № 1, огорожі № № 2, 3, свердловини № 4, і тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved