Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

У березні 2016 року, відповідно до статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження голови Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальної справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просило суд стягнути з відповідача заборгованість за договором фінансового лізингу в розмірі 74 291,22 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що згідно договору фінансового лізингу № DO00A+28397741 від 21.08.2013 року відповідачу було надано у платне користування автомобіль марки Богдан, модель: 21101-010-81-4-606, рік випуску: 2013, тип ТЗ: седан/лифтбек, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], зі сплатою щомісячних платежів, пов'язаних з виконанням умов договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. У порушення зазначених норм законодавства та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з чим, за договором лізингу станом на 28.01.2016 року виникла заборгованість у розмірі 74 291,22 грн., яка складається з наступного: 52 039,39 грн. - заборгованість по залишку вартості предмету лізингу; 13 935,35 грн. - заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу; 2 909,74 грн. - заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу; 5 406,74 грн. - заборгованість за страховою винагородою. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини не явки, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Суд, на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, в тому числі: фотокопію договору фінансового лізингу № DO00A+28397741 від 21.08.2013 року, відповідно до змісту якого відповідач уклав договір з позивачем та погодився на його умови, розрахунок заборгованості, встановив наступне. Відповідно до договору фінансового лізингу № DO00A+28397741 від 21.08.2013 року відповідачу було надано у платне користування автомобіль марки Богдан, модель: 21101-010-81-4-606, рік випуску: 2013, тип ТЗ: седан/лифтбек, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], зі сплатою щомісячних платежів, пов'язаних з виконанням умов договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Однак, відповідач в порушення умов договору не виконував взятих на себе обов'язків, у зв'язку з чим, за договором лізингу станом на 28.01.2016 року виникла заборгованість у розмірі 74 291,22 грн., яка складається з наступного: 52 039,39 грн. - заборгованість по залишку вартості предмету лізингу; 13 935,35 грн. - заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу; 2 909,74 грн. - заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу; 5 406,74 грн. - заборгованість за страховою винагородою. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 806 ЦК України, а також ч. 2 ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). П. 3 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлено обов'язок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі . Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved