Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" 04.03.2015 року звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу зі спадкоємців, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 23.09.2010 року [PERSON] 23.09.2010 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, яка додається до позову), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплати процентів. Згідно ст..ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов»язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. [INFO] року позичальник, [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04.10.2013 року. Згідно ст.. 1218 ЦК України - До складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст..ст. 608, 1218, 1219 ЦК України у зв»язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов»язання, які нерозривно пов»язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов»язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов»язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов»язанням. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.2 ст. 1281 ЦК України - кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред»явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. На виконання вимог вищезазначеної норми закону позивачем 26.02.2014 року була направлена претензія кредитора до Другої Красноармійської державної нотаріальної контори. 09.10.2014 року позивачем було отримано відповідь Першої Красноармійської державної нотаріальної контори за вих. № 893/01-16 від 24.09.2014 року, в якій зазначалось, що спадкоємцями померлого [PERSON], які звернулись із заявами про прийняття спадщини є [PERSON] та [PERSON]. Згідно відповіді Державної нотаріальної контори [PERSON] успадкував 2/3 частини грошових внесків, а [PERSON] - 1/3 частину грошових внесків. Опікуном [PERSON] є його мати [PERSON], а опікуном [PERSON] є [PERSON]. 02.11.2014 року до спадкоємців, [PERSON] та [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред»явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Частиною 1 ст. 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов»язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов»язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Відповідно до ч.2 ст. 1282 ЦК України - вимоги кредитора спадкоємці зобов»язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Згідно абзацу 2 ч.2 ст. 1282 ЦК України - у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором б/н від 23.09.2010 року становить - 6176,61 грн., яка складається з наступного: · 6032,80 грн. - заборгованість за кредитом; · 143,81 грн. - заборгованість за відсотками. Розрахунки суми заборгованості додаються. Просить позивач стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 2058,87 грн. та з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 4117,74 грн. Судові витрати у розмірі 243,60 грн. стягнути солідарно. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом визнала в повному обсязі, але пояснила, ще не має можливості одноразово сплатити борг, оскільки має двох неповнолітніх дітей, один з яких інвалід, тому буде погашати заборгованість частинами. В частині стягнення судового збору вимоги не визнала. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі, пояснив, що отримує невелику заробітну плату та не має можливості сплатити борг одноразово, тому може погасити заборгованість частинами приблизно на протязі року. Заслухавши пояснення сторін, з»ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 23.09.2010 року [PERSON] 23.09.2010 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, яка додається до позову), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 7). Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплати процентів. Згідно ст..ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. [INFO] року позичальник, [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04.10.2013 року (а.с. 9). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України у зв»язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов'язанням. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.2 ст. 1281 ЦК України кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. На виконання вимог вищезазначеної норми закону позивачем 26.02.2014 року була направлена претензія кредитора до Другої Красноармійської державної нотаріальної контори (а.с. 16). Згідно відповіді Другої Красноармійської державної нотаріальної контори претензія повернута без розгляду у зв»язку з тим, що вона надійшла не по територіальності (а.с. 17), тому претензія була направлена до Першої Красноармійської державної нотаріальної контори. 09.10.2014 року позивачем було отримано відповідь Першої Красноармійської державної нотаріальної контори за вих. № 893/01-16 від 24.09.2014 року, в якій зазначалось, що спадкоємцями померлого [PERSON], які звернулись із заявами про прийняття спадщини є [PERSON] та [PERSON]. Згідно відповіді Державної нотаріальної контори [PERSON] успадкував 2/3 частини грошових внесків, а [PERSON] - 1/3 частину грошових внесків (а.с. 18). Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі вартість майна успадкованого спадкоємцем [PERSON] складає 2191,65 грн. (а.с. 42), відповідно вартість майна успадкованого спадкоємцем [PERSON] - 4383,30 грн. Законним представником [PERSON] є його мати [PERSON] (а.с. 35, 43-45), а опікуном [PERSON] є [PERSON] (а.с. 46-48). 02.11.2014 року до спадкоємців [PERSON] та [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред'явив свої вимоги (а.с. 19-21). Частиною 1 ст. 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Відповідно до ч.2 ст. 1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Згідно абзацу 2 ч.2 ст. 1282 ЦК України у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором б/н від 23.09.2010 року становить - 6176,61 грн., яка складається з наступного: · 6032,80 грн. - заборгованість за кредитом; · 143,81 грн. - заборгованість за відсотками (а.с. 4-6). Тому з урахуванням розміру, що відповідає частці спадкоємців у спадщині, з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 2058,87 грн., з [PERSON] - у розмірі 4117,74 грн. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог: з [PERSON] - в розмірі 81,20 грн., з [PERSON] - в розмірі 162,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved