Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулася в суд з позовом до [PERSON], про звернення стягнення. В позові вказувала, що 29.01.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №CVVWAN02000012, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 45140,00 грн., зі сплатою 16,08% річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.01.2012 року. Вони свої зобов'язання виконали, оскільки надали відповідачу кредит у розмірі, указаному у договорі, а відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав належним чином, у зв'язку з чим станом на 11.09.2014 року утворилася заборгованість у розмірі 178065,73 грн., з яких: 46192,71 грн. - заборгованість за кредитом; 42980,33 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 893,62 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 87999,07 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Зазначала, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором з відповідачем 29.01.2007 року укладено договір застави рухомого майна, згідно умов якого, він надав в заставу автомобіль DAEWOO, модель: Nexia, рік випуску: 2006, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Відповідач зобов'язання за договором застави не виконує, предмет застави в заклад банку не передав. Просила в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №CVVWAN02 000012 від 29.01.2007 року в сумі 178065,73 грн. вилучити у [PERSON] та передати в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк» предмет застави - автомобіль DAEWOO, модель: Nexia, рік випуску: 2006, № кузова/шасі: [NUMBER] реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]; комплект ключів; свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу (технічний паспорт); звернути стягнення на предмет застави: автомобіль DAEWOO, модель: Nexia, рік випуску: 2006, № кузова/шасі: [NUMBER] реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особо-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України та стягнути з відповідача судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, будучи належно повідомленою про місце, день та годину слухання справи, в адресованому суду клопотанні просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, у разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про місце, день та годину слухання справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.01.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №CVVWAN02000012, згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 45140,00 грн. на купівлю автомобіля, зі сплатою за користування кредитом 16,08% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.01.2012 року включно, що підтверджується копією кредитного договору. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №CVVWAN02000012 від 29.01.2007 року з відповідачем укладено договір застави рухомого майна №CVVWAN02000012 від 29.01.2007 року, згідно якого останній надав в заставу рухоме майно, а саме: автомобіль DAEWOO, модель: Nexia, рік випуску: 2006, № кузова/шасі: [NUMBER] реєстраційний номер: [NUMBER], що належить йому на праві власності на підставі технічного паспорту [NUMBER], виданого 2-У Міжрайонним відділенням ДАІ 26.01.2007 року, що підтверджується копією договору застави рухомого майна. У п.9 договору застави сторони визначили, що заставна вартість предмету застави складає 45240,00 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №CVVWAN02000012 від 29.01.2007 року, укладеним із [PERSON] станом на 11.09.2014 року сума загальної заборгованості становить 178065,73 грн., з яких: 46192,71 грн. - заборгованість за кредитом; 42980,33 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 893,62 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 87999,07 грн. - заборгованість з пені. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.19 ЗУ «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою воно не буде виконано. Пунктом 15.8 договору застави передбачено право заставодержателя звернути стягнення на предмет застави і в разі дострокового розірвання кредитного договору або зміни його умов, при наявності невиконання зобов'язань на момент розірвання або внесення змін. Частиною 1 ст.20 ЗУ «Про заставу» передбачено, звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду на підставі виконавчого напису нотаріусу. В ст.572 ЦК України вказано, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч.7 ст.20 ЗУ «Про заставу» реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.21 ЗУ «Про заставу», реалізація заставленого майна провадиться спеціалізованими організаціями з аукціонів (публічних торгів), якщо інше не передбачено договором. Оскільки п.24 кредитного договору передбачено, що звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя здійснюється з дотриманням встановленого чинним законодавством порядку будь-яким способом: шляхом передачі предмету застави у власність заставодержателю в рахунок виконання зобов'язань за кредитним договором; шляхом продажу заставодержателем предмету застави з укладенням договору купівлі-продажу з третьою особою-покупцем або на публічних торгах, шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю в тому числі з правом укладення заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. Порядок звернення стягнення на заставлене майно також передбачено статтями 24-26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». На підставі наведеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення із стягненням з відповідача на користь позивача понесених ними судових витрат у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст.19, 20 ЗУ "Про заставу", ст.ст.24-26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст.ст. 526, 530, 546, 610, 1054 ЦК України,

Outcome: approved