Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

У вересні 2016 року орган опіки та піклування Деражнянської райдержадміністрації звернувся в суд в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO], з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 12 вересня 2016 року, під час проведення органом опіки та піклування рейду «Діти вулиці» було обстежено умови проживання [PERSON], котра проживає [ADDRESS], де було виявлено [PERSON], [INFO]. Останній проживає у сім'ї [PERSON] та знаходиться на її утриманні, оскільки його мати - [PERSON] залишила його 31.08.2016 року у вказаній сім'ї і з того часу не з'являлася. Згідно з розпорядженням голови Деражнянської райдержадміністрації від 13.09.2016 року №487 [PERSON] було вилучено із сім'ї [PERSON] та влаштовано до Вовковинецької школи-інтернату. За час перебування дитини у вказаному закладі відповідач [PERSON] дитину не відвідує, не цікавиться її життям, не виявляє бажання спілкуватись з нею та приймати участь у її вихованні, будь-якої допомоги на її утримання не надає, тому позивач просить ухвалити рішення, яким позбавити відповідача батьківських прав відносно її дитини [PERSON] та стягнути з неї аліменти на користь органу опіки і піклування в розмірі 400 грн. щомісячно. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала з підстав, зазначених у позові. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомляла, однак належним чином була повідомлена судом про слухання справи. З'ясувавши позицію сторони позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача в порядку заочного розгляду справи. Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача - Вовковинецької школи-інтернату підтримує позовні вимоги і вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. Заслухавши представників позивача і третьої особи, думку прокурора, неповнолітньої дитини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У ч. 1 ст. 12 Конвенції ООН від 20 листопада 1989 р. "Про права дитини", яка ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., зазначається, що держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, при чому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. У відповідності до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно із свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], його матір'ю записана [PERSON]. Судом встановлено, що відповідач є одинокою матір'ю щодо [PERSON], оскільки відомості про батька дитини - [PERSON] записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Довідкою-характеристикою Гатнянської сільської ради Деражнянського району від 19.09.2016 року №533 підтверджується, що відповідач [PERSON] разом із своїм сином [PERSON], [INFO], зареєстрована у [ADDRESS] проте не проживає там більше п'яти років, будинок не придатний для проживання та знаходиться в аварійному стані. Місце проживання відповідача є невідомим. Із наявних в матеріалах справи документів вбачається, що у вересні 2015 року працівниками служби у справах дітей Деражнянської райдержадміністрації було проведено бесіду з відповідачем та ініційовано притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов'язків, проте вона на шлях виправлення не стала та самоусунулася від виховання дитини. У вересні 2016 року органом опіки і піклування Деражнянської райдержадміністрації було проведено рейд «Діти вулиці», під час якого було встановлено, що неповнолітній [PERSON] проживає [ADDRESS] в сім'ї [PERSON] Так, відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 12.09.2016 року, неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає у сім'ї [PERSON], оскільки мати дитини - [PERSON] залишила її 31.08.2016 року у вказаній сім'ї і місце перебування її є невідомим. Згідно з розпорядженням Деражнянської райдержадміністрації від 13.09.2016 року №487 неповнолітнього [PERSON], [INFO], було вилучено із сім'ї [PERSON] та в подальшому влаштовано до Вовковинецької школи-інтернату. Представник Вовковинецької школи-інтернату в судовому засіданні підтвердила, що неповнолітній [PERSON] з 13 вересня 2016 року перебуває на повному державному утриманні у цьому навчальному закладі. За весь час його перебування там відповідач його не навідувала, не цікавилася його життям та здоров'ям, будь-якої допомоги йому не надавала, лише один раз до нього зателефонувала. На вихідні дні дитину забирає лише сім'я [PERSON] Із пояснень в судовому засіданні свідка [PERSON] з'ясовано, що відповідач не забезпечувала дитину продуктами харчування, не здійснювала за нею належного догляду та піклування, в 2015 році дитина займалася жебракуванням. З середини липня 2016 року дитина проживала в сім'ї свідка. Влітку відповідач ще телефонувала до них та незначною мірою допомагала, придбала деяке шкільне приладдя для дитини, а з 31 серпня 2016 року вона залишила дитину без нагляду і місце перебування її дотепер є невідомим. Неповнолітній [PERSON] хотів проживати разом із матір'ю, вдавався до самостійних її пошуків. Після того, як дитину влаштували до школи-інтернату, свідок забирає його на вихідні дні до себе додому. Крім того, враховуючи вік [PERSON], [INFO], судом була заслухана думка останнього з приводу вимог позову. Так, [PERSON] висловив своє бажання підтримувати зв'язок з матір'ю - [PERSON], однак при цьому підтвердив, що вона до нього не навідується та із ним не спілкується. Наведені позивачем обставини також підтверджуються висновком органу опіки та піклування Деражнянської райдержадміністрації від 23.09.2016 року № 49/26-07-10/16, відповідно до якого Деражнянська райдержадміністрація як орган опіки та піклування вважає можливим та доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO], як таке, що буде відповідати інтересам неповнолітньої дитини. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання обов'язків по вихованню та утриманню дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не надає матеріального утримання, не виявляє інтересу до дитини, у зв'язку з чим позбавлення батьківських прав є доцільним і відповідає інтересам дитини. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи наведені вище положення закону, а також приймаючи до уваги встановлені в ході розгляду справи обставини щодо здоров'я та матеріального становища відповідача, суд вважає вірним стягнути з відповідача аліменти на користь органу опіки та піклування на утримання її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 400 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судовий збір в загальному розмірі 1102 грн. 40 коп. (551 грн. 20коп. - вимога немайнового характеру + 551 грн. 20 коп. - вимога майнового характеру), в силу вимог ч.ч. 1,3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved