Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, третя особа - Автогаражний кооператив «Тюльпан» про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивує тим, що він є сином [PERSON], який перебуваючи членом Автогаражного кооперативу «Тюльпан» та шляхом сплати пайових внесків набув права власності на гаражний бокс [ADDRESS] Позивач вказав, що [INFO] року [PERSON] помер, після його смерті відкрилася спадщина на квартиру та гаражний бокс [ADDRESS] Згідно Свідоцтва про право власності на спадщину за законом він отримав в спадщину після смерті [PERSON] 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Зазначив, що з метою узаконення користування гаражем, відповідно до норм діючого законодавства він звернувся до ПН КМНО Іванової Є.Г. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] на гаражний бокс, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на гаражний бокс [ADDRESS], у зв'язку із тим, що не було надано правовстановлюючий документ, який підтверджував би право власності на майно померлого. Посилаючись на те, що були порушені права на спадкування за законом, просить визнати за ним право власності на спадкове майно: гаражний бокс [ADDRESS], після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Пояснила, що позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину за законом після смерті [PERSON], оскільки не було надано до нотаріуса правовстановлюючий документ на гараж, так як за життя спадкодавець не отримав свідоцтво про право власності на гаражний бокс. Представник Київської міської ради у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направили до суду пояснення по справі, в яких просять слухати справу у відсутність їх представників та на підставі поданих стороною доказів, прийняти рішення згідно вимог чинного законодавства (а.с. 136-137). Представник Автогаражного кооперативу «Тюльпан» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направили до суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутність їх представника (а.с. 134) Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] був членом АГК «Тюльпан» з 1979 року на підставі рішення загальних зборів членів АГК «Тюльпан», протокол № 26 від 26 жовтня 1979 року, затверджений рішенням ВК райради від 11 березня 1980 року № 298 та є власником гаражного боксу [ADDRESS] (а.с. 6). У судовому засіданні встановлено, що позивач є сином померлого спадкоємця ( а.с. 41). Згідно свідоцтва про смерть [INFO] року [PERSON] помер (а.с. 5). Позивач, у строки передбачені ЦК України, звернувся до Приватного нотаріуса КМНО Іванової Є.Г. з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] (а.с. 37, 57, 120). Приватним нотаріусом КМНО Івановою Є.Г. було відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] (а.с. 32-128). Відповідно до Свідоцтва про право власності на спадщину за законом позивач отримав в спадщину після смерті [PERSON] 1/3 частину квартири [ADDRESS] ( а.с. 112). 17 червня 2015 року приватний нотаріус КМНО Іванова Є.Г. надала позивачу відмову у видачі свідоцтва про право власності на гаражний бокс [ADDRESS], у зв'язку із тим, що не було надано правовстановлюючий документ, який підтверджував би право власності на майно померлого (а.с. 123). Як пояснила у судовому засіданні представник позивача спадкодавець за життя свідоцтва про право власності на гаражний бокс [ADDRESS] не одержав. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи позивач належать до спадкоємців за законом, оскільки він є сином померлого. Відповідно до копії спадкової справи позивач звернувся до Приватного нотаріуса КМНО Іванової Є.Г. із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] Враховуючи неможливість видачі Свідоцтва про право на спадщину на гаражний бокс [ADDRESS], питання про визнання права власності підлягає вирішенню у судовому порядку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно роз'яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення права на спадщину у спадкоємця, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовляює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не дійсним його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 15 Закону України "Про власність" (в редакції чинній на час придбання майна) визначено, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Згідно ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію» член гаражно-будівельного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпорядження гаражем, якщо він не викупив це майно. У разі викупу гаража він стає власником цього майна. У довідці Автогаражного кооперативу «Тюльпан» вказано, що [PERSON] повністю сплатив суму пайового внеску за спірний гаражний бокс (а.с. 6). Як роз'яснено у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Оскільки [PERSON] сплатив пайовий внесок у повному обсязі, то до складу спадщини, яка залишилася після його смерті входить спірний гаражний бокс. Враховуючи, що позивач в інший спосіб, крім звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, суд вважає, що позов про визнання за позивачем права власності на гаражний бокс [ADDRESS], після смерті [PERSON], померлого [INFO] року обґрунтований та підлягає задоволенню. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved