Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заявив позов до [PERSON] про звільнення майна з-під арешту. В своєму позові позивач зазначає, що 06 липня 2006 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON], було укладено кредитний договір №VIY0GK02021007, згідно з яким надано відповідачу кредит в розмірі 222587 гривень. В забезпечення зобов'язання за кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки вказаного нерухомого майна - 3-кімнатної квартири [ADDRESS]. Позивач зазначає, що в іншому виконавчому провадженні 25.08.2011 року старшим державним виконавцем ВДВС Ямпільського РУЮ Вінницької області при примусовому виконанні виконавчого листа на користь фізичної особи про стягнення з [PERSON] було накладено арешт на майно, що знаходилось в іпотеці ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», а саме: 3-кімнатна квартира [ADDRESS], яка є предметом застави за кредитним договором від 06 липня 2006 року. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить звільнити вказане нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, з-під арешту. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, про що надала суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору відділу ДВС Ямпільського РУЮ Вінницької області Старжевський В.В., який діє на підставі Доручення вих.№3530/3-30/2 від 27.08.2014 року, позов визнав, про що надав суду письмову заяву із клопотанням про розгляд справи без його участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений у порядку, встановленому ч.5 ст.74 ЦПК України - судовою повісткою за зареєстрованою у встановленому порядку адресою місця його проживання, надісланою рекомендованим листом. Судом встановлено відсутність поважних причин неявки в судове засідання належно повідомленої третьої особи [PERSON] ухвалено про розгляд справи без його участі. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із копії кредитного договору №VIY0АK00640168 від 03.08.2005 року встановлено, що позивач надав кредит відповідачу у сумі 102054 гривні 71 копійку для купівлі автомобіля та сплати страхових платежів. Із договору іпотеки укладеного 07.07.2006 року встановлено, що між [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладеного договір іпотеки, за яким позивачу як забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором відповідач [PERSON] передала в заставу квартиру [ADDRESS]. Із витягу реєстрації у Державному реєстрі іпотек від 07.07.2006 року встановлено, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зареєстрував вказану іпотеку. Із копії заяви від [PERSON] адресованої приватному нотаріусу Ямпільського району Вінницької області від 07.07.2006 року встановлено, що [PERSON] дає згоду на укладення договору іпотеки з ЗАТ КБ «Приват Банк» та його дружиною [PERSON], в іпотеку передається квартира [ADDRESS], що є їхньою спільною сумісною власністю, як така, що набута ними під час шлюбу. Із копії ордера-розпорядження від 07.07.2006 року встановлено, що позичальнику [PERSON] видано кредит згідно кредитного договору від 07.07.2006 року №VIY0GK02021007. Із копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №28345508 від 25.08.2011 року встановлено, що на підставі ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 23.08.2011 року №2-815 накладено арешт на майно [PERSON], стягувачем у цьому виконавчому провадженні є [PERSON]. Дослідивши усі докази, суд вважає встановленим, що між сторонами виник спір щодо нерухомого майна - квартири, розташованої [ADDRESS], яка на підставі договору іпотеки, укладеного 07.07.2006 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» передана у заставу позивачу. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінюючи усі докази у їх сукупності, суд вважає доведеною ту обставину, що дійсно позивач є заставодержателем (іпотекодержателем) спірної квартири. Відповідно до ст.60 Закону України "Про виконавче провадження", особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. Оскільки до моменту накладення арешту державним виконавцем на нерухоме майно [PERSON] позивач на законних підставах, що виникли на підставі договору іпотеки, набув права на це майно, порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом звільнення з-під арешту нерухомого майна. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову у повному обсязі. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, оскільки позовні вимоги задоволено повністю, суд відповідно до ст.88 ЦПК України має підстави, виходячи із розміру ставки судового збору, встановленої ст.4 ч.2 п.1.п.п.2 Закону України «Про судовий збір», тобто, 243 гривні 60 копійок, присудити із відповідача на користь позивача понесенні ним та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved