Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що з 01 квітня 2011 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від спільного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що їх сім»я проживала за адресою [ADDRESS], де зараз проживає вона та її донька. На протязі останніх двох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім»ю, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім»ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. З його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їх дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє їй та дитині душевні страждання, постійно чоловік по декілька діб відсутній у дома, коли з»являється вдома знищує та псує її власні речі та наносить сім»ї матеріальні збитки. Крім того з метою нав'язати їй своє бачення проблемних питань відповідач іноді припускається до аморальних вчинків, допускає нецензурну лайку для образ, а також не рідко здійснює рукоприкладство навіть в присутності їх доньки. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в їх сім»ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім»ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги як передбачено вимогами ст. 55 Сімейного кодексу України. Протягом тривалого часу відповідач взагалі самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати свою сім»ю, вже більше ніж півроку зароблені ним кошти взагалі на надавав для потреб сім»ї, рахунки за надані комунальні послуги сплачує лише вона. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено, за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у неї, так і у відповідача на ґрунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Вважає, що за таких умов шлюб необхідно розірвати і примирення між ними неможливе. Крім того позивачка вказує, що вона, як мати їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для неї належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров»я, духовного та розумового розвитку, вважає за необхідне визначити місце проживання їх дитини. Переконана, що їх донька повинна проживати разом із нею в квартирі, що належить їй на праві приватної власності за адресою [ADDRESS]. Вказує, що дитина відвідує дошкільний навчальний заклад «Козачок» у м. Буча, за який вона сплачує особисто, облікована в медичних установах, вона постійно слідкує за станом здоров»я дитини, її розвитком, виховує та піклується про неї, у неї з донькою психологічний контакт, прив'язаність один до одного. З огляду на досвід, який є у суспільстві, проживання дитини саме з матір'ю є для дитини більш прийнятним, оскільки в матері більше емоційно-вольової мотивації можливостей та часу приділяти дитині увагу. Оскільки відповідач декілька разів висловлювався з погрозами на її адресу, що забере дитину до себе, суд має визначити місце проживання дитини. При розгляді даного питання просить суд врахувати те, що відповідач не має місця реєстрації у місті Буча, зареєстрований у с. Пристроми Переяслав-Хмельницького району Київської області, у м. Буча набагато краще розвинуті об'єкти соціальної сфери та медичного обслуговування, крім того, дитина відвідує дошкільний навчальний заклад у м. Буча «Козачок» і обліковується в медичних установах м. Бучі і розрив соціальних зв'язків дитини призведе її до психологічного потрясіння. Так, відповідач офіційно працевлаштований, має постійний дохід, працює у ТОВ «Амік-Сервіс» ЄДРПОУ 36386067, інд. 04655, м. Київ, проспект Степана Бандери, 24-в, але його поведінка у відношенні до членів своєї сім»ї характеризується грубістю; він емоційно не врівноважений та схильний до фізичних образ та насильства навіть у присутності дитини. Вона не має наміру перешкоджати відповідачу в здійсненні його прав та обов»язків щодо їх дитини. Разом з тим, враховуючи ту обставину, що відповідач більше ніж півроку не надавав коштів на потреби сім»ї, в тому числі дитини, у неї є підстави вважати, що відповідач і в подальшому в добровільному порядку буде ухилятись від матеріального утримання дитини, тобто сплати аліментів. В зв»язку із викладеними обставинами позивачка просила розірвати шлюб між нею і відповідачем [PERSON], [INFO], який зареєстрований 1 квітня 2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 390; визначити місце проживання доньки [PERSON], [INFO] і залишити її проживати разом із нею за адресою [ADDRESS]; стягнути з [PERSON], [INFO], що зареєстрований за адресою [ADDRESS] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття; допустити негайне виконання рішення суду у частині визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць; стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 551 грн. та витрати на адвокатські послуги у сумі 2 300 гривень. Представник позивача [PERSON] надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім»ї Бучанської міської ради в судове засідання не з»явився, надав суду листа, в якому просив розглядати справу без участі їх представника та надав копію рішення виконавчого комітету Бучанської міської ради від 18 квітня 2017 року № 229 «Про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] р.н.» В зв'язку із цим суд, враховуючи письмову заяву представника позивача, а також те, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-284 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони з 01.04.2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, проти примирення сторони заперечують. Дані обставини вказують на те, що сім'я сторін розпалась, шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Суд вважає, що, оскільки не заявлене інше, після розірвання шлюбу слід залишити позивачці прізвище "[PERSON]". Крім того встановлено, що дитина [PERSON], [INFO] проживає з матір'ю, знаходиться на утриманні позивачки, відповідач систематичної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, аліменти іншим особам не сплачує. Зазначені вище обставини підтверджуються матеріалами справи. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У відповідності до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В зв'язку з вищевикладеним суд вважає, що із [PERSON] на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 19 СК України у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. У відповідності до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. У відповідності до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно рішення виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області від 18 квітня 2017 року № 229 «Про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] р. н.» визначено місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO] р. н. після розлучення батьків разом з мамою [PERSON], за адресою [ADDRESS]; зобов'язано батьків дитини [PERSON] та [PERSON] належним чином виконувати свої батьківські обов'язки по відношенню до доньки та не перешкоджати один одному в участі у її вихованні та утриманні; у разі невиконання рішення однією із сторін, інша сторона має право звернутися до суду щодо вирішення спору, що виник між батьками, про визначення місця проживання дитини. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved