Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом та з урахуванням уточненої позовної зави просив скасувати обтяження належного йому на праві приватної власності автомобіля марки MITSUBISHI,\~моделі Pajero\~Sport,\~2006\~року випуску,\~сірого кольору,\~номер кузова\~(шасі,\~рама)\~№JMB0RK9607J000165,\~державний номерний\~знак [NUMBER], шляхом здійснення перереєстрації вказаного транспортного засобу для його подальшої реалізації (продажу). Свої позовні вимоги мотивував тим, що 2016 році між позивачем та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу марки MITSUBISHI, моделі Pajero Sport, 2006 року випуску, державним номерним знаком АМ8998ВЕ. В подальшому була здійснена перереєстрації автомобіля в ТСЦ № 1841 у відповідності до вимог ПКМУ № 1388 від 07.09.1998 року, працівниками зазначеного сервісного центру, такий транспортний засіб було перевірено по наявних базах НАІС ДДАІ МВС України, в т.ч. «Арешт та/або заборона на відчуження», в результаті чого жодних співпадань виявлено не було. 19.01.2018 року в ході спроби реалізації (продажу) належного позивачу на праві власності транспортного засобу іншій особі, Регіональним сервісним центром МВС в Житомирській області позивачу було відмовлено в такому правочині, так як за повідомленням працівників зазначеного ТСЦ, належний мені на праві власності автомобіль марки MITSUBISHI, моделі Pajero Sport, 2006 року випуску, д. н. з. АМ8998ВЕ перебуває в арешті. Позивач в судове засідання не з"явився надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача в судові засідання також не з"явився. У зв'язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Сторони в судове засідання не зявились та відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі суду від 19.09.2018 року відповідачу був наданий строк на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву та 11.10.2018 представником на адресу суду було подано відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст. 12 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Виходячи з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що\~ 25.10.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу марки MITSUBISHI, моделі Pajero Sport, 2006 року випуску /а.с. 10/. На підстави заяви [PERSON] №104622627 від 25.10.2016 року в ТСЦ № 1841 у відповідності до вимог ПКМУ № 1388 від 07.09.1998 року, працівниками зазначеного сервісного центру, такий транспортний засіб було перевірено по наявних базах НАІС ДДАІ МВС України, в т.ч. «Арешт та/або заборона на відчуження», в результаті чого жодних співпадань виявлено не було. Отже, під час реєстрації будь-які обтяження або обмеження щодо вказаного автомобіля були відсутні. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №56003052 від 13.06.2018 року, міститься запис про заставу рухомого майна, обєктом обтяження вказано: легковий автомобіль MITSUBISHI, моделі Pajero Sport 3.0 АТ, 2006 року випуску, №JMB0RK9607J000165, державний номерний знак [NUMBER]. Боржником вказано [PERSON], підставою вказано договір застави транспортного засобу між [PERSON] та АТ «[PERSON] Аваль» [PERSON] /а.с. 5-7/ Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 22.07.2013 року, яке набрало законної сили 10.08.2013, задоволено позов та визнано недійсним договір \~поруки № \~014/4708/81/110761 \~від 30 травня 2007 року укладений між ПАТ «[PERSON] Аваль» \~\~\~та \~[PERSON] /а.с. 8-9/. У відповідності до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, при купівлі автомобіля [PERSON] не знав та не міг знати про зобов'язання [PERSON] перед АТ «[PERSON] Аваль», він взагалі не знав про попередню реєстрацію купленого автомобіля за [PERSON] та наявності обтяжень рухомого майна. Відповідно до ч. 1\~ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно приписів ст.ст.\~3,\~4 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна. Обтяження поділяються на публічні та приватні. Приватні обтяження можуть бути забезпечувальними та іншими договірними. Забезпечувальним є обтяження, яке встановлюється для забезпечення виконання зобов'язання боржника або третьої особи перед обтяжувачем. Отже, обтяження спірного автомобіля, зареєстроване 06.12.2012 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на підставі Договору застави № 014/4708/73/100958 від 13.12.2006, укладеного між [PERSON] та АТ «[PERSON] Аваль», є саме забезпечувальним. Застава є способом забезпечення зобов'язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 1 Закону України «Про заставу»\~та\~стаття 572 ЦК України). Відповідно до\~статті 27 Закону України «Про заставу»\~застава зберігає силу, якщо однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої вимоги іншій особі або переведення боргу, який виник із забезпеченої застави. Разом з тим, зазначені норми застосовуються з урахуванням положень\~Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до частини третьої\~статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. За змістом\~статті 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. Ст.628 ЦК України\~визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі\~ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 №6(в редакції від 30.06.1978 №5) надані розяснення, що вимоги особи, яки ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», розяснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Правилами\~ст. 321 ЦК України\~встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За правилами\~ст. 391 цього ж Кодексу\~передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388\~затверджено Порядок\~державної реєстрації\~(перереєстрації),\~зняття з\~обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів . У пункті 1 Порядку визначено, що цим Порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також: самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків». Пунктом 2 Порядку передбачено, що цей нормативний акт є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. В абзацах\~\~1, 2\~\~п. 40 Порядку\~\~визначено, що зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду\~\~ в\~\~ сервісному\~\~ центрі\~\~ МВС\~\~ або\~\~ в\~\~ центрі\~\~надання адміністративних\~\~послуг на підставі заяви власника, документа, що посвідчує\~\~ особу,\~\~ виконавчого\~\~ напису\~\~ нотаріуса,\~\~ постанови державного\~\~ або\~ \~приватного\~ \~виконавця\~ \~або\~\~рішення суду.\~ На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обтяження на належний позивачу на праві власності автомобіль, який він набув на законних підставах шляхом укладення договору купівлі-продажу, є позбавленням можливості здійснювати право власності на власний розсуд, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою, підлягає задоволенню, а порушення прав позивача підлягають усуненню шляхом зняття обтяження. На підставі викладеного,

Outcome: approved