Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивач ЛКП «Снопківське» звернулось до суду з позовом до відповідача, в якому з уточненням позовних вимог просить стягнути заборгованість за період з грудня 2007 року по липень 2014 року за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 10209,43 грн., та за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 2602,73 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до розпорядження Галицької районної адміністрації будинок №15 по вул. Рутковича у м.Львові перебуває на балансі позивача. На даний час в квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які вчасно сплачують за надані позивачем послуги з вересня 2014 року. Однак заборгованість за житлово-комунальні послуги по даній квартирі виникла за попередній період до вересня 2014 року. За спірний період в квартирі [ADDRESS] проживав та був зареєстрований відповідач. Останній не оплачував житлово-комунальні послуги, що призвело до виникнення заборгованості. На даний час заборгованість перед ЛКП «Снопківське» відповідачем не погашена. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні доводам позовної заяви. Просив суд позов задоволити в повному обсязі. Додатково зазначив, що зазначені 5 грн. у відомостях про нарахування за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території та 5 грн. за послуги водопостачання та водовідведення це не оплата послуг відповідачем, а коректування позивача. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та просить в такому відмовити. Зазначив, що був зареєстрований у спірний період в квартирі [ADDRESS], однак не проживав там та не користувався послугами позивача. Відтак відповідно до п. 6 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» має право не оплачувати за житлово-комунальні послуг за період тимчасової відсутності. Крім того вважає, що позивач пропустив строк позовної давності по стягненню плати за житлово-комунальні послуги. Третя особа в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Заслухавши думку учасників процесу, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що відповідач був власником квартири [ADDRESS] та був в такій зареєстрований протягом спірного періоду. Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ст. 67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплову енергію та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 68 ЖК УРСР наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до комунальних послуг відносяться, зокрема, централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо. На підставі п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.10 Правил користування приміщеннями житлових будинків плата розподіляється, зокрема, за послуги з централізованого опалення, з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалюваної та загальної площі приміщення, яким користується власник, співвласник, наймач (орендар). Пунктом 6 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно із Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабміну України від 21.07.2005 N 630 споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Статтею 66 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Відповідно до п. 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Рішеннями Львівської міської ради №1431 від 26.12.2008р., №1651 від 26.11.2010р., №561 від 31.05.2011р. чинними на час спірних правовідносин встановлено, що калькуляційною одиницею для надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій 1 кв.\~м загальної площі квартири (житлового приміщення у гуртожитку), нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку). З аналізу вищезазначених норм законодавства вбачається, що плата за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій залежить від площі квартири (житлового приміщення у гуртожитку), та ніяким чином не залежить від того, проживає особа в квартирі (власник або наймач) чи ні, а тому посилання відповідача на ту обставину, що він має право не оплачувати за житлово-комунальні послуг за період його тимчасової відсутності є безпідставним. Згідно із відомостями про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг, наданих позивачем, відповідач заборгував за період з липня 2007 року по грудень 2014 року за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 10209,43 грн., та за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 2602,73 грн. Відповідно до положень ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість відповідача за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території та за послуги водопостачання та водовідведення почала утворюватися з липня 2007 року. Відтак, з даного моменту розпочався строк позовної давності для захисту порушеного права позивача. Згідно ч.2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників. Судом встановлено, що позивач в червні 2012 року та в лютому 2014 р. звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення. 22.06.2012р. судом видано судовий наказ, однак ухвалою від 06.08.2013р. такий скасований. Крім того, позивач в червні 2013 року звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території. 26.06.2013р. судом видано судовий наказ, однак ухвалою від 25.07.2013р. такий скасований. Відтак позовна давність була перервана. А тому, з урахуванням загального терміну позовної давності, вимоги позивача про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.12.2007 року по 30.06.2009 року в розмірі 1611,12 грн. та про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.12.2007 року по 30.06.2010 року в розмірі 3282,86 грн. заявлені з пропуском позовної давності. Нормами ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Будь-яких поважних причин пропуску терміну позовної давності позивачем не наведено та судом не встановлено. Відповідачем подано заяву, в якій він просить відмовити в задоволенні позову застосувавши строки позовної давності. З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача частково, стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги водопостачання та водовідведення в межах позовної давності за період з 01.07.2009р. по 31.07.2014р. в розмірі 991,61 грн. (2602,73 грн. 1611,12 грн.), та стягнути заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в межах позовної давності за період з 01.07.2010р. по 31.07.2014р. в розмірі 6926,57 грн. (10209,43 грн. 3282,86 грн.). На підставі ст.ст. 11, 256, 257, 261, 264 ЦК України, ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу, ст.ст.13, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.10 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. N 45 та

Outcome: approved