Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства "Кредобанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, в якому просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість у сумі 34749,29 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до кредитного договору № 352/АВТО від 29.04.2013 року позивачем надано кредит [PERSON] в сумі 50851,11 грн. на строк до 28.04.2019 року зі сплатою процентів за користування кредитом в строк та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення належного виконання умов кредитного договору був укладений договір поруки № 352/АВТО/S-2 від 29.04.2013 року, згідно якого [PERSON] виступила поручителем [PERSON] і взяла на себе зобов'язання перед позивачем відповідати по зобов'язанням які виникають з умов кредитного договору, в тому ж розмірі, що і боржник. Взяті на себе зобов'язання [PERSON] належним чином не виконує, тому станом на час звернення до суду з позовом за кредитним договором утворилась заборгованість, яку представник позивача просить стягнути з відповідачів в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про дату, місце і час судового засідання неодноразово повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі. Враховуючи, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №352/АВТО від 29.04.2013 року позивачем відповідачу [PERSON] надано кредит в сумі 50851,11 грн. на строк до 29.04.2019 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,99% річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань щодо погашення кредиту та інших платежів між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки №352/АВТО/S-2 від 29.04.2013 року, згідно якого [PERSON] виступила поручителем [PERSON] і взяла на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язанням які виникають з умов кредитного договору разом з боржником, як солідарні боржники. На час розгляду справи докази належного виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором відсутні. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Положеннями ст. 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач [PERSON] не виконав взяті на себе зобов'язання та не сплатив борг за кредитним договором, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, при цьому відповідач [PERSON] є солідарним боржником разом з ним і відповідає перед позивачем у тому ж обсязі, що і [PERSON] Перевіривши здійснені банком розрахунки заборгованості за вказаним кредитним договором, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість, яка виникла станом на 12.08.2016 року в сумі 34749,29 грн., яка складається з: 31109,78 - неповернутої суми кредиту, 2507,52 прострочених відсотків, 1131,99 - пені. Крім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1378 грн., по 689 грн. з кожного відповідно.

Outcome: approved