Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Представником позивача - адвокатом [PERSON] в інтересах позивача, [PERSON], пред'явлено до суду позов до відповідача, Семенівської міської ради Чернігівської області, в якому представник позивача просить визнати за [PERSON], [INFO], право на земельну частку (пай) розміром 5,97 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки (паю) по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «ім. Леніна» села Тимоновичі Семенівського району Чернігівської області, яке належало померлій [INFO] [PERSON], посвідченого сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 01 серпня 1996 року. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача у позовній заяві зазначив про те, що [INFO] померла баба позивача по лінії батька, [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане виконавчим комітетом Тимоновицької сільської ради Семенівського району Чернігівської області 21 лютого 2000 року). Коли позивач після смерті баби звернулася до Семенівської районної державної нотаріальної контори для оформлення права на земельну частку (пай), розміром 5,97 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки (паю), яка входила до земель сільськогосподарського підприємства «ім. Леніна» на території колишньої Тимоновицької сільської ради Семенівського району Чернігівської області (наразі територія Семенівської міської ради), що належало померлій бабі на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] відповідно, заданого Семенівського районною державною адміністрацією Чернігівської області 01 серпня 1996 року, то нотаріус повідомила позивачу, що отримати свідоцтво про право на спадщину буде не можливим, оскільки втрачено оригінал сертифікату, а надана тільки його копія, і в даному випадку оформлення спадкових прав можливо вирішити тільки в судовому порядку. Представник позивача вважає, що позивач має право на земельну частку (пай), що належало її померлій бабі на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай). Різницю у написанні по батькові баби позивача у сертифікаті на право на земельну частку (пай) (Ємельянівна) та у свідоцтві про смерть (Омелянівна) можна пояснити різним написанням по батькові «Емельяновна» з російської мови на українську та неуважністю посадової особи, яка заповнювала бланк сертифікату. Ухвалою судді від 28 грудня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 28 січня 2019 року. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з'явилася, доручила представляти свої інтереси в суді адвокату [PERSON]. У підготовче судове засідання представник позивача - адвокат [PERSON] не з'явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, до суду надав письмову заяву, згідно даних якої просить розгляд даної справи провести без його участі та без участі позивача, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити повністю. Представник відповідача, Семенівської міської ради Чернігівської області, Семенівський міський голова Чернігівської області Деденко Сергій Іванович у підготовче судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, надав до суду письмову заяву, згідно даних якої просить розглянути справу без участі представника Семенівської міської ради, позовні вимоги Семенівська міська рада Чернігівської області визнає повністю. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, головний спеціаліст відділу представництва в судах та інших органах юридичного управління Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, Бойко Тетяна Миколаївна у судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала до суду письмове пояснення, згідно даних якого просить розглянути дану справу без участі представника Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, залишає вирішення спору на розсуд суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, Доля Наталія Миколаївна у підготовче судове засідання не з'явилась, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, надала до суду письмову заяву, у якій просить суд розглянути справу без участі представника Семенівської районної державної нотаріальної контори на розсуд суду, та надала інформаційну довідку зі Спадкового реєстру, згідно даних якого після померлої [INFO] [PERSON] та видані на її підставі свідоцтва про право на спадщину відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що ухвалення в підготовчому судовому засіданні рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У справі встановлено, що позивач [INFO] померла баба позивача по лінії батька, [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане виконавчим комітетом Тимоновицької сільської ради Семенівського району Чернігівської області 21 лютого 2000 року). Коли позивач після смерті баби звернулася до Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області для оформлення права на земельну частку (пай), розміром 5,97 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки (паю), яка входила до земель сільськогосподарського підприємства ім. Леніна на території колишньої Тимоновицької сільської ради Семенівського району Чернігівської області (на даний час - територія Семенівської міської ради Чернігівської області), що належало померлій бабі на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] відповідно, заданого Семенівського районною державною адміністрацією Чернігівської області 01 серпня 1996 року, то нотаріус повідомила позивачу, що отримати свідоцтво про право на спадщину буде не можливим, оскільки втрачено оригінал сертифікату, а надана тільки його копія, і в даному випадку оформлення спадкових прав можливо вирішити тільки в судовому порядку. Представник позивача вважає, що позивач має право на земельну частку (пай), що належало її померлій бабі на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай). На даний час відповідно до законодавства у сфері земельних відносин з 01 січня 2013 року видати дублікат сертифікату на право на земельну частку (пай) замість втраченого неможливо, окрім того власник сертифікату на даний час є померлим. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо позивач мав право на земельну частку (пай), але сертифікат про право власності було втрачено, при вирішенні спору про право на земельну частку (пай) застосовуються положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми Цивільного кодексу УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно абзацу 2 п. 1 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. За правилами Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» моментом виникнення права на земельну частку (пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Різницю у написанні по батькові баби позивача у сертифікаті на право на земельну частку (пай) (Ємельянівна) та у свідоцтві про смерть (Омелянівна) можна пояснити різним написанням по батькові «Емельяновна» з російської мови на українську та неуважністю посадової особи, яка заповнювала бланк сертифікату. Згідно законодавства спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач не має іншої можливості, аніж через суд, визнати право на земельну частку (пай), внаслідок чого вимушений звернутися до суду з позовною заявою. Оскільки визнання позивачем позову у даному випадку не суперечить закону, тому що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після померлої [PERSON], та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому судовому засіданні. Виходячи з викладеного, позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved