Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "М.С.Л." звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між ним та відповідачем 31.12.2013 року був укладений цивільно-правовий договір про розповсюдження державних лотерей. Відповідно до укладеного договору, відповідач зобов'язалась розповсюджувати лотерейні квитки відповідно до умов та звітуватися за реалізовані квитки, передавати кошти отримані за їх розповсюдження товариству. На підставі договору [PERSON] у підзвіт та під повну майнову відповідальність розповсюджувала термінальні та миттєві білети державних лотерей та була зобов*язана звітувати про їх розповсюдження, а також повертати кошти отримані від розповсюдження лотерейних білетів та нерозповсюджені залишки білетів у представництво ТОВ «М.С.Л.». Відповідач не повернув позивачу кошти, отримані від розповсюдження лотерей у розмірі 80 996,45 грн. Зазначена заборгованість була частково сплачена відповідачем, та складає 66 996,45 грн. Відповідач зобов'язувався повернути кошти до 21.03.2014 року відповідно до розписки від 11.03.2014 року. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, надав пояснення аналогічні викладеним в позові. Відповідач, її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, пояснили суду, що Відомість розповсюджувача ФО [PERSON] за період 11.03.2014 року по 11.03.2014 року не є первинним бухгалтерським документом, її застосування не передбачено законодавством України, у зв*язку з чим не є доказом наявності заборгованості. [PERSON] були в повному обсязі повернуті ввірені лотерейні білети та кошти, виручені від реалізації лотерейних білетів, грошових коштів у розмірі 81 000,00 вона не привласнювала, оскільки від клієнта їх не отримувала, просили відмовити в задоволенні позовних вимог. [PERSON] пояснила суду, що до неї звернувся клієнт, якого вона знала тривалий час, вона йому довіряла, тому прийняла ставку, але кошти він їй не передав, запевнивши, що впродовж години надасть 81 000,00 грн., та пішов. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до договору від 31.12.2013 року № 020 укладеного між ТОВ «М.С.Л.» та [PERSON], остання зобов'язалась розповсюджувати лотерейні квитки відповідно до умов та звітуватися за реалізовані квитки, передавати кошти отримані за їх розповсюдження товариству, у підзвіт та під повну майнову відповідальність зобов*язалась розповсюджувати термінальні та миттєві білети державних лотерей та зобов*язалась звітувати про їх розповсюдження, а також повертати кошти отримані від розповсюдження лотерейних білетів та нерозповсюджені залишки білетів у представництво ТОВ «М.С.Л.». Як вбачається з пояснювальної записки від 10.03.2014 року [PERSON] провела ставку на суму 81 000,00 грн., але у клієнта не виявилося грошей, у зв*язку з чим і утворилася нестача. 11.03.2014 року [PERSON] власноруч написала розписку, якою підтвердила суму боргу перед ТОВ «М.С.Л.» в розмірі 80 996,45 грн., яку зобов*язалась повернути до 21.03.2014 року. Актом від 11.03.2014 року була зафіксована нестача виручки від розповсюджених білетів державних лотерей у розповсюджувача [PERSON]М, працюючої по договору № 020 від 31.12.2013 року в Харківському представництві ТОВ «М.С.Л.». Нестача коштів за реалізовані білети складає 80 996,45 грн. Зазначений акт підписаний [PERSON] та членами комісії. Як вбачається з відомості розповсюджувача ФО [PERSON] від 11.03.2014 року борг складає 80 996,45 грн. Відповідно до п. 11 ч.1 ст. 1 Закону України « Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. У роз*ясенні Головної державної податкової інспекції України, викладеному у листі від 07.07.1995 року № 10-414/10-3185 « Про застосування форми руху білетів лотерей та виручки від їх реалізації» повідомляється, що відповідно до п. 21 « Порядку ведення товарно-касової книги при розрахунках готівкою у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», затвердженого наказом Міністерства фінансів України і Міністерства статистики України від 21.11.1995 року № 113-252 міністерства і відомства можуть за погодженням з Мінфіном і Мінстатом встановити інший порядок оформлення і обліку руху товарів і готівки при забезпеченні суворого обліку бланків, товарних звітів. Таким чином, застосування форми руху білетів лотерей та виручки від їх реалізації, затвердженої Наказом Міністерства України у справах молоді і спорту від 30.12.1994 року № 2954 і узгодженої з Міністерством фінансів України, відповідає чинному законодавству. Як вбачається з відповіді Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області відомість розповсюджувача [PERSON] за період з 11.03.2014 року по 11.03.2014 року не є первинним документом, оскільки всупереч ч. 2, ст. 9 Закону України « Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 року, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку від 24.05.1995 року не містить обов*язкових реквізитів, які повинні мати первинні документи, а саме: найменування підприємства, місце складання, обсяг господарської операції тощо. Але суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, стягнення з [PERSON] суми боргу з урахуванням частково погашеної суми в розмірі 66 996,45 грн., оскільки наданими нею поясненнями перед ТОВ « М.С.Л.» та перед судом вона не заперечувала той факт, що вона провела ставку в розмірі 81 000,00 грн., довірившись клієнту, вона діяла на власний ризик, зазначені нею обставини не звільняють її від відповідальності перед ТОВ «М.С.Л.». Відповідно до п. 1 ст. 509 ЦК України, зобов*язанням є правовідношення, в якому одна сторона( боржник) зобов*язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов*язку. Згідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов*язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов*язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов*язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Отже, у зв*язку з неналежним виконанням договірних зобов*язань [PERSON] з неї має бути стягнута сума заборгованості, що утворилася перед ТОВ «М.С.Л» в розмірі 66 996,45 грн.

Outcome: approved