Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

Позивач - ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся з позовними вимогами до відповідача - [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 76 862, 01 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що, відповідно до укладеного Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 13.12.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 59 545, 16 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості за кредитом повинно було здійснюватися в наступному порядку: починаючи з « 1» по « 25» число кожного місяця відповідач повинна була надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода, разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, тарифами, складають між ним та банком Кредитний договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановленні однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості умов договору, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. В статті 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі. Відповідно до п. 1.1.3.2.11. Умов та правил банк має право проводити договірне списання усіх відкритих в банку рахунків клієнта погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь - якій іншій заборгованості, яка виникла у клієнта у зв'язку з невиконання зобов'язань перед Банком. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Оскільки в порушення умов договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконала, станом на 18.12.2014 р. утворилася заборгованість 76862,01 грн., яка складається з наступного: - 47904,86 грн. - заборгованість за кредитом; - 4996, 97 грн. - заборгованість по процентам за користування; - 3832,38 грн - заборгованість з комісії за користування кредитом; - 20127, 80 грн. - штраф за п.п. 2.2. Генеральної угоди; Вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про слухання справи за його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, подавши заяву про визнання позову в повному обсязі, просив справу розглядати за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Судом встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 13.12.2013 року, відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 59 545, 17 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: починаючи з « 1» по « 25» число кожного місяця відповідач мала б повертати банку грошові кошти для сплати заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими їй ПАТ КБ «Приват Банк» Умовами та правилами, тарифами складають між ним та банком Кредитний договір, що підтверджується її підписом у заяві. Згідно статей 256, 527, 530, ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У зв'язку з порушеннями умов договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, станом на станом на 18.12.2014 р. утворилася заборгованість 76862,01 грн., яка складається з наступного: - 47904,86 грн. - заборгованість за кредитом; - 4996, 97 грн. - заборгованість по процентам за користування; - 3832,38 грн - заборгованість з комісії за користування кредитом; - 20127, 80 грн. - штраф за п.п. 2.2. Генеральної угоди; Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім обставин, передбачених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, які визнаються сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки визнання відповідачем позову має безумовний характер, не суперечить вимогам закону, а також не порушує прав інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позову. Крім того згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved