Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" (надалі - позивач) звернулось у Голосіївський районний суд міста Києва з зазначеним позовом посилаючись на те, що 26.11.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту № 11257926000, в подальшому 30.08.2011 року між банком та [PERSON] та [PERSON] (надалі - відповідач) був укладений договір 11438937000 про переведення Боргу за Кредитним Договором (надалі - Договір про переведення боргу), за яким Первісний боржник перевів свій борг на Нового боржника (Відповідача), внаслідок чого Новий боржник (Відповідач) замінив Первісного боржника як зобов'язану сторону у Кредитному Договорі у розмірі 107799,84 (сто сім тисяч дев'ятсот дев'яносто дев'ять) доларів США 84 цента з процентною ставкою в розмірі 9,50 % річних. Позивач зазначає, що Додатковою угодою №3 від 30 серпня 2011р. до Кредитного Договору Позивач та Відповідач зафіксували заборгованість Позичальника (Відповідача) перед Позивачем за Кредитним Договором у розмірі 107799,84 (сто сім тисяч дев'ятсот дев'яносто дев'ять) доларів США 84 цента з процентною ставкою в розмірі 9,50 % річних. 23 вересня 2011 року між Банком та Відповідачем як Позичальником була укладена Додаткова угода № 5 до Кредитного Договору (надалі - Додаткова угода), за якою для ідентифікації Кредитного Договору можуть застосовуватись як номер Кредитного Договору, зазначений при його укладенні, а саме №11257926000, так і реєстраційний номер Договору в системі обліку Банку, а саме №11438937000, а також № 11440222000 та 11440256000. За цією Додатковою угодою Банк реструктуризував валютний кредит у гривні та збільшив суму кредиту шляхом надання нового кредиту (грошових коштів) у формі кредитної лінії з лімітом кредитної лінії, встановленим в базовій валюті - гривні, що дорівнює 1 596 200,26 (один мільйон п'ятсот дев'яносто шість тисяч двісті) грн. 26 коп. Також в дату укладання Додаткової угоди та на її виконання Відповідачу як Позичальнику Банк надав транш (кредит) в національній валюті в розмірі 798 100,13 (сімсот дев'яносто вісім тисяч сто) грн. 13 коп. Разом з тим, позивач вказує, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання станом на 17.02.2015 року заборгованість Відповідача (Позичальника) по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, пені становить 301 068,51 (триста одна тисяча шістдесят вісім) грн. 51 коп., з яких: - 290 421,94 грн. - кредитна заборгованість; - 7503,10 грн. - прострочена заборгованість по процентам; - 819,65 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; - 2323,47 - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками. У зв'язку із зазначеним, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь вказану суму заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. (а. с. 121). Про причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищезазначене та позицію представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі, суд вважає за можливе ухвалити рішення у відсутність відповідача за наявними у справі доказами. Зважаючи на викладене, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 26.11.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту № 11257926000 (а. с. 6-11). Разом з тим, 30.08.2011 року між банком та [PERSON] та [PERSON] був укладений договір 11438937000 про переведення Боргу за Кредитним Договором за яким Первісний боржник перевів свій борг на Нового боржника, внаслідок чого Новий боржник замінив Первісного боржника як зобов'язану сторону у Кредитному Договорі у розмірі 107799,84 (сто сім тисяч дев'ятсот дев'яносто дев'ять) доларів США 84 цента з процентною ставкою в розмірі 9,50 % річних. (а. с. 35). Додатковою угодою №3 від 30 серпня 2011р. до Кредитного Договору Позивач та Відповідач зафіксували заборгованість Позичальника (Відповідача) перед Позивачем за Кредитним Договором у розмірі 107799,84 (сто сім тисяч дев'ятсот дев'яносто дев'ять) доларів США 84 цента з процентною ставкою в розмірі 9,50 % річних. (а. с. 36-37). 23 вересня 2011 року між Банком та Відповідачем як Позичальником була укладена Додаткова угода № 5 до Кредитного Договору за якою для ідентифікації Кредитного Договору можуть застосовуватись як номер Кредитного Договору, зазначений при його укладенні, а саме №11257926000, так і реєстраційний номер Договору в системі обліку Банку, а саме №11438937000, а також № 11440222000 та 11440256000.(а. с. 56-59). За цією Додатковою угодою Банк реструктуризував валютний кредит у гривні та збільшив суму кредиту шляхом надання нового кредиту (грошових коштів) у формі кредитної лінії з лімітом кредитної лінії, встановленим в базовій валюті - гривні, що дорівнює 1 596 200,26 (один мільйон п'ятсот дев'яносто шість тисяч двісті) грн. 26 коп. Судом встановлено, що укладені між позивачем та відповідачем кредитний договір відповідає вимогам ст. ст. 1054-1055 ЦК України. Відповідно до умов п.1.1. Кредитного Договору та Додатку №1 «Графік погашення кредиту», погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Згідно з п. 4.1. Кредитного Договору, за порушення Позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених Кредитним Договором, зокрема термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит, та/або комісій, Банк має право, вимагати від Позичальника починаючи з 32 (тридцять другого) календарного дня з дати порушення Позичальником терміну виконання свого грошового зобов'язання, нараховувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. В п. 6.1 Кредитного Договору Сторони погодили, що Банк має право: визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно з п. 1.2.2. Кредитного Договору, та вимагати від Позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати плати за кредит, змінивши при цьому термін повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення в порядку, визначеному п. 6.2 Договору. Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України, у разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Банк виконав взяті на себе зобов'язання за Договором, відкрив Клієнту картковий рахунок, виконував розрахунково - касове обслуговування Клієнта за кредитною схемою, та надав Клієнту кредитні кошти у встановленому Договором ліміті. Судом встановлено, що внаслідок порушення взятих на себе зобов'язань за Договором, утворилась заборгованість, що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості за кредитом.(а. с. 96-108). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу, а саме: позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконанням або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом або пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Окрім того, положеннями ч. 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторін, які посилаються на обставини, як на підставу своїх вимог і заперечень. На основі з'ясованих обставин, на які посилалась сторона позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову ПАТ «УкрСиббанк» повністю. Судові витрати між сторонами розподілити у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved