Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. Зазначав, що йому на підставі договору міни від 12 листопада 2003 року належить 1/3 частка житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] Інші 2/3 частки жилого будинку з відповідними частинами надвірних будівель та споруд належать [PERSON] та [PERSON] Посилаючись на те, що згоди щодо поділу вказаного житлового будинку між ним та відповідачами не досягнуто, просив виділити йому у натурі та визнати за ним право власності на 1/3 частку житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS], а саме: житлову кімнату 1-5 площею 15,90 кв.м, житлову кімнату 1-6 площею 11,50 кв.м, з господарських будівель і споруд: 1/3 частку огорож №1,2,4; решту приміщень виділити в натурі відповідачам та визнати за ними право власності на такі приміщення. У судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просив позов задовольнити, слухати справу у його відсутність та відсутність позивача. Відповідачі у судове засідання не з'явились, разом із тим, від відповідачів до суду надійшли заяви, в яких вони просили заявлені позивачем позовні вимоги задовольнити, справу слухати у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Установлено, що житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS], є спільною частковою власністю [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Кожний з них є власником 1/3 частки будинку, господарських будівель та споруд. Між ними склався порядок користування спірним нерухомим майном, однак у добровільному порядку домовленості між співвласниками щодо поділу спірного нерухомого майна не досягнуто. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1-01/17 від 18 січня 2017 року проведення виділу частки житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], виділивши [PERSON]: житлову кімнату 1-5 площею 15,90 кв.м, житлову кімнату 1-6 площею 11,50 кв.м, господарські будівлі і споруди: 1/3 частку огорож №1,2,4; [PERSON] та [PERSON] виділивши в рівних частках: сіни 1-1 площею 4,50 кв.м, коридор 1-2 площею 14,90 кв.м, кухню 1-3 площею 8,80 кв.м, передпокій 1-4 площею 11,60 кв.м, житлову кімнату 1-7 площею 8,30 кв.м, ванну 1-8, площею 3,20 кв.м, господарські будівлі та споруди: 2/3 частки огорож № 1,2,4, колодязь № 3, технічно можливо. За запропонованим варіантом відступ від ідеальних часток становить в одиницях ринкової вартості житлового будинку, надвірних будівель та споруд: для першого співвласника [PERSON] (1/3 частка) на 7971 грн. більше; для інших співвласників [PERSON] та [PERSON] (2/3 частки) на 7971 грн. менше. Для переобладнання будинку з одноквартирного у двоквартирний та забезпечення ізольованого користування приміщеннями, які пропонуються виділити співвласникам, у житловому будинку необхідно провести такі ремонтно-будівельні роботи: демонтувати дверний блок та закласти дверний проріз між приміщеннями 1 -5 та 1-4; демонтувати віконні блоки в кімнатах 1-5 та 1-6 та влаштувати дверні прорізи; до кімнат 1-5 та 1-6 влаштувати добудову, в якій обладнати кухню площею не менше 8 кв.м, сан. вузол площею не менше 3,8 кв.м, передпокій шириною не менш 1,5 м; приміщення 1-5 загальною площею 15,9 кв.м використовувати як житлову кімнату; закласти проріз між приміщенням 1-2 площею 14,1 кв. м та 1-3 площею 15,3 кв.м; приміщення 1-6 площею 11,4 м можливо використовувати як кухню з встановленням відповідного обладнання; до приміщення 1-2 влаштувати добудову житлової кімнати таким чином, щоб площа кімнати склала не менше 15 кв.м. Технічно такий варіант виділу приміщень для облаштування окремих однокімнатних (або двокімнатних) квартир можливий і відповідає вимогам будівельних нормативних документів, чинних на час проведення експертизи. Звертаючись до суду із вказаним позовом, [PERSON] як на підставу позову посилається на ст. ст. 364 та 367 ЦК України. Однак вказані підстави є альтернативними. Проте як вбачається з позовної заяви [PERSON] просить виділити його частку в натурі, а решту спірного нерухомого майна залишити у власності відповідачів. Разом із тим при поділі майна (ст. 367 ЦК України) майно підлягає поділу в натурі між всіма співвласниками, а відтак припиняється право спільної власності для всіх співвласників. У разі ж якщо частина нерухомого майна залишається у власності двох або більше осіб, у такому випадку має місце виділ частки зі спільного майна (ст. 364 ЦК України) і право спільної власності припиняється лише для співвласника, який виділяється. У справі, що розглядається, спірне нерухоме майно належить на праві спільної часткової власності трьом співвласникам, з яких один співвласників бажає виділити належну йому частку в натурі, а відтак спірні правовідносини регулюються ст. 364 ЦК України. Відповідно до положень ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Відповідно до частини другої статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення, тобто складати окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об'єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об'єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них». Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55. Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об'єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об'єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об'єкту поштової адреси. За змістом п.п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Відповідно до ст. 152 ЖК Української РСР виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується. За таких обставин, ураховуючи, що у добровільному порядку згоди щодо поділу спірного нерухомого майна між сторонами не досягнуто, позивач має право на виділ своєї частки, суд приходить до висновку про задоволення позову. Разом із тим частка, що виділяється позивачу, є більшою від належної йому ідеальної частки, а відтак з позивача на користь відповідачів слід стягнути відповідну компенсацію. Решта спірного нерухомого майна залишається у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, а саме: сіни 1-1 площею 4,50 кв.м, коридор 1-2 площею 14,90 кв.м, кухню 1-3 площею 8,80 кв.м, передпокій 1-4 площею 11,60 кв.м, житлову кімнату 1-7 площею 8,30 кв.м, ванну 1-8, площею 3,20 кв.м, з господарських будівель та споруд: 2/3 частки огорож № 1,2,4, колодязь № 3, що ніким не оспорюється. Право спільної часткової власності позивача [PERSON] на спірне нерухоме майно підлягає припиненню.

Outcome: approved