Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В своєму позові зазначив, що [INFO] померла бабусі позивача [PERSON] . За життя набула право на земельну частку (пай), на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) серії ПЛ №0330061 від 29.12.1999 року. Позивач є спадкоємцем майна останньої, однак фактично вступив в управління майном. Державний нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки пропущено строк для прийняття спадщини, а доказів фактичного управління майном не надано.. Посилаючись на викладене, позивач просив суд, встановити факт фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, яке залишилось після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на земельну частку (пай) на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області площею 4,52 умовних га, які належали [PERSON] . У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, подали до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності та вказали, що позовні вимоги підтримують. Представники відповідача та третіх осіб в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого повторно Кременчуцьким міськім відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 10 липня 2019 року. [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0330061 виданого Глобинською районною державною адміністрацією 29 грудня 1999 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №55 14 січня 2000 року належало право на земельну частку (пай), у землі яка перебуває у колективній власності КСП «Червоний партизан», розміром 4,52 умовних кадастрових гектара, розташовану на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області.( а.с.16) [PERSON] є рідною бабусею [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 12-13) Згідно повідомлення Глобинської державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Відповідно до письмових пояснень свідка [PERSON] та [PERSON] коли помер син [PERSON] [PERSON] , вона залишилась із внуком [PERSON] , який переїхав до неї влітку 2001 року та почав проживати разом з нею до моменту її смерті, займався організацією поховання, влаштуванням пам`ятника, займав ля облаштуванням квартири [ADDRESS] , а також здавав земельний пай в оренду, тобто вступив в управління майном. Даний факт також підтверджується Актом про фактичне місце проживання особи на території Глобинської районної ради за адресою с. Шушвалівка Глобинського району сткаденого 01.08.2019 року депутатами Глобинської районної ради Зарозою М. П., Шишацьким С. О. , Подкич В.В . Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому позивач позбавлений можливості отримати дублікат сертифікату на земельну частку ( пай). Згідно п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу є рівними. Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям " має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Згідно п. 17 Розділу X Прикінцевих положень Земельного кодексу України 17. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз`яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта на право власності на землю. Як роз`яснено в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Правовідносини по спадкуванню майна після [PERSON] виникли на час дії Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ч.1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved