Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Представником позивача адвокатом [PERSON] в інтересах позивача, [PERSON], предявлено до суду позов до відповідача, Семенівської міської ради Чернігівської області, в якій представник позивача просить визнати за [PERSON], [INFO], право на земельну частку (пай) у землі, яка розташована на території Костобобрівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області розміром 6,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала померлій [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0222555. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача у позовній заяві зазначила про те, що в селі Костобобрів Семенівського району Чернігівської області проживала мати позивача, [PERSON], яка за життя отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0222555 землі, яка розташована на території Костобобрівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, розміром 6,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). В невстановлену дату грудня 1998 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть. За життя остання не розпорядилась своїм майном, не склала заповіт. Згідно довідки Семенівської міської ради Чернігівської області від 24 січня 2018 року за № 03-14/ [PERSON] на день своєї смерті проживала одна. Позивач, як спадкоємець майна померлої за законом першої черги, звернулась до Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з метою оформлення спадщини після смерті матері, але нотаріус, оглянувши документи, відмовила в оформленні спадщини в звязку з тим, що в сертифікаті на право на земельну частку (пай) прізвище померлої записано як «Борісевич», а в свідоцтві про смерть і інших документах записано як «Борисевич», тому в даному випадку оформлення спадкових прав можливо вирішити тільки в судовому порядку. Ухвалою судді від 28 березня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 20 квітня 2018 року. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не зявилася, належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, до суду надала письмову заяву, згідно даних якої просила розгляд даної справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У підготовче судове засідання представник позивача - адвокат [PERSON] не зявилася, належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, до суду надала письмову заяву, згідно даних якої просить розгляд даної справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача, Семенівської міської ради Чернігівської області, Семенівський міський голова Чернігівської області [PERSON] у підготовче судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, надав до суду письмову заяву, згідно даних якої просить розглянути справу без участі представника Семенівської міської ради, позовні вимоги Семенівська міська рада Чернігівської області визнає повністю, наслідки визнання позову згідно ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України Семенівській міській раді розяснено та зрозуміло. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, у підготовче судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, надала до суду письмову заяву, у якій просить суд розглянути справу без участі представника Семенівської районної державної нотаріальної контори на розсуд суду, та надала інформаційну довідку зі Спадкового реєстру, згідно даних якого інформація про спадкову справу після померлої в грудні 1998 року [PERSON] та видані на її підставі свідоцтва про право на спадщину відсутня. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що ухвалення в підготовчому судовому засіданні рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У справі встановлено, що в селі Костобобрів Семенівського району Чернігівської області проживала мати позивача, [PERSON], яка за життя отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0222555 землі, яка була розташована на території Костобобрівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, розміром 6,78 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). В невстановлену дату грудня 1998 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть. За життя остання не розпорядилась своїм майном, не склала заповіт. Згідно довідки Семенівської міської ради Чернігівської області від 24 січня 2018 року за № 03-14/ [PERSON] на день своєї смерті проживала одна. Позивач, як спадкоємець майна померлої за законом першої черги, звернулась до Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з метою оформлення спадщини після смерті матері, але нотаріус, оглянувши документи, відмовила в оформленні спадщини в звязку з тим, що в сертифікаті на право на земельну частку (пай) прізвище померлої записано як «Борісевич», а в свідоцтві про смерть і інших документах записано як «Борисевич», тому в даному випадку оформлення спадкових прав можливо вирішити тільки в судовому порядку. Відповідно до довідки відділу у Семенівському району Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 12 березня 2018 року за № 29-25-0.33-322/113-18 не можливо видати дублікат сертифікату на право на земельну частку (пай) оскільки дані дії має право здійснити власник або уповноважена ним особа. Крім того відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» повноваження територіальних органів Держгеокадастру у частині державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою припинились позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. В звязку з тим, що в сертифікаті на право на земельну частку (пай) допущено невірне написання прізвища «Борісевич» замість вірного «Борисевич», неможливо документально оформити спадщину, тому позивач по справі змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо позивач мав право на земельну частку (пай), але сертифікат про право власності було втрачено, при вирішенні спору про право на земельну частку (пай) застосовуються положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми Цивільного кодексу УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно абзацу 2 п. 1 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. На підставі ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивач не має іншої можливості, аніж через суд, визнати право на земельну частку (пай). Оскільки визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону, тому що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після померлої [PERSON], та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про можливість прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому судовому засіданні. Виходячи з викладеного, позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved