Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з 11.04.2005 року перебувала з відповідачем у шлюбі, який 20.10.2014 року розірвано. За час шлюбу у сторін народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На утримання останніх згідно з рішенням Коломийського міськрайонного суду від 08.12.2014 року з відповідача стягуються аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі по 350 грн. на кожну дитину щомісячно. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 13.10.2016 року затверджено мирову угоду між сторонами, згідно з умовами якої визначено місцепроживання малолітнього сина [PERSON] з відповідачем в квартирі [ADDRESS] . Рішенням цього ж суду від 29.06.2017 року відповідача звільнено від сплати аліментів на утримання сина та вирішено їх стягувати з позивача на його користь у розмірі 350 грн. щомісячно. Отже, з відповідача стягуються аліменти на утримання вказаної дочки в сумі 350 грн. щомісячно. Однак, на даний час присуджених аліментів на її утримання недостатньо, а позивач не працює, так як влаштуватись на постійну роботу не має можливості, оскільки виховує малолітню дочку. У зв`язку зі зростанням економічної кризи в державі матеріальне становище позивача погіршилося, ріст цін призводить до необхідності витрачання на утримання дочки значних коштів на відповідне харчування, одяг, взуття, навчання, і позивачу важко утримувати дочку згідно з її потребами, а тому дочка потребує з боку батька матеріального утримання. Відповідач регулярно надає матеріальну допомогу на утримання дочки, однак, цих коштів не завжди вистачає для повноцінного забезпечення її всім необхідним. Він офіційно не працевлаштований, однак, є здоровим, працездатним чоловіком. Вказані обставини дають відповідачу можливість сплачувати аліменти в розмірі 1 250 грн. щомісячно на утримання вказаної дочки сторін. Тому позивач просить збільшити присуджений з відповідача розмір аліментів до 1 250 грн. щомісячно. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 20.08.2019 року вона подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності (а.с. 58). Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, заслухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтв про народження сторони є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а. с. 3, 4). Згідно з рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.10.2014 року (справа № 346/5509/14-ц) шлюб між сторонами розірвано (а.с. 5). Згідно з рішенням цього ж суду від 08.12.2014 року (справа № 346/6164/14-ц) з відповідача на користь позивача присуджено аліменти на утримання вказаних дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 350 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення останніми повноліття (а. с. 6). Ухвалою зазначеного суду від 13.10.2016 року в справі № 346/1915/16-ц затверджено мирову угоду між [PERSON] та [PERSON] , відповідно до якої визначено місце постійного проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з його батьком [PERSON] в квартирі [ADDRESS] (а.с.7). Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 29.06.2017 року [PERSON] звільнено від сплати аліментів на утримання його сина [PERSON] та вирішено стягувати з матері на користь батька на утримання цього сина аліменти в розмірі 350 грн. щомісячно, до досягнення останнім повноліття (а.с.9, 10). Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого 09.10.2018 року Коломийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, позивач змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.13). Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ч.1 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 01.01.2019 року встановлено прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років в сумі 2 027 грн. Згідно з положеннями ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено, або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. В п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вирішуючи спір, суд враховує вік дочки сторін та пов`язані з цим витрати на її харчування, навчання, забезпечення найбільш необхідними речами, відсутність відомостей про місце роботи та розмір заробітку відповідача, майновий стан платника аліментів. Тому суд приходить до висновку, що розмір стягуваних аліментів явно недостатній для забезпечення навіть найбільш необхідних потреб дочки сторін, в зв`язку з чим цей розмір слід збільшити до 1 250 грн., оскільки саме такий розмір відповідатиме вимогам розумності і справедливості. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з положеннями ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач. На підставі ст.ст. 180-184, 192 СК України та,

Outcome: approved