Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди та судових витрат, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05.09.2017 між [PERSON] та ТДВ «СК «ВіДі Страхування» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU №9981, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, повязані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Toyota RAV 4», державний номер [NUMBER]. 22.11.2017 на залізничному переїзді у м. Бобровиця сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля «Toyota RAV 4», державний номер [NUMBER], яким керувала [PERSON] та автомобіля «ГАЗ», державний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] 22.12.2017 постановою Бобровицького районного суду Чернігівської області було встановлено, що [PERSON] під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу придорожнього руху та вчинив зіткнення з автомобілем під керуванням [PERSON]. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Даною постановою [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави. Таким чином, [PERSON] є винним у спричиненні пошкоджень автомобілю [NUMBER]. 29.11.2017 року до ТДВ «СК\~«ВіДі-Страхування»\~ звернулася [PERSON] з заявою про виплату страхового відшкодування у звязку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов договору страхування. 13.12.2017 ТДВ «СК\~«ВіДі-Страхування» на\~підставі страхового\~акту здійснив\~виплату страхового\~відшкодування в\~розмірі 100\~060,30\~грн. Тому до ТДВ «СК\~«ВіДі-Страхування» після виплати страхового відщкодування, перейшло право вимоги до відповідача в розмірі 100 060, 30 грн. Відповідачем не здійснено відшкодування завданої шкоди. Разом з тим, всі спроби вирішити дане питання в досудовому порядку виявилися безрезультатними. У телефонному режимі відповідач відмовився виконати законні та обгрунтовані вимоги ТДВ «СК «ВіДі-Страхування». Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просив частково відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, обгрунтувуючи свої вимоги тим, що 22 листопада 2017 року близько 19 години в м. Бобровиця по вул. Залізничній на залізничному переїзді відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під його керуванням. У результаті даної ДТП вищезазначені автомобілі отримали механічні пошкодження, які під час оформлення даної дорожньо - транспортної пригоди працівниками поліції в присутності водіїв транспортних засобів були встановлені та зафіксовані в адміністративних матеріалах. Так, в автомобілі [NUMBER] були пошкоджені ліве переднє крило; ліва передня дверка; арка лівої передньої дверки; ліва задня дверка; ліве заднє крило; задній бампер; парковочний задній фонар; датчик задньої сигналізації; деформовані задні двері багажника. Керований ним\~автомобіль марки\~ГАЗ-2410\~н/з\~СВ 1370АК\~в даній\~ДТП отримав\~механічні пошкодження\~переднього правого\~крила;\~правої передньої\~фари,\~переднього бампера,\~деформацію передньої\~решітки радіатора. Вищезазначені механічні\~пошкодження автомобіля\~[NUMBER] також\~зафіксовані в\~матеріалах досудового\~розслідування внесеного\~до Єдиного\~реєстру досудових\~розслідувань за\~№ 12017270080000576\~від 23.11.2017.\~[PERSON] того,\~в поясненнях\~водіїв,\~учасників ДТП,\~[PERSON] та\~його,\~які були\~надані правоохоронним\~органам після\~пригоди,\~вказані аналогічні\~пошкодження автомобіля\~[NUMBER],\~отримані в\~результаті ДТП.\~Аналізуючи зібрані\~матеріали по\~факту ДТП,\~схему місця\~ДТП,\~наявність та\~локалізацію механічних\~пошкоджень,\~можливо категорично\~стверджувати,\~що зіткнення\~автомобілів [NUMBER] та\~ГАЗ -\~2410\~н/з\~[NUMBER] відбулось\~наступним чином:\~передня частина\~автомобіля [NUMBER] із\~задньою частиною\~автомобіля [NUMBER] та\~правою боковою\~частиною автомобіля\~[NUMBER] з\~лівою боковою\~частиною автомобіля\~[NUMBER].\~Свій позов\~Страхова компанія\~„ВіДі -\~Страхування мотивує\~тим,\~що вони\~на підставі\~страхового акту\~№ 978\~від 08.12.17,\~виходячи з\~рахунку №\~ВДиС-0050710\~від 28.11.2017,\~акту виконаних\~робіт №\~ВДиСА-029999\~від 28.12.2017\~здійснили виплату\~страхового відшкодування\~в розмірі\~100\~060,30\~грн.\~Із вказаною\~сумою страхового\~відшкодування він\~не погоджується\~з наступних\~підстав: у рахунку № ВДиС-0050710 від 28.11.2017 року зазначена оплата за товари згідно рахунку № ВДиС - 0050710 від 28.11.17, [PERSON], а саме: - \~ \~ \~ \~П.1 крило (ТОЙОТА) вартістю 6 198,70 ;\~- П.2 - підкрилок (ТОЙОТА) вартістю 1 185,15; - \~ \~ \~ \~п.З протектор крила (ТОЙОТА) вартістю 1 134, 90;- \~ \~ \~ \~П.4- фіксатор підкрилок (ТОЙОТА) вартістю 121,45;- \~ \~ \~ \~П.5 - закладна вартістю 90,90; - \~ \~ \~ \~П.8 - бампер (ТОЙОТА) вартістю 13 071,80; - \~ \~ \~ \~П.13 - ліхтар протитуманний (ТОЙОТА) вартістю 1 964,15; - \~ \~ \~ \~П.16 панель кузова (заднє крило) ( ТОЙОТА) вартістю 13 251,25; - \~ \~ \~ \~П.25 - бризговики (зад.) (к-кт) 2 шт. без расш. (ТОЙОТА) вартістю 526,40; - \~ \~ \~ \~П.26 - бризговики (передні) к-кт 2 шт. без расш. (ТОЙОТА) вартістю 526,40; - П.64 крило заднє прав, сторона- фарбування (замін, ремонт деталі) варт.1 092.00 Із вищенаведеного\~переліку не\~можливо зрозуміти,\~яке крило,\~який бампер,\~яке заднє крило мінялися в автомобілі ТОЙОТА. Навіщо було фарбувати ( а можливо замінювати) заднє праве крило, оскільки при ДТП воно не було пошкоджене, оскільки була пошкоджена ліва сторона. Відповідно до [PERSON] виконаних робіт № ВДиСА- 029999 від 28.12.2017 року зазначено найменування робіт, яке проводило ТОВ „ВІДІ Автострада, а саме: - \~ \~ \~ \~п.3О - крило заднє прав, сторона - фарбування (замін, ремонт деталі), вартість 1310,40. Але вищезазначена деталь автомобіля не була пошкоджена в результаті ДТП, а тому вказану в п.30 вартість такої роботи, а саме 1 310,40 необхідно не враховувати. У даному [PERSON] виконаних робіт зазначено перелік запчастин та матеріалів виконавця, а саме:- \~ \~ \~ \~п.1 - крило (ТОЙОТА), вартість 7 438,44;- П.2 - підкрилок (ТОЙОТА) вартість 1 422,18;- п.З - протектор крила (ТОЙОТА), вартість 1 361,88;- \~ \~ \~ \~П.4 - фіксатор підкрилка (ТОЙОТА), вартість145,74;- П.5 - закладна, вартість 109.08;- \~ \~ \~ \~П.8 - бампер (ТОЙОТА), вартість 15 686, 16;- \~ \~ \~ \~п.13- ліхтар протитуманний (ТОЙОТА), вартість 2 356,98;- \~ \~ \~ \~П.16 - панель кузова (заднє крило) (ТОЙОТА) вартість 15 901,50;- \~ \~ \~ \~П.25 - бризговики (зад.) (к-кт) 2 шт. без расш., вартість 631,68;- \~ \~ \~ \~П.26 - бризговики (передні) к-кт 2. шт. без раєш., вартість 631,68; Тобто, в рахунку № ВДиС -0050710 та в акті виконаних робіт № ВЛиСА-029999 одні і ті ж деталі мають різну вартість. Вказані в п.1, п.2, п.З, п.4, п.5, п.13 25, п.26, пошкодження не були зафіксовані під час огляду автомобіля ТОЙОТА після ДТП, не зазначені в адміністративних матеріалах в матеріалах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 12017270080000576. атому їх вартість (7 438,44+1422,18+1 361,88+145,74+109,08 +2 356,98 +15 689,50+631,68+631,68) = 29 999,16 не слід враховувати. У додатках, які надані до суду разом з позовною заявою, є результати огляду транспортного засобу, проведеного 27 листопада 2017 року представником ТзДВ „ВіДі- страхування [PERSON] присутності водія [PERSON].\~В даному\~[PERSON] огляду\~зазначені пошкодження,\~які є\~на автомобілі,\~але не відносяться\~до даної\~події, тобто не відносяться до ДТП, що мала місце 22.11.2017 року, а саме:- \~ \~ \~ \~бампер передній з лівої і правої сторін - має пошкодження ЛФП;- \~ \~ \~ \~накладка правої фари передньої - пошкодження ЛФП;-крило переднє ліве - пошкодження ЛФП;- двері задні ліві - пошкодження ЛФП;-двері задні праві - пошкодження ЛФП;- \~ \~ \~ \~крило заднє ліве - пошкодження ЛФП; двері передні праві - пошкодження ЛФП. Тобто вищезазначені пошкодження частин автомобіля утворились не в результаті ДТП і ніякого відношення до пригоди не мають. Фактично вони були на частинах автомобіля вже до ДТП. Але ремонт даних частин автомобіля проведений як нібито вони пошкоджені в результаті ДТП і вартість робіт внесена до [PERSON] виконаних робіт нібито після ДТП. Тобто є намагання за його рахунок відремонтувати пошкодження автомобіля, які не були отримані в результаті ДТП. А тому\~виконані роботи\~повязані з\~відновленням ЛФП\~вищезазначених частин\~автомобіля та\~їх вартість\~необхідно не\~враховувати.\~Це стосується:\~фарбування та\~полірування переднього\~лівого крила,\~вартість(\~882,00\~+ 201.60) = 1\~083,60; фарбування та\~полірування передніх\~лівих дверей,\~вартість(\~1\~134,00\~+\~201.60)\~=\~1\~335,60; Загальна сума відшкодування, на яку він не погоджуюсь, становить 33 728,76 грн. Звертає увагу суду на те, що огляд автомобіля ТОЙОТА на предмет виявлення механічних пошкоджень проводився 27.12.2018, тобто через пять днів після ДТП. Під час проведення огляду автомобіля він присутнім не був. У відповіді на відзив позивач не погоджується з аргументами га запереченнями викладеними в відзиві на позовну заяву, підтримує позовні вимоги та зазначає наступне. [PERSON] точних назв товарів та послуг вказаннх в рахунку № ВДнС-0050710 від 28.11.2017 р. Позивач звернувся з запитом до спеціалізованого підприємства - станції технічного обслуговувания ТОВ «ВіДі «Автострада», що здійснювало ремонт пошкодженого автомобіля «Toyota RAV 4», д/н AA2511 ME з проханням надати розширене тлумачення назвам в рахунку, що містяться в стовпчику. 25 червня 2018 року вони отримали відповідь від ТОВ «ВіДі Автострада», що підтверджує ремонт саме заднього бамперу, крила переднього лівого, підкрилку переднього лівого, протектору крила переднього лівого, панелі кузова (заднє ліве крило), ліхтаря протитуманного заднього лівого, що відповідно до [PERSON] огляду транспортного засобу від 27.11.2017 р. були пошкоджені внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 22.11.2017 р., [PERSON] деталей вказаних у рахунку як деталі правої сторони. З відповіді TOB «ВіДі Автострада» слідує, що працівник підприємства складаючи рахунок допустив технічну описку та зазначив під порядковим номером 64: «номер в каталозі э126039, товар - крило заднє прав. сторона - фарбування (замін, ремонт деталі)», замість необхідного; «номер в каталозі э126037, товар - крило заднє лів. сторона фарбування (замін, ремонт деталі)». Аналогічна описка міститься і в [PERSON] виконаних робіт. Отже, під час здійснення ремонтних робіт автомобіля [NUMBER], згідно Рахунку та Акту виконаних робіт заднє праве крило не фарбувалося, оскільки фарбувалося заднє ліве крило. [PERSON] розбіжноті цін на товари та послуги, що вказані в рахунку та акті виконаних робі т № ВДиСА-029999 від 28.12.2017. Рахунок та акт виконаних робіт дещо відрізняються за своєю структурою та наповненістю інформацією. Проте, сума до сплати зазначена однакова, і в рахунку, і в акті виконаних робіт, тому стверджувати, що одні й ті ж деталі мають різну вартість передчасно та помилково. Ціна за товари та послуги відображена в рахунку за кожним порядковим номером товару без врахування податку на додану вартість, суму якого відображено окремо з підписом «ПДВ:» та який додається в кінці підрахунку до колонки «Всього». [PERSON] виконаних робіт\~то тут\~міститься окрема\~колонка «Вартість\~з ПДВ\~з врах.\~Знижки»,\~де вкінці\~відразу зазначено\~загальну суму\~вже з\~ПДВ.\~[PERSON] фіксування\~пошкоджень,\~то у\~ своєму\~відзиві відповідач\~обмежує коло\~завданих у\~ДТП пошкоджень\~застрахованого автомобіля\~лише тими,\~що вказані\~працівниками поліції\~в адміністративних\~матеріалах (матеріалах\~кримінального провадження)\~при оформленні\~ДТП.Позивач\~зазначає,\~що працівники\~поліції не\~є експертами\~в даній\~галузі та\~не діагностували\~технічний стан\~транспоріних засобів\~в умовах\~станції технічного\~обслуговування з\~повним чи\~частковим розбиранням\~автомобілів.\~[PERSON] того,\~виявлення та\~фіксування усіх\~пошкоджень наявних\~па транспортних\~засобах не\~є завданням\~працівників поліції,\~що здійснюють\~виїзд на\~місце ДТП.\~[PERSON] попередніх\~пошкоджень наявних\~на автомобілі,\~то в\~акті огляду\~транспортного засобу\~від 27.11.2017\~р.\~зазначено ті\~пошкодження,\~що утворилися\~в результаті\~дорожньо-траиспортної\~пригоди та\~окремо зазначено\~перелік пошкоджень,\~які містились\~на автомобілі,\~але не\~відносяться до\~даної події.\~Фахівцем ТДВ\~«СК «ВіДі-Страхування»\~було вказано,\~що до\~даної дорожньо-транспортної\~пригоди на\~авто було\~пошкоджено виключно\~лакофарбове покритгя\~автомобіля,\~що не\~співмірне вартості\~відновлення структурних\~пошкоджень пластику,\~заліза,\~що були\~пошкоджені в\~ДТП.\~Уважно ознайомившись\~з переліком\~пошкоджених деталей\~зазначених в\~акті огляду\~транспортного засобу\~від 27.11.2018\~можна з\~впевненістю заявляти,\~що викладена\~інформація кореспондується з усіма товарами та послугами зазначеними в рахунку, акті виконаних робіт, що були придбані та встановлені для відновлення пошкодженого в дорожньо-транспортній пригоді автомобіля. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві та у відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково в сумі 66 331 грн. 51 коп. з підстав виклдаених у відзиві на позовну заяву. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав частково, не погодившись із сумою страхового відшкодування. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи зі слідуючого. За правилом ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» правова позиція висловлена Верховним Судом України враховується іншими судами. Із правового висновку, викладеною у постанові Верховного Суду України від 26.10.2016 року у справі №6-954цс16, вбачається наступне. Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов'язане з виконанням цими особами обов'язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов'язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов'язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Разом з тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають з обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов'язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року №1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон №1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. З огляду на зазначене сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов'язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик. Разом з тим зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Неодержання потерпілим страхового відшкодування за договором (або його одержання, якщо страхового відшкодування недостатньо для повного покриття шкоди) не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 цього Кодексу). Відповідно до статті 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно із частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена в договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на зазначене право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав. Потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов'язання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Якщо потерпілий звернувся до страховика та одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов'язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином. У даному конкретному випадку з наявних у матеріалах справи письмових доказів убачається, що позивач на підставі страхового акту № 978 від 08.12.2017 сплатив [PERSON] страхове відшкодування у сумі 100 060 ,30 грн. за страховим випадком, що виник з вини [PERSON] За правилами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. Судом встановлено, що 05.09.2017 між [PERSON] та ТДВ «СК «ВіДі Страхування» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU №9981, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, повязані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Toyota RAV 4», державний номер [NUMBER]. 22.11.2017 на залізничному переїзді у м. Бобровиця сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля «Toyota RAV 4», державний номер [NUMBER], яким керувала [PERSON] та автомобіля «ГАЗ», державний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] 22.12.2017 постановою Бобровицького районного суду Чернігівської області [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави. 29.11.2017 до ТДВ «СК\~«ВіДі-Страхування»\~ звернулася [PERSON] з заявою про виплату страхового відшкодування у звязку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов договору страхування. 13.12.2017 ТДВ «СК\~«ВіДі-Страхування» на\~підставі страхового\~акту здійснив\~виплату страхового\~відшкодування в\~розмірі 100\~060,30\~грн. Відповідно до\~ст. 6 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з участю забезпеченого транспортного засобу і в наслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно ст. 15 вказаного вище Закону, страхування відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоровю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу, визначеного в договорі страхування, будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах. Відповідно до\~ст. 1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ч. 1\~ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з абзацом другим ч. 1 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи наведенні вище факти в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд критично ставиться до доводів відповідача та його представника про те, що в акт виконаних робіт по ремонту автомобіля «Toyota RAV 4», державний номер [NUMBER], входить вартість частин автомобіля, яка не була пошкоджена, оскільки в судовому засіданні наданими позивачем доказами, які були детально перевірені в судовому засіданні доведено, що позивач здійснив виплату стархового відшкодування на ремонт пошкодженого автомобіля в резльтаті чого було відремонтовано лише ті пошкодження, що були завдані в результаті ДТП, спричиненої відповідачем [PERSON] Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача в розмірі 1762,00 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved