Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 05 квітня 2021 року надійшла позовна заява [PERSON] до Акціонерного товариства комерційний банк «Акцент-Банк» про стягнення грошових коштів внесених за недійсним договором. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 23 грудня2020 року між ним та відповідачем було укладено Договір про надання послу з фінансового лізингу № АРКR 000000000117763, предметом якого є автомобіль для особистого користування, який був оформлений заявою від 23 грудня 2020 року про надання послуги з фінансового лізингу. Відповідно п. 1.1.1 Заяви предмет лізингу та його вартість автомобіль згідно специфікації, викладеної в Додатку 1. Згідно специфікації та акту Приймання передачі від 29 грудня 2020 року, Додатку до Заяви про надання послуг з фінансового лізингу № АРКR 000000000117763 [PERSON] був переданий автомобіль Chevrolet Epica, двигун: 2492 куб. см. Газ/бензин , КПК: а, колір: сірий, рік випуску: 2007, вартість з ПДВ 182\~000 грн., кузов № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до заяви строк лізингу складає 60 місяців з моменту підписання Додатку 2,який був підписаний 23 грудня 2021 року. Пунктами 1.6, 1.6.1, 1.6.2 Заяви передбачено, що Додаток 1: Специфікація, Додаток № 2 графік сплати лізингових платежів. Будь яких інших додатків до Заяви про надання послуг з фінансового лізингу АРКR 000000000117763 позивач не отримував та з будь якими додатковими умовами не ознайомлений. \~ \~ \~ \~Вважає що договір про надання послуг з фінансового лізингу є нікчемним правочином відповідно до норм чинного законодавства, оскільки в письмовій формі між сторонами не укладався, нотаріально не посвідчувався, тому просив застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину та повернути йому грошові кошти в розмірі 52\~000 грн. \~ \~ \~ \~Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 05 квітня 2021 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с. 23). Ухвалою судді від 06 квтня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства комерційний банк «Акцент-Банк» про стягнення грошових коштів внесених за недійсним договором (а.с. 24). Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини, встановлені судом 23 грудня 2020 року між сторонами було укладено Договір про надання послу з фінансового лізингу № АРКR 000000000117763, предметом якого є автомобіль для особистого користування, який був оформлений заявою від 23 грудня 2020 року про надання послуги з фінансового лізингу (а.с.11). Відповідно п. 1.1.1 Заяви предмет лізингу та його вартість автомобіль згідно специфікації, викладеної в Додатку 1. Згідно специфікації та акту Приймання передачі від 29 грудня 2020 року, Додатку до Заяви про надання послуг з фінансового лізингу № АРКR 000000000117763 [PERSON] був переданий автомобіль Chevrolet Epica, двигун: 2492 куб. см. Газ/бензин , КПК: а, колір: сірий, рік випуску: 2007, вартість з ПДВ 182\~000 грн., кузов № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] (а.с12). Відповідно до заяви строк лізингу складає 60 місяців з моменту підписання Додатку 2, який був підписаний 23 грудня 2021 року (а.с.13-14). Пунктами 1.6, 1.6.1, 1.6.2 Заяви передбачено, що Додаток 1: Специфікація, Додаток № 2 графік сплати лізингових платежів. Будь яких інших додатків до Заяви про надання послуг з фінансового лізингу № АРКR 000000000117763 [PERSON] не отримував та з будь якими додатковими умовами не ознайомлений. \~ \~ \~ \~ Відповідно до акту приймання передачі предмету лізингу від 30 березня 2021 року транспортний засіб Chevrolet Epica, двигун: 2492 куб. см. Газ/бензин , КПК: а, колір: сірий, рік випуску: 2007, вартість з ПДВ 182\~000 грн., кузов № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] вилучено у [PERSON] (а.с.21). Позивачем в період з 23 грудня 2020 року по 21 січня 2021 рік сплачено 52\~000 грн. на виконання заяви про надання послуг з фінансового лізингу № АРКR 000000000117763 (а.с.22). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями\~ЦК України\~про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж,\~Законом України «Про фінансовий лізинг». Згідно із частиною другою\~статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг»\~за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). За частиною другою\~статті 806 ЦК України\~до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Виходячи з аналізу вказаних норм чинного законодавства договір фінансового лізингу за своєю правовою природою є змішаним і містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до\~статті 628 ЦК України. Згідно з пунктом 4 частини першої\~статті 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»\~діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб, може здійснюватись лише фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії. Відповідно до частини першої\~статті 227 ЦК України\~правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним. При цьому договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню (стаття 799 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 220 ЦК України\~у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Такі правові висновки висловлені Верховним Судом України у постановах від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-1551цс16 та від 22 листопада 2017 року у справі № 6-428цс17. Як вбачається з матеріалів справи договір фінансового лізингу в письмовій формі між сторонами не укладався, нотаріально не посвідчувався. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2019 року у справі № 759/2328/16-ц (провадження № 61-5800зпв18) зроблено висновок, що «нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга\~статті 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. З позицій юридичної техніки така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним». Згідно частин першої, другої\~статті 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч. 1\~ст. 220 ЦК України\~у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Нікчемний договір не породжує тих прав і обов`язків, настання яких бажали сторони, й визнання такого договору недійсним судом не вимагається. При цьому договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню (стаття 799 ЦК України). Аналогічний за своїм змістом правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України у справі № 6-1551 цс16 від 19 жовтня 2016 року. Як встановлено судом, договір фінансового лізингу між сторонами у письмовій формі з узгодженням усіх істотних умов не укладався, з огляду на що відсутнє і нотаріальне посвідчення вказаного правочину, яке є обов`язковим для договорів, що містять елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу. Так як судом встановлено, що укладений між сторонами договір фінансового лізингу нотаріально не посвідчений, а тому суд відповідно до положень\~статті 220 ЦК України\~доходить висновку, що спірний договір є нікчемним та наявні підстави для застосування наслідків недійсного правочину. Відповідно до\~ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Отже, у разі застосування реституції за нікчемним договором лізингу лізингодавець зобов`язаний повернути лізингоодержувачу сплачені ним платежі на виконання умов договору, а лізингоодержувач, у свою чергу, зобов`язаний повернути лізингодавцю передане за договором майно, а саме об`єкт лізингу, яким він користувався. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти отримані на виконання цього правочину у розмірі 52 000 грн. Факт сплати саме цієї суми підтверджується долученою до матеріалів справи випискою по рахунку. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] щодо стягнення грошових коштів з відповідача на його користь в розмірі 52\~000 грн. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України"). Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 908 грн. (за позовну заяву). На підставі викладеного та

Outcome: approved