Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в розмірі 9384,60 грн. в порядку регресу, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 17.02.2015 року в м. Івано-Франківську по вул. Довженка, 25А мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки Пежо Експерт, д.н.з. [NUMBER], власником якого є Сем»янчин [PERSON] цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, потерпіла особа звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України з повідомленням про настання ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування, у звязку з чим позивачем сплачено потерпілому 9384,60 грн.страхового відшкодування. Постановою Монастириського районного суду Тернопільської області від 27.04.2015 року [PERSON] визнано винним у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. На підставі наведеного [PERSON] (транспортне) страхове бюро України просить позов задовольнити, стягнути із [PERSON] суму сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу та понесеного судового збору. Позивач [PERSON] (транспортне) страхове бюро України не забезпечили в судове засідання явку представника, однак подали суду заяву, в якій просять розглядати справу за відсутності їхнього представника, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечили. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, доказів про причини неявки суду не подав, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення, оскільки щодо заочного розгляду справи не заперечив позивач. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі обставини. Згідно довіреності, посвідченої 25.09.2012 року приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованої в реєстрі за №2147, Сем»янчишин В.В. власник транспортного засобу марки Пежо Експерт, д.н.з. [NUMBER], 1999 року випуску, уповноважив [PERSON] укладати правочини з продажу, обміну, експлуатації даного транспортного засобу, надав право користування автомобілем та представляти інтереси власника з усіх питань, пов»язаних з транспортним засобом. Як убачається зі змісту повідомлення про дорожньо-транпортну пригоду від 17.02.2015 року, про настання страхового випадку, що мав місце 17.02.2015 року о 12 год. 45 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Довженка, водій транспортного засобу марки Пежо Експерт, д.н.з. [NUMBER], [PERSON] повідомив [PERSON] (транспортне) страхове бюро України. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон) обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно постанови Монастириського районного суду Тернопільської області від 27.04.2015 року [PERSON] 17.02.2015 року о 12 год. 45 хв., керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 21093, д.н.з. [NUMBER], в м. Івано-Франківську по вул. Довженка, 25А, під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, допустив зіткнення із транспортним засобом марки Пежо Експерт, д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], чим порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху, у результаті чого спричинено механічні пошкодження транспортних засобів. Даною постановою, що набрала законної сили та є чинною, [PERSON] визнано\~\~винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн. в доход держави. \~ Відповідно до ч.ч. 3, 4\~ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, постановою Монастириського районного суду Тернопільської області від 27.04.2016 рокувстановлено винуватість [PERSON] та обставини вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди і в силу ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. За змістом ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно звіту №45 вартість матеріального збитку, заподіяної власнику транспортного засобу марки Пежо Експерт, д.н.з. [NUMBER], становить 11261,52 грн. з ПДВ. 15.06.2015 року [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 17.02.2015 року в м. Івано-Франківську по вул. Доженка, 25А за участю транспортного засобу марки ВАЗ 21093, д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу марки Пежо Експерт, д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] На підставі наказу №3503 від 03.07.2015 року [PERSON] (транспортне) страхове бюро України, приймаючи до уваги довідку №1 від 02.07.2015 року про розмір відшкодування шкоди та документи, надані по справі, здійснило виплату страхового відшкодування в сумі 9384,60 грн. на рахунок [PERSON], що також підтверджується платіжним дорученням від 06.07.2015 року. Згідно з вимогами ст.1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Крім того, пунктом 38.2.1 статті 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди 17.02.2015 року не застрахував свою цивільно-правову відповідальність перед третіми особами, що вбачається з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 17.02.2015 року, наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України №3503 від 03.07.2015 року, дані яких не містять відомостей щодо страхівки цивільно-правової відповідальності останнього. Отже, відповідно до вищенаведених вимог закону позивач після виплати страхового відшкодування отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, що узгоджується з правовою позицією, яка висловлена Верховним судом України в постанові від 30.03.2016 року у справі №6-2598цс15. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що оскільки позивачем здійснено страхову виплату, спрямовану на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної відповідачем [PERSON], а дорожньо-транспортна пригода, що мала місце 17.02.2015 року сталася з вини відповідача, цивільна-правова відповідальність якого на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, позов є підставним, таким, що підлягає до задоволення, а тому слід стягнути з [PERSON] в користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу суми сплаченого відшкодування в розмірі 9384,60 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України в користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі1378 грн.

Outcome: approved