Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Представник позивача 17.02.2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05.12.2011 року о 14-15 год. на автодорозі Одеса-Білгород-Дністровський-Монаші (78км.+450 м.) з вини відповідача [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода. Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.12.2011 року [PERSON] визнано винним у вчинені ДТП. Так, в результаті вищезгаданої пригоди був пошкоджений автомобіль «Опель», д/н [NUMBER], що належить [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АВ/0851085, строк дії якого з 02.12.2011 року по 01.12.2012 року. Відповідач [PERSON] на дату скоєння цієї пригоди не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Таким чином, у зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п.41.1 ст.41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ 13.02.2012 року здійснило виплату відшкодування потерпілому в розмірі 8259,55 грн. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд: постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ кошти в розмірі понесених витрат в сумі 8259,55 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує (а.с.3). Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома (а.с.52). Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.158, 169, 197ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши всі надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 05.12.2011 годині [PERSON] на 78 км+450м автодороги Одеса-Білгород-Дністровський-Монаші керував автомобілем ВАЗ д/н [NUMBER], виїжджаючи з обочини на проїздну частину, не переконався в тому, що це буде безпечним, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Опель», д/н [NUMBER], який рухався на проїздній частині . Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.12.2011 року [PERSON] визнано винним у вчинені адмінправопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 грн (а.с.14) . У відповідності до звіту №2112/11 про оцінку вартості матеріального збитку, вартість матеріального збитку , нанесеного володільцю автомобіля Opel Astra , р/н [NUMBER], 2006 року випуску, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди станом на 21.12.2011 становила 9911,46 грн.(а.с.16-21). Цивільно-правова відповідальність володільця т/з Opel Astra , р/н [NUMBER], 2006 року випуску на момент вчинення ДТП була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа», що підтверджується полісом № АВ/0851085 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.15). Оскільки на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, власник автомобіля Opel Astra , р/н [NUMBER], 2006 року випуску,12.12.2012 року звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.9) На підставі наказу від 10.02.2012 року, МТСБУ виплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 8259,55 грн., що підтверджується платіжним дорученням №656 від 13.02.2012 року (а.с.25,26). У відповідності до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із ст.27 ЗУ «Про страхування», ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходять право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо останній не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно із ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином враховуючи, що позивачем було відшкодовано в повному обсязі шкоду, заподіяну відповідачем [PERSON] внаслідок ДТП, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved