Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.01.2006 року вони зареєстрували шлюб у виконкомі Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області, за актовим записом № 2. Від даного шлюбу народилася донька: [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що в них не має взаєморозуміння у сімейних відносинах. Часто між ними виникають сварки та різні непорозуміння, вони втратили любов та повагу одне до одного. Фактично спільно однією сім'єю вони не проживають, а тому їх шлюб носить формальний характер і надій на його поновлення немає. Просить шлюб розірвати. Позивачка подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач в підготовче засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. А згідно ч.3 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із оглянутих матеріалів справи вбачається, що 20.01.2006 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20.01.2006 року (а.с.6). За час перебування в шлюбі в сторін народилася донька: [PERSON], [INFO]. Батьком дитини записано відповідача по справі [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Як встановлено в підготовчому засіданні, сім'я розпалася повністю та надії на її збереження немає, оскільки сторони разом не проживають, подружніх відносин не підтримують та спільного господарства не ведуть. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачкою заявлено клопотання про залишення прізвища "[PERSON]". З урахуванням того, що позов подано одним із подружжя, а саме [PERSON], продовжувати подальше спільне подружнє життя позивачка з відповідачем не бажає, а тому суд вважає, що в інтересах сторін, позов слід задоволити. Малолітню дитину: [PERSON], [INFO], - слід залишити на виховання та проживання із матір'ю, [PERSON] Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Окрім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивачки понесені судові витрати. На підставі наведеного, ст.ст. 51, 56, 104, 110-113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved