Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Перший Український [PERSON]» звернулося в суд з позовом до [PERSON], третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Біг Бетон", про звернення стягнення на майно, що знаходиться в заставі. З позову вбачається, що між ПАТ «Перший Український [PERSON]» та ТОВ «Біг Бетон» був укладений кредитний договір 13.02-461 від 11.02.2013 року з додатковими угодами: Додаткова угода № 1 від 06.03.2013 року, Додаткова угода № 2 від 13.03.2013 року, Додаткова угода № 3 від 16.04.2013 року, Додаткова угода № 4 від 14.05.2013 року, Додаткова угода № 5 від 01.07.2013 року, Додаткова угода № 6 від 27.08.2013 року, Додаткова угода № 7 від 01.10.2013 року, Додаткова угода № 8 від 01.11.2013 року, Додаткова угода № 9 від 15.01.2014 року, Додаткова угода № 10 від 04.04.2014 року, Додаткова угода № 11 від 16.06.2014 року, Додаткова угода № 12 від 27.02.2015 року. Відповідно до Кредитного договору [PERSON] зобовязався надати підприємству кредит у розмірі 24575000 грн., а підприємство зобовязалося прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит у повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені Кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобовязань Третьої особи перед позивачем за Кредитним договором між останнім та [PERSON] був укладений Договір застави транспортних засобів № 12.06-391/13.02-461/ЗТЗ-2 від 11.02.2013 року, з [PERSON] про внесення змін № 1 від 02.07.2013 року, [PERSON] про внесення змін № 2 від 20.09.2013 року , [PERSON] № 3 від 04.04.2014 року, [PERSON] про внесення змін № 4 від 10.03.2015 року. Відповідно до зазначеного вище [PERSON] застави відповідач поручився перед банком своїм майном за виконання Третьою особою зобовязань за Кредитним договором. Банк належним чином виконав свої обовязки за Кредитним договором відкривши ТОВ «Біг Бетон» позичкові рахунки та надавши йому обумовлені Кредитним договором грошові кошти у повному обсязі (встановлено Рішенням Господарського суду Донецької області від 26.07.2016 року у справі № 905/1994/16). Що стосується ТОВ «Біг Бетон», то з боку позичальника має місце порушення виконання основного зобовязання повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та комісією, у звязку з чим станом на 13.02.2017 року включно позичальник має несплачену в строк, передбачений кредитним договором заборгованість перед Банком в загальному розмірі 28645116,02 грн. У звязку з невиконанням позичальником покладених на нього обовязків за кредитним договором з повернення заборгованості за кредитом, за непогашеними процентами, за непогашеною комісією, позивач звернувся за захистом своїх прав до Господарського суду Донецької області з позовом про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 13.02.-461 від 11.02.2013 року в сумі 28656046,60 грн. станом на 16.05.2016 року включно. Так, рішенням Господарського суду Донецької області від 26.07.2016 року у справі № 905/1994/16 було задоволено позовні вимоги позивача до ТОВ «Біг Бетон», ТОВ «Біг Буд», ТОВ «ПМК-2207» та стягнуто заборгованість в сумі 28656046,60 грн., а саме заборгованість за сумою кредиту 24549078,31 грн., заборгованість за непогашеними процентами за користування кредитом склала 4025051,62 грн., заборгованість за непогашеною комісією склала 81916,67 грн., судовий збір 206700 грн. Накази Господарського суду Донецької області були предявлені на виконання до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. На теперішній час Накази Господарського суду Донецької області № 905/1994/16 від 08.08.2016 року не виконані. Згідно п. 1.6 Додаткової угоди № 12 від 27.02.2015 року до Кредитного договору вся сума процентів за користування кредитом, нарахованих, але не сплачених на дату підписання Додаткової угоди № 12, має бути сплачена Позичальником не пізніше 30.12.2015 року. Однак, на поточну дату позичальником не виконано належним чином зобовязання зі сплати процентів за користування кредитом. Таким чином, сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом станом 13.02.2017 року включно склала 4014121,04 грн. Позичальник зобовязався повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені Кредитним договором, але не пізніше 30.12.2015 року, відповідно до умов Додаткової угоди № 12 від 27.02.2015 року. Однак, позичальник кредитні кошти у строки, передбачені Кредитним договором, не повернув. Таким чином, заборгованість ТОВ «Біг Бетон» перед позичальником за основною сумою кредиту станом на 13.02.2017 року включно становить - 24549078,31 грн. Згідно п. 7.3.1 Кредитного договору відповідач зобовязаний сплатити Банку комісію за встановлення ліміту кредитування у розмірі 81916,67 грн. не пізніше 30.12.2015 року. Таким чином, станом на 13.02.2017 року включно заборгованість відповідача за сумою комісії становить 81916,67 грн. Загальна заборгованість позичальника перед позивачем за Кредитним договором станом на 13.02.2017 року включно становить 28645116,02 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту 24549078,31 грн.; заборгованість за непогашеними процентами за користування кредитом склала 4014121,04 грн.; заборгованість за непогашеною комісією склала 81916,67 грн. Відповідно до умов укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON] застави транспортних засобів № 12.06-391/13.02-461/ЗТЗ-2 від 11.02.2013 року відповідачем в забезпечення виконання зобовязань Третьої особи за Кредитним договором було передано в заставу позивачу наступне рухоме майно Вантажний автокран >20T, КРАЗ 65101 КТА 28, рік випуску 2005 року, колір зелений, шасі Y7А651001050798811 50798811, реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АНС 073260, видане РЕВ 13 МРВ м. Краматорськ УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 03.08.2007 року. Ринкова вартість предмету застави складає 300000 грн., згідно висновку Субєкта оціночної діяльності Асоціація «Укрекспробуд» на 07.12.2016 рік. Відповідно до умов п. 6.1 [PERSON] застави, ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок предмету застави позивач має право задовольняти свої вимоги за основним зобовязанням, щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, пені, штрафи та всі інші суми , передбачені кредитним договором. Пункт 6.1 ст. 6 ст. 6 [PERSON] застави передбачає право позивача звернути стягнення на предмет застави та одержати задоволення своїх вимог з вартості предмету застави переважно перед іншими кредиторами Заставодавця. Крім того, ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачає право Банку звернути стягнення на предмет застави в разі порушення забезпеченого заставою зобовязання. 05.11.2014 року було зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет застави. Позивачем було направлено на адресу відповідача повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобовязання вих. № КНО-6.1/312 від 29.02.2016 року, з вимогою виконати порушене зобовязання протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Повідомлення відповідача було повернуто позивачу у звязку із закінченням терміну зберігання на поштовому відділенні. Таким чином, позивач належним чином повідомив відповідача про порушення забезпеченого обтяженням зобовязання та вважає позичальника та відповідача повідомленими з 06.03.2016 року (дата визначена на підставі п. 7.3 [PERSON] застави). Отже, тридцятиденний строк на виконання вимоги позивача про виконання забезпеченого обтяженням зобовязання закінчився 04.04.2016 року. Однак, ні в зазначений строк, ні в подальшому вимога Банку виконаною не була, що надає банку право розпочати звернення стягнення на предмет застави. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобовязань з солідарного виконання зобовязань позичальника перед позивачем та невиконання позичальником своїх договірних зобовязань зі своєчасної і належної сплати процентів за користування кредитними коштами позивача та повернення основної суми кредиту, є порушенням не тільки умов [PERSON] поруки і Кредитного договору, але й норм Цивільного Кодексу України. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд звернути стягнення на предмет застави за [PERSON] застави транспортних засобів № 12.06-391/13.02-461/ЗТЗ-2 від 11.02.2013 року, який посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстровано в реєстрі за № 4854 (зі змінами та доповненнями до нього), а саме: Вантажний автокран >20T, КРАЗ 65101 КТА 28, рік випуску 2005 року, колір зелений, шасі Y7А651001050798811 50798811, реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АНС 073260, видане РЕВ 13 МРВ м. Краматорськ УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 03.08.2007 року, що належить [PERSON] (ІПН [NUMBER]) для частково задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «Перший Український [PERSON]» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біг Бетон» (код ЄДРПОУ 36443549) за кредитним договором № 13.02-461 від 11.02.2013 року, зі всіма змінами і доповненнями до нього, які станом на 13.02.2017 року включно складають 28645116,02 грн., з яких: заборгованість відповідача за сумою кредиту 24549078,31 грн., заборгованість відповідача за непогашеними процентами за користуванням кредитом склала 4014121,04 грн., заборгованість відповідача за непогашеною комісією склала 81916,67 грн., шляхом продажу Предмета застави на прилюдних торгах із встановленням початкової ціни реалізації у розмірі 300000 (триста тисяч) гривень. Також, просить стягнути з відповідача сплачений при звернені до суду судовий збір в сумі 4500 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву про розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. У судове засідання відповідач не зявився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У судове засідання представник третьої особи не зявився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що між З позову вбачається, що між ПАТ «Перший Український [PERSON]» та ТОВ «Біг Бетон» був укладений кредитний договір 13.02-461 від 11.02.2013 року. В подальшому були укладені додаткові угоди: Додаткова угода № 1 від 06.03.2013 року, Додаткова угода № 2 від 13.03.2013 року, Додаткова угода № 3 від 16.04.2013 року, Додаткова угода № 4 від 14.05.2013 року, Додаткова угода № 5 від 01.07.2013 року, Додаткова угода № 6 від 27.08.2013 року, Додаткова угода № 7 від 01.10.2013 року, Додаткова угода № 8 від 01.11.2013 року, Додаткова угода № 9 від 15.01.2014 року, Додаткова угода № 10 від 04.04.2014 року, Додаткова угода № 11 від 16.06.2014 року, Додаткова угода № 12 від 27.02.2015 року. Відповідно до Кредитного договору [PERSON] зобовязався надати підприємству кредит у розмірі 24549078,31 грн., а підприємство зобовязалося прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит у повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені Кредитним договором. (а.с.8-18, 19,20,21,22,23,24-26,27,28,29,30-41,42,43-44). Згідно п. 1.6 Додаткової угоди № 12 від 27.02.2015 року до Кредитного договору вся сума процентів за користування кредитом, нарахованих, але не сплачених на дату підписання Додаткової угоди № 12, має бути сплачена Позичальником не пізніше 30.12.2015 року. Однак, на поточну дату позичальником не виконано належним чином зобовязання зі сплати процентів за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобовязань Третьої особи перед позивачем за Кредитним договором між останнім та [PERSON] був укладений Договір застави транспортних засобів № 12.06-391/13.02-461/ЗТЗ-2 від 11.02.2013 року, з [PERSON] про внесення змін № 1 від 02.07.2013 року, [PERSON] про внесення змін № 2 від 20.09.2013 року , [PERSON] № 3 від 04.04.2014 року, [PERSON] про внесення змін № 4 від 10.03.2015 року. Відповідно до зазначеного вище [PERSON] застави відповідач поручився перед банком своїм майном за виконання Третьою особою зобовязань за Кредитним договором. (а.с.46-50, 51-55,56) Відповідно до умов укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON] застави транспортних засобів № 12.06-391/13.02-461/ЗТЗ-2 від 11.02.2013 року відповідачем в забезпечення виконання зобовязань Третьої особи за Кредитним договором було передано в заставу позивачу наступне рухоме майно Вантажний автокран >20T, КРАЗ 65101 КТА 28, рік випуску 2005 року, колір зелений, шасі Y7А651001050798811 50798811, реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АНС 073260, видане РЕВ 13 МРВ м. Краматорськ УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 03.08.2007 року. Ринкова вартість предмету застави складає 300000 грн., згідно висновку Субєкта оціночної діяльності Асоціація «Укрекспробуд» на 07.12.2016 рік. (а.с.60) Відповідно до умов п. 6.1 [PERSON] застави, ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок предмету застави позивач має право задовольняти свої вимоги за основним зобовязанням, щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, пені, штрафи та всі інші суми , передбачені кредитним договором. Пункт 6.1 ст. 6 ст. 6 [PERSON] застави передбачає право позивача звернути стягнення на предмет застави та одержати задоволення своїх вимог з вартості предмету застави переважно перед іншими кредиторами Заставодавця. Рішенням Господарського суду Донецької області від 26.07.2016 року у справі № 905/1994/16 було задоволено позовні вимоги позивача до ТОВ «Біг Бетон», ТОВ «Біг Буд», ТОВ «ПМК-2207» та стягнуто заборгованість в сумі 28656046,60 грн., а саме заборгованість за сумою кредиту 24549078,31 грн., заборгованість за непогашеними процентами за користування кредитом склала 4025051,62 грн., заборгованість за непогашеною комісією склала 81916,67 грн., судовий збір 206700 грн. (а.с.61-64) Відповідно до розрахунку станом на 13.02.2017 року заборгованість ТОВ «Біг Бетон» перед позивачем становить 28645116,02 грн., з яких: заборгованість відповідача за сумою кредиту 24549078,31 грн., заборгованість відповідача за непогашеними процентами за користуванням кредитом склала 4014121,04 грн., заборгованість відповідача за непогашеною комісією склала 81916,67 грн. (а.с.6-7) 05.11.2014 року було зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет застави. (а.с.59) Позивачем було направлено на адресу відповідача повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобовязання вих. № КНО-6.1/312 від 29.02.2016 року, з вимогою виконати порушене зобовязання протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Повідомлення відповідача було повернуто позивачу у звязку із закінченням терміну зберігання на поштовому відділенні. Таким чином, позивач належним чином повідомив відповідача про порушення забезпеченого обтяженням зобовязання та вважає позичальника та відповідача повідомленими з 06.03.2016 року (дата визначена на підставі п. 7.3 [PERSON] застави). Отже, тридцятиденний строк на виконання вимоги позивача про виконання забезпеченого обтяженням зобовязання закінчився 04.04.2016 року. Однак, ні в зазначений строк, ні в подальшому вимога Банку виконаною не була, що надає банку право розпочати звернення стягнення на предмет застави. (а.с.57-58) Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст.ст. 549, 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 20 Закону України «Про заставу» - заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до умов п. 6.1 [PERSON] застави, ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок предмету застави позивач має право задовольняти свої вимоги за основним зобовязанням, щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, пені, штрафи та всі інші суми , передбачені кредитним договором. Пункт 6.1 ст. 6 ст. 6 [PERSON] застави передбачає право позивача звернути стягнення на предмет застави та одержати задоволення своїх вимог з вартості предмету застави переважно перед іншими кредиторами Заставодавця. Таким чином, у звязку з невиконанням відповідачем своїх договірних зобовязань з солідарного виконання зобовязань позичальника перед позивачем та невиконання позичальником своїх договірних зобовязань зі своєчасної і належної сплати процентів за користування кредитними коштами позивача та повернення основної суми кредиту, суд вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому на користь позивача підлягає стягненню з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 4500 грн. З огляду на викладене,

Outcome: approved