Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Представник ПП « ТРК АТВ ПЛЮС» 11.03.2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 13.02.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг з доступу до локальної інформаційної комп'ютерної мережі №1038. 22.12.2014 року працівником Служби безпеки та техніком-монтажником при здійсненні профілактичного обходу та огляду дільниці за адресою: [ADDRESS] було виявлено самовільне підключення до мережі кабельного телебачення позивача, про що було складено доповідну. Було проведено відключення будинку відповідача від мережі. Своїми неправомірними діями щодо несанкціонованого підключення до системи кабельного телебачення завдано шкоди позивачу у розмірі 1471,98 грн. На підставі вищевикладеного, представник ПП «ТРК АТВ ПЛЮС» просить суд: стягнути з [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], на користь ПП «ТРК АТВ ПЛЮС» матеріальні збитки, завдані незаконним користуванням послугами кабельного телебачення у розмірі 1471,98 грн., стягнути з відповідача на користь ПП «ТРК АТВ ПЛЮС» суму судового збору у розмірі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву, відповідно до якої просить суд задовольнити позовні вимоги, розглянувши справу у її відсутність. Проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.41). Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, причина неявки суду не відома (а.с.34). Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.158, 169, 197ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.02.2013 року між ПП «ТРК АТВ-плюс» та [PERSON] був укладений договір № 1038 про надання послуг з доступу до локальної інформаційної комп'ютерної мережі (а.с.6-8). 22.12.2014 року Службою безпеки підприємства та монтажником кабельних мереж була проведена перевірка щодо наявності незаконно підключених абонентів. Так, вищевказаними посадовими особами було виявлено не договірне підключення до кабельної мережі «ТРК АТВ ПЛЮС» за адресою: [ADDRESS], про що складено доповідну (а.с.14). Згідно розрахунку головного бухгалтера ПП «ТРК АТВ ПЛЮС» загальна вартість матеріального збитку, завданого [PERSON] складає 1140 грн. (а.с.10-13). У відповідності до ст.63 ЗУ « Про телекомунікації», умовами надання телекомунікаційних послуг є укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг ( z2150-12 ), установлених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації; оплата замовленої споживачем телекомунікаційної послуги. Згідно ч.1 ст.75 ЗУ « Про телекомунікації», особи, винні у порушенні законодавства про телекомунікації, притягуються до цивільної, адміністративної, кримінальної відповідальності відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. При вирішенні спорів про відшкодування шкоди доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача і його вина, причинний зв'язок між протиправною дією і негативними наслідками. Обов'язок доказування розподіляється таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач відсутність його вини в заподіянні шкоди. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що позивач у своїй позовній заяві довів спричинення йому матеріальних збитків неправомірними діями відповідача, про що була складена відповідна доповідна, акти та протоколи, суд приходить до висновку, що позов приватного підприємства « ТРК АТВ ПЛЮС» до [PERSON] про стягнення заборгованості - є обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved