Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . Позов обґрунтовано тим, що 07.08.2004 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який було зареєстровано Виконавчим комітетом Водянської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, актовий запис № 15. Від шлюбу дітей не мають. З 2015 року проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують. Спір щодо розподілу сумісно нажитого майна відсутній. Знайти спільну мову з будь-якого питання, у тому числі про розірвання шлюбу в органах ДОРАЦСу та подати спільну заяву про розірвання шлюбу не виявляється можливим, оскільки відповідач уникає будь-якого спілкування з позивачем, тому позивач змушена звернутися до суду. Просила суд розірвати шлюб. 13.04.2020 р. ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та відкрито провадження по справі. В судове засідання позивач [PERSON] та її адвокат Шипілова С.В. не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та в належній формі за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання, документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, від нього не надійшло повідомлення про розгляд справи у його відсутність, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між сторонами по справі укладено шлюб, який було зареєстровано Виконавчим комітетом Водянської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, актовий запис № 15, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.01.2020 року виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Великобілозерському та Кам`янсько-Дніпровському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.6). Від шлюбу спільних дітей не мають. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Перешкод для розірвання шлюбу в судовому порядку судом не встановлено. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при тих відносинах, що склалися між сторонами збереження родини неможливо.

Outcome: approved