Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 23.04.2012 року між ним та відповідачем фізичною особою - резидентом України, яким є [PERSON] було укладено кредитний договір № BL_NK00099403, відповідно до якого позивач ПАТ «ВіЕйБі Банк» надав відповідачу [PERSON] кредит на поточні потреби в розмірі 19900,00 грн., з терміном повернення кредиту - 23 квітня 2015 року. Відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плати за управління кредитом у зв'язку з чим, станом на 12.06.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 66244,93 грн., яка складається з: -прострочена сума кредиту -14850,58 грн.; -прострочені проценти за користування кредитом - 4939,32 грн.; -прострочена комісія - 7462,50 грн.; -пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 38992,53 грн. Просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість у розмірі 66244,93 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повістю. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Суд, взявши до уваги заяву позивача, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з ст.ст. 526, 530, 599 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним. Зі змісту статей 626, 638 ЦК України слідує, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір є обов'язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України) Судом встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення від 20.03.2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким з 20.03.2015 pокy розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну Марину Анатоліївну строком на 1 рік з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року включно. Пунктом 1 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Уповноважена особа фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Згідно п.5 ч.1 ст.48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 48 та п. 5 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду має право заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду. Як вбачається з матеріалів справи 23 квітня 2012 року між ПАТ «Всеукранський Акціонерний Банк» та відповідачем [PERSON] укладено Кредитний договір № BL_NK00099403. Згідно пунктів 1.1. - 1.7. Загальної частини Договору та пунктів 1-2 Спеціальної частини Договору, Банк надав Позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 19900 грн., термін повернення кредиту - 23 квітня 2015 року. Відповідно до п. 2.4.2. Договору проценти та комісію за управління кредитом Позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення кредиту відповідно до платежів, передбачених у Графіку погашення заборгованості за кредитом. Процентна ставка за Договором встановлена на рівні 15,00% річних (п.3 Спеціальної частини Договору). Щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом встановлена в розмірі 1,50 % від суми кредиту (п.4 Спеціальної частини Договору) . Згідно із п. 2.5.2. Договору Позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати рахунок Банку, вказаний у п. 6 Спеціальної частини Договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в Графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плати за управління кредитом, які передбачені п. 2.5 Кредитного договору. Згідно пункту 4.3. Договору, у випадку прострочення Позичальником сплати за Графіком, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка 0,50 % та те, що пеня розраховується за методом «факт/360», зазначено у п. 9 Спеціальної частини Договору. Згідно з ст. ст. 1049, 1050, 553, 554, 543 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з частинами 1, 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Так, згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України). У порушення вищевказаних норм закону та умов договору відповідач зобов'язання вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Згідно зі ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно не виконав зобов'язання за кредитним договором № BL_NK00099403 від 23.04.2012 року, чим порушив зобов'язання, розмір заборгованості за договором Відповідач не спростовував, тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту - у розмірі 14850,58 грн., прострочене проценти за користування кредитом - 4939,32 грн., заборгованість по комісії - 7462,50 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 38992,53 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Таким чином, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (ПАТ "ВіЕйБі Банк") підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь держави витрати по оплаті судового збору в сумі 662,45 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved