Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

Представник позивача-відповідача Рудика С.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги позивача-відповідача підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у заяві про зменшення позовних вимог та в наданій суду письмовій промові в судових дебатах. Просила суд стягнути з відповідача-позивача [PERSON] на користь позивача-відповідача [PERSON] грошову компенсацію за майно в сумі 22700 грн., грошову компенсацію в сумі 32140 грн. за половину вартості автомобіля «NISSAN Almera» 1.4, КОМБІ-В, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , об`єм двигуна 1392 см3, 1996 року випуску, колір червоний, державний номерний знак [NUMBER] та судові витрати по справі понесені позивачемвідповідачем по сплаті судового збору. Позовні вимоги [PERSON] не визнала, просила суд відмовити в задоволенні позову. Відповідач-позивач [PERSON] та представник відповідача-позивача Курганська О.В. в судовому засіданні позовні вимоги позивача-відповідача не визнали та пояснили суду, що позивач-відповідач [PERSON] не довів належними та допустимими доказами, що майно, за яке він просить суд стягнути грошову компенсацію придбане під час шлюбу з [PERSON] та вивезене останньою з квартири в якій проживали сторони. Зазначають, що [PERSON] у переліку спірного майна зазначив також і дитячі речі призначені для розвитку, навчання та виховання їхньої дитини, які згідно вимог ст.174 СК України становлять власність дитини. Просили суд відмовити в задоволенні позову [PERSON] . Позовну заяву [PERSON] підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві та письмовій промові у судових дебатах, просили суд виділити у власність [PERSON] дитячий диван вартістю 2500 грн., планшет «Samsung Tab» вартістю 1500 грн., праску «Philips» вартістю 500 грн., автомобіль «Nissan Almera» 1.4 Комбі-В, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , об`єм двигуна 1392 см3,\~1996\~року випуску,\~колір червоний,\~державний номерний\~знак [NUMBER] \~вартістю 41015\~грн./грошові кошти від його продажу/ та судові витрати по справі понесені відповідачем-позивачем по сплаті судового збору. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду показала, що є сусідкою позивача відповідача [PERSON] . Зазначила, що бачила, як [PERSON] разом з невідомим їй чоловіком вивозила речі з квартири де остання жила з [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду показала, що є матір`ю [PERSON] . Зазначила, що після розлучення [PERSON] приїхала на квартиру разом зі своїм вітчимом [PERSON] та забрала всі речі з кімнат, де вона проживала разом з [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду показав, що допомагав [PERSON] перевозити речі з квартири де вона жила зі своїм чоловіком [PERSON] та матір"ю [PERSON] - [PERSON] . Зазначив, що [PERSON] допомагав пакувати речі, які були забрані з квартири з його дозволу. Коли вивозили речі була присутня мати [PERSON] [PERSON] . Вказав, що коли спірний автомобіль стояв біля гуртожитку, в якому він проживає, [PERSON] зняв з автомобіля номерні знаки та колеса. Зазначив, що йому невідомо чи повернула [PERSON] [PERSON] половину вартості автомобіля, який вона продала. Суд, заслухавши представника позивача-відповідача [PERSON] , відповідача-позивача [PERSON] , представника відповідача-позивача Курганську О.В., свідка [PERSON] , свідка [PERSON] , свідка [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного: Як було встановлено в судовому засіданні, з 17 серпня 2007 року сторони перебували у шлюбі, який рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 09 листопада 2016 року було розірвано. За час перебування у шлюбі сторони придбали автомобіль марки «Nissan Almera» 1.4, Комбі-В, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , об`єм двигуна 1392 см3, 1996 року випуску, колір червоний, державний номерний знак [NUMBER] . Вказаний автомобіль був зареєстрований за відповідачем-позивачем [PERSON] Зазначений автомобіль відповідач позивач [PERSON] відчужила [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №6726/16/000424 від 08 листопада 2016 року. Позивач-відповідач [PERSON] не надавав своєї згоди на продаж вищезазначеного транспортного засобу, що не спростовано відповідачем-позивачем [PERSON] в судовому засіданні. Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] виданого Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 27 січня 2017 року, [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] », актовий запис №9. Згідно звіту про визначення вартості колісного транспортного засобу виготовленого оцінювачем [PERSON] від 15 березня 2017 року, оціночна вартість легкового автомобіля «Nissan Almera» 1.4, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , об`єм двигуна 1392 см3, 1996 року випуску, з урахуванням технічного стану та комплектації становить 41015,35 грн. Згідно з висновком автотоварознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу від 25 червня 2018 року №17, складеного оцінювачем-товарознавцем ФОП [PERSON] на замовлення [PERSON] , ринкова вартість автомобіля марки «Nissan Almera», 1996 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , визначена на підставі реєстраційних документів на вказаний транспортний засіб, станом на 25 травня 2018 року становить 64 280 грн. Згідно з частиною першою\~статті 36 СК України, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. У пункті 3 частини першої\~статті 57 СК України\~передбачено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Згідно частини третьої\~статті 368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При тому, що не має значення за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність розповсюджується на майно і у тому випадку, коли право власності на нього майно зареєстровано лише за одним з подружжя. Крім того, за загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі\~статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують. Зазначена правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року № 6-843цс17. Статтею 63 СК України\~визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно роз`яснень, які містяться в\~Постанові Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, суду необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Виникнення режиму спільної сумісної власності подружжя на все придбане за час шлюбу майно презюмується, доки інший з подружжя не довів іншого. Конструкція норми\~статті 60 СК України\~свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один\~ із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України\~\~від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постанові Верховного Суду від\~7 лютого 2018 у справі №654/5243/14-ц. Згідно п. 30\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Відповідно до частини першої\~статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При поділі спільного майна подружжя в даному спорі, суд застосовує принцип рівності часток дружини та чоловіка у майні, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Враховуючи те, що в період придбання легкового автомобіля «Nissan Almera» 1.4, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , об`єм двигуна 1392 см3,\~1996\~року випуску сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, вказане майно набуте сторонами за спільні кошти, суд приходить до висновку, що сторони набули право спільної сумісної власності на вищезазначений легковий автомобіль, проте відповідач-позивач відчужила його іншій особі без згоди позивача-відповідача. Суд приймає до уваги вартість автомобіля марки «Nissan\~Almera»\~1.4,\~номер шасі\~(кузова,\~рами)\~ [NUMBER] ,\~об`єм двигуна\~1392\~см.,\~1996\~року випуску, відповідно\~до звіту\~про визначення\~вартості колісного\~транспортного засобу\~від 15\~березня 2017\~року,\~виготовленого оцінювачем\~ [PERSON] ,\~яка становить41015,35\~грн. тому, що оцінювач оглядав і оцінював наданий йому на оцінку автомобіль, а не проводив оцінку по реєстраційних документах. У зв`язку з чим, підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] вартість Ѕ частини легкового автомобіля «Nissan\~Almera»\~1.4,\~1996\~року випуску в розмірі 20507,50 грн. Згідно зі ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими\~статтями 69-72 СК України\~та\~ст. 372 ЦК України. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з"ясовувати джерело і час його придбання. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Зазначене, узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у п. п. 22, 23 постанови Пленуму №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». Позивач-відповідач [PERSON] не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження придбання майна в період шлюбу за спільні кошти подружжя і що таке майно існувало, а також яким чином була визначена їх вартість, а саме: меблевої стінки вартістю 10000 грн., сервізів чайного вартістю 1000 грн., кавового вартістю 1000 грн.; столового вартістю 2000 грн., комп`ютера вартістю 4000 грн., планшета вартістю 4200 грн., праски вартістю 500 грн., посуду (бокали, склянки) вартістю 1000 грн., тюль два комплекта вартістю 1000 грн., штори два комплекта вартістю 2000 грн., дошки для прасування вартістю 1000 грн., вирівнювача для волосся «Philips» вартістю 2000 грн., матраца із кокосової стружки вартістю 800 грн., гойдалки залізної вартістю 1600 грн., гойдалки вартістю 1000 грн., велосипеда вартістю 600 грн., санки вартістю 600 грн., самокату вартістю 800 грн., роликів вартістю 400 грн., ковзанів вартістю 400 грн., дитячого крісла для годування вартістю 3500 грн., дитячого ліжка вартістю 3000 грн., покривала дитячого вартістю 600 грн., дитячої коляски вартістю 3000 грн., дитячої коляски вартістю 1500 грн., мобільного телефону «А5» вартістю 7000 грн., годинника «galaxy s» наручного вартістю 6000 грн., мобільного телефону «Іphone 3» вартістю 2000 грн., мобільного телефону «iphone 4» вартістю 3000 грн., коптильні вартістю 6000 грн., фотоапарата вартістю 2000 грн., килима вартістю 3000 грн., 5 комплектів постільної білизни на загальну суму 5000 грн., набору каструль із 3 шт. вартістю 2000 грн., басейну надувного вартістю 1000 грн., автомагнітоли вартістю 2500 грн., DPS трекера (автомобільного) вартістю 3500 грн., принтера, сканера, ксерокса (3 в 1) вартістю 1500 грн., валізи дорожньої вартістю 1000 грн., сумки холодильник вартістю 1000 грн., одіяла для пікніку вартістю 250 грн., сумки для пікніку вартістю 250 грн., квітки зі стразами сваровські вартістю 800 грн., а всього на загальну суму 86 300 грн., а тому суд не вбачає законних підстав для включення зазначеного майна до переліку майна, що є спільною сумісною власністю подружжя та не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача-позивача [PERSON] на користь позивача-відповідача [PERSON] грошової компенсації за майно на суму визначену позивачем відповідачем в розмірі 22 700 грн. Виходячи з презумпції рівності часток дружини та чоловіка у майні, що належить їм на праві спільної сумісної власності, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] щодо виділення їй у власність дитячого дивану вартістю 2500 грн., планшету «Samsung Tab» вартістю 1500 грн., праски «Philips» вартістю 500 грн., проти чого не заперечує позивач-відповідач [PERSON] , а також на Ѕ частини автомобіля «Nissan Almera» 1.4 Комбі-В, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , об`єм двигуна 1392 см3, 1996 року випуску, колір червоний, державний номерний знак [NUMBER] вартістю 20507,50 грн. За вищевикладених обставин позовні вимоги сторін підлягають до задоволення частково. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача-позивача [PERSON] на користь позивача-відповідача [PERSON] слід стягнути понесені позивачем-відповідачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 640 грн. та стягнути з позивача-відповідача [PERSON] на користь відповідача-позивача [PERSON] понесенані відповідачем-позивачем судові витрати по справі понесені по сплаті судового збору в розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved