Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Представник ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» (далі банк) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до кредитного договору № ВL_КГ100091976 від 20 січня 2012 року, відповідачка отримала кредит у розмірі 10 000 грн. зі сплатою 0,01% річних та кінцевою датою повернення 20 січня 2015 року. Згідно п.2.4.2 кредитного договору позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення частини кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом, а за п.4.2 кредитного договору у випадку невиконання позичальником обовязку передбаченого у п.3.3.3 загальної частини договору, про тому, що прострочення виконаних зобовязань за договором перевищило 60 календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку штраф у розмірі зазначеному у розмірі зазначеному у п.8 спеціальної частини договору. Відповідно п.4.3 кредитного договору у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п.9 спеціальної частини договору. Однак відповідачка вказаних умов договору не виконала та до теперішнього часу борг не сплачує. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідачка станом на 20.01.2015 року має заборгованість 41 463,80 грн., яка складається з наступного: - 5 812,30 грн.- заборгованість за кредитом; - 4 900,53 грн. комісія за розрахункове обслуговування; - 30 750,97 грн. плата за пропуск платежів. Просить суд стягнути з відповідачки на користь ПАТ "Всеукраїнський [PERSON]" заборгованість у розмірі 41 463,80 грн. за кредитним договором. Представник позивача, [PERSON], до судового засідання не з`явився, проте від нього до суду надійшла заява з проханням справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 20 січня 2012 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № ВL_КГ100091976, згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 10 000 грн. зі сплатою 0,01% річних, щорічною комісією у розмірі 3% від суми кредиту та кінцевою датою повернення 20.01.2015 року. Згідно п.1.2 кредитного договору банк надає позичальнику грошові кошти в національній валюті в сумі п.1 спеціальної частини договору у формі відкличної не відновлювальної лінії, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити банку плату за використання кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції в порядку та на умовах визначених договором. Згідно п.2.4.2 кредитного договору позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення частини кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом. Згідно п.4.2 кредитного договору у випадку невиконання позичальником обовязку передбаченого у п.3.3.3 загальної частини договору, про тому, що прострочення виконаних зобовязань за договором перевищило 60 календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку штраф у розмірі зазначеному у розмірі зазначеному у п.8 спеціальної частини договору. Відповідно п.4.3 кредитного договору у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п.9 спеціальної частини договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.ст. 610, 625 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими озна ками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йо му позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) надає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором загальна сума заборгованості відповідачки перед банком станом на 20 січня 2015 року становить 41 463,80 грн., яка складається з наступного: - 5 812,30 грн.- заборгованість за кредитом; - 4 900,53 грн. комісія за розрахункове обслуговування; - 30 750,97 грн. плата за пропуск платежів. Враховуючи те, що відповідачка не виконала своїх зобовязань за кредитним договором, суд вважає, що з [PERSON] підлягає стягненню на користь банку сума заборгованості за кредитом, комісія за розрахункове обслуговування та плата за пропуск платежів, які передбачені договором в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 414,64 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.22 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: approved