Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, в обгрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що рішенням Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2015 року в цивільній справі № 198/360/15-ц були задоволені вимоги органу опіки та піклування Чаплинської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області до, в тому числі, відповідача [PERSON] , про відібрання дітей від батьків та стягнення аліментів, при цьому малолітніх дітей [PERSON] , 2013 р. народження та [PERSON] , 2015 р. народження відібрано від батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення батьківських прав та з останніх стягнуто аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грв., щомісяця, починаючи з 04.06.2015 року і до досягнення дітьми повноліття, яке набрало законної сили 21 вересня 2015 року. З 22.11.2016 року малолітні діти [PERSON] та [PERSON] влаштовані до дитячого будинку сімейного типу, при цьому позивачка є їхньою матір`ю вихователькою та , в свою чергу, законним представником дітей. Однак, на сьогоднішній день аліменти у розмірі 400 грв., щомісячно на обох дітей, навіть з індексацією цих виплат, очевидно є недостатньою сумою для забезпечення нормального розвитку та навчання дітей. Вказуючи на те, що на теперішній час матеріальне положення відповідача змінилося, оскільки останній , перебуваючи на військовій службі за контрактом у Збройних Силах України отримує грошове забезпечення, а відтак має змогу утримувати дітей, при цьому інших утриманців не має, посилаючись на ст. ст. 180, 181, 183, 256-5, 256-6 СК України, позивачка просила змінити спосіб стягнення аліментів на утримання дітей, визначений у твердій грошовій сумі та стягувати з відповідача, щомісячно на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , 2013 р. народження та [PERSON] , 2015 р. народження у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, при цьому позовні вимоги повністю підтримала, зазначивши, що в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти винесення заочного рішення (ас.42). Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не сповістив, при цьому про дату, час та місце судового засідання, відповідно до положень ч. 10 ст. 187 ЦПК України, повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб - порталі судової влади України, при цьому будь-яких заяв, відзиву на позов не подав (ас. 38,39). В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії: - 25.04.2019 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (ас. 26-27); - 24.05.2019 року постановлено ухвалу про оголошення в судовому засіданні перерви та витребування доказів (ас.35,36); - 21.06.2019 року постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи (ас.47). \~ \~Відповідно \~до \~ч.\~1\~ст.\~ 280\~ ЦПК\~ України\~ суд\~ може\~ ухвалити\~ заочне\~ рішення\~ на\~ підставі\~ наявних\~ у\~ справі\~ доказів\~ за\~ одночасного\~ існування\~ таких\~ умов: \~ відповідач\~ належним\~ \~чином \~ повідомлений\~ про\~ дату,\~ час\~ і\~ місце\~ судового\~ \~засідання; \~ відповідач\~ не\~ з`явився\~ в\~ судове\~ засідання\~ без\~ поважних\~ причин\~ або\~ без\~ повідомлення\~ причин; \~ відповідач\~ \~не \~подав \~відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги те, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, про що зазначив в наданій на адресу суду заяві про розгляд справи в його відсутності (ас. 42) , те, що відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання та будь який відзив, заперечення проти позову не подав, суд знаходить можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення у відсутності сторін по справі, на підставі наявних у справі доказів за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими гл. ІІ «Заочний розгляд справи» ЦПК України, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав: - так, судом встановлено, що згідно рішення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 27.08.2015 року в цивільній справі № 198/360/15-ц за позовом органу опіки та піклування виконавчого комітету Чаплинської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області до [PERSON] та [PERSON] про відібрання дітей від батьків та стягнення аліментів позовні вимоги задоволені, при цьому малолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] відібрані від батьків [PERSON] та [PERSON] , без позбавлення батьківських прав. Окрім того, з [PERSON] , в тому числі, стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , 2013 р. народження та [PERSON] , 2015 р. народження у твердій грошовій сумі, а саме 400 грв., щомісяця, з індексацією відповідно до закону, починаючи з 04 червня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття (ас.10-15). 04.02.2019 року начальником Юр`ївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Рєзніком О.С. винесено постанову ВП № 58267697 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з боржника [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , 2013 р. народження та [PERSON] , 2015 р. народження у твердій грошовій сумі 400 грв., щомісячно, починаючи з 04.06.2015 року і до досягнення дітьми повноліття (ас.19 на звороті). Розпорядженням голови Юр`ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 21.11.2016 року № Р-274/0/64-16 на базі прийомної сім`ї [PERSON] та [PERSON] створено дитячий будинок сімейного типу куди з 22.11.2016 року переведені неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] (ас.16). Згідно ст. ст. 256-5, 256-6 СК України \~\~дитячий будинок сімейного типу - окрема сім`я, що створюється за бажанням подружжя або окремої особи, яка не перебуває у шлюбі, для забезпечення сімейним вихованням та спільного проживання не менш як п`яти дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування. Батьки - вихователі - подружжя або окрема особа, що не перебуває у шлюбі, які взяли дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, для виховання та спільного проживання. Батьки-вихователі несуть обов`язки по вихованню та розвитку дітей, передбачені\~ статтею 150 \~цього Кодексу. Батьки-вихователі є законними представниками дітей і діють без спеціальних на те повноважень як опікуни або піклувальники. Відтак, з 22.11.2016 року позивачка набула прав та обов`язків законного представника дітей. Відповідно до розпорядження голови Юр`ївської райдержадміністрації Дніпропетровської області № Р-65/0/64-18 від 29.03.2018 року до розпорядження від 21.11.2016 року № Р-274/0/64-16 « Про створення дитячого будинку сімейного типу на базі прийомної сім`ї [PERSON] і [PERSON] та влаштування до нього дітей, позбавлених батьківського піклування» внесені зміни, щодо виключення з числа батьків - вихователів [PERSON] , в зв`язку зі смертю останнього (ас.18). \~ \~Згідно \~ухвали \~Юр`ївського \~районного \~суду \~Дніпропетровської \~області \~від \~10.05.2019\~ року\~ постановлено\~ замінити стягувача орган опіки та піклування Чаплинської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області його правонаступником законним представником дітей [PERSON] у виконавчому провадженні ВП № 58267697 від 04.02.2019 року з виконання рішення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2015 року за виконавчим листом № 198/360/15-ц, виданим 13.04.2017 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] , [INFO] аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 400 грв. щомісяця, починаючи з 04.06.2015 року і до досягнення дітьми повноліття (ас.43-46). Відповідно до \~ статті \~8 Закону України « Про охорону дитинства»\~ кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована \~Постановою Верховної Ради України\~ N\~789-XII\~ \~від \~27\~ лютого\~1991 року \~ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~ ст. 180 СК України\~ батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3\~ ст. 181 СК України). Відповідно до\~ ст. 182 СК України\~ при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до положень \~ст. 183 СК України\~ розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини . Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Крім того, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1\~ст. 184 СК України). При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ ст. 182 СК України, так і положень ст. ст.\~ 183,\~184 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний \~гарантований \~ розмір\~ \~аліментів \~на \~одну \~дитину \~не \~може \~бути \~меншим,\~ ніж\~ 50\~ відсотків\~ прожиткового\~ \~мінімуму для\~дитини \~відповідного \~віку. Частина перша\~ статті \~192 СК \~ України \~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. \~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ ст. 192 СК України\~ зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13. Суд погоджується з доводами позивача про те, що за час, який минув після стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., значно збільшився законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, який відповідно до \~Закону \~України « Про\~ Державний\~ \~бюджет \~на \~ 2019\~ рік» \~складає 1 626 грн., а відтак розмір аліментів в сумі 400 грв. щомісячно на обох дітей, навіть з індексацією цих виплат, очевидно є недостатньою сумою для забезпечення нормального розвитку та навчання дітей. Крім того, інфляційні процеси, які відбулися в державі за останні роки не дозволяють позивачу забезпечити належне матеріальне утримання дітей та їх нормальний фізіологічний розвиток на визначену судом суму аліментів. Водночас суд вважає, що зміна способу стягнення аліментів - із стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на стягнення аліментів у частці від доходу забезпечить більш оперативну адаптацію розміру аліментів до економічної ситуації без звернення до суду, що буде сприяти кращому захисту інтересів дітей. Як зазначено в п. 23 \~Постанови \~Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 " Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~ визначені в порядку\~ ст. 192\~ СК\~ України \~аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи викладене, виходячи із засад справедливості та захисту прав дитини, суд вважає необхідним змінити розмір аліментів, встановлений рішенням суду від 27 серпня 2015 року шляхом зміни способу їх присудження та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного з дітей, щомісячно, починаючи з дня набранням рішенням суду законної сили та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 6 \~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України\~ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі\~ за подання позовів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved