Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду з позовною заявою до Богданівської сільської ради Яготинського району Київської області про встановлення факту володіння будинком та визнання права власності на спадкове майно, в котрій зазначено, що [INFO] року померла її матір- [PERSON], а [INFO] року помер її батько, [PERSON] Після смерті батьків залишилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з відповідними частинами господарських будівель та споруд по [ADDRESS], що належав останнім на праві спільної сумісної власності. 18.05.2012 року її матір склала заповіт, згідно якого заповідала на її користь 1/2 частину вказаного будинку, 02.08.2006 року батьком також був складений заповіт на її користь на 1/2 частину будинку. В передбачений законодавством шестимісячний термін вона звернулася до Яготинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що посвідчується Витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 31510483 від 29.08.2012 р. та № 33582839 від 26.03.2013 р. Під час перевірки правовстановлюючих документів на спадкове майно, на підставі яких виготовляється свідоцтво про право на спадщину за заповітом було встановлено відсутність правовстановлюючого документу на будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS], так як спадкодавцями за життя не було здійснено первинну реєстрацію права власності на нерухоме майно.Як вбачається з довідки Богданівської сільської ради Яготинського району Київської області, згідно запису погосподарської книги ? житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] обліковується за померлими [PERSON] та [PERSON] Відповідно до роз'яснення, що міститься в листі Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 р. «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна», ? у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинна вирішуватись у судовому порядку. Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності. Законодавством, яке діє на час відкриття спадщини, врегульовано питання спадкування цього майна, а не його належність спадкодавцю. Таким чином, під час вирішення питання про визнання права власності на спадкове майно, слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинку. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1952 рік) регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої 31.01.1966 р, яка була чинною до 13.12.1995 р.Відповідно до п.6 зазначеної Інструкції, ? не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах …В той самий час, відповідно до п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріальними конторами Української РСР № 45/5 від 31.10.1975 р. - підтвердженням належності будинку може служити відповідна довідка виконавчого комітету. Виходячи з наведеного, вбачається, що підтвердженням належності жилого будинку певній особі є запис в погоподарських книгах, ведення яких передбачалось наказами Центрального статистичного управління СССР і було обов'язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР № 112/5 від 13.04.1979 р., ? визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення було покладено на сільські ради. Відповідно до роз'яснення, що міститься в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 12/5-126 від 23.03.1999 р. «Щодо оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію», по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації (до врегулювання цього питання законодавчими та нормативними актами). Тобто, ? підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки садибного типу, дачні та садові будинки з господарськими спорудами і будівлями, споруджені до 5 серпня 1992 р., є висновок про технічний стан будинку (будівлі), складений бюро технічної інвентаризації за формою, встановленою Міністерством з питань житлово-комунального господарства за погодженням з Міністерством регіонального розвитку та будівництва. Відсутність державної реєстрації нерухомого майна перешкоджає їй здійснити оформлення спадкових прав на зазначене домоволодіння у нотаріуса. З врахуванням вищевикладеного, просила встановити, що [PERSON], яка померла [INFO] року та [PERSON], померлий [INFO] року володіли на праві спільної сумісної власності одноквартирним (садибним) житловим будинком за [ADDRESS] та визнати за нею право власності на вищевказаний будинок. В судове засідання позивака та її представник не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивачки звернувся до суду з заявою, в котрій просив розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності та про визнання позову. Перевіривши матеріали справи, враховуючи, що представник відповідача позов визнав та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення. Враховуючи, що в силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved