Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Мироненко В.О. звернувся до Хмільницького міськрайонного суду з позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Хмільницької районної ради Вінницької області, про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з матір`ю. Позов мотивований тим, що під час проживання у фактичних шлюбних відносинах у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] . Державна реєстрація народження дитини була проведена відповідно до ст. 126 СК України. Позивач зазначає, що фактичні шлюбні відносини між сторонами було припинено, неповнолітній син зареєстрований та проживає разом із нею в будинку [ADDRESS] , який належить позивачу на праві приватної власності. Даний житловий будинок обладнаний всім необхідним для нормального проживання та розвитку неповнолітньої дитини. Відповідач участі у вихованні неповнолітнього сина не приймає, після розірвання фактичних шлюбних відносин з позивачем, виїхав на невідоме місце проживання, не навідується до сина матеріальної чи іншої допомоги не надає. Враховуючи викладене, позивач просить визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] . Ухвалою суду від 29 серпня 2019 року у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача, позивач у судове засідання не з`явились, представник позивача адвокат Мироненко В.О. подав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач будучи завчасно та належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, пропричини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву не подав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, надали висновок Органу опіки та піклування Хмільницької районної ради про доцільність визначення місця проживання [PERSON] з матір`ю. За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого в свідоцтві про народження вказані - [PERSON] та [PERSON] (а.с.6), державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до ст.. 126 СК України (а.с.7-8). З свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 вересня 2018 року посвідченого приватним нотаріусом Дем`янюк Л.А. вбачається, що [PERSON] являється власником житлового будинку за номером [ADDRESS] (а.с18,19,20). Як вбачається з довідки Великоострожоцької сільської ради № 210 від 21 червня 2019 року, в житловому будинку за номером [ADDRESS] крім [PERSON] зареєстровані її сини: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , також зареєстрований однак не проживає чоловік позивача (громадянський шлюб) [PERSON] (а.с.13). Відповідно до характеристики виданої Великоострожоцькою сільською радою № 212 від 21 червня 2019 року, [PERSON] за час проживання на території сільської ради зарекомендувала себе задовільно, має на утриманні сина [PERSON] (а.с.14). Відповідно до довідки Хмільницького центру ПМСД від 26 червня 2019 року, [PERSON] є здоровим та може відвідувати садочок (а.с.18). Відповідно до довідок КНП «Хмільницька ЦРЛ» від 25 червня 2019 року [PERSON] на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходилась (а.с.16,17). Згідно висновку Хмільницької районної державної адміністрації/орган опіки та піклування від 07 жовтня 2019 року доцільним є визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] (а.с. 60 зворот). Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частинами 6, 8 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно із ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті (ч. 1 ст. 157 СК України). Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789-XII від 27.02.91, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно із ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що малолітній [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає разом із матір`ю, яка має можливість утримувати сина, забезпечувати його належним доглядом та сприяти його духовному та фізичному розвитку, висновок Хмільницької районної державної адміністрації/орган опіки та піклування від 07 жовтня 2019 року про доцільність визначення місця проживання дитини з матір`ю, беручи до уваги також те, що батько дитини на даний час разом з ними не проживає та місце його знаходження невідоме, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved