Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала на те, що [INFO] в селищі Лозно-Олександрівка Білокуракинського району помер її дядько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки [NUMBER], кадастровий номер [NUMBER] загальною площею 3,7292 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району Луганської області, право власності на яку належало померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 532 та земельної ділянки [NUMBER], кадастровий номер [NUMBER] загальною площею 2,6987 га (сіножатей) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району Луганської області (за межами населеного пункту), право власності на яку належало померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 442090001004259. Починаючи з січня 2010 року та по день його смерті вона мешкала та вела спільне господарство разом із ним та саме вона здійснила поховання та усі витрати, пов'язані з цим взяла на себе й отримала допомогу, бо з рідних нікого не залишилось. Мешкаючи разом більше п'яти років однією сім'єю та прийнявши спадщину після смерті свого дядька, вона звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, постановою виконуючого обов'язки державного нотаріуса Білокуракинської державної нотаріальної контори, державним нотаріусом Марківської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва було відмовлено через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Унеможливлення реалізації своїх спадкових справ і спонукало її, як єдину та належну спадкоємицю за законом четвертої черги звернутися до суду з позовом, в якому позивачка просить встановити факт проживання однією сім'єю та визнати за нею право власності на спадкове майно. В судове засідання позивачка [PERSON] не з"явилася.Надала суду заяву про розглід справи без її участі та повністю підтримала свої позовні вимоги і просила суд їх задовольнити. У судовому засіданні представник позивачки- [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнав повністю та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду,що позивачка [PERSON] є племінницею [PERSON] і з 2010 року вони проживали разом однією сім"єю у [PERSON] до дня смерті [PERSON] Вислухавши пояснення представника позивача,допитавши свідків ,дослідивши докази по справі кожний окремо і в їх сукупності, судом встановлено наступне. [INFO] у віці 62 років помер [PERSON], про що виконавчим комітетом Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району Луганської області було складено відповідний актовий запис за № 24 та видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). Позивачка на момент смерті проживала разом з померлим більше, ніж п'ять років, а саме: 5 років та 9 місяців. Факт спільного проживання підтверджується довідками №№1169,1171 від 29.11.2016р., наданими виконкомом Лозно-Олександрівської селищної ради, довідкою депутата Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району Кутько О.А.(а.с.13-15). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається із: земельної ділянки [NUMBER], кадастровий номер [NUMBER] загальною площею 3,7292 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району Луганської області, право власності на яку належало померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 532 (а.с.17) та земельної ділянки [NUMBER], кадастровий номер [NUMBER] загальною площею 2,6987 га (сіножатей) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району Луганської області (за межами населеного пункту), право власності на яку належало померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 442090001004259 (а.с.21). Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON] відсутня. 28.12.2016 року постановою виконуючого обов'язки державного нотаріуса Білокуракинської державної нотаріальної контори, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачці відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.9). Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно до ст. 58 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] до Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved