Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

У грудні 2019 року позивач звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2019 року розірвано. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу відповідач не бере участі у вихованні дитини та її утриманні, не надає матеріальної допомоги, дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. З урахуванням викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно протоколу автоматичного розподілу справи між суддями зазначена цивільна справа була передана в провадження судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Женеску Е.В. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 квітня 2019 року відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Згідно протоколу автоматичного розподілу справи між суддями зазначена цивільна справа перебувала в провадженні судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська [PERSON] Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.12.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 17.06.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду. У зв`язку із звільненням судді [PERSON] у відставку, на підставі розпорядження в.о.керівника апарату суду від 20.08.2020 року за № 285 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2020 року, справу передано для розгляду судді Кудрявцевій Т.О. Ухвалою судді від 27 серпня 2020 року справу прийнято суддею до провадження, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Позивач в судове засідання не з`явилася, про день, час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, у якій позов підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти стягнення аліментів не заперечує. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного висновку. Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст.4). Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 25 жовтня 2003 року між сторонами був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим 25 жовтня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2019 року шлюб розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 09 листопада 2005 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Дитина сторін мешкає з позивачем, що не заперечується відповідачем, який не надає матеріальної допомоги на її утримання. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Так, Пленум Верховного Суду України у постанові від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вказав, що частиною 1 ст. 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 СК. Якщо розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі, до договору треба включати умови про індексацію, як вимагає ч. 2 ст. 184 того ж Кодексу. Договір має бути укладений письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. У разі невиконання батьком (матір`ю) свого обов`язку за договором стягнення аліментів здійснюється не за судовим рішенням, а на підставі виконавчого напису нотаріуса органом державної виконавчої служби. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Таким чином, у випадку відсутності письмової домовленості між сторонами про сплату аліментів на дитину, їх розмір, позивач має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів, крім того, в Сімейному кодексі України відсутня вказівка про те, що таке право обумовлене виключно ухиленням відповідача від свого обов`язку щодо матеріального утримання дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття, тобто до [INFO] , починаючи стягнення з дня звернення позивача до суду = з 12 листопада 2019 року, та допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved