Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просить: позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; передати малолітнього [PERSON] - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради; стягнути з [PERSON] , аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, з дня подання даної заяви до суду, а саме з 17 липня 2020 року до досягнення дитиною віку повноліття, на користь державних закладів, або осіб, яким дитина буде передана на виховання. В обґрунтування позову вказано, що підставою звернення до Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області з даною позовною заявою є необхідність захисту інтересів малолітнього [PERSON] , [INFO] , який в силу свого віку не має можливості самостійно захистити свої права на умови нормального розвитку та виховання. Мати малолітнього [PERSON] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Відомості про батька дитини внесено відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України. В коло зору служби у справах дітей малолітній[PERSON] потрапив за листами адміністрації КЗ «ДНЗ (ясла-сад) - ЦРД №27 «Орлятко» КМР, щодо перебування дитини в складних життєвих обставинах, його бездоглядності, жебракуванням, оскільки його мати залишає свого малолітнього сина на бабусю [PERSON] , не працює, має схильність до вживання алкогольних напоїв. Дитина обліковується в службі у справах дітей з 31.07.2019 року, як дитина, яка перебуває в складних життєвих обставинах. З 12.08.2019 року[PERSON] потрапив до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» міської ради, де перебуває до теперішнього часу, за цей час [PERSON] відвідувала сина декілька разів, а з 08.02.2020 року мати не відвідує дитину в закладі та не цікавиться станом його здоров`я. [PERSON] неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності за порушення виконання батьківських обов`язків. З [PERSON] неодноразово проводились індивідуально-профілактичні бесіди, щодо належного виконання своїх батьківських обов`язків, вона неодноразово попереджались про відповідальність, згідно діючого законодавства, але не змінила спосіб свого життя, самоусунулись від виховання, утримання свого малолітнього сина, не цікавиться його життям та розвитком, нехтує своїми батьківськими обов`язками, які передбачені цивільним законодавством та загальними моральними засадами суспільства. Ухвалою суду було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач причину неявки суду не повідомила, відзив не подала, про місце та час розгляду справи відповідно до ст. 128 ЦПК України повідомлена належним чином. Представник третьої особи - Дніпровського районного у місті Кам`янське відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, надали суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Враховуючи згоду позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність сторін на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого 24 липня 2012 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 447, [PERSON] народився [INFO] , матір`ю якого є - [PERSON] (а.с.9).Відомості про батька дитини внесено відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України. Листом директора КЗ «ДНЗ (ясла-сад) - ЦРД №27 «Орлятко» КМР №37 від 01.02.2019 року, №122 від 29.05.2019 року та №136 від 10.07.2019 року повідомлено Начальника служби у справах дітей, про перебування дитини в складних життєвих обставинах, випадки бездоглядної поведінки жебракуванням, оскільки його мати залишає свого малолітнього сина на бабусю [PERSON] , яка зовсім не має на нього впливу, [PERSON] не працює, має схильність до вживання алкогольних напоїв. Дитина систематично не відвідує груповий колектив та логопедичну групу без поважних причин, мовлення дитини залишається невиправленим, загальний рівень підготовки не відповідає віком показникам. Впродовж 2018-2019 років адміністрація закладу не бачила в дошкільній установі матір дитини, та надано характеристику сім`ї малолітнього [PERSON] , згідно якої стан матері та умови проживання дитини загрожує здоров`ю та життю дитини. (а.с. 12-14, 15-зворотна сторона). Відповідно до листа КНП КМР «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» № 01-08/1022 встановлено, що нагляд з боку дорослих за дитиною [PERSON] , коли він хворіє, здійснює бабуся. Матір [PERSON] батьківські обов`язки, щодо піклування про здоров`я дитини не виконує (а.с. 15). Згідно листа Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області №46.2/13-2917 від 27.03.2020 року, було виявлено три факти порушення виконання батьківських обов`язків [PERSON] відносно свого малолітнього сина [PERSON] , а саме 16.04.2019 року за яким відносно неї було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, 14.05.2019 року та 13.08.2019 року за якими було складено протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП (а.с. 18). Постановою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 03 липня 2019 року [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, постановою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 03 жовтня 2019 року [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення (а.с. 16-17). Відповідно до листа Кам`янського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді №1225вих/0106 від 21.10.2019 року, [PERSON] перебуває під соціальним супроводом центру, як така, що знаходиться у складних життєвих обставинах та потребує сторонньої допомоги. 25.07.2019 року родину було взято під соціальний супровід центру за повідомленням служби у справах дітей, щодо дитини, сім`я якої має ознаки складних життєвих обставин та ситуацій, яка загрожує здоров`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . На протязі супроводу мати уникала спілкування з фахівцями центру, дома була постійно відсутня, телефонний зв`язок з нею не був встановлений та соціальний супровід родини буде припинено через невиконання умов договору (а.с.19). Відповідно до повідомлення адміністрації КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» КМР №75 від 20.03.2020 року, малолітня дитина[PERSON] перебуває в закладі з 12.08.2019 року по теперішній час, за цей час [PERSON] відвідувала сина декілька разів, а з 08.02.2020 року мати не відвідує дитину в закладі та не цікавиться станом його здоров`я (а.с. 19-зворонта сторона). Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 30.07.2019 року за адресою: [ADDRESS] та довідок-відвідування сім`ї або дитини від 12.06.2019, 14.06.2019, 18.06.2019, 21.06.2019, 01.07.2019, 10.07.2019, 18.07.2019, 29.01.2020, 20.02.2020, 10.03.2020, зі слів бабусі [PERSON] дитина мешкає з нею, його виховання займається теж вона, мати рідко буває вдома, вихованням сина не займається, веде аморальний спосіб життя (а.с. 23-27). Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] від 07.07.2020 року №8вих-20/459 Кам`янською міською радою було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів з [PERSON] , відносно її малолітнього сина [PERSON] .(а.с.7-8). Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно виховання сина, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться здоров`ям, не турбується про його фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Наведене свідчить про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню сина. Виходячи із оцінки доказів у справі таке ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, суд вважає свідомим та умисним, що дає підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з метою надання йому статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, та стягувати з відповідача аліменти на його утримання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1681,60 гривень на користь держави.

Outcome: approved