Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

У жовтні 2012 року позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог з урахуванням подальших змін та доповнень до позовної заяви позивачі зазначили, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON], довівши [PERSON] до стану сильного алкогольного сп'яніння та скориставшись останнім, заволоділи ключами від їх автомобіля ВАЗ 2107 д.р.н. [NUMBER] та поїхали ним у сусіднє село Сорокодуби. При цьому, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, відповідачі свідомо знехтували безпекою оточуючих та поставили під загрозу схоронність майна, яким заволоділи, що в результаті привело до ДТП. Так, 19.08.2012 близько 02 год. 00 хв. у с.Сорокодуби Красилівського району [PERSON], керуючи в стані алкогольного сп'яніння автомобілем ВАЗ 2107, державний номерний знак [NUMBER], перевищив безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого допустив наїзд на залізобетонний паркан, заподіявши механічні пошкодження передньої та бокових частин кузова автомобіля. Постановою Красилівського районного суду Хмельницької області від 13.09.2012 відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні за вищевикладених обставин адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2 550 грн. Постанова набрала законної сили 24.09.2012. У результаті ДТП автомобіль отримав механічні ушкодження, внаслідок яких згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 013/04/2013 від 20.05.2013 вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля становить 18573,99 грн., а вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 21078,17 грн. Оскільки [PERSON] не володіє достатніми навиками самостійного керування автомобілем, він не міг сам виїхати від місця паркування автомобіля, а тому вважають, що автомобілем заволодів [PERSON], а [PERSON] сів за кермо автомобіля пізніше і саме внаслідок відсутності в нього навиків водіння не впорався з керуванням та здійснив наїзд на залізобетонний паркан. Вранці 19.08.2012 відразу після ДТП у розмові із [PERSON] [PERSON] обмовився, що за кермом був не він. По адміністративній справі, що розглядалася Красилівським районним судом за № 2209/2156/12 [PERSON] обвинувачувався в тому, що 19.08.2012 близько 02 год. у с.Чернелівка він передав право керування власним автомобілем [PERSON], який перебував у стані алкогольного сп'яніння, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП. Постановою Красилівського районного суду від 19.09.2012 провадження в даній справі закрито в зв'язку з відсутністю в діях [PERSON] складу адмінправопорушення. Зазначене свідчить про те, що [PERSON] не дозволяв керувати своїм автомобілем [PERSON], який перебував у стані алкогольного сп'яніння та не мав права керування автомобілем. Це підтверджується й тим, що [PERSON] не передавав будь-кому з відповідачів реєстраційних документів на автомобіль, що свідчило б про передання права керування автомобілем. Крім того, оскільки [PERSON] та [PERSON] своїми діями сприяли незаконному заволодінню даним автомобілем, допомагали у цьому [PERSON], разом із останнім їхали в автомобілі, мали із [PERSON] спільну мету на заволодіння ним, після зіткнення автомобіля в с.Сорокодуби Красилівського району з перешкодою не вжили будь-яких заходів щодо недопущення подальшого руху ним, а навпаки, ігноруючи отримані механічні пошкодження разом із [PERSON] продовжили рух ним з метою повернення його на місце стоянки в с.Чернелівка Красилівського району, попередження виявлення його відсутності [PERSON] та їх причетності до його пошкодження, вони також винні у незаконному заволодінні їхнім майном та його пошкодженні. Тобто, спільними умисними протиправними діями відповідачів їм було завдано шкоди, яка підлягає стягненню з них. Зважаючи на ступінь вини [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у пошкодженні автомобіля вважають, що із [PERSON] підлягає стягненню 1/2 частини вартості відновлювального ремонту, що становить 10 539 грн. 09 коп., а із [PERSON] та [PERSON] по 3/4 частин (25%), що становить по 5 269 грн. 54 коп. з кожного. Загальний розмір матеріальної шкоди становить 21 078 грн. 17 коп., з яких 10 539 грн. 09 коп. підлягає стягненню на користь [PERSON], а інша частина в розмірі 10 539 грн. 09 коп. на користь [PERSON] Окрім того, внаслідок неправомірних дій відповідачів їм спричинено моральної шкоди, яка полягає в пошкодженні належного їм автомобіля та неможливості використання його за призначенням, переживаннях, пов'язаних з його майбутнім ремонтом, у тому числі й щодо його ефективності та розумінні неможливості повного відновлення первісного стану автомобіля, втраті та зміні його заводських налаштувань, зміні звичного для них ритму та способу життя, виникнення необхідності докладати додаткових зусиль та затрачати свій час для пошуку майстрів, захисту своїх прав у суді та стягнення з відповідачів коштів, необхідних для ремонту автомобіля, змушені відриватись від звичайних для них занять. Як співвласники автомобіля вони розраховували на його цілісність, придбавши його, вони витратили значну для них суму коштів та використовували його для сімейних потреб, будучи літніми людьми з його допомогою задовольняли всі потреби в пересуванні та перевезенні побутових речей, планували свій день та мали можливість у будь-яку мить використати його за призначенням та задовольнити власні потреби. Зокрема, [PERSON] має хворобу серця та може потребувати негайного відвезення її до лікарні, а [PERSON] хворіє туберкульозом легень, тому не може користуватись громадським транспортом. Однак, на сьогоднішній день, зважаючи на істотність пошкоджень, автомобіль потребує дорогого ремонту. В свою чергу вони є пенсіонерами та інвалідами, отримують незначну пенсію, а тому самостійно оплатити вартість його ремонту не можуть, у зв'язку з чим не зможуть користуватись ним до того часу, доки не отримають відшкодування від відповідачів. Такі обставини змушують їх докладати додаткових зусиль для організації власного життя, обмежують їх у можливості вільного пересування та змушують прилаштовуватись до відсутності власного транспортного засобу. До того ж, тривале невикористання автомобіля за призначенням та непроведення його ремонту істотно вплине на інші його деталі, може привести до виходу їх із ладу, пошкодження ржавчиною металевих деталей та викличе необхідність понесених додаткових затрат на його ремонт. Після ДТП, під час якого був пошкоджений радіатор охолодження двигуна, відповідачі продовжували їздити автомобілем, а саме з с.Сорокодуби в с.Чернелівка Красилівького району та назад, у зв'язку з чим керування автомобілем із непрацюючою системою охолодження могло призвести до пошкодження його двигуна. Враховуючи інші пошкодження автомобіля, перевірити справність його двигуна на сьогоднішній день неможливо. Тому їх не покидає почуття тривоги за справність двигуна та ефективність майбутнього ремонту автомобіля та його неповноцінності. До того ж на розмір моральної шкоди впливає умисна, протиправна та байдужа поведінка відповідачів, які до сьогоднішнього дня не вибачились та не покаялись перед ними у вчиненому, не запропонували будь-якого відшкодування, а навпаки, ухиляються від того, спотворюють дійсні обставини даної справи. Так, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, відповідачі свідомо знехтували безпекою оточуючих та поставили під загрозу схоронність їхнього майна, що в результаті призвело до ДТП та пошкодження останнього. Розмір грошової компенсації моральної шкоди вони оцінюють по 10 000 грн. для кожного, а всього 20 000 грн., які також слід стягнути із відповідачів пропорційно відшкодування вартості відновлювального ремонту, а саме: з [PERSON] по 5 000 грн., а з [PERSON] та [PERSON] по 2 500 грн. Крім того, за проведення автотоварозначного дослідження згідно рахунку від 11.09.2012 позивачем [PERSON] сплачено 470 грн. Також на повідомлення відповідача телеграмою про проведення цього дослідження нею затрачено 31 грн. 20 коп. Оскільки [PERSON] не погодився із висновком спеціаліста щодо вартості відновлювального ремонту у зв'язку з її завищенням, за їх клопотанням судом була призначена автотоварознавча експертиза, за проведення якої [PERSON] сплатила 735 грн. Зазначені витрати відносяться до судових витрат, а тому підлягають стягненню із відповідачів пропорційно до задоволених вимог на користь [PERSON], якою вони понесені. Зважаючи на викладене, просять стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду, спричинену пошкодженням у ДТП автомобіля в розмірі 5 269 грн. 56 коп., моральну шкоду в розмірі 5000 грн.; на користь [PERSON] матеріальну шкоду, спричинену пошкодженням в ДТП автомобіля в розмірі 5 269 грн. 56 коп. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн.; стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду, спричинену пошкодженням у ДТП автомобіля в розмірі по 2 634 грн. 77 коп. та моральну шкоду в розмірі 1 250 грн. та моральної шкоди по 2500 грн.; на користь [PERSON] матеріальну шкоду, спричинену пошкодженням у ДТП автомобіля в розмірі по 2 634 грн. 77 коп. грн. та моральну шкоду по 2500 грн.; стягнути з відповідачів на користь позивачів понесені ними судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог, та на користь [PERSON] 1506 грн. 20 коп. витрат на проведення експертних досліджень та огляду пошкодженого автомобіля. У судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали. Відповідачі та їх представник, належним чином повідомлені про день, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явилися і від них не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності, відкладення розгляду справи чи повідомлення про причини неявки. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів - у порядку заочного розгляду. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] є власником транспортного засобу ВАЗ 2107, державний номерний знак [NUMBER]. У зв'язку з тим, що даний транспортний засіб придбаний під час шлюбу, то [PERSON] є його співвласником, чого не заперечує й [PERSON] 19.08.2012 [PERSON] разом із [PERSON] та [PERSON], скориставшись ключами від автомобіля [PERSON], яким неправомірно заволоділи, поїхали ним у сусіднє село та вчинили дорожньо-транспортну пригоду. Постановою Красилівського районного суду Хмельницької області від 13.09.2012 відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні за вищевикладених обставин адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2 550 грн. Постанова набрала законної сили. В результаті ДТП автомобіль позивачів отримав механічні ушкодження, внаслідок яких згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 013/04/2013 від 20.05.2013 вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля становить 18573,99 грн., а вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 21078,17 грн. Крім того, за проведення автотоварозначного дослідження згідно рахунку від 11.09.2012 позивачем [PERSON] сплачено 470 грн. Також на повідомлення відповідача телеграмою про проведення цього дослідження нею затрачено 31 грн. 20 коп. На проведення судової автотоварознавчої експертизи [PERSON] витрачено 735 гривень. Ці обставини підтверджуються: свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], довіками МСЕ №№ 191816, 561927, постановами Красилівського районного суду від 13.09.2012, 19.09.2012, 24.10.2012, 02.01.2013, довідкою-рахунком від 11.09.2012, телеграмою, службовим повідомленням, чеком «Укртелекому» від 10.09.2012, довідкою № 72 від 25.10.2012 Красилівської ЦРЛ, заявою [PERSON] від 25.10.2012 про порушення кримінальної справи, скаргою [PERSON] від 10.12.2012 на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, довідками №№ 842, 843 від 24.11.2012, виданими Чернелівською сільською радою, трудовою книжкою серії АБ № 158959 [PERSON], медичною картою амбулаторного хворого [PERSON], постановою від 02.01.2013 Красилівського райсуду про скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON], висновком № 013/04/2013 судової автотоварознавчої експертизи, актом № 013/04/2013 огляду колісного транспортного засобу від 19.04.2013, матеріалами адміністративних справ № 2209/2146/12 та № 2209/2147/12. Статтями 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1192, 1193 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди; особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб; розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення; при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування; майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини; особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах; якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення; розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі; якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом; суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. На підставі викладеного слід визнати, що винними у вчиненні ДТП з автомобілем позивачів є відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які й повинні нести відповідальність перед позивачами за спричинену їм матеріальну та моральну шкоду. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір моральної шкоди, заподіяної позивачам, суд бере до уваги те, що відповідачі під час ДТП володіли джерелом підвищеної небезпеки, внаслідок ДТП позивачам було спричинено значної матеріальної шкоди шляхом пошкодження їхнього автомобіля, який є засобом пересування для всієї сім'ї, що призвело до значної зміни життєвих зв'язків, оскільки замість його використання за призначенням позивачі, які є інвалідами, були змушені докладати додаткових зусиль для організації власного життя, користуватися громадським транспортом, позивачам, враховуючи їх стан здоров'я, було завдано значних душевних страждань, погіршився сон, що негативним чином відбилося на життєвих зв'язках. Відповідно до стст. 79, 88 ЦПК України до судових витрат відносяться судовий збір; витрати на правову допомогу; витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати; якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи викладене, з відповідачів на користь позивачів підлягають стягненню судові витрати в повному обсязі.

Outcome: approved