Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до Територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради (далі по тексту - відповідач), третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Семащук Світлана Володимирівна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року помер батько позивача [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина. За життя батько позивача склав заповіт на його ім'я, відповідно до якого померлий [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те. що належатиме йому на день смерті, заповів позивачу [PERSON] Після смерті батька позивач перебував у важкому психологічному стані, у зв'язку з чим у нього загострились хронічні серцево-судинні захворювання, а також захворювання опорно-рухового апарату, у зв'язку з чим останній перебував на лікуванні. 07.03.2019 року позивач звернувся до ПНКМНО Семащук С.В. із заявою про прийняття спадщини, проте, у зв'язку з пропущенням строку для прийняття спадщини позивачу було відмовлено у прийнятті спадщини після смерті батька. З огляду на зазначене позивач просив суд визначити йому додатковий строк в два місяці, з дня набрання рішенням законної сили, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті [PERSON]. Ухвалою суду від 15.03.2019 року було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 01.04.2019 року. В судовому засіданні 01.04.2019 року судом було постановлено ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з'явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, а також не подав відзив. При цьому позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Ухвалою суду від 01.04.2019 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 22.04.2019 року. У судовому засіданні 22.04.2019 року представник позивача позов підтримала та просила задовольнити. Зазначила, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин з огляду проблеми зі здоров'ям та перебування на лікуванні. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представника позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [INFO] року помер [PERSON] у віці 64 роки, про що 13 листопада 2017 року складено відповідний актовий запис №17610, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві Серії [NUMBER] (а.с. 7). Судом встановлено, що 03 вересня 2009 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Неліним С.О., відповідно до якого, все його майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день його смерті і на що він за законом матиме право померлий заповів [PERSON], 1975 року народження, рнокпп [NUMBER]. 07 березня 2019 року позивач звернувся до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON]. Листом № 12/01-16 від 07.03.2019 року ПНКМНО Семащук С.В. повідомила позивача про те, що він як спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, а саме шести місяців з часу відкриття спадщини не подав заяву про прийняття спадщини, а тому вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268, ч. 2 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому за ч.1, ч.2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно вимог ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] від прийняття спадщини не відмовлявся та є єдиним спадкоємцем померлого за заповітом. Згідно із листом Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 07.03.2019 року № 12/01-16, інформація щодо заведеної спадкової справи після смерті [PERSON] в Спадковому реєстрі відсутня. Згідно із виписками-епікризами від 19.12.2017 року, від 21.02.2018 року та від 15.05.2018 року, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 05.12.2017 року по 19.12.2017 року, з 06.02.2018 року по 20.02.2018 року та з 08.05.2018 року по 15.05.2018 року. Діагноз: гіпертонічна хвороба І ст. 3 ступеню, ризик 2; остеохондроз хребта, попереко-крижовий радикуліт у фазі загострення. З огляду на те, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився, а як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи [PERSON] тривалий час хворів, на підтвердження чого останнім надано виписки - епікризи з медичної картки стаціонарного хворого, а тому суд вважає, що доводи позивача про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини заслуговують на увагу і суд визнає їх поважними. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Відповідно до правової позиції Верховного суду України, висловленої у справі №6-1320цс17, у статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов'язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Державний нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Згідно пункту 209 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за № 283/8882, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. При розгляді таких спорів судам слід дослідити чи вчиняв державний нотаріус після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, чи здійснювався виклик спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи обставини справи, що склалися, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу задоволення позовних вимог, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки строк для прийняття спадщини після померлого [INFO] року [PERSON] пропущено з поважних причин, а тому позивачу необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved