Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

У жовтні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав, обґрунтовуючи позов наступним. Позивачка є бабусею малолітньої [PERSON] , [INFO] . Син позивачки - батько [PERSON] помер в 2019 році, а мати [PERSON] ухиляється від обов`язків по вихованню дочки, ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями. Питаннями, пов`язаними з навчанням, вихованням та лікуванням [PERSON] займається позивачка. У зв`язку з викладеним просить позбавити батьківських прав відповідачку [PERSON] щодо [PERSON] . Позивачка у судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти прийняття заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив відповідачка не надала. Представник третьої особи Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її присутності. Ухвалою суду від 02.02.2021 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилась у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). [PERSON] , який є сином позивачки, помер [INFO] (а.с.6, 8). Неповнолітня [PERSON] є дитиною з інвалідністю з діагнозом - хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість (а.с. 7, 18). З характеристики на [PERSON] , виданої директором Маріупольської спеціальної загальноосвітньої школи - інтернату І-ІІІ ступенів № 21 вбачається, що остання не працює. Дитина [PERSON] має порушення слуху та є носієм кохлеарного імпланту. Всі питання, пов`язані з навчанням та вихованням дівчинки вирішуються з бабусею чи дідусем. За два роки навчання дитини в школі-інтернаті мати відвідала школу не більше трьох разів, не приймає участі у вихованні доньки, не створює належної психологічної атмосфери для її розвитку (а.с.10). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] за адресою: [ADDRESS] позивачка мешкає з чоловіком [PERSON] та онучкою [PERSON] . До смерті батька [PERSON] - [PERSON] з ними мешкала мати дитини [PERSON] , яка вела аморальний спосіб життя, вживала алкоголь, блукала тижнями з друзями, вихованням дитини не займалась. Державну допомогу на дитину витрачала на алкоголь. З грудня 2019 року [PERSON] вдома не з`являється. Вихованням дитини займається бабуся та дідусь, матеріально утримують дитини за рахунок пенсії. В будинку чисто, є необхідна побутова техніка, дитина має власну кімнату (а.с.11). З виробничої характеристики [PERSON] від 06.05.2020 року, виданої ККП «Маріупольтепломережа» вбачається, що остання звільнена з посади слюсаря-ремонтника 2 розряду у зв`язку із закінченням строку трудового договору. За період роботи зарекомендувала себе старанним, виконавчим, ініціативним, професійним працівником. Відповідальна, чуйна, користувалась повагою в колективі за чемне ставлення до людей, бажання знаходити компроміси в складних ситуаціях. Має високі моральні якості, шкідливих звичок не має, не створює конфліктних ситуацій (а.с.13). Відповідно до характеристики, наданої КСН «Мирний» [PERSON] за роки мешкання зарекомендувала себе як працьовита, ввічлива, спокійна людина, користується повагою серед сусідів, турботлива мати та бабуся (а.с.14). [PERSON] відповідно до характеристики, наданої КСН «Мирний» за роки мешкання проявила себе з негативного боку, не працює, груба, скандальна, веде аморальний спосіб життя, часто зникає з дому на тижні, покидаючи дитину, зловживає алкоголем. Вихованням дитини не займається (а.с.15). З довідки громадської організації «Я вас чую» від 07.05.2020 року вбачається, що [PERSON] є членом вказаної громадської організації з вересня 2018 року, разом з онучкою [PERSON] відвідували усі заходи організації, приводила [PERSON] до аудіолога на налаштування мовного процесору кожні 6 місяців та сплачувала його послуги. Батьки дитини жодного разу не приймали участі у заходах та на контакт не виходили (а.с.17). [PERSON] притягалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП (а.с.19). [PERSON] зверталась до Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради щодо неналежного виконання [PERSON] батьківських обов`язків з виховання доньки [PERSON] . Мати попереджалась про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків (а.с.16). Висновком Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради № 01.1-01-23-10 від 11.01.2021 року вважало доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] . Згідно із ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, зокрема, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідальність батьків за виховання дітей, яка в однаковій мірі покладається як на матір, так і на батька, визначена і в ст. ст.9, 18 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 780-ХІІ 27.02.1991 року. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав, необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Судом встановлено, що відповідачка не лише ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а й взагалі не займається вихованням та утриманням дитини, не цікавиться її життям, з її боку відсутня будь-яка турбота про неї, про її розвиток. Крім того, враховуючи той факт, що дитина [PERSON] має вади слуху, відповідачка не приділяла увагу її лікуванню та медичному обстеженню. Індиферентна та аморальна поведінка матері щодо їхньої дитини носить тривалий характер, заходи щодо корегування ситуації та надання допомоги сім`ї результатів не надали. Таким чином, суд переконався, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків відносно своєї малолітньої дочки, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує виховання, утримання і лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини як складову виховання, що дає підстави суду прийти до висновку про доцільність позбавлення її батьківських прав. При цьому, судом відзначається, що відповідно ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Частиною 3 статті 166 СК України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин суд стягує з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 08 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 840, 80 грн. підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved