Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № ZRH0RK02910032 від 21.02.2005 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 21.02.2005 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № ZRH0RK02910032, на підставі якого банк надав відповідачеві кредит у розмірі 14580,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував та станом на 30.01.2014 року має заборгованість 151640,18 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 8944,43 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 545,92 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 1200,77 грн.; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 4473,06 грн.. Просить стягнути з відповідача 15164,18 грн. заборгованості по кредитному договору та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви (а.с.23) просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Встановлено, що 21.02.2005 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № ZRH0RK02910032 від 21.02.2005 року, на підставі якого банк надав відповідачеві кредит у розмірі 14 580,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і комісії в розмірі 1,60 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати плюс сума, яка розрахована відповідно до п.3.10 даного договору (а.с.6-9). Відповідач порушив зобов'язання за кредитним договором та не сплачує кредит та відсотки за користування кредитними коштами, внаслідок чого станом на 30.01.2014 року утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 15164,18 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.4-5). Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у сумі 15164,18 грн. підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому сплачений позивачем судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру у розмірі 243,60 грн. (а.с.11) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved