Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

У квітні 2021 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначивши про те, що 22.07.2019 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір №5265385, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 5 300 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, штрафних санкції, передбачених кредитним договором. Вказаний договір укладено в формі електронного документу з відповідним електронним підписом позичальника. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 11.08.2019. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну їй суму. Відповідач зі свого боку умови кредитного договору не виконувала внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 14 320 грн. 60 коп., яка складається з: заборгованості за сумою кредиту у розмірі 5 300 грн.; простроченої заборгованості за несплаченими відсотками у розмірі 6 370 грн. 60 коп.; строкова заборгованість за комісією - 0 грн., строкова заборгованість за пенею (з 12.08.2019 по 22.10.2019) у розмірі 2 650 грн. За умова кредитного договору №5265385 від 22.07.2019 позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії договору без згоди позичальника. 22.10.2019 року між ТОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги №40-МЛ від 22.10.2019, за умовами вказаного договору відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором №5265385 від 22.07.2019, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Позивачем вживалися заходи щодо врегулювання ситуації з погашення відповідачем наявної заборгованості за кредитним договором, проте письмові претензії позивача, які були направлені поштовим відправленням на адресу відповідачки нею отриманні не були, отже добровільно врегулювати спір не вдалося. З урахуванням зазначеного позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 5265385 від 22.07.2019 року в розмірі 14 320 грн. 60 коп. та судові витрати, що складаються з суми судового збору у розмірі 2 270,00 грн. Ухвалою судді від 19.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи (а.с.29). 17 червня 2021 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення, зазначивши, що позивачем не надано жодних належних письмових доказів на підтвердження укладення нею вказаного кредитного договору з ТОВ «Мілоан», оскільки наданий позивачем кредитний договір не містить її підпису. Так, копія кредитного договору надана позивачем не містить її підпису. На підтвердження підписання відповідачем вказаного договору надано довідка про ідентифікацію особи, проте вказані докази могли бути виготовлені позивачем самостійно на власний розсуд в своїх цілях без участі будь-яких інших осіб. Крім того позивачем не надано доказ розрахунку заборгованості на час укладення договору відступлення права вимоги за кредитним договором, тому незрозуміло яким розрахунком керувалися сторони при укладенні договору відступлення права вимоги та чому розмір заборгованості визначений саме у такому розмірі. З приводу доводів позивача щодо направлення на її адресу письмових претензії щодо погашення заборгованості зазначила, що з наданого суду трекінгу про отримання поштового відправлення взагалі незрозуміло яку саме кореспонденції було направлено, оскільки жодних претензій від позивача не надходило та нею не отримувалося. В зв`язку з тим, що відповідач заперечує, що подавала заявку на сайті ТОВ «Мілоан» на отримання кредиту, погоджувала його умови та ознайомлювався з «Правилами надання грошових коштів у кредит ТзОВ «Мілоан», укладала кредитний договір в формі електронного документу та підписувала його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, а також отримувала кредитні кошти, то вважає, що позивачем не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів укладення між ТОВ «Мілоан» та нею кредитного договору та отримання саме нею будь-яким чином коштів, а тому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 13 липня 2021 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив у якій представник позивача зазначив, що укладаючи кредитний договір відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після чого, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п. 2.1 кредитного договору на банківську картку позичальника, зазначену у заявці-анкеті відповідача, що підтверджується платіжним дорученням № 1186887 від 22.07.2019 року. Зазначає, що відповідач вказує, що подані позивачем докази не є належними оскільки не містять підпису відповідача на кредитному договорі. Разом з цим умовами договору передбачено, що кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, створеному на веб-сайті Товариства miloan.ua. Відправляючи через сайт онлайн-заявку про надання кредиту або підтверджуючи оператору ТОВ «Мілоан» Позичальник тим самим підтверджує свою згоду на укладання цього Договору. Договір в електронній формі розміщується в особистому кабінеті Позичальника. Додаткове підтвердження згоди Позичальника на укладення договору може відбуватися з застосуванням одноразового ідентифікатора, який надсилається електронним повідомленням на мобільний телефон Позичальника, а Позичальник використовує його для підписання Договору в Особистому кабінеті. Крім того, використання Позичальником коштів, отриманих від ТОВ «Мілоан» незалежно від способу висловлення згоди на укладення кредитного договору свідчить про безумовне прийняття Позичальником пропозиції укласти договір. За умовами кредитного договору вказуючи свою згоду на укладення договору Позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами договору в цілому, що спростовує твердження відповідача про необізнаність та непоінформованість з умовами кредитування. Враховуючи вищевикладене, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В судове засідання представник позивача не з`явився, про місце та час розгляду справи був сповіщений в установленому порядку, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про місце та час розгляду справи повідомлялась в установленому порядку, у відзиві на позовну заяву просила розгляд справи провести за без її участі, у задоволені позовних вимог відмовити. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 22.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальність «Мілоан» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №5265385. За умовами вказаного договору [PERSON] отримала грошові кошти у розмірі 5 300 грн., строком на 20 днів, із кінцевим терміном повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 11.08.2019 (а.с.5-7). З довідки про ідентифікацію вбачається, що клієнт [PERSON] , з якою укладено договір 5265385 від 22.07.2019 року ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником здійснено підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора S7839, надісланого позичальнику 22.07.2019 року о 14 год. 07 хв. на номер телефону [NUMBER] (а.с.9). Згідно графіку розрахунків, який є додатком до кредитного договору №5265385 від 22.07.2019, 11.08.2019 [PERSON] зобов`язана була сплатити 5 310 грн. 60 коп., з яких: 5 300 грн. - тіло кредиту, 10 грн.60 коп. - проценти (а.с.8). Пунктом 3.2.6. Кредитного договору №5265385 передбачено, що позикодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника. За умовами договору п.7.1 передбачено, що строк дії цього Договору - з моменту укладення і до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. 22.10.2019 між Товариством з обмеженою відповідальність «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №40-МЛ. За умовами вказаного договору відбулося відступлення права вимоги зокрема за Кредитним договором №5265385 від 22.07.2019, укладеного між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , що підтверджується реєстром боржників до договору відступлення прав вимоги №40-МЛ від 22.10.2019 (а.с.16). 08.10.2020 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на адресу [PERSON] була направлена претензія, в якій останню було повідомлено про наявність простроченої заборгованості за кредитним договором, укладеним з ТОВ «Мілоан» та повідомлено про необхідність протягом семи днів з моменту отримання листа добровільно погасити борг за вказаними реквізитами (а.с.19). Відповідно до статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З довідки про ідентифікацію вбачається, що клієнт [PERSON] , з якою укладено договір 5265385 від 22.07.2019 року ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником здійснено у формі одноразового ідентифікатора, що підтверджує факт підписання відповідачем вказаного договору та спростовує доводи відповідача щодо не укладання нею спірного договору. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина друга статті 1054 ЦК України). Згідно з ч. 1ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1ст. 638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Зі змісту кредитного договору №5265385 від 22.07.2019 року вбачається, що позикодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором на строк, визначений п. 1.3 договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2 договору сума кредиту становить 5 300 грн. Згідно із п. 1.3 договору кредит надається строком на 20 днів з 22.07.2019 року. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 11.08.2019 року (п. 1.4 договору). Пунктом 2.1 кредитного договору передбачено, що кредитні кошти надаються позичальнику, шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника, зареєстрованої позичальником для цієї цілі у особистому кабінеті на сайті miloan.ua. З долученої до матеріалів справи копії платіжного доручення № 1186887 від 22.07.2019 року вбачається, що ТОВ «Мілоан» перерахувало [PERSON] на платіжну картку кредитні кошти згідно договору 5265385 в розмірі 5 300 грн. 00 коп. А відтак, посилання відповідача на відсутність належних доказів на підтвердження отримання нею кредитних коштів є безпідставними та спростовуються доказами наданими позивачем. Згідно виписки з особового рахунка за Кредитним договором №5265385 від 22.07.2019 заборгованість [PERSON] перед ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» за Кредитним договором №5265385 від 22.07.2019 складає 14 320 грн.60 коп., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 5 300 грн.; прострочена заборгованість за комісією - 0 грн.; прострочена заборгованість за процентами становить 6 370 грн. 60 коп.; строкова заборгованість за сумою кредиту комісією - 0 грн., строкова заборгованість за комісією 0 о грн.; строкова заборгованість за процентами - 0 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 2 650 грн. Згідно із ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Частиною 1 статті 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ч.1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Стаття 559 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, кредит та проценти за користування кредитом у визначений договором строк не повернула, у зв`язку із чим в позивача наявні підстави вимагати виконання умов договору із застосуванням встановленим цим договором правових наслідків його неналежного виконання. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Беручи до уваги те, що відповідачем доказів на підтвердження виконання умов договору та повернення заборгованості надано не було, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 2 270,00 грн.

Outcome: approved