Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

У грудні 2019 р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить продовжити їй строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , посилаючись на те, що їй нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , у зв`язку з неприйняттям спадщини у встановлений законодавством України строк, цей строк вона пропустила через поважну причину, оскільки не знала про наявність заповіту. Ухвалою від 23.03.2020 р. замінено відповідача - Гальчинську сільську раду Бердичівського району Житомирської області на Гришковецьку селищну раду Бердичівського району Житомирської області. Гришковецька селищна рада Бердичівського району Житомирської області проти задоволення позову не заперечила. Судом з`ясовано, що [PERSON] померла [INFO] у м. Бердичеві Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.02.2000 р. (а. с. 8). Відповідно до заповіту від 25.11.1998 р. (дублікат) [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] (а. с. 9). Тобто, зважаючи на положення статті 534 Цивільного кодексу Української РСР, [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом. Постановою від 13.04.2018 р. № 148/02-32 приватного нотаріуса Бердичівського міського нотаріального округу Пашинського О.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після [PERSON] у зв`язку з тим, що, зокрема, [PERSON] не звернулась з заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством України строк (а. с. 11). Згідно з частинами першою та другою статті 549 Цивільного кодексу Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Зі змісту позовної заяви та постанови від 13.04.2018 р. № 148/02-32 приватного нотаріуса Бердичівського міського нотаріального округу Пашинського О.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 Цивільного кодексу Української РСР. У якості поважності пропуску строку, встановленого законодавством України для прийняття спадщини, [PERSON] посилається на те, що не знала про наявність заповіту від 25.11.1998 р., копію цього заповіту вона знайшла лише у 2018 р. Ці обставини підтверджуються заявами від 12.03.2020 р. [PERSON] та [PERSON] (а. с. 26 - 30). Відповідно до частини першої статті 550 Цивільного кодексу Української РСР строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. З пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суд України від 30.05.2008 р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" випливає, що при вирішенні питання про продовження строку для прийняття спадщини суд має дослідити поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Незнання про наявність заповіту від 25.11.1998 р., на що [PERSON] посилається як на одну з підстав позову, не перешкоджало їй вчинити дії, направлені на прийняття у встановлений статтею 549 Цивільного кодексу Української РСР строк спадщини після смерті [PERSON] . Разом з тим, інші спадкоємці [PERSON] , які прийняли спадщину, виходячи з матеріалів спадкової справи, відсутні, що підтверджується довідкою від 18.05.2018 р., виданою приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Пашинським О.М. (а. с. 12). Крім того, як вказувалось вище, Гришковецька селищна рада Бердичівського району Житомирської області проти задоволення позову не заперечила. За таких обставин Суд вважає, що продовження Осівська [PERSON] строку для прийняття спадщини, встановленого статтею 549 цього Кодексу, після смерті [PERSON] , відповідатиме таким загальним засадам цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України). Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved