Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди у користуванні належної їй квартири [ADDRESS], шляхом виселення з нього відповідачів, без надання їм іншого житлового приміщення. При цьому позивач вказує, що 20 травня 2013 року між нею та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого позивачка придбала квартиру [ADDRESS]. Цей факт також підтверджується також витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності. На даний час в належній їй квартирі проживають відповідачі. Іншого житла у позивачки немає, окрім цієї квартири, а відповідачі чинять їй перешкоди у користуванні цією квартирою, добровільно не бажають звільнити житло, внаслідок чого вона не може розпорядитися належним їй майном, почати в ньому мешкати, проводити поточний ремонт, що приводить до порушення її прав як власника. На її неодноразові звернення до відповідачів, про звільнення незаконно займаної квартири, вони не реагують, чим самим позбавляють її можливості користуватися її власністю. Тому, позивачка змушена звернутися до Мелітопольського міськрайонного суду, з вказаною позовною заявою, аби захистити своє право власності. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності на задоволенні позову наполягає. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином відповідно до ст. 74 ч.5 ЦПК України. Причини неявки до суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи від них не надходило. За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ч.4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу заочно на підставі даних та доказів, які містяться у матеріалах справи. Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Представник третьої особи - Мелітопольського міського відділу УДМС України в Запорізькій області в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. 20 травня 2013 року між позивачкою та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого позивачка придбала квартиру [ADDRESS], що підтверджується копією договору та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності (а.с. 10-11). Як вбачається з матеріалів справи, іншого житла у позивачки немає, окрім цієї квартири, а відповідачі чинять їй перешкоди у користуванні цією квартирою, добровільно не бажають звільнити житло, внаслідок чого вона не може користуватися належним їй майном, почати в ньому мешкати, проводити поточний ремонт, що приводить до порушення її прав як власника. На її неодноразові звернення до відповідачів, з усним проханням про звільнення незаконно займаної квартири, вони не реагують, чим самим позбавляють її можливості користуватися її власністю. Спроби позивача вирішити спір у досудовому порядку не дали результату. На даний час в належній позивачці квартирі [ADDRESS] проживають відповідачі по справі. Ця обставина підтверджується довідкою старшої по будинку [PERSON], завіреною генеральним директором ТОВ "Комфорт-Мелітополь" від 10.10.2013 року (а.с. 16-17). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Стаття 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користуванням інакше ніж з підстав і в порядку визначеному законом. Право на повагу до житла гарантує і ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Відповідно до ч.1 ст.109 ЖК Української РСР виселення із займаного житлового приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Згідно з ч. 3 ст. 116 ЖК Української РСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого житлового приміщення. Відповідно до положень норм ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, перелік яких не є вичерпним, ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі без відповідних на те правових підстав проживають в [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності позивачці, та в добровільному порядку відмовляються звільнити вищевказану квартиру, у зв'язку з чим підлягають примусовому виселенню без надання їм іншого житлового приміщення.

Outcome: approved