Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

У березні 2016 р. [PERSON] та [PERSON] звернувся з вказаною заявою, у якій просять: - ухвалити рішення про усиновлення ними [PERSON], яка народилась [INFO] р.; - записати їх батьками [PERSON] та внести ці зміни до актового запису про її народження; - змінити прізвище [INFO] на [INFO] та внести ці зміни до актового запису про її народження; - змінити ім'я [INFO] на[INFO] та внести ці зміни до актового запису про її народження; - змінити по батькові [INFO] на [INFO] та внести ці зміни до актового запису про її народження; - змінити місце народження [PERSON] з с. Скраглівка Бердичівського району Житомирської області на с. Хажин Бердичівського району Житомирської області та внести ці зміни до актового запису про її народження. Представник Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області заяву підтримала. Відповідно до статті 207 Сімейного кодексу України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно з частиною першою статті 208, частиною першою статті 209 Сімейного кодексу України усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). Дитина, покинута в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я або яку відмовилися забрати з них батьки, інші родичі, може бути усиновлена після досягнення нею двомісячного віку. Статтею 6 Сімейного кодексу України передбачено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Судом з'ясовано, що [PERSON] народилась [INFO] р. у с. Скраглівка Бердичівського району Житомирської області (актовий запис про народження № 6 від 08.05.2014 р., складений Виконавчим комітетом Скраглівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області), її батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 01.08.2014 р. серії [NUMBER], та Повним витягом від 16.07.2014 р. № 00014180467 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, виданими Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Бердичівському району реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області (а. с. 16, 17 - 18). [PERSON] була покинута матір'ю - [PERSON], в дитячому відділенні Сквирської центральної районної лікарні Київської області 01.07.2014 р., що встановлено рішенням від 28.12.2015 р. Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області у справі № 274/1674/15-ц, яке набрало законної сили (а. с. 21 - 22). Таким чином [PERSON] може бути усиновленою. Частиною першою, абзацом першим частини другої, частиною третьою статті 211 Сімейного кодексу України передбачено, що усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п'ятнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя. Статтею 212 Сімейного кодексу України встановлено , що не можуть бути усиновлювачами особи, які: 1) обмежені у дієздатності; 2) визнані недієздатними; 3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім'ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; 5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; 6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; 7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); 8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я; 9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; 10) були засуджені за злочини проти життя і здоров'я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; 11) за станом здоров'я потребують постійного стороннього догляду; 12) є особами без громадянства; 13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3 - 6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є подружжям, що підтверджується свідоцтвом від 27.12.2005 р. серії [NUMBER] про шлюб, виданим Виконавчим комітетом Хажинської сільської ради Бердичівського району Житомирської області (а. с. 15). Судом при розгляді справи не виявлено обставин, які б у відповідності до вказаних вище положень статей 211 та 212 Сімейного кодексу України забороняли (перешкоджали) [PERSON] та [PERSON] бути усиновлювачами. Так, [PERSON] народилась [INFO] р., що підтверджується її паспортом серії [NUMBER], виданим 19.01.2006 р. Бердичівським МРВ УМВС України в Житомирській області (а. с. 13), [PERSON] народився [INFO], що підтверджується його паспортом серії [NUMBER], виданим 17.12.1997 р. Бердичівським МРВ УМВС України в Житомирській області, тобто вони не молодше двадцяти одного року та старші за дитину, яку вони бажають усиновити, більше як на п'ятнадцять років. У матеріалах справи відсутні будь-яки докази того, що [PERSON] та [PERSON] обмежені у дієздатності або визнані недієздатними, позбавлені батьківських прав, і ці права не були поновлені, були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім'ї або дитячого будинку сімейного типу) з їх вини, були засуджені за злочини проти життя і здоров'я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, а також того, що їх інтереси суперечать інтересам дитини - [PERSON]. При цьому судом з'ясовано, що: - [PERSON] не перебуває на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері, не зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, має житло та постійний заробіток (доход), не страждає на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, які унеможливлюють здійснення усиновлення, непогашеної чи не знятої в установленому законом порядку судимості не має, у розшуку не перебуває, за станом здоров'я не потребує постійного стороннього догляду, є громадянином України, у шлюбі з особою, яка не може бути усиновлювачем, не перебуває, що підтверджується довідкою № 752 від 01.03.2016 р. та від 01.03.2016 р. № 751, виданими Управлінням праці та соціального захисту населення Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області (а. с. 24, 25), висновком від 19.02.2016 р. про стан здоров'я заявника (а. с. 27), довідкою б/д серії ТИЖ № 393988 (станом на 16.02.2016 р.) Управління інформаційно-аналітичного забезпечення Управління МВС України в Житомирської області (а. с. 28), договором від 02.07.2010 р. купівлі-продажу житлового будинку (а. с. 30), витягом від 27.07.2010 р. про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а. с. 32), актом від 01.03.2016 р. обстеження умов проживання, затвердженим 01.03.2015 р. начальником служби у справах дітей Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області (а. с. 33), довідкою-характеристикою від 15.02.2016 р. № 189, виданою Хажинською сільською радою Бердичівського району Житомирської області (а. с. 34); - [PERSON] не перебуває на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері, не зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, має житло та постійний заробіток (доход), не страждає на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, які унеможливлюють здійснення усиновлення, непогашеної чи не знятої в установленому законом порядку судимості не має, у розшуку не перебуває, за станом здоров'я не потребує постійного стороннього догляду, є громадянином України, у шлюбі з особою, яка не може бути усиновлювачем, не перебуває, що підтверджується довідкою б/д б/н про середню заробітну плату (дохід), виданою Товариством з обмеженою відповідальністю "Хр. Хансен Україна" (а. с. 23), висновком від 19.02.2016 р. про стан здоров'я заявника (а. с. 26), довідкою б/д серії ТИЖ № 393987 (станом на 16.02.2016 р.) Управління інформаційно-аналітичного забезпечення Управління МВС України в Житомирської області (а. с. 29), договором від 02.07.2010 р. купівлі-продажу житлового будинку (а. с. 30), витягом від 27.07.2010 р. про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а. с. 32), актом від 01.03.2016 р. обстеження умов проживання, затвердженим 01.03.2015 р. начальником служби у справах дітей Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області (а. с. 33), довідкою-характеристикою від 15.02.2016 р. № 188, виданою Хажинською сільською радою Бердичівського району Житомирської області (а. с. 35). Таким чином [PERSON] та [PERSON] можуть бути усиновлювачами. Частиною першою статті 217 Сімейного кодексу України визначено, що усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Відповідно до статті 219 Сімейного кодексу України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: 1) невідомі; 2) визнані безвісно відсутніми; 3) визнані недієздатними; 4) позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; 5) протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім'ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. Усиновлення дитини може бути проведено без згоди повнолітніх батьків, якщо судом буде встановлено, що вони, не проживаючи з дитиною понад шість місяців без поважних причин, не проявляють щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховують та не утримують її. Рішенням від 28.12.2015 р. Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області у справі № 274/1674/15-ц, яке набрало законної сили, [PERSON] та [PERSON] було позбавлено батьківських прав щодо дочки - [PERSON] (а. с. 21 - 22). Таким чином згода батьків [PERSON] на усиновлення останньої не потрібна. Згідно з частинами першою та третьою статті 218 Сімейного кодексу України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров'я. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв'язку з віком або станом здоров'я не усвідомлює факту усиновлення. Суд, зважаючи на вік та рівень розвитку [PERSON], вважає, що остання не може висловити згоди щодо її усиновлення, а відтак така згода не потрібна. Частиною першою статті 221 Сімейного кодексу України передбачено, що на усиновлення дитини, над якою встановлено опіку або піклування, а також на усиновлення дитини, над батьками якої встановлено опіку або піклування, потрібна письмова згода опікуна або піклувальника, незалежно від згоди батьків. Суд зазначає, що опікуном [PERSON] є один з заявників, а саме - [PERSON], що підтверджується розпорядженням від 31.07.2014 р. № 181 Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області (а. с. 19), а тому за такої обставини Суд вважає за недоцільне вимагати від [PERSON] її письмової згоди на усиновлення [PERSON], оскільки подання нею заяви про усиновлення свідчить про наявність такої згоди. Частинами першою та другою статті 224 Сімейного кодексу України встановлено, що суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров'я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров'я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Як було встановлено Судом раніше, [PERSON] та [PERSON] не перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері, не зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами, мають житло та постійний заробіток (доход), не страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, які унеможливлюють здійснення усиновлення, непогашеної чи не знятої в установленому законом порядку судимості не мають, у розшуку не перебувають, за станом здоров'я не потребують постійного стороннього догляду, є громадянами України, перебувають між собою у шлюбі. З пояснень [PERSON] та [PERSON] випливає, що мотивами усиновлення ними дитини - [PERSON], є те, що вони як подружжя хочуть мати дитину, але [PERSON] за станом здоров'я народити дитину не може. [PERSON] є смоматично здоровою, має середньогармонійний фізичний розвиток, що підтверджується висновком від 20.05.2016 р. про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини (а. с.56). З розпорядження від 31.07.2014 р. № 181 Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області (а. с. 19) та акту від 01.03.2016 р. обстеження умов проживання, затвердженим 01.03.2015 р. начальником служби у справах дітей Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області (а. с. 33) вбачається що дитина - [PERSON], проживає разом з [PERSON] та [PERSON], умови проживання відповідають нормам, житло придатне для проживання дитини, у родині панує любов та повага, фінансово-матеріальне забезпечення є достатнім. Орган опіки та піклування - Бердичівська районна державна адміністрація Житомирської області, на виконання частини другої статті 253 Цивільного процесуального кодексу України надала висновок від 03.03.2016 р. про доцільність усиновлення [PERSON] громадянами України [PERSON] та [PERSON], у якому зазначила, що вважає усиновлення [PERSON] [PERSON] та [PERSON] доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а. с. 38 - 39). Беручи до уваги наведене, Суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] здатні забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини - [PERSON], а тому їх заява в частині усиновлення підлягає задоволенню шляхом оголошення їх усиновлювачами цієї дитини. Частинами першою та третьою статті 229 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір'ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Відповідно до частин першої та третьої статті 230 Сімейного кодексу України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання змінити відомості про місце народження та дату народження дитини. У рішенні про усиновлення суд змінює відомості про місце народження та дату народження дитини, якщо це відповідає її інтересам. Згідно з частинами першою, другою та четвертою статті 231 Сімейного кодексу України якщо усиновлювачами є одночасно жінка та чоловік і якщо вони записуються батьками дитини, відповідно змінюються прізвище та по батькові дитини. За заявою усиновлювачів може бути змінено ім'я дитини. Для такої зміни потрібна згода дитини. Така згода не вимагається, якщо дитина живе в сім'ї усиновлювачів і звикла до нового імені. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Суд вважає, що запис [PERSON] та [PERSON] батьками дитини - [PERSON], зміна відомостей про місце її народження, а також зміна її імені (без її згоди, зважаючи на її вік та рівень розвитку, внаслідок яких вона не може висловити свою думку щодо зміні імені) відповідатиме її інтересам, оскільки направлені на забезпечення таємниці її усиновлення (частина третя статті 228 Сімейного кодексу України). У зв'язку з цим змінюється прізвище та по батькові дитини - [INFO]Таким чином заява [PERSON] та [PERSON] в частині запису їх батьками [PERSON], зміни прізвища, ім'я та по батькові [INFO] на [INFO], [INFO], а також зміни місця народження [PERSON] з с. Скраглівка на с. Хажин підлягає задоволенню.

Outcome: approved