Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Представник ПАТ «Грін Банк» 13.02.2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 30.01.2014 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0001/2203/1051/14К від 30.01.2014 року та надано останній кредит в розмірі 20000 грн. строком дії по 30.01.2017 року зі сплатою 15 % річних. У якості забезпечення виконання зобов'язань за договором № 0001/2203/1051/14К від 30.01.2014 року, між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки. [PERSON] було порушено умови кредитного договору щодо належного виконання зобов'язань, що призвело до виникнення заборгованості, у зв'язку з чим позивач просить суд: стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Грін Банк» заборгованість за кредитним договором № 0001/2203/1051/14К від 30.01.2014 року в загальній сумі 9255,74 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, в матеріалах справи наявна заява, у якій просить розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.19). Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, причина неявки суду невідома (а.с.45-46). Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.158, 169, 197ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.01.2014 року між ПАТ «Грін Банк» та [PERSON] було укладено договір № 0001/2203/1051/14К, у відповідності до якого банк надав позичальнику кредит в сумі 20000 грн. на споживчі цілі із сплатою 15 % річних зі строком погашення кредиту не пізніше 30.01.2017 року (а.с.5-8). Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав та надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 20000 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки № TR.4084.5.258 (а.с.9). У якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань за договором № 0001/2203/1051/14К, 30.01.2014 року між ПАТ «Грін Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 0001/9031/1051/143, у відповідності до якого поручитель [PERSON] зобов'язався нести солідарну відповідальність з [PERSON] перед банком у повному обсязі (чи частково) за належне виконання позичальником договору про надання кредиту № 0001/2203/1051/14К від 30.01.2014 року з усіма наступними змінами та доповненнями до нього, а саме: виконання зобов'язань щодо повернення суми кредиту не пізніше 30.01.2017 року, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій та пені, у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором (а.с.10-11). Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі своєчасно були повідомленні про виникнення заборгованості, що підтверджується досудовими вимогами від 11.12.2014 року № 1353, №1354 (а.с.13-14). У відповідності до положень ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідачі належним чином не виконали зобов'язання згідно договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 30.01.2015 рік становила 9255,74 та складається з: - 8897,41 грн. - поточна заборгованість за основним зобов'язанням; - 241,34 грн. - прострочена заборгованість за процентами за користування кредитними коштами; - 109,70 грн. - поточна заборгованість за процентами за користування кредитними коштами; - 7,29 грн. - пеня за непогашені своєчасно проценти. Згідно ч.2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов публічного акціонерного товариства «Грін Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - є обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved