Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права на спадкове майно за заповітом посилаючись на те, що 21.12.2014 року померла її мати [PERSON], яка ще при житті склала заповіт, відповідно до якого заповіла [PERSON] належну їй на праві особистої приватної власності земельну ділянку площею 3,02 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Радомишльської міської ради Радомишльського району Житомирської області. Позивач зазначає, що в даному Державному акті відсутній запис щодо номеру зареєстрованого в Книзі записів реєстрації держактів та була допущена помилка, а саме, неправильно вказано площу земельної ділянки, у звязку з чим позивач змушений звернутись до суду із позовною заявою як спадкоємець за заповітом. Позивач в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві в повному обсязі. В судовому засіданні третя особа позовні вимоги позивача підтримав. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду клопотання про розгляд справи у відсутність його представника, позовні вимоги просив задовольнити. Вислухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 06 грудня 2007 р. [PERSON] зробила заповіт, відповідно до якого заповіла [PERSON] належну їй на праві особистої приватної власності земельну ділянку площею 3,02 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Радомишльської міської ради Радомишльського району Житомирської області. 21.12.2014 року в м. Радомишль померла у віці 85 років [PERSON] Після смерті [PERSON] залишилася спадщина , до складу якої входить земельна ділянка площею 2,8893 га та 0,13095 га, які розташовані на території Радомишльської міської ради, які належали [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 735014 . Як вбачається з копії спадкової справи № 18/2015 до майна померлої 21.12.2014 року [PERSON], що заведена приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу [PERSON], спадщину після її смерті за заповітом прийняла [PERSON] Як вбачається із витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку, земельна ділянка, яка розташована на території Радомишльської міської ради, Радомишльського району, Житомирської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, має площу 2,8893 га та 0,13095 га. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як роз»яснив Пленум Веховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «... у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги». Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved