overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлого діда [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] , а також дві земельні ділянки біля цього будинку. Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, [INFO] помер її дід [PERSON] . Після його смерті залишилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок та земельні ділянки. При зверненні до нотаріальної контори з`ясувалося, що спадкодавець не оформив правовстановлюючі документи на це майно, у зв`язку з чим позивачка й звернулася до суду. У судовому засіданні представник позивачки адвокат Семенченко Н.В. підтримала позов та просить задовольнити заявлені вимоги. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заявив про визнання позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. При цьому суд виходить з того, що: відповідно до ч.1 ст.1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення; відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини; відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв`язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлого діда [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, [INFO] помер її дід [PERSON] . Після його смерті залишилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок [ADDRESS] . З приводу прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулася відповідача [PERSON] ; проте позивачка також претендує на отримання спадщини як спадкоємець п`ятої черги за законом, у зв`язку з чим й звернулася до суду із зазначеними вимогами. У підготовчому засіданні представник позивачки адвокат Семенченко Н.В. підтримала заявлені вимоги. Представник відповідачки [PERSON] у підготовчому засіданні заявив про визнання позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. При цьому суд виходить з того, що: згідно ч.1 ст.1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення; відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини; згідно ч.2 ст.1272 ЦК України, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини; відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Таким чином, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв`язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлого дядька [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, [INFO] помер її дядько [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшов житловий будинок [ADDRESS] Позивачка вважає, що має спадкові права відносно зазначеного будинку. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позов, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, проте надала заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд враховує, що: згідно ч.1 ст.1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення; згідно ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до положень ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв'язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлого чоловіка [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] , у свою чергу, звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлого батька [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] . У підготовчому засіданні позивачка [PERSON] первісний позов не підтримала, суду пояснив, що помилилася відносно своїх прав на будинок, просить залишити позов без розгляду, також заявила про визнання зустрічного позову [PERSON] . Представник відповідача [PERSON] підтримав зустрічний позов та просить його задовольнити. У зв`язку із відповідною заявою, первісний позов [PERSON] підлягає залишенню без розгляду відповідно до п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України. Суд вважає, що визнання представником позивачки зустрічного позову [PERSON] не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. При цьому суд виходить з того, що: відповідно до ст.1261 ЦК України, діти спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом; згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв`язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлого чоловіка [PERSON] право власності на земельну ділянку, призначену для ведення садівництва, розташовану на території Люцернянської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області. Як зазначила позивачка у позовній заяві, 09.05.2015 року помер чоловік позивачки [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшла земельна ділянка площею 0,046 га, призначена для ведення садівництва і розташована на території Люцернянської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області. Позивачка вказала, що оформити право власності на земельну ділянку вона не має можливості, оскільки при житті спадкодавець не оформив документально своє право власності. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позов, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, згідно якої позов визнає повністю та просить розглянути справу за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Так, відповідно до ст.1261 ЦК України, той з подружжя, хто пережив спадкодавця є спадкоємцем першої черги за законом. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв'язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлого чоловіка [PERSON] право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розташовану на території Купріянівської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області. У судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] підтримала позов, просить його задовольнити, суду пояснила, що позивачка є дружиною [PERSON], померлого 12.03.2007 року, і спадкоємцем першої черги за законом; померлому при житті належала земельна ділянка, але у Державному акті на право власності на цю ділянку його прізвище зазначено як "Качмарик", у такому ж вигляді прізвище зафіксовано і у свідоцтві про смерть, через це позивачка не може оформити право власності у нотаріальному порядку. Враховуючи це, позивачка й звернулася до суду із зазначеними вимогами. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву, згідно якої позов визнає повністю, просить слухати справу за своєї відсутності. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 12.03.2007 року померла чоловік позивачки [PERSON] Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшла земельна ділянка площею 10,68 га, розташована на території Купріянівської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області. Позивачка [PERSON] своєчасно подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, проте оформити право власності на земельну ділянку у нотаріальному порядку виявилося неможливим через розбіжності у написанні прізвища спадкодавця у свідоцтві про шлюб та правовстановлюючому документі на земельну ділянку. Інші можливі спадкоємці на отримання спадщини не претендують. Відповідно до ст.1261 ЦК України, той з подружжя спадкодавця, хто його пережив, є спадкоємцем першої черги за законом. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлого чоловіка [PERSON] право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розташовану на території Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, [INFO] помер її чоловік [PERSON] Після її смерті залишилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка на території Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачка своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини; проте оформити право власності на земельну ділянку у нотаріальному порядку виявилося неможливим через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів. У судовому засіданні представник позивачки адвокат Кравченко В.А. підтримав позов, просить задовольнити заявлені вимоги. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але надала заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. При цьому суд виходить з того, що: відповідно до ст.1261 ЦК України, той з подружжя, хто пережив спадкодавця, є спадкоємцем першої черги за законом; відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини; відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв`язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлої [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що прийняла спадщину своєї матері, померлої [INFO] , відповідно до положень п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР в ред.1963 року, вступивши у фактичне управління спадковим майном. У підготовчому засіданні представник позивачки адвокат Семенченко Н.В. підтримала заявлені вимоги, просить задовольнити заявлений позов. Відповідач [PERSON] у підготовчому засіданні заявив про визнання позову. Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Так, [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшов житловий будинок [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] є спадкоємцем майна відповідно до ст.529 ЦК УРСР в ред.1963 року, що діяла на момент відкриття спадщини, і прийняла спадщину відповідно до положень п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР в ред.1963 року, вступивши у фактичне управління та володіння спадковим майном. Відповідач ніяких дій щодо прийняття спадщини своєчасно не вчинив. За таких обставин суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв`язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлої бабки [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] , дві земельні ділянки під цим будинком та земельну ділянку сільськогосподарського призначення. Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, [INFO] померла її баба [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина, до складу якої увійшли: житловий будинок [ADDRESS] ; земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] площею 0,1880 га, розташована по [ADDRESS] , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] площею 0,2500 га, розташована по [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] площею 4,9385 га, розташована на території Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачка своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини; проте оформити право власності на житловий будинок та земельні ділянки у нотаріальному порядку виявилося неможливим через відсутність достатніх документів, які підтверджують факт родинних відносин з померлою. У судовому засіданні представник позивачки адвокат Валочкін В.В. підтримав позовну заяву, просить задовольнити заявлені вимоги. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заявив про визнання позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. При цьому суд виходить з того, що: згідно ч.1 ст.1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення; відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини; відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв`язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлої бабусі [PERSON] право власності на житловий будинок в с.Георгіївське Вільнянського району Запорізької області. Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, [INFO] померла її бабуся [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок [ADDRESS] . Позивачка вважає, що набула право власності як спадкоємець за законом, у зв`язку з чим звернулася з позовом до суду. У підготовчому засіданні представник позивачки адвокат Кравченко В.А. підтримав заявлені вимоги. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, але надав заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. При цьому суд виходить з того, що: згідно ч.1 ст.1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення; відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Таким чином, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв`язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлої матері [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] . Свої вимоги позивачка мотивує тим, що є донькою померлої [PERSON] , при цьому прийняла спадщину своєї матері, померлої [INFO] , відповідно до положень п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР в ред.1963 року, вступивши у фактичне управління спадковим майном. У підготовче засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності. Відповідачка [PERSON] у підготовче засідання також не з?явилася, надала заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. При цьому суд виходить з того, що: відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР в ред.1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті; відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК України, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв`язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлої матері [PERSON] право власності на дві земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані на території Тернівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, [INFO] померла її матір [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина, до складу якої увійшли земельна ділянка кадастровий номер 2321587300:04:001:0022 площею 1,2579 га, та земельна ділянка кадастровий номер 2321587300:04:001:0040 площею 7,8074 га, розташовані на території Тернівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачка своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини; проте оформити право власності на земельні ділянки виявилося неможливим, оскільки на них претендує відповідач. Враховуючи це, позивачка й звернулася до суду із зазначеними вимогами. У підготовчому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримала позов, просить задовольнити заявлені вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, але надав заяву про визнання позову та про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. При цьому суд виходить з того, що: відповідно до ст.1261 ЦК України, діти спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом; відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини; відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв`язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved