Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

У березні 2015 року позивач звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та просила ухвати рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюб між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований 30 квітня 2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 144. Від цього шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони не змоги створити гарне подружжя, тому що різні погляди на життя, з приводу чого по різним питання постійно виникали ссори та сварки, вони стали чужі один одному, втратили почуття любові та поваги один до одного, внаслідок чого подальше спільне життя та збереження родини неможливе. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з травня 2014 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, на примирення не згодна, вважає, що сім"я розпалась та поновлена бути не може. Спір про майно на відсутній. Вона категорично не згодна на примирення. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне проживання та збереження родини неможливе, тому вона звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явилася, через канцелярію суду 16.04.2015 року надійшла заява відповідно до якої просить провести розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи на повідомлявся, вся кореспонденція, яка направлялася на його адресу, повернута до суду з відміткою «зі спливом строку зберігання», клопотання про відкладення слухання справи до суду не надходило (а.с. 14-17). У зв'язку з цим суд згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-226 ЦПК України вважає необхідним провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Шлюб між [PERSON] та [PERSON] 30 квітня 2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 144, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від цього дітей не мають. Шлюбно-сімейні стосунки припинені з травня 2014 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Спір про майно на відсутній. Бажання відновляти сімейні відносини сторони не мають, сім"я розпалась та поновлена бути не може. У відповідності до ст. 104 СК України, шлюб припиняється в разі його розірвання. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до п. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню подружжя та після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також їх дітей. Згідно із ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка та жінки із збереженням родини неможливо. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Враховуючи те, що сторони спільного господарства не ведуть, не мають намір відновлювати сім'ю, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї неможливо, шлюб між ними має бути розірваний.

Outcome: approved