Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що її донька [PERSON] та відповідач [PERSON]перебували в зареєстрованому шлюбі з 2006 року по 2010 рік. В період шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом із матір'ю. Однак [INFO] мати дитини померла. Після смерті матері, дитина стала проживати разом із позивачкою і перебуває на її повному утриманні. Відповідач же не займається вихованням та утриманням дитини, жодного разу він дитину не відвідав, не виявляв бажання спілкуватись із сином, не цікавився умовами його проживання, добровільно ніяким чином дитину не забезпечував. Оскільки відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків щодо виховання та розвитку дитини, то позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилась, пердставивши заяву, в якій повністю підтримує позов, а справу просить розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.Представив заяву, в якій він повністю визнає позов, а справу просить розглядати без його участі. Треті особи в судове засідання також не з'явились, представивши заяви в яких справу просять розглядати без їх участі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Так, судом встановлено, що донька позивачки [PERSON] та відповідач [PERSON]перебували в зареєстрованому шлюбі з червня 2006 року по березень 2010 року. В період шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. [INFO] мати дитини померла. Після смерті матері дитина стала проживати разом із бабусею - позивачкою по справі, і з того часу дитина перебуває на її повному утриманні. Статтею 150 СК України передбачено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК підставою для позбавлення батьківських прав батьків є ухилення останніх від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Судом встановлено, що відповідач з часу розірвання шлюбу з матір'ю [PERSON], разом із сином не проживає, з того часу він не займається вихованням та утриманням дитини, її не відвідує, не цікавиться умовами її проживання і добровільно матеріально сина ніяким чином не забезпечує. Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] свідомо нехтує та ухиляється від своїх батьківських обов'язків по утриманню та вихованню дитини, а тому його необхідно позбавити батьківських прав відносно сина [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved