Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом в якому вказує, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 04.10.2014 року, шлюб зареєстровано відділо ДРАЦС реєстраціної служби Енергодарського міського управління юстиції у Запорізькій області під актовим записом № 438. З відповідачем від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, на даний час проживають окремо з липня 2015 року, сімя фактично розпалась. За таких обставинах позивач вважає неможливим збереження сімї. Просить розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне «Репринцева», стягнути з відповідача на її користь судовий збір. В судове засідання позивач не зявилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково, заперечував проти стягнення з нього судового збору. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі 04.10.2014 року уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції у Запорізькій області під актовим записом № 438, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 148339. Від шлюбу мають дитину сина [PERSON], 11.03.2015 року (свідоцтво про народження серії 1-ЖС № 279745 від 26.03.2015 року). Частина 1 ст. 110 СК України зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ст. 113 СК України о соба, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, але шлюбні відносини фактично припинені, тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити, так як при тих відносинах, що склалися між подружжям, збереження сімї неможливе.

Outcome: approved