Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Представник позивача звернувся в інтересах [PERSON] з позовом про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки розміром в 0.1923 га як розташована по вул..Молодіжна, 47 в с. Маршинці, Новоселицького району. В позові зазначає, що земельна ділянка була виділена чоловікові [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку та він за своє життя розпочав оформлення права власності що підтверджується рішенням сільради с. Маршинці, Новоселицького району від 20.04.2007 року. 21 липня 2015 року чоловік раптово помер та після його смерті відкрилась спадщина на зазначену земельну ділянку. Раптово після смерті чоловіка померли також двоє дітей 23.07.2015 року [PERSON] та 31 липня 2015 року [PERSON]. Представник позивача вважає, що оскільки вони померли після чоловіка та вони будучи малолітніми фактично прийняли спадщину. Просить суд визнати за дружиною яка також матерю померлих дітей право на завершення приватизації та право на отримання свідоцтва про право власності в цілому на земельну ділянку площею 0.1923 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по вул. Молодіжна, 47 в с. Маршинці, Новоселицького району в порядку спадкування після смерті 21 липня 2015 року [PERSON], смерті 25 липня 2015 року [PERSON] та смерті 31 липня 2015 року [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовну заяву в повному обсязі з підстав зазначених в ній. Просить суд позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні не зявився, але подав до суду заяву про визнання заявлених позовних вимог в повному обсязі з проханням справу розглянути у його відсутності. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України, 3. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд вислухавши думку представника позивача враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи що визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі\~ дійшов висновку про розгляд справи у відсутності представника відповідача та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи судом встановлено, що [PERSON] помер 21 липня 2015 року про о свідчить актова запис про №11520 відділу реєстрації актів цивільного стану у м. Києві управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 23.07.2015 року. [PERSON] померла 25 липня 2015 року про о свідчить актова запис про №11732 відділу реєстрації актів цивільного стану у м. Києві управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 27.07.2015 року. [PERSON] помер 31 липня 2015 року про о свідчить актова запис про №11886 відділу реєстрації актів цивільного стану у м. Києві управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 31.07.2015 року. З свідоцтва про одруженя серії І-МИ від 11.05.2001 року вбачається, що померлий [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі про що свідчить актова запис №10 від 11.05.2001 року виконкому сільради с. Маршинці, Новоселицького району. З свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] вбачається, що їх батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до рішення Міршинецької сільради від 20.04.2007 року №4/64 надано дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації щодо приватизації земельної ділянки загальною площею в 0.1923 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та передано її у приватну власність [PERSON]. Зі спадкових справ після смерті 21 липня 2015 року [PERSON], смерті 25 липня 2015 року [PERSON] та смерті 31 липня 2015 року [PERSON] вбачається, що спадщину прийняла [PERSON]. Зі\~статті 16 ЦК України\~вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.\~ Відповідно до ч. 2\~ст. 328 ЦК України\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1261 ЦК України, позивач відноситься до спадкоємців першої черги після смерті спадкодавців. Відповідно до п.23\~\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з\~ст.\~82\~ЦПК України, Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Суд вважає, що якщо спадкодавець не набув право власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовом про визнання відповідного права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця. Отже, на підставі викладеного суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved