Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу (далі - КМНО) [PERSON], АТ «Державний Експортно-Імпортний банк України» про визнання недійсним договору купівлі продажу автомобіля RANG ROVER чорного кольору 2008 року випуску, д/н [NUMBER] , №кузова [NUMBER] , оформлений Довідкою-рахунком від 03.11.2015 року за №426171, також просив витребувати у [PERSON] та повернути [PERSON] вказаний автомобіль. В обґрунтування позову [PERSON] вказував, що йому на праві власності належить автомобіль RANG ROVER чорного кольору 2008 року випуску, д/н [NUMBER] , №кузова [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 14.032008 року. 27.01.2009 року в межах кримінальної справи слідчим ГСУ МВС України в ОВС на автомобіль RANG ROVER чорного кольору 2008 року випуску, д/н [NUMBER] , №кузова [NUMBER] було накладено арешт та поміщено на штраф майданчик для зберігання, згідно з протоколом від 05.02.2009 року із місцезнаходженням на вул. Озерна, 1 у м. Києві. При цьому, в червні 2009 року позивача [PERSON] було взято під варту і звільнено лише 27.04.2015 року. 31.01.2016 року перебуваючи на території авто мийки [PERSON] випадково виявив належний йому автомобіль у володінні сторонньої особи, хоча останній мав би зберігатись на штраф майданчику. Таким чином, викликавши поліцію було встановлено, що автомобіль RANG ROVER чорного кольору 2008 року випуску, д/н [NUMBER] , №кузова [NUMBER] , який належить позивачу перереєстровано на [PERSON] та, відповідно, видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] з новим д.н.з [NUMBER] . За твердженням позивача, в межах розгляду іншої цивільної справи встановлено, що спірний автомобіль був усупереч накладеним арештам та заборонам на його відчуження незаконно, на підставі підроблених документів, в тому числі довіреності на ім`я [PERSON] перереєстрований на відповідача [PERSON] , який згодом переоформив його на [PERSON] . Вказуючи, що [PERSON] не мав наміру і волевиявлення щодо відчуження належного йому автомобіля, не вчиняв і не мав можливості вчиняти, оскільки знаходився під вартою, дій спрямованих на зняття з реєстраційного обліку та нікого не уповноважував здійснювати продаж автомобіля, більше того відносно автомобіля були внесені відомості в Державний реєстр обтяжень рухомого майна, які на момент відчуження не скасовані, просив про задоволення позовних вимог. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав з підстав зазначених у позовній заяві, просив про задоволення позовних вимог. Представник [PERSON] - [PERSON] заперечила проти позову вказуючи, що її довіритель придбав цей автомобіль у відповідача [PERSON] 11.11.2015 року, що було оформлено Довідкою-рахунком серії ААЕ, №467718, при чому, на момент переоформлення автомобіль не перебував в угоні, розшуку/затриманні, під арештом/забороною відчуження, не фігурував речовим доказом по кримінальній справі, номерні знаки не перебували в розшуку, документи (свідоцтво про реєстрацію) не перебували в розшуку. Зазначені відомості були перевірені відповідальною особою Центру 8046 та внесено до офіційного документу, який підписано цією ж відповідальною особою. Таким чином, заперечуючи проти позову представник [PERSON] не лише вказувала що [PERSON] є добросовісним набувачем автомобіля, але й поставила під сумнів достовірність тих документів якими [PERSON] підтверджує своє відношення та право власності на автомобіль RANG ROVER чорного кольору 2008 року випуску, №кузова [NUMBER] , а також вказувала про відсутність доказів на підтвердження того, що довіреність на ім`я [PERSON] підписана не самим позивачем і автомобіль вибув із володіння [PERSON] поза його волею. Представник АТ «Державний Експортно-Імпортний банк України» в судовому засіданні підтримав позов, вказуючи що автомобіль RANG ROVER чорного кольору 2008 року випуску, №кузова [NUMBER] не міг бути відчужений оскільки, крім іншого, знаходився у заставі банку як забезпечення зобов`язань [PERSON] за кредитним договором від 17.03.2008 року. Представник банку зазначив, що до Оболонського УП ГУП в м. Києві подана заява про злочин, в якій банк повідомив про те, що жодних дозволів на скасування заборони на відчуження RANG ROVER чорного кольору, 2008 року випуску д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] впродовж дії кредитного договору та договору застави не надавав лист-дозвіл щодо погашення кредиту на зняття заборони є підробленим у зв`язку з чим СВ Оболонського УПГУП в м. Києві відкрито кримінальне провадження. [PERSON] неодноразово повідомлявся про судове засідання, отримав виклики до суду, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив. Приватний нотаріус КМНО [PERSON] в судове засідання не з`явився надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. [PERSON] неодноразово повідомлявся про судовий розгляд, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, третьої особи, дослідивши надані докази у справі, суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу виданого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві Серії [NUMBER] від 14.03.2008 року, оригінал якого для огляду надано [PERSON] в судовому засіданні, автомобіль RANG ROVER чорного кольору 2008 року випуску, д/н [NUMBER] , №кузова [NUMBER] повною масою F. 3110, масою без навантаження G. 2470, об`ємом двигуна Р. 1 3628, належить [PERSON] , особливі відмітки: кредит ВАТ «Укрексімбанк» ВМД 100000008/8357023 від 06.03.2008 ДР ЄГП916535 від 12.03.2008 доз.кер. [PERSON] . Крім того, зазначено відомості про виготовлювача пластикового бланку (а.с. 9). Ідентичні відомості щодо технічних характеристик вказаного автомобіля відображені в обліковій картці приватного АМТ (а.с. 11). Дані вказаного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу відображені в Договорі застави №28808Z49 від 17.03.2008 року за яким автомобіль RANG ROVER чорного кольору 2008 року випуску, №кузова [NUMBER] переданий [PERSON] в забезпечення зобов`язань заставодавця за кредитним договором № 28808С44 від 17.03.2008 року. При цьому, згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна 18.03.2008 року 13:16:56 за №6805004 на вказаний автомобіль саме за вказаними документами вчинено обтяження. Таким чином, у суду не має сумнівів у оригінальності та достовірності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 14.03.2008 року автомобіля RANG ROVER чорного кольору 2008 року випуску, д/н [NUMBER] , яке в неушкодженому вигляді в оригіналі на час розгляду справи знаходиться у [PERSON] . В судовому засіданні встановлено та не заперечувалося сторонами, що в червні 2009 року [PERSON] взято під варту по кримінальній справі. 27.01.2009 року в межах кримінальної справи слідчим ГСУ МВС України в ОВС на автомобіль RANG ROVER чорного кольору 2008 року випуску, д/н [NUMBER] , №кузова [NUMBER] було накладено арешт та поміщено на штраф майданчик для зберігання, згідно з протоколом від 05.02.2009 року із місцезнаходженням на вул. Озерна, 1 у м. Києві. За постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.04.2015 року [PERSON] змінено міру запобіжного заходу з тримання під вартою на підписку про невиїзд і звільнено з під варти в залі суду. 31.01.2016 року перебуваючи на території авто мийки [PERSON] випадково виявив належний йому автомобіль у володінні сторонньої особи, хоча останній мав би зберігатись на штраф майданчику. Таким чином, викликавши поліцію було встановлено, що автомобіль RANG ROVER чорного кольору 2008 року випуску, д/н [NUMBER] , №кузова [NUMBER] , який належить позивачу перереєстровано на [PERSON] згідно з Довідкою-рахунком від 11.11.2015 року за №ААЕ467718 та, відповідно, новим свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] з новим д.н.з [NUMBER] . За постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.07.2016 року слідчим відділом Оболонського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №12016100050001201 від 04.02.2016 року за фактом незаконного заволодіння транспортними засобами з штраф майданчика по [ADDRESS] , які належать на праві власності [PERSON] , шляхом підробки виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області, за ознаками кримінального провадження передбаченого ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 358 КК України. Цією ж постановою встановлено, що на момент розгляду клопотання крім інших, автомобіль RANG ROVER чорного кольору 2008 року випуску, д/н [NUMBER] , який належав [PERSON] з місця зберігання зник у зв`язку з неналежними заходами правоохоронних органів по збереженню майна громадян. З листа Генеральної прокуратури України від 20.09.2018 року вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлена особа у вересні 2015 року на підставі підробленого рішення Печерського районного суду м. Києва та нотаріальної довіреності, з території майданчика для тимчасового утримання транспорту ДП «Розвиток», що за адресою: м. Київ, вул. Озерна, 1 незаконно заволоділа належними [PERSON] транспортними засобами, крім іншого, автомобілем RANG ROVER д/н [NUMBER] (а.с.173). Відповідно до листа ДП «Розвиток» від 23.02.2016 року вказані автомобілі були видані в вересні 2015 року на підставі нотаріальної довіреності, а також на підставі вироку Печерського районного суду м. Києва від 13.05.2015 року що до [PERSON] , яким нібито знято арешт із вказаних автомобілів. В листі Генеральної прокуратури України вказано, що за повідомленням Печерського районного суду м. Києва від 02.03.2016 року рішення від 13.05.2015 року у справі №1-572/12 стосовно [PERSON] суддею не постановлювалося, а за вказаним судовим номером зареєстровано кримінальну справу стосовно іншої особи. В матеріалах реєстраційної справи даного автомобіля міститься заява написана на ім`я Приватного нотаріуса КМНО Кісліциної Ю.В. від імені [PERSON] з проханням скасувати арешт та заборону банку на спірний автомобіль RANG ROVER чорного кольору, 2008 року випуску д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . Також в матеріалах вищевказаної справи містяться Витяги з державного реєстру заборон, що зроблені нотаріусом [PERSON], датовані 28.10.2015 року, про наявні записи про заборону на рухоме майно, де міститься запис 1 про наявну заборону, а також запис 2 про скасування заборони накладеної «Укрексімбанком» на спірний автомобіль, яка знята за листом банку, про що нотаріусом [PERSON] зроблено відповідний запис 1879672 про припинення застави та вилучення запису з реєстру. При цьому з відповіді Міністерства юстиції України вбачається, що Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] припинила свою діяльність ще з 28.04.2015 року. Таким чином Витяги, які були використані в процесі перереєстрації автомобіля з [PERSON] на [PERSON] є сфальсифікованими, так як нотаріус [PERSON] на момент їх виготовлення припинила свою діяльність і, відповідно, видавати останні вже не могла та не мала права вчиняти будь які дії щодо реєстру і зняття заборон. Крім того, за інформацією Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів бланк ВТТ 638136 отримано Глухівською районною Державною нотаріальною конторою Сумської області, при цьому Код витрачання бланка 21 - зіпсований бланк, дата витрачання 11.04.2014 року. Нотаріус яким витрачено бланк зазначено [PERSON] (а.с. 23). З повного витягу з Єдиного реєстру довіреностей за серією та номером бланка ВТТ 638136 відомості про довіреності за такими параметрами запиту - відсутні (а.с. 24). Згідно з Витягом державного реєстру довіреностей [PERSON] довіреностей на розпорядження майном в тому числі автомобілями в період часу з 2008 року по 2016 рік не видавав. Більше того, в судовому засіданні встановлено та підтверджено наданими доказами та самим позивачем, що станом на серпень 2013 року він перебував під вартою у Київському слідчому ізоляторі №13, ніяких довіреностей не оформляв, [PERSON] не знає і не уповноважував останнього або інших осіб на розпорядження належними йому автомобілями. Згідно ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Ст. 244 ЦК України визначає, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. З огляду на зміст ст.ст. 237, 244 ЦК України, необхідною умовою для виникнення правовідносин представництва є волевиявлення довірителя, яке виражається, зокрема, у видачі письмової довіреності. При цьому, Довіреність від 23.08.2013 року оформлена на витраченому зіпсованому бланку Серії ВТТ 638136, посвідчена від імені КМНО [PERSON], який не мав ніякого відношення до Державної нотаріальної контори Сумської області, видана і підписана начебто від імені позивача [PERSON] , який в цей час перебував під вартою, на ім`я [PERSON] , яка міститься в матеріалах реєстраційної справи даного автомобіля і яку було використано для вилучення арештованого автомобіля RANG ROVER чорного кольору, 2008 року випуску д.н.з. [NUMBER] з штраф майданчика, а згодом для його реалізації під час заборони, є явно сфальсифікованим документом. Статті 77, 79 ЦПК України визначають, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування і сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними ж є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Таким чином Довіреність від 23.08.2013 року оформлена на бланку Серії ВТТ 638136 видана і підписана начебто від імені позивача [PERSON] на ім`я [PERSON] не є належним та допустимим доказом на підтвердження дійсного волевиявлення позивача на представництво його інтересів, в тому числі, щодо розпорядження автомобілями і схвалення цих дій. За існуючими правилами і порядком при знятті транспортного засобу з обліку технічний паспорт на транспортний засіб старого зразка (ламінований) розрізається з проставлянням відповідної відмітки всередині самого техпаспорта. Якщо техпаспорт нового зразка (пластиковий), він «гаситься», а саме надрізається кут, або пошкоджується іншим чином і на копії реєстраційної картки, що додається до такого техпаспорта, робиться запис: «Транспортний засіб знято з обліку для реєстрації». Встановлена послідовність вказаних дій та дотримання порядку перереєстрації автомобіля виключає одночасне існування двох оригінальних свідоцтв про реєстрацію одного і того ж транспортного засобу на одну і ту ж особу більше того «погашеного» в матеріалах перереєстрації транспортного засобу і неушкодженого на руках у власника від імені якого начебто здійснено відчуження цього автомобіля. З копій документів перереєстрації автомобіля RANG ROVER 2008 року випуску, №кузова [NUMBER] які містяться в матеріалах справи та з оглянутих в судовому засіданні оригіналів вказаних матеріалів наданих на запит суду Регіональнеим сервінисм центром в м. Києві МВС України вбачається, що після звернення 04.11.2015 року до Центру ДАІ 8053 ЦБДР ТА АС при МВС України (м. Київ) із заявою про проведення перереєстрації на нового власника автомобіля RANG ROVER чорного кольору 2008 року випуску, №кузова [NUMBER] у ініціатора заяви було вилучено, «погашено» та долучено до матеріалів технічний паспорт на оригінальному пластиковому бланку. При співставленні в судовому засіданні свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 14.03.2008 року автомобіля RANG ROVER чорного кольору 2008 року випуску, д/н [NUMBER] , яке в неушкодженому вигляді в оригіналі на час розгляду справи знаходиться у [PERSON] та «погашеного» свідоцтва, що міститься в матеріалах перереєстрації транспортного засобу, у останньому виявлено невідповідність дійсним даним про технічні характеристики автомобіля, виявлено помилки у написанні прізвища власника, невідповідність особливих відміток, відомостям про орган який видав свідоцтво та даним виготовлювача пластикового бланку. З огляду на зазначене, пластиковий бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що міститься в матеріалах перереєстрації автомобіля RANG ROVER, 2008 року випуску, №кузова [NUMBER] є сфальсифікованим, не був належним та допустимим доказом на підтвердження права власності на вказаний автомобіль, а отже використаний для перереєстрації транспортного засобу неправомірно. Зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам Держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог є підставою для визнання недійсності відповідного правочину (ч.1, ч. 4 ст. 203, ч.1 ст. 215 ЦК України). Таким чином, особа яка здійснила відчуження автомобіля RANG ROVER чорного кольору, 2008 року випуску д.н.з. [NUMBER] на користь [PERSON] від імені [PERSON] діяла без належних повноважень та проти волі останнього, використовуючи сфальсифіковані документи, а отже договір купівлі-продажу автомобіля RANG ROVER чорного кольору 2008 року випуску, №кузова [NUMBER] , оформлений Довідкою-рахунком від 03.11.2015 року за №426171 є недійсним. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ст. ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. З тих же матеріалів перереєстрації автомобіля RANG ROVER, 2008 року випуску, №кузова [NUMBER] наданих Регіональним сервісним центром в м. Києві вбачається, що 11.11.2015 року, тобто лише через вісім днів після попередньої реєстрації автомобіля на [PERSON] транспортний засіб перереєстровується на [PERSON] за довідкою-рахунком № [NUMBER] . За приписами ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Згідно з ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Статтею 388 ЦК України передбачено право власника на витребування майна від добросовісного набувача. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв`язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину. Норма частини першої ст. 216 ЦК не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК. Відповідно до частини п`ятої статті 12 ЦК добросовісність набувача презюмується. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна. Отже, набувач є добросовісним, якщо він не знав і не повинен був знати про незаконність свого володіння (стаття 388 ЦК). Набувач визнається недобросовісним, коли він знав чи повинен був знати про неправомірність свого володіння (стаття 390 ЦК). Таким чином, набувач є недобросовісним, якщо річ набута ним неправомірним шляхом. Пунктами 23, 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" визначено, що відповідно до статті 387 ЦК та частини 3 статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. Під час розгляду такого позову відповідач згідно зі статтею 388 ЦК має право заперечити проти позову про витребування майна з його володіння шляхом подання доказів відплатного придбання ним цього майна в особи, яка не мала права його відчужувати, про що він не знав і не міг знати (добросовісний набувач). У такому разі пред`явлення зустрічного позову про визнання добросовісним набувачем не вимагається і, крім того, не є належним способом судового захисту (стаття 16 ЦК), оскільки добросовісність набуття - це не предмет позову, а одна з обставин, що має значення для справи та підлягає доказуванню за позовом про витребування майна. Добросовісність володіння, набуття майна створюють ще одну важливу перевагу для незаконного володільця речі, а саме: коли від недобросовісного набувача майно може бути витребуване в усіх випадках, то від добросовісного законного набувача - у разі коли майно загублене, викрадене або вибуло з володіння власника (іншої особи, якій він передав майно у володіння) іншим шляхом поза їхньою волею (стаття 388 ЦК). Якщо річ було продано особою, яка одержала її за договором від власника, добросовісному набувачеві, то від останнього власник не може витребувати свою річ, оскільки у цьому випадку річ вибула як з володіння власника, так і з володіння його контрагента за договором з їх власної волі, тому право власника на витребування своєї речі з незаконного володіння обмежується інтересами добросовісного набувача. Якщо майно набуте безоплатно, навіть і добросовісним набувачем, від особи, яка не мала права його відчужувати, власник вправі витребувати майно в усіх випадках. Отже, власник майна не може витребувати його з незаконного володіння іншої особи за сукупності трьох умов: а) набувач має бути добросовісним набувачем - він не повинен знати, що купує майно не у власника; б) майно має бути придбане набувачем за гроші, тобто повинно бути саме купленим; в) власник має втратити володіння цим майном з власної волі. Як вбачається з матеріалів справи, позивач набув право власності на автомобіль RANG ROVER чорного кольору 2008 року випуску, д/н [NUMBER] , №кузова [NUMBER] за кредитні кошти від ВАТ «УКРЕКСІМБАНК», що підтверджується оригіналом свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 14.03.2008 року, дані саме вказаного свідоцтва, крім іншого, внесені до Договору застави №28808Z49 від 17.03.2008 року. Перехід права власності на спірний автомобіль від [PERSON] на користь [PERSON] відбувся за договором купівлі продажу вчиненого на підставі сфальсифікованих документів, що підтверджено матеріалами справи та під час дії заборони на відчуження і арештів, які реально не знімалися, що підтверджено офіційними Витягами з реєстру обмежень рухомого майна (а.с. 25) та даними Регіонального сервісного центру в м. Києві МВС України (а.с. 97). Посилання представника [PERSON] на те, що спірний автомобіль вибув з володіння [PERSON] за його волею, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні та спростовується матеріалами справи і поясненнями самого позивача. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи зібрані докази у сукупності та взаємозв`язку, суд доходить висновку, що автомобіль RANG ROVER чорного кольору 2008 року випуску, д/н [NUMBER] , №кузова [NUMBER] є таким, що вибув з володіння позивача в порушення вимог закону та поза його волею. А отже, позивач має право на витребування спірного рухомого майна від [PERSON] за правилами ст. 388 ЦК України, і останній зобов`язаний повернути власнику спірний автомобіль. За таких обставин, суд доходить висновку про задоволення позововних вимог. У відповідності до ст. 141 ЦПК України розподіл судових витрат здійснюється рівними частинами між відповідачами. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved