Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення щомісячно аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини до закінчення навчання, але не довше як до досягнення дочкою 23-х річного віку. В обґрунтування позову покликалась на те, що шлюб відповідачем розірваний 08.11.2016р. Від шлюбу мають дочку [PERSON] 01.04.1999рр. народження. З 01.09.2014р. дочка навчається в Бориславському медичному коледжі, закінчує навчання 30.06.2018р. У звязку з навчанням потребує матеріальної допомоги, яку відповідач добровільно не надає, хоч має таку можливість, оскільки працевлаштований та стабільний дохід. В судове засідання позивачка не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи повторно в судове засідання не зявився, тому суд, на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України, вирішив справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно із ст.ст.198,199,200 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до роз'яснень даних в п.п.17,20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач згідно із свідоцтвом про народження серії 1-СГ № 172338 від 03.05.1999р. (а.с.4), є батьком [PERSON] 01.04.1999рр. народження. Остання згідно з довідкою №89 від 24.03.2017р. є студенткою денного відділення третього курсу спеціальності «сестринська справа» платної форми навчання Бориславського медичного коледжу, строк навчання з 01.09.2014р. по 30.06.2018р. Судом встановлено, що відповідач є фізично здоровою особою працездатного віку; даних про те, що він має на утриманні інших осіб, його матеріальне становище чи стан здоровя не дозволяє надавати матеріальну допомогу на утримання дочки на час навчання суду не надано та судом не здобуто; дочка є повнолітньою, але не досягла 23-х річного віку, навчається на платній стаціонарній формі навчання, термін закінчення навчання 30.06.2018р., у звязку з чим потребує матеріальної допомоги; мати, як особа, що також зобов'язана надавати допомогу, в повній мірі не може матеріально забезпечити дочку. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved