Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернувся до Київського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON], [PERSON] з вимогами про солідарне стягнення з останніх заборгованості за кредитним договором та стягнення судових витрат, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до кредитного договору № 211/07 від 27 грудня 2007 року ВАТ «ВіЕйБі Банк» надав [PERSON] кредит (грошові кошти) в сумі 150 000,00 доларів США на ПОТОЧІ-потреби, терміном користування до 27 грудня 2017 року. У зв'язку із змінами у діючому законодавстві, Відкрите акціонерне товариств. Всеукраїнський [PERSON]» було перейменовано на Публічне акціонерне товаристві «Всеукраїнський [PERSON]» ,скорочена назва ПАТ «ВіЕйБі Банк», внаслідок чого 18.05.2010 р. у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб підприємців зареєстровано зміни найменування юридичної особи. ПАТ «ВіЕйБі Банк» повним правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнськи: [PERSON]». В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ВАТ «ВіЕйЕ Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки від 27.12.2007 року, відповідно якого, поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором своїми грошовими коштами та всім свої: майном. Відповідно до умов даного договору, поручитель солідарно відповідає за виконання позичальником зобов'язань у повному обсязі перед кредитором. Однак, на даний час зобовязання за договорами не виконані, відповідач порушив свої зобов'язання, щодо щомісячного повернення частині кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом., а тому позивач був вимушений звернутись до суду із даним позовом. \~\~\~ \~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивача не зявився, про дату,час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, надав суду заяву, в якій зазначив, що просить розглянути справу за\~ його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення у справі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не зявились, про дату,час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції, причини неявки суду не повідомили, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надавали. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~\~\~ \~ \~ \~Судом встановлено та підтверджується кредитним договором № 211/07 від 27 грудня 2007 року ,що ВАТ «ВіЕйБі Банк» надав [PERSON] кредит (грошові кошти) в сумі 150 000,00 доларів США на поточні потреби, терміном користування до 27 грудня 2017 року.(а.с.4-7) У зв'язку із змінами у діючому законодавстві, Відкрите акціонерне товариств. Всеукраїнський [PERSON]» було перейменовано на Публічне акціонерне товаристві «Всеукраїнський [PERSON]» (скорочена назва ПАТ «ВіЕйБі Банк»). 18.05.2010 р. у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб підприємців зареєстровано зміни найменування юридичної особи. ПАТ «ВіЕйБі Банк» повним правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнськи: [PERSON]».(а.с. 15-16) В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ВАТ «ВіЕйЕ Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки від 27.12.2007 року, відповідно до якого, поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором своїми грошовими коштами та всім свої: майном. Відповідно його умов, поручитель солідарно відповідає за виконання позичальником зобов'язань у повному обсязі перед кредитором. (а.с. 8) Відповідно до п.1.4. кредитного договору, за користування кредитними коштам: встановлюється плата в розмірі 11 % річних.(а.с. 4-7) Згідно із п. 2.5.1. кредитного договору позичальник зобов'язується щомісячно до даті: встановленої в графіку, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових. коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумі не менш суми черговог. погашення відповідної частини Кредиту та суми нарахованих процентів відповідно цього договору.(а.с. 4-7) Пунктом 2.7.1 Кредитного договору передбачено, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому, або у визначеній частині у випадку: невиконанн позичальником своїх боргових зобов'язань за кредитним договором.(а.с.4-7) Відповідач порушив свої зобов'язання, щодо щомісячного повернення частині кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. Згідно пункту 4.4. кредитного договору, за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобов'язань, передбачених п.п. 3.3. (крім пункт 3.3.2. та 3.3.3) цього договору, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5 (п'ять) відсотків від сум; кредитних коштів, зазначеної в п.1.1. цього договору.(а.с.4-7) Відповідно до пункту 4.5. кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове поверненн кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 20 (двадцяти) відсотків, від суми неповернутого кредиту та/або несплачених процентів.(а.с. 4-7) Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором № 211/07 від грудня 2007 року відповідно до розрахунку заборгованості від 28.04.2016 року становить 9 034 522,94 грн. з них: (а.с.9-10) - заборгованість по кредиту 150 000,00 дол. США; - заборгованість за відсотками - 198 854,35 дол. США; - комісія за РО - 53 025,01 грн.; - штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 185 102,71 грн. ! В перерахунку на національну грошову одиницю України (курс НБУ 25,215094 за один долар США станом на 28.04.2016 року) заборгованість за тілом та відсотками по кредиту становить 8 796 395,23 грн.. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Взяті на себе зобовязання банком було виконано в повному обсязі. Зобов'язання [PERSON] за укладеним кредитним договором належним чином виконані не були. 12.08.2008 року був виданий виконавчий напис приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округ [PERSON] зареєстрований в реєстрі за №2428, на підставі якого звернуто стягнення н. житловий будинок з надвірними будівлями № 39, що розташований за адресою: Харківські обл.. м. Харків, вул. Омська, що належить на праві власності [PERSON]. За рахунок коштів, отриманих від реалізації житлового будинку з надвірними будівлями, запропоновано задовольнити вимоги ВАТ «ВіЕйБі Банк» у розмірі 150 000,00 дол. США.(а.с. 19) Однак, станом на дату подання позову заборгованість за кредитним договором залишається непогашеною. Відповідно до ст.536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі: 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 625 ЦК України визначено, що Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною другою статті 554 Цивільного кодексу України зазначено, що Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання виникають з договорів та інших правочинів. Відповідно до вимог статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання зобов'язання. В статті 1054 Цивільного кодексу України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Нормами ч.1 ст. 543 ЦК України передбачено що, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково, або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. \~\~\~\~\~ \~ \~ У звязку з вищенаведеним, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст . 82 ЦПК України , ч. 1 ст. 8 ЗУ "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони , може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк , але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Так, як вбачається з матеріалів справи, судом було відстрочено позивачу сплату судового збору до винесення рішення у справі, що підтверджується ухвалою про відкриття провадження у справі від 02.09.2016 року, з урахуванням ухвали від 02.09.2016 року про виправлення описки у вищевказаній ухвалі про відкриття провадження , а тому, з позивача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. \~\~\~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,\~

Outcome: approved