Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя, вказавши в позовній заяві, що 20.06.1992 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, та на даний час між ними виник спір про майно. Шлюбний договір або інші правочини про поділ майна між сторонами не укладались. [PERSON] отримав в спадщину житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У період шлюбу між сторонами за спільні кошти значно покращено технічний стан будинку, добудовано господарчі споруди, зроблено значний ремонт в самому будинку, підведено воду, опалення - вартістю 70000,00 грн. Оскільки будь-яких договорів щодо розміру частки у спільному майні вони не укладали, частка сумісно нажитого майна позивачки складає ? частину спірного майна. Позивачці та відповідачу не вдається поділити спірне майно у позасудовому порядку, в зв'язку з чим, [PERSON] просить суд позов задовольнити. В судове засідання сторони не з'явилися, направивши до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER] від 20.06.1992 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 20.06.1992 року, який зареєстрований Олександрівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області, актовий запис №9. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.06.1999 року вбачається, що спадкоємцем майна [PERSON], померлої [INFO] є син - [PERSON] Спадкове майно, на яке видане свідоцтво складається з жилого будинку, жилою площею 38,6 кв.м., з господарчими будівлями: Б-І сарай; В-І гараж; Д-І сарай; Н-І вбиральня; П-І погріб; №1 паркан, що знаходиться в с. Тихе, Покровського району Дніпропетровської області (а.с.9). З копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок вбачається, що [PERSON] являється власником житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] (а.с. 6-8). Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини та самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст.69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу належить їм на праві сумісної власності і у разі його поділу частки дружини та чоловіка є рівними. Відповідно до ч.1, 2 ст.71 Сімейного кодексу України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" якщо неподільні речі не можуть бути реально поділені між подружжям відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Беручи до уваги, що житловий будинок з господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], технічний стан якого значно покращено позивачкою та відповідачем за спільні кошти саме у період шлюбу, що випливає із матеріалів справи, суд вважає, що дане майно є спільною власністю сторін у справі, частки у котрій є рівними, оскільки іншого судом не встановлено. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved