Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання батьківства, в обґрунтування якого зазначила, що 11 вересня 2010 року вона уклала шлюб із [PERSON] 25.11.2014 року у місті Херсоні шлюб між ними було розірвано, оскільки вони не мали шлюбних стосунків більше трьох років. На момент розірвання шлюбу позивачка не знала про свою вагітність. 31.05.2015 року вона народила дочку [PERSON] та 20 серпня 2015 року зареєструвала в Іллічівському відділі РАЦС. Батьком дитини згідно ч.1 статті 122 Сімейного кодексу був записаний [PERSON] Позивачка не погоджується із записом [PERSON] батьком дитини та зазначає, що з 2012 року мала фактичні шлюбні відносини без реєстрації шлюбу з [PERSON], а з [PERSON] позивач не спілкувалася більше трьох років, шлюбні стосунки було припинено. Посилаючись на положення статті 138 Сімейного кодексу України, просила виключити відомості про батька з актового запису № 606 від 20.08.2015 року Іллічівського відділу ДРАЦС реєстраційної служби Маріупольського МУЮ у Донецькій області [PERSON] в свідоцтві про народження [PERSON], визнати [PERSON], [INFO], батьком [PERSON] та внести відповідні зміни в актовий запис про її народження. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву про підтримання позовних вимог, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, надіслав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та зазначив, що не проживав із позивачем однією сім'єю, не мав з нею ніяких стосунків, проживав за іншою адресою, не знав до цього часу про вагітність позивача. Просив розглядати справу без його присутності, у зв'язку із тим, що проживає в іншому місті та не має можливості прибути до суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, надіслав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив проводити розгляд справи без його присутності. Представник Іллічівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольської міського управління юстиції Донецької області у судове засідання не з'явилася, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, справу просила розглядати без участі представника відділу. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 11 вересня 2010 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області 11 вересня 2010 року. 25 листопада 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, про що 25.11.2014 року складено відповідний актовий запис № 71 та відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні видано відповідне свідоцтво серії [NUMBER]. [INFO] року народилася [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON], про що 20.08.2015 року складено відповідний актовий запис №606 та Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 20.08.2015 року видано свідоцтво про народження. У судовому засіданні встановлено, що під час перебування в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] позивач не проживала з ним однією сім'єю з 2012 року, не вела спільне господарство та фактично шлюбні стосунки між сторонами були припинені з 2012 року. Натомість в останній час позивач мала шлюбні стосунки з відповідачем [PERSON], який є біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], що було підтверджено всіма сторонами спору. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім того, нормами ст. 10, 11 ЦПК України закріплено такі принципи цивільного судочинства, як змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства, які полягають в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на вказані принципи та обставини того, що відповідачі повністю визнали доводи позивача та факт біологічної спорідненості [PERSON] як єдиного можливого батька [PERSON], [INFO], тому вказана обставина не підлягаю доведенню іншими доказами, та вважається судом встановленою у повному обсязі. Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму ВС України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» спір про походження дитини від осіб, які не перебувають в шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним з батьків. Згідно п. 10, 11 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір'ю дитини (статті 126, 127 СК). Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. З урахуванням наведених положень законодавства і роз'яснень вищого суду та приймаючи до уваги, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права сторін, а також свобод та інтересів інших осіб, позовна заява [PERSON] про визнання батьківства є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved