Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування зазначивши, що батьками малолітньої [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], який засуджений до відбування покарання з 11.06.2012 року. Рішенням колегії Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 27.02.2012 року [PERSON] відібрано у матері до вирішення питання про позбавлення її батьківських прав. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 06.08.2012 року [PERSON] відібрано у матері без позбавлення її батьківських прав. Рішенням колегії Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради від 12.11.2012 року [PERSON] влаштовано до державного закладу, а рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 17.07.2013 року створено прийомну родину [PERSON] та [PERSON], яким рішенням колегії Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради від 29.08.2013 року влаштована на виховання [PERSON]. На підставі викладеного та того, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, просять суд позбавити останнього батьківський прав відносно [PERSON], [INFO], стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача щомісячно. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач повідомлявся про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, не сповістивши суд про причини неявки. Представник третіх осіб в судовому засідання заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Треті особи: [PERSON] та [PERSON] в судову засідання не з'явились, надали суду заяви проханням про розгляд справи у їх відсутність, зазначивши, що позовні вимоги визнають в повному обсязі та вважають їх такими, що підлягають задоволенню. Прокурор прокуратури Жовтневого району м. Маріуполя Баглікова Н.О. позов визнала в повному обсязі та не заперечувала проти його задоволення. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Рішенням колегії Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 27.02.2012 року [PERSON], [INFO], відібрано у матері [PERSON] до вирішення питання про позбавлення її батьківських прав. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 06.08.2012 року [PERSON] відібрано у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Рішенням колегії Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради від 12.11.2012 року [PERSON] влаштовано до державного закладу. Рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 17.07.2013 року створено прийомну родину [PERSON] та [PERSON], до якої рішенням колегії Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради від 29.08.2013 року влаштована на виховання малолітня [PERSON]. Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 25.10.2011 року [PERSON] направлено до кримінально-виконавчої установи для відбування покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 09.12.2010 року у вигляді 3 років обмеження волі, взявши [PERSON] під варту в Маріупольському слідчому ізоляторі. Дана постанова від 25.10.2011 року ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 10.01.2012 року скасована лише в частині обрання запобіжного заходу відносно [PERSON] Відповідно до листа в.о. начальника Маріупольського ВЦ №138 від 23.07.2012 року № 3537 [PERSON] прибув до ВЦ 11.06.2012 року де і перебував на час надання даної відповіді. Згідно листа начальника Управління ДПтС України в Донецькій області від 20.04.2015 року [PERSON] звільнений з Маріупольського ВЦ №138 30.12.2013 року умово-достроково на 1рік 5 місяців 22 дня, та вибув за адресою: [ADDRESS] У відповідності до матеріалів перевірки Іллічівським РВ ММУ ГУМВС України в Донецькій області від 04.06.2015 року відносно [PERSON], останній з боку сусідів за місцем мешкання характеризується з посередньої сторони, зловживає спірними напоями, що також підтверджується довідкою-характеристикою, виданою ст. ДІМ Іллічівського РВ 11.06.2015 року Вирішуючи даний позов по суті, суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1 статті 121 Сімейного кодексу України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно до статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до частини 4 статті 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підпунктом 2 пункту 1 статті 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її зовнішнього світу. Перелічені докази в своїй сукупності підтверджують той факт, що відповідач не виконує покладені на нього ст. 150 Сімейного кодексу України обов'язки щодо піклування про здоров'я своєї доньки, її духовного та морального розвитку, тобто ухиляється від виконання своїх обов'язків по її вихованню. В той час, як утриманням та вихованням [PERSON], [INFO], займається її прийомна родина: [PERSON] та [PERSON]. Тому, з метою захисту прав та інтересів неповнолітньої [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно останньої [PERSON]. Відповідно до ст. 166 ч. 2 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], він за законом зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що, а будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, суду не надано. Відповідно до ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на те, що відповідач є особою працездатного віку, і має об'єктивну можливість сплачувати аліменти, доказів наявності в нього інших утриманців, стану здоров'я, матеріального становища, та інших обставин, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів, суду не надано, а останній добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на користь прийомної родини дитини, на утримання яких вона знаходиться, [PERSON] та [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача щомісячно, починаючи з 14.04.2015 року та до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 150, 155, 164, 166-167, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved