Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та просить звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], та належить на праві приватної власності [PERSON], в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за Кредитним договором № ML-ОАМ/021/2007 від 01 листопада 2007 року у розмірі 7732,10 доларів США, що в еквіваленті в гривнях за курсом НБУ станом на 02 липня 2014 року складає 91084 грн. 13 коп., шляхом проведення прилюдних торгів з продажу предмету іпотеки в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою незалежним експертом на стадії оцінки предмету іпотеки під час проведення виконавчих дій. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідач [PERSON] не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, укладеним 01 листопада 2007 року з ЗАТ «ОТП Банк», внаслідок чого станом на 02 липня 2014 року загальна заборгованість по кредиту склала 7732, 10 доларів США. Відповідно до договору відступлення права вимоги від 18 березня 2011 року ТОВ «ОТП Факторинг України» набуло прав вимоги за вказаним кредитним договором. Зобов'язання [PERSON] забезпечені нерухомим майном за договором іпотеки, предметом якого є належна [PERSON] квартира. В судове засідання представник позивача не з'явився, просив справу розглянути без його участі, про що надав письмову заяву. (а.с. 58) Відповідачі [PERSON], [PERSON] до суду повторно не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суду не сповістили. З підстав ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 01 листопада 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ«ОТП Банк» , та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-ОАМ/021/2007, відповідно до умова якого позичальник отримала кредит у сумі 9642 долари США на умовах платності за користування кредитними коштами за плаваючої процентною ставкою, з кінцевим строком повернення до 01 листопада 2022 року. (а.с. 11-15) В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] 01 листопада 2007 року було укладено Договір іпотеки № PML-ОАМ/021/2007 , предметом якого є квартира № 135, що знаходиться за адресою Кіровоградська обл., м. Світловодськ, вул. Чайковського, 17, та належить на праві приватної власності [PERSON] Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки складає 68 740 грн. 00 коп., що за курсом НБУ на дату укладання договору становило 13611 , 88 доларів США, що вбачається з п. 4.4 Договору іпотеки. (а.с. 16-18) Розрахунком заборгованості за кредитним договором № ML-ОАМ/021/2007 підтверджується, що станом на 01 липня 2014 року заборгованість по тілу кредиту склала 4126 , 54 долари США, по пені - 3605, 56 доларів США. (а.с. 6-7) Відповідно до договору відступлення права вимоги від 18 березня 2011 року ТОВ «ОТП Факторинг України» набуло прав вимоги за вказаним кредитним договором. (а.с. 20-25) Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. З підстав ст.. 611, ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України , позивач має право вимагати розірвання Кредитного договору та дострокового повернення частини позики, що залишилася , та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Одним із видів застави нерухомого майна є іпотека. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. У відповідності до ч. ч.1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. При цьому ч. 2 ст. 35 визначено, що положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, що вимоги банку про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] допустила порушення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором , а відповідач [PERSON] в силу дії п.2.1. Іпотечного договору відповідає за зобов'язаннями позичальника заставним майном. За ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, в т.ч. і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосуванням процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону. Судові витрати у справі суд розподіляє у відповідності до положень ст.. 88 ЦПК України. На підстав викладеного,

Outcome: approved