Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Бердянської міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю з [PERSON] з вересня 2009 року до часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] [INFO] в якому посилається на те, що у його батька - [PERSON], [INFO], була рідна сестра - [PERSON], [INFO]. В 1970 році [PERSON] укладає шлюб з [PERSON], у зв'язку з чим змінює своє прізвище на [PERSON] В 1975 році помирає її чоловік в автокатастрофі. 30.06.1982 [PERSON] укладає шлюб з [PERSON] і починає проживати разом з ним однією сім'єю у житловому будинку [ADDRESS], який належав їй на праві приватної власності. [INFO] помирає батько позивача - [PERSON], його тітка - [PERSON] та її чоловік - [PERSON], після смерті батька позивача почали його підтримувати, у нього склалися гарні відносини з [PERSON], який сприймав його як сина. [INFO] помирає тітка позивача по лінії батька - [PERSON]. Після смерті [PERSON] [PERSON] [PERSON] дуже страждав, адже любив тітку та важко переносив біль втрати близької йому людини. Позивач весь час підтримував [PERSON] після смерті [PERSON]. Наприкінці 2009 року [PERSON], перебуваючи в тяжкому психічному та фізичному стані, запропонував позивачу проживати однією сім'єю, на що позивач погодився, оскільки сприймав [PERSON] як свого рідного батька, а тому перевіз його до будинку [ADDRESS], частка якого належить заявнику на праві приватної власності і де позивач мешкав. З цього часу вони почали проживати разом. Вони вели спільне господарство, у них був спільний сімейний бюджет, позивач опікувався [PERSON], купував йому ліки та привозив до нього лікарів. [PERSON] був людиною похилого віку, хворів гіпертонічною хворобою, яка загострилась після смерті його дружини, крім того в 2009 році він захворів на цукровий діабет, у зв'язку з чим постійно потребував стороннього догляду, а тому позивач став єдиним, хто його підтримував та допомагав у всьому. У 2018 році у [PERSON] на фоні цукрового діабету та травми ноги почала розвиватися гангрена лівої ноги, у зв'язку з чим необхідне було негайне оперативне хірургічне втручання. В березні 2018 року [PERSON] було проведено операцію, але результати операції не привели до поліпшення, у зв'язку з чим йому знову через десять днів була проведена повторна операція, згодом знову 18.04.2018 була проведена остання операція по ампутації ноги. Весь цей час біля [PERSON] був позивач, допомоги якого потребував [PERSON], бо не міг пересуватися та самостійно обслуговувати себе. Позивач готував їжу для [PERSON], приносив її до лікарні, купував ліки, здійснював догляд за ним. Після проведення третьої операції, а саме [INFO] [PERSON] помирає. Позивач за власні кошти здійснив поховання [PERSON], що підтверджується квитанцією з салону ритуальних послуг «Скорбота» від 23.04.2018. Після смерті [PERSON], залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS] та грошового вкладу в АТ «Приватбанк». [PERSON] так і не встиг оформити заповіт, але бажав його оформити на ім'я позивача. Дітей після смерті [PERSON] не було, а тому 04.10.2018 позивач звернувся до приватного нотаріуса м.Бердянська з заявою про оформлення спадщини у порядку спадкування четвертої черги за законом, нотаріус запропонувала позивачу звернутися до суду для підтвердження факту спільного проживання однією сім'єю разом зі спадкодавцем, оскільки відсутні належні письмові докази, що буде підтверджено роз'ясненням нотаріуса. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Міскевич А.Л. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просять встановити факт його проживання однією сім'єю з [PERSON] з вересня 2009 року до часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] [INFO]. Представник відповідача Калініченко Ю.В. позовні вимоги [PERSON] не визнала, просить відмовити в задоволенні його позову, вважає, що позивач в судовому засіданні не довів, що він проживав з [PERSON] однією сім'єю, систематично вів з померлим спільне господарство, що у них був спільний побут, що вони мали взаємні права та обов'язки, приймали участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. Вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши надані письмові докази, допитавши свідків, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Відповідно до ч.2 ст.59, ч.ч.1,4 ст.60 ЦПК України обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до вимог ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. В силу ст.1264 ЦК України факт проживання однією сім'єю зі спадкодавцем не менше п'яти років до часу відкриття спадщини має юридичне значення, оскільки може бути підставою для одержання права на спадкування за законом у четвертій черзі спадкоємців. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку у шість місяців він не заявив про відмову від неї. Статтею 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно п.21 постанови № 5 від травня 2008 року Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про спадкування" при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємця за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. З матеріалів спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Бердянського нотаріального округу Запорізької області Степаненко Т.А. (а.с.71-91) вбачається, що після смерті [PERSON], який помер [INFO] із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] (а.с.72). За життя [PERSON] заповітів складено не було, заповіти від імені [PERSON] не посвідчувалися, що вбачається з Інформаційної довідки за Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с.74). При зверненні до нотаріальної контори з заявою щодо отримання свідоцтва про право спадкування за законом після смерті [PERSON], [PERSON] було відмовлено та рекомендовано у судовому порядку встановити факт проживання однією сім'єю з [PERSON] (а.с.91), тому позивач вимушений звернутися до суду з даною заявою. Встановлення зазначеного факту має для позивача юридичне значення, оскільки він матиме право на отримання спадщин, як спадкоємець четвертої черги. Допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON] суду повідомили, що вони проживають в [ADDRESS], та їх сусідами в квартирі №8 були [PERSON] та [PERSON], які мешкали однією сім'єю, вели спільне господарство, опікувались один одним. Свідки повідомили, що [PERSON] мешкав в цьому будинку з дитинства, а [PERSON] почав проживати з [PERSON] з 2009 року після смерті своєї дружини. Свідки [PERSON], [PERSON] суду повідомили, що були знайомі з [PERSON], який до 2009 року мешкав разом зі своєю дружиною [PERSON] по [ADDRESS], підтримували з ним дружні стосунки. В 2009 році [PERSON] померла, після чого [PERSON] переїхав жити до племінника [PERSON] [PERSON], та вони почали проживати однією сім'єю в будинку №79 по вул. Італійській в м. Бердянську, вели спільне господарство. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду повідомили, що під час хвороби [PERSON], коли він знаходився у лікарні, ним опікувався саме [PERSON], який купував йому ліки, приносив продукти. Свідки сприймали [PERSON] як члена сім'ї [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що з 2013 року винаймала у [PERSON] житло в належному йому будинку, розташованому по [ADDRESS]. Від [PERSON] вона знала, що він мешкає разом з [PERSON], якого вона сприймала як сина [PERSON] Дослідивши та оцінивши зазначені докази з точки зору їх належності та достовірності, а їх сукупність - з точки зору їх взаємозв'язку, суд приходить до висновку про доведеність того, що [PERSON] з вересня 2009 року до смерті [PERSON] [INFO] (часу відкриття спадщини), проживав з ним однією сім'єю, вів з померлим спільне господарство, що у них був спільний побут, що вони мали взаємні права та обов'язки, приймали участь у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності, що на переконання суду, є підставами для задоволення позовних вимог позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved