Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

У вересні 2013 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 181 684,32 грн. та звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,08 га для обслуговування цього будинку, що знаходиться за вищевказаною адресою. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 28.07.2008 року між ВАТ «Кредобанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 238Ф-08, відповідно до умов якого Банк надав кредит відповідачці в сумі 20 290 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним Кредитним договором 28.07.2008 року між Банком та відповідачем [PERSON] був укладений Договір поруки, а з відповідачем [PERSON] (майновим поручителем) укладено Іпотечний договір, предметом якого є вищезазначене нерухоме майно. 29.11.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк», який є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» був укладений Договір факторингу, відповідно до умов якого банк відступає позивачу свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, в тому числі і за кредитним договором, укладеним з [PERSON] Після укладення Кредитного договору Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі, обумовлений цим договором кредит відповідачці [PERSON] надав, але остання свої зобов'язання належним чином не виконує, кредит та відсотки в повному обсязі не сплачує, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 238Ф-08 від 28.07.2008 року у розмірі 181 684,32 грн. та звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок, [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,08 га для обслуговування будинку, що знаходиться за вищевказаною адресою, що успадкований відповідачкою [PERSON] після смерті [PERSON], який помер [INFO], шляхом продажу такого нерухомого майна з прилюдних торгів, а також стягнути судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, втім надіслав на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судове засідання на виклик суду не з'явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином. Заяв про розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не направляли, про причини такої неявки жоден з відповідачів суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, приходе наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 29.11.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк», який виступав правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» був укладений Договір факторингу, відповідно до умов якого банк відступив позивачу свої права вимоги щодо всіх грошових зобов'язань по кредитних договорах, укладених з боржниками, в тому числі і за кредитним договором, укладеним з [PERSON] 28.07.2008 року між ВАТ «Кредобанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 238Ф-08, відповідно до умов якого Банк надав кредит відповідачці в сумі 20 290 доларів США, які відповідачка зобов'язалася повернути до 27.07.2018 року. Згідно п. 3.2. Кредитного договору за користування кредитними коштами [PERSON] повинна була сплачувати 16 % річних, які вносити разом з сумою основного боргу щомісячно рівними частинами по 170 дол. США не пізніше останнього робочого дня поточного місяця (п. 4.1. Кредитного договору). Відповідно до п. 5.1. цього договору за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, позичальник, крім відшкодування збитків сплачує пеню у розмірі подвійної відсоткової ставки, визначеної у п. 3.2. Кредитного договору, але не менше однієї гривні за кожний день прострочення. Також, відповідно до п. 5.2. цього договору за не виконання взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту позичальник, крім сплати пені відшкодовує банку заподіяні збитки у повному обсязі, в тому числі й упущену вигоду. Згідно вимог ст. 526 та ч. 2 ст. 615 ЦК України боржник зобов'язаний виконати зобов'язання належним чином в установлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Приписами ст.ст. 546, 549 ЦК України визначено, що виконання зобов'язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до вимог ст. ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів від суми позики встановленої договором. Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит в розмірі 20 290 доларів США, про що свідчить меморіальний ордер № 487743 від 28.07.2008 року, а відповідачка [PERSON], в свою чергу, умови Кредитного договору не виконує, в результаті чого станом на 02.07.2013 року має заборгованість у розмірі 22 771,05 доларів США, що в гривневому еквіваленті, за курсом 1 дол. США = 7,993 грн., становить 181 684,32 грн. і складається з наступного: - заборгованості за кредитом у розмірі 16 454,29 доларів США (в тому числі прострочену заборгованість 6 194,29 дол. США), що в гривні становить 131 255,87 грн.; - заборгованості по відсотках - 3 838,28 доларів США, що у гривні становить 30 617,96 грн.; Статтею 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. У зв'язку із систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до вимог чинного законодавства та діючого Кредитного договору, відповідачці нарахована неустойка: пеня за період з 03.07.2012 року по 02.07.2013 рік у розмірі 1652,23 доларів США, що у гривні становить 13 207,07 грн. Крім цього, внаслідок невиконання відповідачкою своїх зобов'язань по сплаті кредиту та відсотків, банк недоотримав прибуток у вигляді відсотків по кредиту у розмірі 826,15 дол. США, що у гривні становить 60603,42 грн. (упущена вигода). Згідно договору поруки укладеного 28.07.2008 року між ВАТ «Кредобанк» та громадянином [PERSON], останній, як поручитель, взяв на себе зобов'язання перед кредитором відповідати по зобов'язанням позичальника, які виникають з умов кредитного договору Кредитного договору № 238Ф-08 від 28.07.2008 року, у випадку невиконання позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором нарівні з позичальником за повернення суми кредиту, нарахованих відсотків та комісій за користування кредитом та штрафних санкцій (пені, штрафу) (п. 1.1. Договору поруки). В силу ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Крім цього, в забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним Кредитним договором між ВАТ "Кредобанк" та [PERSON] був укладений Іпотечний договір, предметом якого виступав житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,08 га для обслуговування цього будинку, що знаходиться за вищевказаною адресою. При цьому в силу положень договору про відступлення прав за договорами іпотеки, укладеного 16.12.2011 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», банк передав позивачу права вимоги іпотекодержателя щодо всіх зобов'язань, які виникають із умов іпотечних договорів укладених раніше первісним іпотекодержателем, в тому числі і за договором іпотеки, укладеним з [PERSON] 28.07.2008 року. Відповідно до п. 5.1. договору іпотеки, іпотекодержатель набуває право стягнення на предмет іпотеки, якщо у момент настання строку виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений Кредитним договором строк суми кредиту; та/або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки сум відсотків, комісій, неустойки (пені, штрафних санкцій). Зазначені приписи містяться також і в ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку». Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або у позасудовому порядку, коли іпотекодержатель продає від свого імені предмет іпотеки чи приймає предмет іпотеки у свою власність (п. 5.3.). Втім, як встановлено при судовому розгляді іпотекодавець [PERSON] помер [INFO] і після його смерті, вищезазначене нерухоме майно, що знаходиться в іпотеці, успадковане відповідачкою [PERSON], про що останній видані Новобузькою нотаріальною конторою Миколаївської області 12.12.2011 року відповідні Свідоцтва про право на спадщину за р./№ 1-2628 та за р./№ 1-2631. Згідно вимог ч. 1 та ч. 3 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Відповідні положення містяться також і в п. 8.3. договору іпотеки. Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п. 36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5, правила статті 1281 ЦК України щодо строку пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців не застосовуються до зобов'язань, забезпечених іпотекою. Частинами 1 та 2 статті 35 Закону України «Про іпотеку» регламентовано, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. При цьому зазначені положення не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. На виконання вимог вказаного закону відповідачці [PERSON] (позичальнику) та відповідачу [PERSON],, яка відповідає за задоволення вимог іпотекодержателя (майнового поручителя [PERSON].) в межах вартості успадкованого предмета іпотеки, були направлені 28.08.2013 року вимоги про усунення порушень Кредитного договору від 28.07.2008 року з боку відповідачки [PERSON] та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, який успадкований відповідачкою [PERSON], які вказані відповідачі отримали 30.08.2013 року, але до цього часу жодна з цих вимог ними виконана не була. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачкою [PERSON] зобов'язання щодо умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення заборгованості по кредиту, відсоткам, за пенею з відповідачки [PERSON] за рахунок предмету іпотеки. Відповідно до ст. 12 Закону у разі порушенні іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Враховуючи те, що відповідачка [PERSON] не виконує належним чином умови Кредитного договору від 28.07.2008 року, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, в розмірі по 605 грн. з кожного, з відповідачки [PERSON] - 606,84 грн.

Outcome: approved