Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

ТзОВ «Страхова компанія «Гарант і Я» звернулось до суду з позовом до [PERSON]К суму матеріального відшкодування в розмірі 18 571,90 грн., судовий збір 373,22 грн. та з ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» суму матеріального відшкодування в розмірі 50 000, 00 грн., та 1004, 78 грн. Заявою від 28.02.2017 року позивач зменшив позовні вимоги та просив стягнути з [PERSON] суму матеріального відшкодування в розмірі 6 000,00 грн., з ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» суму матеріального відшкодування в розмірі 50 000, 00 грн. Позов мотивує тим, що 28.11.2015 р. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю [PERSON], який керуючи автомобілем [NUMBER], завдав пошкоджень автомобілю, яким керував [PERSON] Volkswagen Tiguan, д.н.з. ВС 5573ЕІ, що застрахований у ТзОВ «Страхова компанія «Гарант і Я». Випадок визнано страховим та відшкодовано позивачем [PERSON] страхове відшкодування. Відповідно ТзОВ «Страхова компанія «Гарант і Я» набуло право вимоги стягнення коштів з винної особи. Представник позивача в судовому засіданні 29.03.2017 року позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові. В подальшому подав заяву в якій просить слухати справу у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні 29.03.2017 року позовні вимоги в частині стягнення з його довірителя [PERSON] визнав. Між тим, 16.05.2017 року подав заяву в якій просить суд розглядати справу без його участі. Відповідач - ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» в судове засідання не зявився, однак подав письмовий відзив на позовну заяву в якому просить розглядати справу у його відсутності. Разом з тим, зазначив, що дорожньо-транспортна пригода за участю [PERSON] і [PERSON], яка відбулась 28.11.2015 р. є страховою подією та призначено до сплати на рахунок ТзОВ «Страхова компанія «Гарант і Я» суму в розмірі 50 000 грн., яку на не сплачено. Полісом АІ/3557488 передбачено ліміт відповідальності в розмірі 50 000 грн. У відповідності до ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи у відсутності осіб, які беруть участь у справі на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що 28.11.2015 року по вул. Квітневій, 5 у м. Львові [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen Tiguan, д.н.з. ВС 5573ЕІ, яким керував [PERSON], внаслідок чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень. Вину [PERSON] у вчиненому адміністративному правопорушення доведено у встановленому законом порядку, а саме постановою Франківського районного суду м. Львова від 28.12.2015 року притягнуто [PERSON] до відповідальності за ст. 124 КУпАП. Пошкоджений автомобіль Volkswagen Tiguan, д.н.з. ВС 5573ЕІ, застрахований на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту від 12.03.2015 року № 031-105.02/15, укладеного між ТзОВ «Страхова компанія «Гарант і Я» (страховик) та [PERSON] (страхувальник). Відповідно до вказаного договору випадок було визнано страховим, на підставі страхового акту від 17.02.2016 року, № 26-НТ/16. Відповідно до висновку від 14.02.2016 року № 43 експертного дослідження автомобіля Volkswagen Tiguan, д.н.з. ВС 5573ЕІ, вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 84027,56 грн. Згідно з рахунком СТО ТОВ «Арія Моторс» АР00025758 від 01.12.2015 року та ПП [PERSON] № ХЯ0348 від 02.12.2015 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Tiguan, д.н.з. ВС 5573ЕІ становить 68571,90 грн. Вартість страхового відшкодування та ремонтних робіт ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» в розмірі 68571,90 грн. було відшкодовано [PERSON], що підтверджується рахунком № 1151/10 від 06.10.2015 року про страхове відшкодування, платіжним дорученням № 152, 153 від 26.02.2016 року. Разом з тим, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля [NUMBER] - [PERSON] застрахована у ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на підставі договору (полісу) № АІ/3557488 обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» взяло на себе обов"язок відшкодувати шкоду заподіяну, зокрема, майну третіх осіб під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу. Вказаним договором (полісом) передбачено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб в розмірі 50\~000 грн. Відповідно до вимог ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. В силу вимог ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 29 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Статтею 27 Закону України „Про страхування та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Виплативши страхове відшкодування [PERSON], ТзОВ «Страхова компанія «Гарант і Я» набуло права потерпілої особи в межах здійсненої виплати. Відтак, сума страхового відшкодування виплачена позивачем підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що постановою Франківського районного суду м.\~Львова від 28.12.2015 року винним у вчиненні ДТП, яке сталося 28.11.2015 року, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Volkswagen Tiguan, д.н.з. ВС 5573ЕІ, визнано [PERSON], якого на підставі статті 124 КУпАП притягнуто до адміністративної відповідальності. Разом з тим, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля [NUMBER] - [PERSON] застрахована у ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на підставі договору (полісу) № АІ/3557488. Вказаним Договором (полісом) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50\~000\~грн. Відповідно до статті 21 Закону „Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Таким чином, відповідач-2 є особою відповідальною за завдані збитки власнику автомобіля [NUMBER], відповідно до положень Закону України „Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності (поліс № AІ/3557488), а до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування відповідно до договору добровільного страхування перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки. У відповідності до пункту 22.1 статті 22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Таким чином, відповідач-1 [PERSON], як особа винна у спричиненні збитків, зобовязаний відшкодувати завдану ним шкоду в розміру фактично виплаченого відшкодування, яке з урахування зменшення позивачем позвних вимог складає 6 000, 00 гривень. З урахуванням приписів статей Цивільного кодексу України та Закону України „Про страхування, Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до полісу № AІ/3557488 у позивача виникло право вимоги до відповідача-2 ПрАТ „УАСК АСКА в сумі 50\~000,00 гривень. Відповідно до вимог ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні\~наявних у справі доказів. Жоден доказ\~немає для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного\~доказу окремо, а також достатність і\~взаємний звязок доказів у їх сукупності. Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати стягнути з відповідачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З наведених міркувань та

Outcome: approved