Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки, посилаючись на те, що вона перебувала з останнім у зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 1996 року, від якого мають двох дочок, одна з яких є неповнолітньою. Дочка [PERSON], [INFO], проживає біля неї і знаходиться на її утриманні, оскільки 23 квітня 2014 року рішенням Кіцманського районного суду шлюб між нею та відповідачем розірвано. Зазначає, що відповідач, матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, її вихованням та розвитком не цікавиться, будучи працездатним та не маючи інших утриманців. Вказує на те, що вона не має можливості самостійно матеріально забезпечити дочку всім необхідним, оскільки економічна ситуація у країні дуже змінилася, тому просила суд позов задовольнити та стягнути з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі по 1000 гривень на утримання дочки, щомісячно до її повноліття. Позивачка підтримала заявлені вимоги у повному обсязі, що вбачається із поданої нею письмової заяви. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про що свідчить розписка про отримання повістки. Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до статей 3, 15 ЦПК України особа має конституційне право на судовий захист своїх цивільних прав і може звернутися із позовом про захист порушеного, оспореного або невизнаного права у спосіб, передбачений ЦК України. Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-МИ № 042116. Відповідно до рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 квітня 2014 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З довідки, виданої виконавчим комітетом Кіцманської міської ради №1267 від 16 липня 2015 року вбачається, що на утриманні у [PERSON] знаходиться дочка [PERSON]. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно ст.ст.\~ 180,\~ 182 Сімейного Кодексу України\~ батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, інші обставини.\~ \~Щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, слід зазначити, що у системному зв'язку дані правовідносини регулюються:роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"- за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) виплачуються щомісячно. Відповідно до\~ ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, але не менше 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини згідно вимог\~ ст. 182 Сімейного кодексу України. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. На підставі викладених обставин та досліджених письмових доказів у справі, суд вважає, що відповідач, як батько дочки [PERSON] зобов'язаний сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання дитини, щомісячно до її повноліття. Разом з цим, суд вважає за належне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них, а також положення ст.185 Сімейного кодексу України щодо обов'язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Одночасно суд роз'яснює, що статтею 196 Сімейного кодексу України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 487,20 гривень. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи наведене, ст.ст. 180, 182, 183,\~ 184,\~ 191, Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved