Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору № б/н від 15.06.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3100 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте відповідач належним чином не виконувала зобов'язання за кредитним договором, в наслідок чого утворилась заборгованість станом на 31.08.2014 року у сумі 10506 грн. 84 коп., яка складається з: - 2416, 65 грн. - заборгованість за кредитом - 4896,01 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом - 3194, 18 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом Від цієї суми заборгованості віднімається сума в розмірі 2783 грн. 25 коп., яка була задоволена судовим наказом Слов'янського міськрайонного суду від 14.01.2009 року, різниця становить 7723 грн. 59 коп. - 250, 00 грн. штраф (фіксована частина ) - 386,18 грн. - штраф (процентна складова) У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати. В судове засідання представник позивача Мошнєгуц Л.В., що діє на підставі довіреності не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Оскільки наслідки ст. 224 ЦПК України зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час, дату і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що є відомості в матеріалах справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів, між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н від 15.06.2007 року, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 3100 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідач належним чином не виконувала зобов'язання за кредитним договором, в наслідок чого утворилась заборгованість станом на 31.08.2014 року у сумі 10506 грн. 84 коп., яка складається з: - 2416, 65 грн. - заборгованість за кредитом - 4896,01 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом - 3194, 18 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом Від цієї суми заборгованості віднімається сума в розмірі 2783 грн. 25 коп., яка була задоволена судовим наказом Слов'янського міськрайонного суду від 14.01.2009 року, різниця становить 7723 грн. 59 коп. - 250, 00 грн. штраф (фіксована частина ) - 386,18 грн. - штраф (процентна складова) Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушенні зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. У зв'язку з наведеним, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то відповідно позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп., також підлягають задоволенню. На підставі викладеного й

Outcome: approved