Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі - ПАТ "Родовід Банк") звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу за кредитним договором Д002/АА-256.07.2 від 19.06.2007 року, яка виникла станом на 27.06.2014 року, в розмірі 29230,41 доларів США та 273528,43 грн. Обґрунтовуючи вимоги позивач вказував на те, що відповідно до вищевказаного кредитного договору, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 21148,51 доларів США на термін по 18.06.2014 року, а відповідач зобов»язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, що встановлені в кредитному договорі, але зобов»язання відповідач належним чином не виконував, у зв»язку з чим виникла заборгованість у вищевказаному розмірі. Позивач просить задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору в сумі 3654,00 грн і витрат, пов»язаних з розглядом справи у зв»язку з опублікуванням оголошення про виклик відповідач у пресі в розмірі 1260,00 грн. В судове засідання представник позивача - Мішкурова К.П. не з»явився, надавши заяву в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. З заяви представника позивача також вбачається, що останній не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Суд вважав за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи належним чином був повідомлений, шляхом опублікування оголошення про виклик відповідача в газеті «Урядовий кур»єр» від 18 лютого 2015 року. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. 19.06.2007 року між ВАТ «Родовід Банк», назву якого змінено на ПАТ «Родовід Банк» (а.с.31), та відповідачем був укладений кредитний договір № Д002/АА-256.07.2 (а.с.5-7). Відповідно до умов вищевказаного договору банк надав відповідачу [PERSON], шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії, для купівлі автомобіля та сплати страхових платежів кредитні кошти в розмірі 21148,51 доларів США на строк по 18 червня 2014 року включно. Факт видачі кредиту відповідачу за вказаним кредитним договором підтверджується заявою №96_66 від 19.06.2007 року (а.с.8). Відповідно до п.1.5 кредитного договору відповідач зобов»ячазався повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами в розмірі 12,5% річних. Відповідно до пп.3.1-3.3 кредитного договору позичальник взяв на себе обов»язок починаючи з місяця наступного за звітним, щомісяця до 10 числа включно кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитом у сумі 252,00 доларів США на рахунок, вказаний у пункті 1.3. кредитного договору, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку та сплачувати щомісячно нараховані проценти за користування кредитом. Відповідно до п.3.9 кредитного договору відповідач зобов»ячався в разі порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів, сплачувати банку за кожний день пеню у розмірі подвійної процентної ставки, встановленої у пункті 1.5 цього договору, від суми простроченого платежу. Відповідно до п.4.4. У разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитами у строк, встановлений у пункті 1.1 договору, останнє нарахування процентів за користування кредитами здійснюється наступного робочого дня за датою, вказаною у пункті 1.1. договору, в подальшому проценти за користування кредитом не нараховуються. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. В силу ст.526 ЦК України, відповідач зобов'язаний виконувати зобов'язання належним чином відповідно до умов Договору та вимог ЦК України. Згідно ст..612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова відповідача від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ст..1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно до ст..624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Договором може бути встановлено обов'язок відшкодувати збитки лише в тій частині, в якій вони не покриті неустойкою. Договором може бути встановлено стягнення неустойки без права на відшкодування збитків або можливість за вибором кредитора стягнення неустойки чи відшкодування збитків. Боржник, відповідно до ст..625 ЦК України, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач взяті на себе зобов»язання за кредитним договором належним чином не виконував. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № Д002/АА-256.07.2 від 19.06.2007 року (а.с.9-10), станом на 27.06.2014 року, заборгованість відповідача перед банком становить 29230,41 доларів США, з яких: 16948,88 доларів США - заборгованість за кредитом, що за курсом НБУ станом на 27.06.2014 року (1182,33 грн за 100 доларів США) становить 200392,47 грн. 12281,53 доларів США - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, що за курсом НБУ станом на 27.06.2014 року (1182,33 грн за 100 доларів США) становить 145208,78 грн. та 273528,43 грн., з яких: 20655,13 доларів США - пеня за прострочку виконання грошових зобов»язань, що за курсом НБУ станом на 27.06.2014 року (1182,33 грн за 100 доларів США) становить 244212,77 грн., яка складається з пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 11896,36 доларів США (140654,78 грн.) та пені за несвоєчасне погашення процентів за кредитом - 8758,77 доларів США (103557,99 грн.); 29315,66 грн. - відповідальність за порушення грошового зобов»язання згідно ч.2 ст.625 ЦК України, що складається з: 16888,70 грн. - 3% річних за прострочення виконання зобов»язань зі своєчасного повернення кредиту та 12426,96 грн. - 3% річних за прострочення виконання зобов»язань зі своєчасного повернення нарахованих відсотків. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: approved