Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просила надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі за кордон України дітей без згоди батька, а саме до Великобританії в період з 01.06.2015 року по 01.09.2016 року, дозвіл на виготовлення та оформлення проїзних документів для виїзду за межі України на ім'я неповнолітніх дітей без згоди батька дітей відповідача. В подальшому позивач [PERSON] уточнила позовні вимоги та просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України дітей без згоди та супроводу батька дітей, до Великобританії та до Російської Федерації в період з 01.06.2016 року по 01.09.2017 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача [PERSON] посилається на наступне. У сторін, які з 2012 року не перебувають у шлюбі між собою, є двоє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачем, знаходяться на її утриманні. Син [PERSON] хворіє на кіфосколіоз, потребує періодичного лікування та профілактики. Позивач з часу розірвання шлюбу проживає окремо від дітей, участі у їх вихованні не приймає, сплачує аліменти у мінімальному розмірі. У позивача з'явилася можливість тимчасово, для відпочинку, оздоровлення та навчання протягом 2016-2017 років вивезти синів до Великобританії та до Російської Федерації, проте відповідач чинить перешкоди, а саме не надає згоди на виготовлення дітям проїзних документів для виїзду за межі України та дозволу на тимчасовий виїзд за кордон України, що суперечить інтересами дітей. Представник відповідача заперечує щодо позовних вимог [PERSON], зазначаючи, що позивач створює перешкоди у спілкуванні з синами, намагається їх розлучити та назавжди вивезти дітей за кордон України, тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи [PERSON] вважає, що відповідач [PERSON] своїми діями шкодить інтересам дітей, перешкоджає їх розвитку. За таких обставин, враховуючи думку сторін, вивчивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57, виїзд за межі України громадянина, який не досяг шістнадцятирічного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікована Україною 27.02.1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ст. 141 СК визначена рівність прав та обов'язків батьків відносно дитини. У відповідності до вимог ст.ст.7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно зі ст. 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Відповідно до ст. 4 Закону, оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадського стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області 26.02.2003 року, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області 28.08.2007 року. Діти проживають з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS], перебувають на її утриманні, догляді та вихованні. Відповідач [PERSON] проживає окремо, з дітьми бачиться рідко, не цікавиться їх повсякденним життям, здоров'ям, навчанням та розвитком, що підтверджується протоколом співбесіди від 06.04.2015 року за участі начальника служби у справах дітей Комінтернівської РДА Одеської області [PERSON], спеціалістів служби у справах дітей Комінтернівської РДА Одеської області [PERSON], [PERSON], матері [PERSON] та дітей [PERSON], [PERSON] Дитина [PERSON] хворіє на кіфосколіоз, потребує періодичного лікування та профілактики, що підтверджується консультативним висновком спеціаліста від 19.09.2013 року за підписом лікаря Одеської обласної дитячої клінічної лікарні [PERSON], та довідкою дитячого ортопеда-травматолога [PERSON] від 28.01.2015 року. Позивач [PERSON] має намір та можливість тимчасово у період з 01.06.2016 року по 01.09.2017 року виїхати разом з дітьми [PERSON], [PERSON] до Великобританії та до Російської Федерації для відпочинку, оздоровлення, та навчання. Відповідач [PERSON] чинить перешкоди у тимчасовому вивезенні дітей за межі України, шляхом не надання згоди на оформлення документів, необхідних для виїзду дітей за межі України та не надання дозволу на тимчасове вивезення дітей за межі України. Проте відповідачем не надано жодних доказів щодо наміру позивача вивезення дітей за межі України на постійне проживання. Водночас, через відсутність можливості отримати відповідну згоду від відповідача позивач та її діти позбавлені можливості здійснювати тимчасовий виїзд за кордон для здійснення оздоровлення, відпочинку та навчання. Таким чином, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку у супроводі одного з батьків та при відсутності згоди другого з батьків, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до вищезазначеного, з метою забезпечення гарантованих державою прав та інтересів дитини, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову.

Outcome: approved