Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

Представник позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи ", треті особи: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личу Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микита Андрійовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивувала тим, що 24.02.2021 на її електронну адресу надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагаричного М.А. від 23.02.2021 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського округу Личу Т.В. №696 від 05.02.2021 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Кредитні Ініціативи» заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 640 474,10 грн. Жодних договорів позивачка з ТОВ «Кредитні Ініціативи» не укладала. Після ознайомлення з виконавчим написом представником позивача було встановлено, що приватним нотаріусом не було дотримано вимоги ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» та Переліку №1172, а саме: не було з`ясовано питання щодо безспірності заборгованості, зокрема розміру основної суми боргу та відсотків за користування кредитом, про що немає будь-яких відомостей в виконавчому написі; позивач укладала договір з ЗАТ «Акціонерне комерційне промислово-інвестиційний банк» 05.12.2007 року., а тому вимоги заявлені зі спливом трирічного строку. Крім того, рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2011 задоволено позовні вимоги ПАТ «Акціонерне комерційний промислово-інвестиційний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, а отже банк вже скористався своїм правом для стягнення даної заборгованості, тому виконавчий напис по даному кредитному договору це вже подвійне стягнення. Враховуючи вищевикладене, просить визнати виконавчий нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2021 цивільну справу направлено до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя для розгляду за підсудністю. Ухвалою від 08.04.2021 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче провадження по справі, витребувано від приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. засвідчені належним чином копії усіх документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис № 696 від 05.02.2021 р. Ухвала про витребування доказів та судові повістки надсилались приватному нотаріусу, але конверти повертались з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою». 12.05.2021 в підготовчому судовому засіданні винесено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження і призначено судове засідання на 05.07.2021. В судові засіданні призначені на 05.07.2021, 16.07.2021, 30.07.2021, 16.08.2021 відповідач не з`являвся. Про судовий розгляд обізнаний, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення рекомендованих відправлень. Відповідач відзив на позовну заяву не надав, треті особи також будь-яких заяв чи клопотань суду на надали. В судове засідання 16.08.2021 сторони не з`явились, представник позивача подала заяву про розгляд справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Згідно з ухвалою суду від 16.08.2021 року суд ухвалив провести заочний розгляд вказаної справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так судом з`ясовано, що 05.02.2021 р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личу Т.В. вчинено нотаріальний напис за №696 про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за Кредитним договором №292-07 квф від 05.12.2007, укладеним з ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення права вимоги за кредитними договорами є ТОВ «Кредитні ініціативи», загальної суми, що підлягає стягненню 94 708 доларів США 54 центів, яка становить 2 640 474,10 грн. (а.с.6). Представником ТОВ «Кредитні ініціативи» Мартиненко А.П. направлено заяву про примусове виконання рішення (вих. №84/21 від 16.02.2021) до приватного виконавця Безмагаричного М.А. (а.с.10-12). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагарочних М.А. від 23.02.2021 відкрито виконавче провадження №64575730 за виконання виконавчого напису №696 виданого 05.02.2021 р. (а.с.7). 10.10.2011 рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя позовну заяву ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №292-07квф (а.с.15-16). 24.02.2012 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя видано виконавчий лист з виконання рішення суду від 10.10.2011 року (а.с.13-14). Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, а Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд вказаної ухвали ВАСУ, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині доповнення Переліку такими положеннями: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду відповідно до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 05.02.2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того, на думку суду, неможливість вчинення виконавчого напису у цій справі була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Ухвала суду про витребування доказів, а саме документів, на підставі яких було вчинено нотаріальний напис, приватним нотаріусом не виконана. З наданих суду документів, які є у розпорядженні позивача, неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем. Більш того, судове рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2011, яким задоволено позовні вимоги ПАТ «Акціонерне комерційний промислово-інвестиційний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредитуу розмірі 44 271,95 доларів США, та виконавчий лист, що виданий 24.02.2012 на виконання вказаного рішення суду, вказують на обґрунтованість доводів позивача щодо відсутності підстав для вчинення нотаріального напису (а.с. 13-16). Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно із ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. За правилами ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, які пов`язані із сплатою судового збору в розмірі 908 грн.

Outcome: approved