Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

ПП "Фанфан" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, який мотивувує тим, що 28 жовтня 2015 року між приватним підприємством «Фанфан» та [PERSON], було укладено договір № 7 про підвищення кваліфікації, згідно якого позивач вчинив комплекс заходів щодо підвищення кваліфікації відповідача. Укладенню договору передувала заява [PERSON] від 27.10.2015 року згідно якої відповідач просила позивача з метою подальшого працевлаштування організувати курси (семінари, тощо) щодо підвищення її кваліфікації. Крім того, згідно даної заяви, відповідач зобов'язувалась після проходження курсів підвищення кваліфікації (професійної підготовки, тощо) оформити трудові відносини з позивачем на строк не менше дванадцяти місяців з моменту підписання наказу про прийняття на роботу. 21.01.2016 року наказом № 11 відповідач була прийнята на роботу до позивача на посаду бармена з окладом згідно штатного розпису. У відповідності до п. 2.6.4. Договору у випадку дострокового (до закінчення терміну, вказаного у п. 2.6 цього Договору) розірвання відповідачем трудових відносин з позивачем з власної ініціативи або у випадках передбачених п. 2-8 ст. 40 КЗпП України, відповідач зобов'язується відшкодувати позивачу повний розмір здійснених позивачем витрат на навчання. У відповідності до п.1 додаткової угоди № 7 від 28.10.2015 року, що є додатком до договору про підвищення кваліфікації № 7 від 28.10.2015 року сторони погодили що вартість навчання по підвищенню кваліфікації складає 9400,00 (Дев'ять тисяч чотириста) гривень. 10.08.2016 року наказом № 37, [PERSON] було звільнення з посади бармена за пунктом 4 ст. 40 КЗпП України. Таким чином, не відпрацювавши дванадцять місяців з моменту прийняття на роботу відповідно до п. 2.6 Договору, відповідач відповідно до п. 2.6.4. Договору зобов'язана відшкодувати позивачу вартість навчання в сумі 9 400,00 гривень. В судове засідання представник позивача не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи повторно повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила а тому суд, в порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі, навчанню [PERSON] передувало подання останньою заяви від 27.10.2015 року до ПП «Фанфан». Відповідно до такої, [PERSON] просила ПП Фанфан із метою її працевлаштування організувати для неї курси (семінари) по підвищенню її кваліфікації, та після проходження таких курсів, зобовязалась оформити трудові відносини не менше ніж на 12 місяців із моменту підписання наказу про прийняття на роботу. 27.10.2015 року між ПП «Фанфан» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено договори № 1-3, згідно яких, останні здійснили підвищення кваліфікації (професійної підготовки, навчання, перепідготовки, тощо) майбутніх працівників ПП «Фанфан», зокрема і [PERSON] До початку розгляду справи, представник ПП «Фанфан» в особі [PERSON] надав суду Додатки №2 до Договорів №№ 1 - 3 від 27.10.2015 року стосовно вартості послуг та порядку розрахунків на виконання вимог п. 3.1. даних Договорів. Згідно розписки від 11.01.2016 року [PERSON] отримав оплату за Договором № 1 від 27.10.2015 року в повному обсязі у сумі 16000,00 гривень. [PERSON] розпискою від 14.01.2016 року підтвердила, що отримала оплату за Договором № 2 від 27.10.2015 року в повному обсязі у сумі 20900,00 гривень. Також, [PERSON] своєю розпискою від 11.01.2015 року підтвердила, що отримала оплату за Договором № 3 від 27.10.2015 року в повному обсязі у сумі 29300,00 гривень. Зазначені розписки доводять той факт, що треті особи, які здійснювали підвищення кваліфікації майбутніх працівників за завданням ПП «Фанфан», отримали повний розрахунок за виконану роботу та претензій до замовника не мають. За правилами частин 1-3ст. 6 ЦК України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Як зазначено в ч. 1 і п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини. Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, ч. 1ст. 12 ЦК України. Виходячи із загальних положень ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Бажаючи реалізувати власні наміри, 28.10.2015 року між ПП «Фанфан» та [PERSON] укладено Договір № 7 про підвищення кваліфікації. Та у п.2.6.4. зазначено, що у випадку дострокового (до закінчення терміну вказаного у п.2.6.) розірвання [PERSON] трудових відносин із ПП «Фанфан» із власної ініціативи або у випадках передбачених пунктами 2, 3, 4, 5, 7 і 8 ст. 40 КЗпП України та п. 2 ст. 41 КЗпП України, [PERSON] зобовязується відшкодувати ПП «Фанфан» повний розмір здійснених останнім витрат на навчання. Пунктом 3.3. передбачено, що звільнення [PERSON] є юридичним фактом, який породжує цивільно-правові обовязки у [PERSON] стосовно відповідного відшкодування витрат ПП «Фанфан» по оплаті за підвищення кваліфікації (професійну підготовку, навчання, перепідготовку, тощо). На виконання вимог п. 2.3. Договору між ПП «Фанфан» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 7 від 28.10.2015 року, згідно якої сторони погодили навчання, оплата якого здійснюється на умовах та у порядку, визначеному Договором про підвищення кваліфікації. Забезпечує навчання ПП «Фанфан», вартість навчання становить 9400 гривень. Як передбачено ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до наказу №11 від 21 січня 2016 року ПП «Фанфан», починаючи з 21.01.2016 року [PERSON] прийнята на роботу на посаду бармена. Проте, наказом №37 від 10 серпня 2016 року ПП «Фанфан» звільнило [PERSON] з посади бармена на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України у звязку із прогулом без поважних причин, починаючи з 08.08.2016 року по 10.08.2016 року. Як зазначено у ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що, звичайно, ставляться. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання),ст. 610 ЦК України. Із цього слідує, що [PERSON] у супереч вимог п. 2.6. Договору про підвищення кваліфікації, пропрацювала у ПП «Фанфан» менше 12-ти місяців із моменту підписання наказу про прийняття її на роботу, що свідчить про порушення взятих на себе зобовязань. А тому, для [PERSON] наступають цивільно-правові наслідки, що передбачені у Договорі про підвищення кваліфікації. У силу вимог ч. 1, п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Оскільки, [PERSON] порушила, вимоги Договору про підвищення кваліфікації, то у звязку із цим у ПП «Фанфан» виникло право на звернення до суду за захистом свого майнового права, шляхом відшкодування витрат (збитків) понесених на навчання [PERSON] Враховуючи наведені обставини, які вказують на обґрунтованість позовних вимог, суд вбачає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості та понесені позивачем судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 1378,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved