Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" в особі представника за довіреністю Сафір Ф.О. звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість у розмірі 53663,48 грн. за кредитним договором № б/н від 13.09.2010 року та судові витрати у розмірі 1378,00 грн. У позові зазначено, що [PERSON] отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між ним та позивачем договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором у зв'язку з чим станом на 31.03.2016 року відповідач має заборгованість у розмірі 53663,48 грн. Представник позивача у судове засідання не прибув, надав суду заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності, а також відповідно до якої наполягає на позовних вимогах та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр». Причини неявки суд не повідомив. У відповідності з ч. 1 ст. 225 ЦПК України суд на місці постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні матеріали справи, надані докази, вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 13.09.2010 року між сторонами було укладено кредитний договір, на підставі якого [PERSON] було надано кредит в сумі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник зобов'язався повернути банку отриманий кредит та сплатити відсотки за користування ним у порядку та строки, обумовлені договором. Відповідачем платежі в рахунок погашення боргу здійснюються з порушенням графіку та не в повному обсязі. Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с. 7-8) станом на 31.03.2016 року відповідач має заборгованість у розмірі 53663,48 грн., яка складається з наступного: 15476,80 грн. - заборгованість за кредитом; 35062,13 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 92,96 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пунктів 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2531,59 грн. - штраф (процентна складова). Ст. 526 ЦК України вказує, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Ч.1 ст. 530 ЦК України констатує, що якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ч.1 ст. 1054 ЦК України передбачає, що кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, у суду немає підстав для відмови позивачеві у задоволенні його позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, так як вони знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного

Outcome: approved