Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку» (далі ПАТ «ВБР») звернулось до суду з позовною заявою, уточненою в подальшому, до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № MKIPF.73351.001 від 30 листопада 2012 року, посилаючись на те, що 30 листопада 2012 року між ПАТ «ВБР» та [PERSON] був укладений кредитний договір № MKIPF.73351.001, відповідно до якого [PERSON] було надано кредитні кошти у сумі 382200,00 грн. на строк до 29 листопада 2017 року зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 20 % річних та щомісячної комісії за надання кредитних ресурсів у розмірі 1% від суми кредиту по договору. В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором № MKIPF.73351.001 між позивачем та [PERSON] 30 листопада 2012 року був укладений договір поруки № РХ029031.73364.001 відповідно до якого поручитель зобов»язалася відповідати перед позивачем за виконання зобов»язань [PERSON] в повному обсязі як солідарний боржник. Відповідач [PERSON] належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором, та станом на 21 квітня 2015 року має заборгованість за кредитним договором № MKIPF.73351.001 у розмірі 245 866, 21 грн. яка складається із: · заборгованості за кредитом у розмірі 238 151,73 грн. · заборгованості за відсотками по кредиту у розмірі 2 708,01 грн. · заборгованості за пенею по кредиту у розмірі 5 006,47 грн. Просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором № MKIPF.73351.001 від 30 листопада 2012 року, з урахуванням змін до позовної заяви, у розмірі 245 866, 21 грн. В судове засідання представник позивача не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, уточнені позовні вимоги банку визнав у повному обсязі, Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про день та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилась. Справа призначалась до розгляду неодноразово, відповідачеві [PERSON] направлялися повістки. Судом направлявся запит до адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Харківській області щодо повідомлення інформації про місце проживання відповідача [PERSON]. З відповіді вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою : [ADDRESS] за якою і направлялись повістки. Відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов»язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Зазначене свідчить, що відповідач [PERSON] не цікавиться розглядом справи. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених ст.157 цього Кодексу, у разі неявки в судове засідання однієї із сторін, про яких немає відомостей, що їм вручені судові повістки, або оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнані поважними. Неявка сторін, або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Неявку відповідача [PERSON] в судове засідання суд розцінює як зловживання своїми правами та обов'язками з метою затягнути розгляд справи на невизначений строк. Враховуючи строки розгляду справи суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача [PERSON], оскільки вона належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи та без поважних причин повторно не з"явилась в судове засідання, заперечень проти позову не надала, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 30 листопада 2012 року між ПАТ «ВБР» та [PERSON] був укладений кредитний договір № MKIPF.73351.001, відповідно до якого [PERSON] було надано кредитні кошти у сумі 382200,00 грн. на строк до 29 листопада 2017 року зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 20 % річних та щомісячної комісії за надання кредитних ресурсів у розмірі 1% від суми кредиту по договору. (а.с.6-8) Як вбачається з заяви на видачу готівки № 122603 від 30 листопада 2012 року банком виконано свої зобов'язання за договором, та видано [PERSON] 382 200,00 грн. (а.с.11) В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором № MKIPF.73351.001 між позивачем та [PERSON] 30 листопада 2012 року був укладений договір поруки № РХ029031.73364.001 відповідно до якого поручитель зобов»язалася відповідати перед позивачем за виконання зобов»язань [PERSON] в повному обсязі як солідарний боржник.(а.с.14) Згідно з розрахунком заборгованості, уточненим позивачем станом на 21 квітня 2015 року, відповідач [PERSON] належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором, та має заборгованість за кредитним договором MKIPF.73351.001 від 30 листопада 2012 року у розмірі 245 866, 21 грн. яка складається із: · заборгованості за кредитом у розмірі 238 151,73 грн. · заборгованості за відсотками по кредиту у розмірі 2 708,01 грн. · заборгованості за пенею по кредиту у розмірі 5 006,47 грн. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Наслідки порушення договору позичальником, передбачені ст. 1050 ЦК України, яка відсилає до ст. ст. 549-552, 625, 1048 ЦК України, та відповідає вимогам позивача. Відповідно до ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач [PERSON] вимоги банку визнав у повному обсязі. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку (ч.1 ст.553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч.1 ст.554 ЦК України). Частиною 3 ст. 10, 11 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 212 КПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед установленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності. На підставі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Оскільки відповідачем [PERSON] не надано до суду заперечень проти позову, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, як з солідарного боржника є обґрунтованими. Відповідно до п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved