Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2015 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права власності задоволено частково. Встановлено факт сумісного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року по вересень 2013 року. Визнано квартиру [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]. В порядку поділу спільного майна подружжя визнано за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS] та за [PERSON] право власності на ? частину № 88 в будинку № 100 по вул. Калиновій у м. Дніпропетровську, припинено право спільної сумісної власності на цю квартиру. Визнано автомобіль «Джорж - Нітро», державний номерний знак [NUMBER] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]. В порядку поділу спільного майна подружжя визнано за [PERSON] право власності на ? частину автомобіля «Джорж - Нітро», державний номерний знак [NUMBER] та за [PERSON] право власності на ? частину автомобіля «Джорж - Нітро», державний номерний знак [NUMBER] та припинено право спільної сумісної власності на зазначений автомобіль. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Згідно матеріалів справи при винесенні рішення судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у розгляді справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Частиною 3 статті 220 ЦПК України визначено, що суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обовязковою. В судове засідання сторони не зявились, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою підприємцем становить 1 % ціни позову, але неменше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. За подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 17 березня 2012 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського округу та зареєстрованим в реєстрі за № 4-483, вартість квартири № 88, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Калинова, буд. 100а, складала 62\~528 грн. 00 коп. Як вбачається з матеріалів цивільної справи за подання позовної заяви [PERSON] було сплачено судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., обґрунтовуючи тим, що вартість майна на день подання позовної заяви йому не відома. Виходячи з положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», предмету позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., а також стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1\~112 грн. 48 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved