Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~\~У грудні 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області, про визначення місця проживання дитини, якій не виповнилося 10 років з матір`ю, а саме за місцем її проживання в [ADDRESS] та стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1520 гривень щомісячно. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що їх з відповідачем спільна дитина [PERSON] [INFO] проживає разом з нею, перебуває на її повному утриманні, відповідач участі у вихованні їх спільного сина не приймає, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2019 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі (а.с.55-56). \~ \~ \~ \~ [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явилися, до суду подали письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, вимоги позову підтримали в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечували (а.с.78). Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі в порядку загального позовного провадження, за адресою місця реєстрації (а.с.93), не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області, в судове засідання не з`явився, подавши письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення вимог позову [PERSON] не заперечує (а.с.59). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надано. \~ \~ \~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання,\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки представник позивача та позивач не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку. \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог\~ст.5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами\~ст.10 ЦПК України\~передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені\~Конституцією\~та законами України. Суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають спільного сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 06 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 256 (а.с. 9). \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області № 15392 від 18 грудня 2018 року [PERSON] , [INFO] проживає разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19). Як вбачається із акта №135 обстеження умов проживання, [PERSON] , створює необхідні умови для проживання та розвитку її малолітнього сина [PERSON] (а.с.11). Відповідно до Довідки Васильківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №9 від 14.11.2018 року №290 Шалуєв [PERSON] дійсно навчається у 3-А класі Васильківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №9 (а.с.16). Як вбачається із характеристики Васильківського міського голови від 15.02.2019 року, [PERSON] , за місцем роботи на посаді директора КП «Васильківкомунікаціясервіс» зарекомендувала себе професіоналом, не вживає спиртні напої та інші одурманюючі препарати (а.с.51). Відповідно до Довідки про заробітну плату від 18.12.2018 року №52 [PERSON] , яка працює на посаді директора КП «Васильківкомунікаціясервіс» з 25.11.2015 року по цей час, отримала заробітну плату у розмірі 52\~764 грн. (а.с.10). Відповідно до витягів з ЄРДР №12016110140001800 від 17.07.2016 року вбачається, що відомості були внесені на підставі заяви [PERSON] за ч. 2 ст. 146 КК України, оскільки її колишній чоловік [PERSON] викрав їх спільного сина [PERSON] (а.с.14). Згідно Висновку Служби у справах дітей та сім`ї Васильківської міської ради Київської області за вих. 3/21-13 від 10 грудня 2018 року, орган який виконує функції опіки і піклування, враховуючи рішення з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті міської ради, діючи в інтересах малолітньої дитини, враховуючи думку дитини, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] (а.с.53). Відповідно до Рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області від 13.12.2018 року №527, вирішено визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] (а.с.22). \~ \~ \~ \~ У\~статті 141 СК України\~встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого\~частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. У відповідності до вимог ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Згідно з положеннями ч.2 ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. \~ \~ \~ \~Аналогічна норма міститься і в ст.7 СК України, яка передбачає, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. \~ \~ \~ \~Як вбачається з положень п.18 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. У відповідності до положень ч.1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно з абзацом другим принципу 7 Декларації прав дитини найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положення Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3), узгоджуються з нормами\~Конституції України\~та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей. Вказана правова позиція узгоджується в постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року № 402/428/16-ц. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Вказана правова позиція узгоджується в постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року № 461/4936/16. Ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі\~«Мамчур проти України», заява № 10383/09). Принцип ст.6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини. Дослідивши у сукупності всі обставини, що мають значення для справи, надані докази, із врахуванням норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд, приймаючи до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до матері, вік дитини, стан його здоров`я, висновок органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дитини, та інші обставини, що мають істотне значення, створення належних умов для розвитку і виховання матір`ю дитині, та виходячи в першу чергу із інтересів малолітньої дитини, яка хоче проживати разом з матір`ю, прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та визначення місця проживання дитини з матір`ю. Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 150 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»\~батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Статтею 180 СК України\~визначено обов`язок батьків утримувати дитину, а саме батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1-3\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1\~ст.182 СК України\~визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України\~\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною 3\~ст. 182 СК України\~\~визначено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів За положеннями\~статті 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ч.1\~ст. 184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів"\~№ 3\~від 15.05.2006\~р. передбачено, що згідно з ч. 3 ст.\~181\~Сімейного кодексу\~України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. \~ \~ \~ \~ Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2019 рік", встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 р. - 2027 гривень. \~ \~ \~ \~Суд враховує , що відповідач є працездатною особою і має доходи; він не має інших неповнолітніх дітей, осіб, на утримання яких з нього були б стягнуті аліменти. \~ \~ \~ \~Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, передбачених\~ст.188 СК, не встановлено. \~ \~ \~ \~Відповідач повинен у відповідності до вимог закону утримувати дитину, відчувати відповідальність за неї, забезпечувати її добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально. Враховуючи те, що син проживає разом з матір`ю, домовленості між сторонами щодо його утримання не досягнуто, його вік, стан здоров`я, матеріальне становище відповідача та матеріальне становище утримувача аліментів, з огляду того, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років та приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімуму встановленого ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік», і з огляду на бажання позивача отримувати кошти на утримання сина в твердій грошовій сумі, виходячи з засад справедливості,\~добросовісності, розумності, суд вважає за можливе та доцільне стягнути із відповідача на користь позивачки на утримання їх спільного сина аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 520 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та інтересам дитини, не порушить прав сторін. Крім цього, зазначення того, що аліменти на утримання дитини мають бути не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, має місце у тому разі, якщо аліменти стягуються у виді певної частки від доходу заробітку платника аліментів, а не при визначенні виду стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. \~ \~ \~ \~ \~Згідно\~ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Крім того, суд роз`яснює, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Частиною першою\~ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»\~визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника. Законом України №1368- від 17.05.2016 «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі»\~частину першу\~статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»\~доповнено абзацом сьомим, яким зазначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема й розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. \~ \~ \~ \~\~\~Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом встановлено, що до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звернулася 22 грудня 2018 року, у зв`язку з чим суд вважає можливим присудити аліменти з 22 грудня 2018 року, а саме з дня подачі позову до суду. \~ \~ \~\~Згідно\~ст.\~430\~ч.\~1\~п.\~1\~ЦПК\~України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. \~ \~ \~ \~На підставі п.3 ст.\~5\~Закону\~України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст.133,141\~ЦПК\~України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 768 грн. 40 коп. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved