Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Представник позивачки по суті позову дав показання, що з березня 2012 року [PERSON] не проживала з відповідачем однією сім'єю, 14 вересня 2011 року у них народився син [PERSON], у свідоцтві про народження якого позивач та відповідач записані як батьки. Реєстрація народження дитини проведена відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне, про що видане свідоцтво про народження [NUMBER] де зроблено відповідний актовий запис № 2407. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та не бере участь у її вихованні. [PERSON] відвідує ДНЗ ясла - садок компенсуючого типу № 35 для дітей з вадами зору з 01 вересня 2014 року, що стверджується довідкою від 07 жовтня 2014 року. 19 червня 2012 року Рівненським міським судом було прийнято рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їхнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі 450 гривень, щомісячно. Представник позивачки пояснив, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, а тому виникла потреба в зміні розміру аліментів у сторону збільшення. В своєму позові [PERSON] просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в сумі 800 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] зменшив позовні вимоги про стягнення аліментів, просить стягувати з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 650 (шістсот п'ятдесят) гривень щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Представник відповідача в судовому засіданні зменшені позовні вимоги [PERSON] визнала, і вказала, що зважаючи на свій обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, [PERSON] згідний сплачувати аліменти в сумі 650 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення зменшених позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що стверджується відповідно свідоцтвом про народження, що міститься в матеріалах справи. Дитина проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов'язків по відношенню до дитини. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи, а саме, що [PERSON] має мінливий дохід. З урахуванням цих обставин, суд вважає, що заслуговують на увагу доводи представника відповідача про неможливість сплачувати аліменти в запропонованому позивачем розмірі в сумі 800 грн. На підставі встановлених і наведених судом фактів, а також з метою недопущення погіршення матеріального становища дитини та одночасно відповідача, суд із урахуванням, положень ст. ст. 141, 180, 183 СК України, враховуючи зменшення позовних вимог, приходить до висновку про задоволення позову, а саме про доцільність стягнення аліментів з відповідача в розмірі 650 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів суд вважає реально можливим для їх сплати відповідачем. Відповідач участі у матеріальному забезпеченні сім'ї не бере, не приділяє належної уваги вихованню сина. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 180-183, 185 СК України,

Outcome: approved