Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частині всіх видів заробітку ( прибутку) відповідача щомісячно, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги, підтримала та просила їх задовольнити, пояснивши, що з 11.05. 2000 року по 18.10.2012 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] , який проживає з нею , усі обов'язки по утриманню та вихованню сина вона веде самостійно, відповідач добровільно не допомагає утримувати та виховувати неповнолітнього сина , проживають окремо, вона звернулася до суду про стягнення аліментів тому, що самостійно утримувати сина вона не має можливості і їй дуже скрутно утримувати сина, відповідач проживає окремо, працює, має автомобіль, а отже, добровільно не хоче надавати матеріальну допомогу неповнолітньому сину , оскільки син потребує підвищеної уваги та догляду для забезпечення його належного стану здоров'я та розвитку, а тому просить стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частині всіх видів заробітку ( прибутку) відповідача щомісячно, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Відповідач не заперечував проти стягнення аліментів з нього на утримання сина по 1/3 частині всіх видів з його доходів, разом з тим, якщо для утримання сина буде недостатньо вказаних коштів, по можливості він буде надавати добровільно. додаткову матеріальну допомогу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Визнання відповідачем позовних вимог прийнято судом. Вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. У відповідності з ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Як вбачається з копії свідоцтва про народження ( а.с. 5) відповідач [PERSON] являється батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 181 СК України , кошти на утримання неповнолітніх дітей з їх батьків стягуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Таким чином, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, оскільки відповідач являється батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] і на даний час не надає постійної матеріальної допомоги на його утримання , оскільки син проживає з матір'ю , окремо від батька , то з нього необхідно стягнути аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частині всіх видів заробітку ( прибутку) відповідача щомісячно, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття, проти такого стягнення аліментів відповідач не заперечував . Оскільки позивачка не надала докази, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла отримати у зв'язку з ухиленням останнього, як встановлено в судовому засіданні з заперечень відповідача, останній по мірі можливості добросовісно несе витрати на утримання неповнолітнього сина і не відмовляється від його забезпечення, на даний час офіційного заробітку не має, крім того на його утриманні є цивільна дружина та її донька з якими він проживає за фактичною адресою у [ADDRESS], разом з тим, в його власності відсутній автомобіль, прибутку від житла за місцем реєстрації він не має, оскільки за місцем його реєстрації проживають його батьки, сестра та племінниця, які і утримують житло, інших доходів не має. Таким чином, враховуючи те, що відповідач на даний час працює, згідно довідки № АВБ00000040 від 21.11. 2014 року в ТОВ " АВТОГАРАНТ АВ" з 05.05.2010 року на посаді маляра, має стійкий заробіток, всіляко приймає участь у вихованні, розвитку та матеріальному забезпеченні неповнолітнього сина , то суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина по 1/3 частині всіх видів заробітку щомісячно, але не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Також підлягає стягненню судовий збір з відповідача у відповідності з ст. 88 ЦПК України при задоволенні позовних вимог. Статтею 367 ЦПК України передбачено можливість негайного виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів ( у межах суми за один місяць).

Outcome: approved