Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

У жовтні жовтня 2018 року [PERSON], в особі адвоката [PERSON], звернулася в Дарницький районний суд м. Києва з позовною заявою до Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, Першої київської державної нотаріальної контори, в якій просить зняти арешт з нерухомого майна, а саме квартири за адресою: [ADDRESS], яка належить їй на праві власності, накладений на підставі листа № 147/06 від 14.05.1997 року Держадміністрацією Харківського району та зареєстрований Першою київською державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером обтяження 1482926, архівний номер 466624КІЕV1, архівна дата 30.05.1997, № реєстра 10422-22, внутр. № 4501163F26ЕЕ262F2А59. Позов обґрунтований тим, що позивач [PERSON], відповідно до свідоцтва про право власності від 23.06.2008 року, зареєстрованого в Київському міському БТІ та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна і записаного в реєстрову книгу № 6501, є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до відомостей з реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, 30.05.1997 року (в подальшому 18.11.2004 року) було внесено запис Першою київською державною нотаріальною конторою за № 1482926 про арешт на підставі листа 147/06 від 14.05.1997 року Держадміністрації Харківського району на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Власником квартири чомусь зазначено [PERSON], [INFO], який був сином позивача, та [INFO] помер. 06.09.2018 року представником позивача було направлено до Першої київської державної нотаріальної контори адвокатський запит про надання інформації щодо арешту вищевказаної квартири, однак станом на день звернення з позовом до суду, відповіді на запит не надійшло. Позивач зазначає, що наявність арешту на майно за відсутності правових підстав для цього порушує її право приватної власності, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18.10.2018 року прийнята позовна заява до розгляду, відкрито провадження, справа призначена у підготовче засідання. 21.11.2018 року на адресу суду від представника Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації надійшло клопотання в якому зазначено про те, що Дарницька районна в м.Києві державна адміністрація не є правонаступником Харківської районної у м. Києві державної адміністрації, тобто є неналежним відповідачем, а тому у задоволенні позову в частині позовних вимог до Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації слід відмовити. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації також подав заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник Першої київської державної нотаріальної контори також у судове засідання не прибув, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив прийняти рішення згідно чинного законодавства. Суд розглянув справу за відсутністю учасників за наявними у суду матеріалів, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, оскільки від всіх учасників справи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" від 03 червня 2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Як вбачається із матеріалів справи, і це встановлено судом, що листом 147/06 від 14.05.1997 року Опікунська рада Харківської районної державної адміністрації м. Києва просить керівника першої державної нотаріальної контори м. Києва (копія начальнику Київського бюро технічної інвентаризації) накласти заборону на будь-які дії з квартирою [ADDRESS], в який проживає неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], до повноліття дитини. Заборона накладається з метою забезпечення охорони житлових прав неповнолітньої дитини. (а.с.35). Згідно відомостей з реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, архівна дата:30.05.1997, дата виникнення: 30.05.1997, № реєстра: 10422-22 тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяжень: 1482926, зареєстровано: 18.11.2004 за № 1482926 реєстратором: Перша київська державна нотаріальна контора підстава обтяжень: лист, 147/06, 14.05.1997, Держадміністрація Харківського району, об'єкт обтяження: квартира [ADDRESS], власник: [PERSON]. (а.с.13) [PERSON], [INFO], був сином позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, та [INFO] помер (а. с. 11, 12). Позивач [PERSON], відповідно до свідоцтва про право власності від 23.06.2008 року, зареєстрованого в Київському міському БТІ та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна і записаного в реєстрову книгу за № 6501 08.07.2008 р., є власником квартири [ADDRESS] (а. с. 7-8) Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.1, 2 ст.319). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні ( ч.1 ст.321 ЦК України ). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом ( ст.328 ЦК України). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Відповідно до ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном, як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. За таких обставин, оскільки, право власності [PERSON] ніким не оспорюється, а тому, відсутні правові підстави для подальшого арешту квартири [ADDRESS], в межах рішення Опікунської ради Харківської районної державної адміністрації про накладення арешту з метою забезпечення охорони житлових прав неповнолітньої дитини (лист 147/06 від 14.05.1997), тому оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає за можливе скасувати арешт, накладений на вищевказану квартиру. На підставі викладеного та

Outcome: approved