Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

У липні 2015\~р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 28.11.2003\~р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.\~Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №\~786, стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], яка народилась 29.01.2004\~р., у розмірі 1/4 (25%) частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дочкою повноліття (позовні вимоги викладені з урахуванням заява від 05.08.2015\~р., а.\~с.\~10). Від [PERSON] заперечень проти позову або заяви про визнання позову не надходило. Судом з'ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] 28.11.2003\~р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.\~Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб, актовий запис №\~786 (а.\~с.\~11), вони є батьками дитини [PERSON], яка народилась 29.01.2004\~р. (а.\~с.\~14) та проживає з [PERSON] (а.\~с.\~13). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Звернення [PERSON] з позовом з вимогою про розірвання шлюбу з [PERSON] свідчить про те, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] та збереження зареєстрованого між ними шлюбу суперечило б інтересам [PERSON] та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді [PERSON]. Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] в частині вимоги про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON], а відтак задовольняє його у цій частині. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, [PERSON] зобов'язаний утримувати свою дочку [PERSON], до досягнення останньою повноліття. Частинам першою третьою статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)\~стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)\~стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)\~наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)\~інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з частитиме першою та другою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Про обставини, які мають враховуватись при визначенні розміру аліментів, з поданням доказів на їх підтвердження, суду не повідомлено, а відтак суд виходить з того, що аліменти, які має сплачувати [PERSON] на утримання дочки, можуть бути визначені у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку. Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що наявні законні підстави для задоволення позову [PERSON] в частині вимоги про стягнення на її користь з [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, а тому задовольняє позов у цій частині, при цьому мінімальний розмір аліментів має становити не менше 30% прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку, а аліменти підлягають стягненню, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дочкою повноліття. Пунктом 1 частини першої статті 367 Цивільного кодексу України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Тобто рішення підлягає допуску до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Частиною першою статті 79 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частинами першою та третьою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 243,60\~грн. (а.\~с.\~2). Таким чином з [PERSON] на користь [PERSON] у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню 243,60\~грн. Крім того, з [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60\~грн. (за позовною вимогою про стягнення аліментів), оскільки [PERSON] від сплати цього судового збору звільнена на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: approved