Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулося 11.10.2016 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь КП «Харківські теплові мережі» вартість спожитої теплової енергії у приміщенні за адресою: [ADDRESS] у розмірі 8294, 66 грн. за період з 01.10.2015 р. по 01.04.2016 р. Стягнути з [PERSON] на користь КП «Харківські теплові мережі» 3% річних у сумі 20, 74 грн. та інфляційні витрати у сумі 71, 01 грн. Стягнути на користь позивача судові витрати. В обґрунтування заявленого позову комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» зазначає, що відповідач своїх обов'язків з 01 жовтня 2015 р. по 01 квітня 2016 р. не виконує, добровільно вартість спожитої теплової енергії не погашає. В судове засідання представник позивача комунального підприємства «Харківські теплові мережі» не з'явився, причину неявку суду не повідомив. До суду надійшла заява від [PERSON], яка представляє інтереси комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на підставі довіреності № 40 - 5556/174 від 28.12.2016 р., в якій вона просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає, що позов комунального підприємства «Харківські теплові мережі» підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 23.12.1998 р. № 1407 комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води в житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова. У відповідності до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію й ін. послуги) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Відповідачу на праві власності належить нежитлове приміщення площею 30, 2 м.кв. в будинку [ADDRESS] з централізованою системою теплопостачання яке здійснює комунальне підприємство " Харківські теплові мережі". Постачання теплової енергії у житловий фонд на потреби опалення здійснюється на підставі розпоряджень місцевих органів влади про початок та закінчення опалювального сезону. За період користування тепловою енергією з 01 жовтня 2015 р. по 01 квітня 2016 р. відповідачем спожито теплової енергії на суму 8294 грн. 66 коп., за кожен розрахунковий період відповідачу направлялися платіжні вимоги-доручення про сплату за спожиту теплову енергію, що до цього часу не сплачені . Частиною 1 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь - якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця діє є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з теплопостачання. Відповідачі користуються вказаними послугами з теплопостачання, чим підтвердили свою згоду на отримання вказаних послуг, що і призвело до виникнення між ними та позивачем договірних відносин, які регулюються цивільним законодавством. В акті звіряння об'єднаному відпуску - отримання теплової енергії та розрахунків за її використання між КП «Харківські теплові мережі» та абонентом [PERSON] зазначається, що відповідно до даних обліку КП «Харківські теплові мережі» станом на 01.01.2016 р. рахується дебіторська заборгованість за абонентом за отриману теплову енергію в сумі 8112,66 грн. В акті звіряння об'єднаному відпуску - отримання теплової енергії та розрахунків за її використання між КП «Харківські теплові мережі» та абонентом [PERSON] зазначається, що відповідно до даних обліку КП «Харківські теплові мережі» станом на 01.09.2016 р. рахується дебіторська заборгованість за абонентом за отриману теплову енергію в сумі 4783,83 грн. В акті № 173/8411 від 07.10.2015 р. підключення споживача до джерела теплової енергії зазначається, що будинок за адресою: [ADDRESS] підключений до джерела опалення 16.10.2015 р. В акті № 173/10084 від 01.04.2016 р. зазначається, що будинок за адресою: [ADDRESS] відключений від джерела опалення. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Крім того, на підставі ст. ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов'язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Невиконання відповідачем своїх зобов'язань призвело до виникнення заборгованості за спожиту теплову енергію з 01.10.2015 р. по 01.04.2016 р. в розмірі 8386,41 грн., з них: 8294, 66 грн. - вартість спожитої теплової енергії, 71,01 грн. - сума інфляційних втрат; 20,74 грн. - сума трьох процентів річних, що підтверджується наданим розрахунком. Таким чином, суд прийшов до висновку, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача комунального підприємства «Харківські теплові мережі» сума заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 8386,41 грн. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати в розмірі 1378,00 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. ст. 509, 526, 530, 610, 611, 624, 625 ЦК України,

Outcome: approved