Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

У грудні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» пред'явило через суд зазначений позов до [PERSON], посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26 березня 2007 року відповідач отримав цього дня кредит в сумі 500,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,0% річних на суму залишку боргу, проте позичальником в порушення умов договору сплата коштів систематично у визначені строки не здійснювалась в результаті чого виникла заборгованість, тому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість станом на 30 вересня 2016 року в сумі 20467,60 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 671,79 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 14744,97 грн., заборгованості по комісії та пені в сумі 3600,00 грн., а також штрафів відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 950,84 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, у поданій заяві клопотав про розгляд справи у його відсутності, наполягаючи на задоволенні вимог з наведених у позовній заяві підстав, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не надав, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причин не повідомив, свого представника до суду не направив, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Однією з основних засад цивільного законодавства є свобода договору, а сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами та відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, вибрати на власний розсуд контрагента, про що говорить ст.ст. 3, 6, 627 ЦК України. Матеріалами справи встановлено, що 26 березня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений договір б/н, який складається з заяви відповідача, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, Тарифів банку, з чим відповідач ознайомлений та погодився, про що свідчить його підпис в заяві від 26 березня 2007 року (а.с. 18-19). За умовами цього договору, що є обов'язковими для сторін згідно ст. 629 ЦК України, банк відкриває картковий рахунок та надає держателю платіжну картку типу "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" з кредитним лімітом 500,00 грн., який за умовами п.п. 3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг збільшився 11 серпня 2008 року до 4700,00 грн., зменшився 06 липня 2009 року до 1000,00 грн., 30 травня 2012 року до 990,00 грн., 08 литого 2013 року до 900,00 грн., 04 березня 2013 року до 780,00 грн., 17 червня 2013 року до 680,00 грн., зі сплатою за користування коштами 3% на місяць з розрахунку 360 днів на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (п.6 заяви), Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою (а.с.20-31). Відповідач, приєднавшись до цього договору на умовах ст.634 ЦК України, отримавши 26 березня 2007 року платіжну картку з коштами в ліміті 500,00 грн., що підтверджується заявою позичальника та випискою по рахунку банку (а.с. 19, 10-15), ліміт коштів на якій до 11 серпня 2008 року збільшився до 4700,00 грн. та до 17 червня 2013 року зменшився до 680,00 грн., зобов'язався повернути банку кредит (грошові кошти), сплатити проценти за його користування, винагороди та комісії, виходячи з встановленого/збільшеного/зменшеного банком ліміту коштів відповідно до умов Заяви, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, Тарифів банку (п.5 заяви, п.6.5, п.3.2, п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг). Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів (а згідно довідки і більше ніж на 30 днів), позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. та + 5% від суми позову. Пунктом 5.5.1 Правил користування платіжною карткою передбачено, що за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань (користування простроченим кредитом і овердрафтом), боржник сплачує відсотки за підвищеною відсотковою ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлені Тарифами банку. При цьому, п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено право банку на зміну тарифів, що викладені на сайті банку, а також інших умов обслуговування рахунків. За вимогами ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки відповідно до ст. ст.1048, 1056-1 цього Кодексу України. Суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобов'язання за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в правильності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем (а.с. 10-16), які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про сплачені позивачу суми виключають добросовісність відповідача, що останнім не заперечувалось та не спростовано. Оскільки іншого не доведено, суд дійшов висновку, що відповідач в порушення ст.ст. 526, 530, 1049, 1054, 10561 ЦК України не сплачував тіло кредиту і з порушенням ст. 529 ЦК України відступив від умов про частину, виконуваного обов'язку, і строків виконання, у зв'язку з чим станом на 30 вересня 2016 року прострочив виконання згідно з ст. 612 цього Кодексу щодо повернення позивачу частини кредиту в сумі 671,79 грн., відсотків в сумі 14744,97 грн., комісії 3600,00 грн. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). За перевіреним в судовому засіданні розрахунком позивача, на його користь згідно зі ст. 550 ЦК України, п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, кредитним договором, відповідач, як такий, що прострочив сплату платежів більш ніж на 120 днів, зобов'язаний сплатити штраф за порушення строків платежів в сумі 500,00 грн. (фіксована частина) та 950,84 грн. (процентна складова). Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: approved