Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів з відповідача на її утримання. Вказує, що 12 жовтня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного шлюбу є неповнолітня дитина [PERSON] [INFO], яка мешкає спільно з позивачкою та знаходиться на її утриманні. У теперішній час позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та не має ніяких доходів. Домовленості щодо сплати аліментів на утримання позивачки сторонами не досягнуто. Відповідач офіційно працевлаштований та має можливість надавати матеріальну допомогу. До судового засідання позивачка не з»явилась. Надіслала лист в якому вказала, що підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі і просила постановити рішення про стягнення аліментів в попередньому судовому засіданні за її відсутністю. Відповідач до суду також не з»явився, надіслав лист в якому вказав, що погоджується з позовом в повному обсязі, просив розлянути справу і постановити рішення в попередньому судовому засіданні. Аліменти на утримання дружини платити згоден. З розміром аліментів також згоден. Враховуючи клопотання сторін, суд вважає можливим розглянути справу і постановити рішення в попередньому судовому засіданні. Відповідно до ст. 130 ч 4 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Відповідно до ст. 174 ч 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина четверта зазначенної статті встановлено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, право на аліменти у дружини матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка. У судовому засіданні встановлено, що малолітня [PERSON] [INFO], мешкає разом зі своєю матір'ю [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сім'ї. На теперішній час позивач не працює, оскільки перебуває в відпустці по догляду за дитиною. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо встановлення аліментних зобов'язань відповідачу на утримання своєї дружини є обґрунтованими. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я платника аліментів; матеріальне становище платника аліментів, який офіційно працевлаштований на ТОВ «Свято- Іллінський машинобудівний завод» та має постійних доход, що підтверджується довідкою з вказаного підприємства, а також те, що інших дітей у відповідача не має, будь-яких інших утримань по виконавчим листам не ведеться З урахуванням вказаного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на утримання дружини до досягнення дитиною [PERSON] [INFO] трирічного віку аліменти у розмірі 1/6 частини доходів щомісячно, що відповідає ст. 174 ЦПК України, та захистить інтереси тимчасово непрацездатної [PERSON] в потребі матеріальних коштах в зв'язку з її вихованням малолітньої дитини, до того ж вказаний розмір аліментів, які будуть стягуватись з відповідача не призведуть до його скрутного матеріального становища. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину, дружину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 4 ст. 215 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити зазначення розподілу судових витрат. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, [PERSON] в силу Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, тому судові витрати підлягають стягненню з [PERSON] в дохід держави. На підставі ст. 84, 191 СК України,

Outcome: approved