Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Криворіжгаз» (далі ПАТ «Криворіжгаз») звернулося до суду 29 лютого 2016 року з позовом, вказавши, що відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також згідно Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМУ № 2246 від 09.12.21999 р., ПАТ «Криворіжгаз» надає фізичній особі-споживачу житлово-комунальні послуги, що полягають у постачанні природного газу за його місцем проживання. Відповідно до договору про надання населенню послуг з газопостачання, постачальник (позивач) зобовязується постачати природний газ споживачеві (відповідачу), членам його сімї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі, житловому будинку, для побутових потреб (приготування їжі, підігріву води та опалення житлових приміщень), а відповідач зобовязується своєчасно оплачувати надані послуги з газопостачання за встановленими цінами, у строки і на умовах, що передбачені цим договором. 01.09.2011 року між ПАТ «Криворіжгаз» та відповідачем було укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання № 7065833, згідно п. 25 якого величина заборгованості на 01.09.2011 р. становить 1184,68 грн. 17.11.2015 р. за заявою ПАТ «Криворіжгаз» Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожитий природній газ у розмірі 1988,46 грн., інфляційні витрати у розмірі 207,45 грн., 3% річних у розмірі 12,60 грн. та судовий збір у розмірі 609,00 грн. На момент подачі заяви про видачу судового наказу договір про реструктуризацію існуючого боргу не укладено. 25.12.2015 р. судовий наказ від 17.11.2015 р. за заявою відповідача був скасований. Станом на 01.11.2014 р. заборгованість за спожитий природний газ склала 170,59 грн. В період з 01.11.2014 р. по 01.07.2015 р. було поставлено природний газ на загальну суму 3017,87 грн. Відповідач за даний період сплатив 1250,00 грн., тому станом на 01.07.2015 р. борг складає 1938,46 грн. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 1938,46 грн., інфляційні витрати у розмірі 306,52 грн., 3% річних у розмірі 42,30 грн. та судовий збір у розмірі 1378,00 грн. (а.с. 2-3). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] на задоволенні позовних вимог наполягала з підстав, викладених в позові, просила задовольнити вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов не визнав з підстав, викладених в запереченнях. В обґрунтування зазначив, що сума боргу, яка предявлена до стягнення не відповідає дійсності. ПАТ «Криворіжгаз», подаючи позовну заяву до суду 29 лютого 2016 року предявляє до стягнення суму боргу станом на 01.07.2015 року, однак фактично за період з 01.07.2015 року по теперішній час ним здійснювалася оплата за надані послуги, що підтверджується довідкою від 21.04.2016 №1 виданої ПАТ «Криворіжгаз» про фактичну суму заборгованості та довідкою Нова-Ком. Згідно повідомлення про заборгованість та відключення від 01.04.2015 року сума заборгованості станом на 01.03.2015 року вказана у розмірі 455,99 грн. Повідомлення підписано з обох сторін, але у наданому до суду розрахунку не має заборгованості з індексом інфляції та 3% річних. Крім того, розрахунок суми заборгованості з індексом інфляції та 3% річних, складений з порушенням встановленого порядку, без урахування «Рекомендації відносно порядку застосування індексів ізоляції при розгляді судових справ», вміщених у Листі Верховного суду України №62-97р від 03.04.1997 та Розяснення Вищого арбітражного суду України №02-5/223 від 12.05.1999 «Про деякі питання, повязані з застосуванням індексу інфляції». Інфляційні витрати та 3% річних розраховані від загальної суми заборгованості, без урахування дати сплати платежу, як таке вимагає чинне законодавство, тому наданий розрахунок є незаконним та необгрунтованим. Крім того, стягнення штрафних санкцій та процентів не випливають з умов договору, а отже вони є спірними. Розрахунок суми заборгованості наданий до суду підписано майстром, проте ніяких підтверджень повноважень (довіреності та статуту) вказаної особи на підписання фінансових та бухгалтерських документів стягувачем не надано, а отже майстер не несе відповідальності за правильність наведених у розрахунку даних. За відсутності договірних відносин між стягувачем та боржником та за відсутності узгодженого сторонами тарифу за житлово-комунальні послуги стягувач не надав суду первинних документів бухгалтерського обліку, які б підтвердили фактично понесені стягувачем витрати на надання послуг з газопостачання в сумі стягуваного боргу. Відповідно до Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09.12.1999 №2246, послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається між ним та газопостачальним і газорозподільним підприємствами відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку. Наданий суду договір складений з порушенням встановленого порядку, отже є недійсним оскільки він, відповідач, не є повновладним власником житлового будинку за адресою вул.Койнаша, 15. В порушення Правил №2246 письмової згоди другого співвласника у договорі не визначено та відповідної відмітки у договорі не зроблено, тому укладений договір є не дійсним і підлягає переукладанню. Крім того, стягувачем до теперішнього часу не надано йому можливості розвязати спори та розбіжності сторін стосовно виконання умов договору шляхом переговорів та укладенням договору реструктуризації. З грудня 2015 року ним щомісячно здійснюються оплата в рахунок погашення боргу у сумі не нижчою розміру середньомісячного платежу. Тому просить в задоволенні позову відмовити (а.с. 19-23). В ході розгляду справи відповідач доповнив свої заперечення (а.с. 57-61) стосовно безпідставного збільшення нарахування за спожитий газ у кількості 351 куб.м. на суму 382,23 грн. Крім того, застосування штрафних санкцій розраховано з 01.11.2014 р. У березні 2015 р. за наданими суду документами взагалі підтверджується переплата. Сума заборгованості згідно наданого йому позивачем повідомлення про відключення станом на 01.04.2015 р. складає 455,99 грн. У березні 2015 р. ним сплачено 600,00 грн. Таким чином переплата складає 144,01 грн., але незважаючи на це позивачем до розрахунку включені штрафні санкції. Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору дарування житлового будинку № 15 по вул. Койнаша в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] є співвласниками вказаного будинку (а.с. 36 копія договору). Крім них, у вказаному будинку зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4 довідка). Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. 01 вересня 2011 року між ПАТ «Криворіжгаз» та [PERSON] було укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання № 7065833, згідно п. 25 якого сума заборгованості на 01.09.2011 р. становить 1184,68 грн. без перерахунку (а.с. 7-10 копія договору з додатком). Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, електроенергія, газ, теплова енергія, та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання» від 09 грудня 1999 року № 2246, чинними на момент виникнення правовідносин, встановлено розрахунковий період для оплати за газ - календарний місяць, а також строк оплати - не пізніше 10 числа наступного місяця. Згідно п. 29 Правил, споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання. Заборгованість відповідача по оплаті за опалення та гаряче водопостачання за зазначений в позові період складає 1938,46 грн. (а.с.5 - розрахунок). Вказана обставина підтверджується наданою відповідачем витягом з сайту ТОВ «НОВА-КОМ» від 19.04.2016 р., відповідно до якого борг відповідача за послуги газопостачання складає 1938,46 грн. (а.с. 28 копія інформації). Згідно повідомлення про заборгованість та відключення, отримане 09.06.2015 р. [PERSON], сума заборгованості за послуги з газопостачання складають 1859,08 грн. (а.с. 6 копія повідомлення). Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити кошти тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання свого обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Згідно п.10 Правил, чинних на момент виникнення правовідносин, розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 1 січня 2007 року за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу. Застосування роздрібних цін, диференційованих залежно від річних обсягів споживання, у поточному році для споживачів здійснюється залежно від річного обсягу фактичного використання природного газу (зафіксованого на кожному особовому рахунку споживача) у попередньому році. Газопостачальні підприємства проводять щороку, станом на 1 січня, перерахунок оплати вартості використаного природного газу та суми нарахованих пільг окремо щодо кожного споживача залежно від обсягу фактичного використання газу у попередньому році та від диференційованих залежно від річних обсягів споживання роздрібних цін, що діяли в зазначеному році. Таким чином суд вважає необгрунтованими та непідтвердженими належними доказами порушення позивачем розрахунку заборгованості відповідно до норми споживання відповідачем природного газу. Відповідно до ч. 3 ст. 118 УПК України позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом. 25 грудня 2015 року ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, судовий наказ від 17 листопада 2015 року, винесений за заявою ПАТ «Криворіжгаз» про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожитий природний газ в сумі 1988,46 грн., інфляційних витрат в сумі 207,45 грн., 3% річних в сумі 12,60 грн. та судового збору в сумі 609,00 грн. був скасований (а.с.11 копія ухвали). Згідно ст. 611 ЦК України уразі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.17 Правил, чинними на момент виникнення правовідносин, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно п. 20 Правил за несвоєчасну оплату послуг з газопостачання споживач сплачує неустойку (пеню) згідно із законом або договором. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Тому вимоги ПАТ «Криворіжгаз», щодо стягнення з відповідача на свою користь 3% річних та інфляційних витрат, ґрунтуються на законі. Що стосується заперечення щодо недійсності договору, укладеного між сторонами щодо надання послуг з газопостачання, то згідно п. 4 Правил, чинних на момент укладення договору, для укладення договору або внесення змін до нього споживач повинен предявити документ, що підтверджує право власності на квартиру, приватний будинок або користування ними.Газопостачальні, газорозподільні підприємства, що здійснюють постачання та розподіл природного газу на закріпленій території, не мають права відмовити споживачеві, об'єкти якого розташовані на цій території, в укладенні договору. Тобто саме на відповідача був покладений обовязок щодо повідомлення позивача, як газопостачального підприємства, про наявність співвласника домоволодіння, що, як слідує з договору, ним зроблено не було, зауваження відповідача в договорі цього приводу не зазначалися. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Оскількивідповідач отримував спожитий природній газ, але не здійснював оплату за надані послуги, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Інших, належних та допустимих доказів щодо необґрунтованості розміру нарахованої заборгованості за спожитий природний газ, відповідач не надав, хоча згідно ст. 60 ЦПК України, то є його обов'язком. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню витрати по справі судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved