overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстровааному шлюбі з 14.02.2012 року. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем, знаходяться на її утриманні. Позивач у підтвердження заявлених вимог про стягнення аліментів, посилається на те, що син проживає разом з нею, відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріально не допомагає. На даний час відповідач переїхав проживати до своїх батьків. Оскільки позивачу важко одній утримувати сина, тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення ним повноліття. У судове засідання позивач не з`явилася. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав: У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився 14.11.2014 року і його батьками в свідоцтві зазначені сторони у справі. Оскільки, відповідач добровільно не виконує свої обов"язки по наданню утримання на сина, а має можливість, так як є працездатним, працює, тому заявлені вимоги підлягають задоволенню- стягнення аліментів визначити у частці - в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.10.2016 року.Від шлюбу дітей не мають. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що між ним та відповідачкою спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та життєві цінності. З грудня 2016 року проживання однією сім"єю фактично припинено, шлюб носить формальний характер. Стверджував, що подальше збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Вважає, що вживання заходів щодо їнього примирення є неможливим, оскільки останні спроби примирення не призвели до жодних позитивних результатів, просив шлюб розірвати. У підготовчому судовому засіданні позивач відсутній, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, повідомив суд, що заявлені вимоги з зазначених у позовній заяві підстав підтримує, проти ухвалення рішення в порядку заочного провадження не заперечував, просив задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася повторно, судовий виклик з повідомленням про судове засідання призначене на 20.08.2019 року не отримала, поштове відправлення повернуто до суду з відміткою відділу зв`язку - за закінченням встановленого строку зберігання. З огляду на викладене, врахувавши думку позивача, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній даних. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, у них не має спільного бюджету, позивач не бажає відновлювати подружні стосунки з відповідачкою. Подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім"ї буде суперечити інтересам позивача у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.07.2009 року. Від шлюбу мають малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON] [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що між нею та чоловіком не має взаєморозуміння, у зв"язку з чим фактично шлюбні відносини припинено, спільного господарства не ведуть. Прорживаючи окремо, остаточно переконалася що відновити їх з відповідачем шлюбні відносини неможливо. Просила розірвати шлюб. У судовому засіданні позивачка відсутня, звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, просила шлюб розірвати з зазначених у позовній заяві підстав. Відповідач у судове засідання не з»явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, повідомив суду, що не заперечує щодо розірвання шлюбу з зазначених у позовній заяві підстав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що позивачка не бажає відновлювати подружні стосунки. Подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити її та відповідача інтересам. Судом також встановлено, що сторони у справі не мають претензій один до одного щодо розподілу їх спільного майна. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім"ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.11.2011 року. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей , синів [PERSON], [INFO] , [PERSON] , [INFO]. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. Він не піклується про дітей. Їх вихованням не займається. Відповідач працездатний, може надавати матеріальну допомогу, хоча має нерегулярний мінливий дохід . Покликаючись на наведені обставини, та обставини зазначені в позовній заяві просить задоволити її вимоги. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей , синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі по 400 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав. Не заперечує проти стягнення аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей, синів [PERSON], [INFO] , [PERSON] , [INFO]. в розмірі по 400 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Буде приймати участь у вихованні та наданні матеріальної допомоги дітям . Заслухавши пояснення сторін , перевіривши інші матеріали справи,суд вважає ,що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цього обов"язку передбаченого законом відповідач не виконує. Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначені розміру стягуваних аліментів з відповідача суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, матеріальне становище платника аліментів, а також позивача. Аліменти на дітей суд приходить до висновку слід присудити від дня пред'явлення позову з 23.01.2014 року. Відповідно до ст.367 ч.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.05.2005 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати їх з відповідачем шлюб, стверджуючи, що стосунки між подружжям після реєстрації шлюбу почали погіршуватися, що в результаті призвело до припинення спільного сумісного проживання. Зауважила, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. У зв"язку з чим вони не проживають разом та не ведуть спільне господарство. Зауважила, що майнового спору та спору щодо визначення місця проживання дитини немає. Просила шлюб з відповідачем розірвати. У судовому засіданні позивачка відсутня, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, повідомила суд, що заявлені вимоги з зазначених у позовній заяві підстав підтримує, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, повідомив суду, що не заперечує щодо розірвання шлюбу з зазначених у позовній заяві підстав. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть сумісного господарства, не мають загального бюджету. Подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити інтересам сторін у справі. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім"ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2014 року. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач у підтвердження заявлених вимог про стягнення аліментів, посилається на те, що після народження дитини спільно не проживають, відповідач не забезпечує сім`ю матеріально. Оскільки позивачу важко одній утримувати дитину, тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 400 грн., щомісячно до досягнення ним повноліття. У судовому засіданні позивач, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, вимоги підтримала, просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази у справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] і його батьками в свідоцтві зазначені сторони у справі. Відповідно до ст. 184 СК України та роз'яснень, викладених в п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Оскільки, відповідач добровільно не виконує свої обов"язки по наданню утримання на дитину, а має можливість, так як є працездатним, може працювати і не має інших утриманців, та з врахуванням того, що в даний час немає постійного місця робити, стабільних доходів, тому заявлені вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави стягнути з відповідача .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.12.2002 року і від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернувся з позовом в суд про розірвання шлюбу між ним та відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя у них не склалося, через діаметрально погляди на шлюб та сім'ю, чому вони вже тривалий час не підтримують сімейних відносин та проживають окремо один від одного. Зазначив, що їхня сім'я остаточно розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї є неможливим та недоцільним. Суд ухвалив справу розглядати без участі позивача та відповідача, кожен з яких представив заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просять розглядати справу у їхню відсутність, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. при цьому відповідач позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечила. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом та доведено матеріалами справи, сторони уклали шлюб 07.12.2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Залізничного районного управління юстиції, актовий запис №369, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO].. Також встановлено, що сторони проживають окремо один від одного з 01.01.2016 року, не ведуть спільного господарства, припинили сімейні стосунки. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час, що призвело до втрати почуття любові та перспектив налагодження стосунків немає. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім'ї [PERSON] неможливе, тому суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами слід розірвати. З огляду на те, що позивач просила усі судові витрати залишити за нею, суд, виходячи з принципу диспозитивності, закріпленого ст.11 ЦПК України, вважає за можливе не стягувати при задоволенні позову з відповідача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 жовтня 2006 року . Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей : дочку, [PERSON] , [INFO] та дочку , [PERSON] , [INFO] . Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей : дочок [PERSON] , [INFO] та дочку , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини від заробітку ( доходу ) відповідача щомісячно до досягнення дітьми повноліття посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає . Він не піклується про дітей. Їх вихованням не займається. Відповідач працює. Працездатний , може надавати матеріальну допомогу. Діти знаходяться на її утриманні , Вона не може забезпечити дітям належний рівень проживання , та матеріального забезпечення . В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала , просить їх задовольнити , посилаючись на наведені обставини та обставини зазначені в позовній заяві В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився , хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку . До суду не надіслав заяви про те , щоб справу не слухати у його відсутність . Суд вважає ,що відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин , а тому справу можливо розглянути у його відсутність на підставі наявних матеріалів . Заслухавши пояснення позивача [PERSON] , перевіривши інші матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає до задоволення . Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цього обов"язку, передбаченого законом відповідач не виконує. Згідно ст.183 СК України частка заробітку ( доходу ) матері , батька , яка буде стягуватися як аліменти на дитину , визначається судом . Із пояснень позивача в судовому засіданні вбачається , що відповідач працює . Має сталий заробіток ( дохід ) , а тому суд визначає розмір стягуваних аліментів з батька дітей у частці його заробітку ( доходу ) щомісячно до досягнення дітьми повноліття , але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . При визначені розміру стягуваних аліментів з відповідача суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, матеріальне становище платника аліментів, а також позивачки. Відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачці на утримання двох неповнолітніх дітей . Аліменти на дітей суд приходить до висновку слід присудити від дня пред'явлення позову з 22 вересня 2014 року. Відповідно до ст.367 ч.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.07.1989 року і від спільного подружнього життя мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] 14.05.2014 року звернулась з позовом в суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя у них не склалося, вони з відповідачем півтора року не підтримують сімейних відносин та проживають окремо один від одного, а вона має іншого чоловіка, з яким бажає створити сім'ю. Шлюб носить формальний характер, а тому вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї є неможливим та недоцільним. Суд ухвалив справу розглядати без участі позивача та відповідача, які представили заяви, в яких просять слухати справу у їхню відсутності та проти задоволення позову не заперечують (заяви в матеріалах справи), що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом та доведено матеріалами справи, сторони уклали шлюб 08.07.1989 року у Палаці урочистих подій міста Львова, актовий запис №1857 (а.с.5), від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що сторони проживають окремо один від одного півтора року, не ведуть спільного господарства, припинили сімейні стосунки та що позивач зустрічається з другим чоловіком, з яким має намір створити сім'ю. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час, що призвело до втрати почуття любові та перспектив налагодження стосунків немає. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім'ї [PERSON] неможливе, тому суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.10.2005 року. Від шлюбу дітей не мають. Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з вересня місяця 2014 року між нею та відповідачем фактично припинені шлюбні стосунки, з цього ж часу вони проживають окремо спільного господарства не ведуть. Стверджувала про неможливість подальшого перебування у шлюбі з відповідачем та відсутність підстав для примирення з огляду на відносини, які склалися у неї з відповідачем. У судовому засіданні 06.04.2015 року позивач пояснювала суду, що з боку відповідача мала місце зрада, що і стало причиною фактичного припинення їх шлюбних стосунків. Відповідач у судовому засіданні 06.04.2015 року заперечував проти розірвання шлюбу, визнав, що з його боку мала місце зрада дружині, з приводу чого він дуже жалкує та намагається примиритися з дружиною, однак остання категорично заперечує. Стверджував, що він не втратив почуттів до своєї дружини та бажає зберегти шлюб, має надію, що з часом зможе досягти згоди від дружини на примирення. 06.04.2015 року судом було надано сторонам строк для примирення на шість місяців, оскільки суд прийшов до висновку що [PERSON] та [PERSON] не використали всі можливості для збереження сім"ї. По завершенню визначеного судом строку для примирення сторін у справі [PERSON] та [PERSON], позивач підтримала заявлений нею позов про розірвання шлюбу. Пояснила суду, що нею було вчинено спробу для примирення, для чого у червні місяці вона відновила сімейні стосунки з чоловіком, вони вели спільне господарство, частково виконали зобов»язання по погашенню кредиту, однак у липні місяці їх стосунки були припинені, оскільки відповідач продовжував підтримувати стосунки з іншою жінкою. Переконана, що відповідач не може змінити своє ставлення до іншої жінки, а за таких умов збереження їх шлюбу є неможливим. Представник позивача підтримав позицію останньої. Відповідач у судовому засіданні відсутній, про причини неявки суд не повідомив, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. З огляду на викладене,врахувавши думку позивача та її представника, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Наразі, судом встановлено, що вжиті заходи для збереження сім"ї, шляхом надання сторонам у справі строку для примирення до позитивних наслідків не призвели. Сторони у справі не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дітей що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім′ї буде суперечити інтересам позивача у справі, що є істотними обставинами для справи, а тому шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved