Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Приватне сільськогосподарське підприємство «Кам'янка» (далі - Позивач) звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі - Відповідач -1), [PERSON] (далі - Відповіда-2), [PERSON](далі - Відповідач-3) про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, посилаючись на те, що ПСП «Кам'янка» набуло право власності на майновий комплекс, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач зазначає, що на даний час в ПСП «Кам'янка» перебуває корівник (літ. Д) загальною площею 7,83,9 кв. м., що становить 4/100 ідеальних частин, корівник (літ. Д1) загальною площею 803,1 кв. м., що становить 5/100 ідеальних частин та насосна (літ. М-1) загальною площею 23,6 кв. м., що становить 1/100 ідеальних частин а внаслідок подальшого вчинення нижчезазначених правочинів співвласниками часток у майновому комплексі стали наступні громадяни: - [PERSON], на підставі договору купівлі - продажу придбала у ПСП «Кам'янка» об'єкти нерухомості - телятник №2, що становить 2/100 ідеальних частин комплексу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; - [PERSON], на підставі договору купівлі - продажу придбав у ПСП «Кам'янка» об'єкти нерухомості - вагову будку з навісом та зерносклад металевий (геобразний), що становить 15/100 ідеальних частин комплексу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; - [PERSON], на підставі договору дарування набув право приватної власності на зерносховище загальною площею 705,2 кв. м., що становить 18/100 частин комплексу будівель та споруд, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]Позивач звернувся до Відповідачів з письмовою пропозицією укласти договір про поділ (виділ) в натурі спільного майна як об'єкту права спільної часткової власності особисто вручивши кожному учаснику, в чому такі і розписалися. Однак, така пропозиція була залишена без розгляду Відповідачами. Позивач зазначає, що між сторонами не досягнуто домовленості про поділ спільного майна та/або виділ у натурі частки із спільного майна, що призвело до не можливості вчинити укладення відповідного правочину, позивач має право на звернення до суду за захистом свого права, шляхом виділу у натурі своєї частки із майна, що є у спільній частковій власності. Враховуючи вищевикладене, Позивач просить, виділити ПСП «Кам'янка» (код ЄДРПОУ - 01528855) у натурі частку із майна, що є у спільній частковій власності, а саме: корівник (літ. Д) загальною площею 783, 9 кв. м., що розташований за адресою: [ADDRESS] виділити ПСП «Кам'янка» (код ЄДРПОУ - 01528855) у натурі частку із майна, що є у спільній частковій власності, а саме: корівник (літ. Д1) загальною площею 803,1 кв. м., що розташований за адресою: [ADDRESS] виділити ПСП «Кам'янка» (код ЄДРПОУ - 01528855) у натурі частку із майна, що є у спільній частковій власності, а саме: насосна (літ. М-1) загальною площею 23, 6 кв. м., що розташований за адресою: [ADDRESS]. Представник Позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з'явились, надали до суду заяви в яких просили справу слухати без їх участі, позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечували проти їх задоволення. Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз'яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, надані заперечення та пояснення сторін, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 1 Першого Протоколу від 20 березня 1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04 листопада 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За нормами частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Великолісівецької сільської ради Попільнянського району Житомирської області 03 липня 2008 року на підставі Рішення виконкому Великолісівецької сільської ради від 18 січня 2008 року, ПСП «Кам'янка» набуло право власності на майновий комплекс, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], наведене підтверджується також копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03 липня 2008 року № 19404652. Характеристика виробничих будівель відповідно технічного паспорта на виробничу будівлю, виготовлений суб'єктом господарювання ФОП [PERSON] 05 грудня 2017 року та 14 грудня 2017 року, насосна позначена на плані під літерою М-1, загальною площею 23,6 кв. м., корівник позначений на плані під літер Д-1, загальною площею 803,1 кв. м., корівник позначений на плані під літерою Д, загальною площею 783, 9 кв. м., власником яких являється ПСП «Кам'янка», код ЄДРПОУ 01528855. На даний час в ПСП «Кам'янка» перебуває корівник (літ. Д) загальною площею 783,9 кв. м., що становить 4/100 ідеальних частин, корівник (літ. Д1) загальною площею 803,1 кв. м., що становить 5/100 ідеальних частин та насосна (літ. М-1) загальною площею 23,6 кв. м., що становить 1/100 ідеальних частин а внаслідок подальшого вчинення нижчезазначених правочинів співвласниками часток у майновому комплексі стали наступні громадяни: 1. [PERSON], [INFO], який згідно договору купівлі - продажу нежитлових будівель майнового комплексу від 09 липня 2013 року придбав за 54543 гривень 55 копійок у ПСП «Кам'янка», об'єкти нерухомості, які зареєстровано у Державному комунальному підприємстві Бердичівському міжміському бюро технічної інвентаризації як частина єдиного майнового комплексу - вагову будку з навісом та зерносклад металевий (геобразний), що становить 15/100 ідеальних частин комплексу. Що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; 2. [PERSON], [INFO], яка згідно договору купівлі-продажу нежитлової будівлі майнового комплексу від 04 листопада 2013 року придбала за 6811 гривень 00 копійок об'єкт нерухомості, який зареєстровано у Державному комунальному підприємстві Бердичівському міжміському бюро технічної інвентаризації як частина єдиного майнового комплексу - телятник №2, що становить 2/100 ідеальних частин комплексу, та знаходиться за адресою: [ADDRESS]; 3. [PERSON], [INFO], який згідно договору дарування від 29.09.2015 року набув право приватної власності на зерносховище загальною площею 705,2 кв. м., що становить 18/100 частин комплексу будівель та споруд, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] З матеріалів справи вбачається, що співвласниками часток були, а саме: 1. [PERSON], [INFO], який згідно договору купівлі - продажу нежитлової будівлі майнового комплексу від 23 вересня 2013 року придбав у ПСП «Кам'янка» телятник №2, що становить 2/100 ідеальних частин комплексу, та знаходиться за адресою: с. [ADDRESS] та який в свою чергу в подальшому відповідно до рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 01 серпня 2014 року по справі №288/1046/14-ц виділив у власність нежитлове приміщення - телятник № 2, площею 743,9 м2, розташоване в [ADDRESS]; 2. [PERSON], [INFO], який згідно договору купівлі - продажу частини майнового комплексу від 25 листопада 2014 року придбав у ПСП «Кам'янка» тракторну майстерню, що становить 22/100 ідеальних частин комплексу і навіс для сільгосптехніки металевий, що становить 25/100 ідеальних частин комплексу, та знаходиться за адресою: [ADDRESS] та який в свою чергу в подальшому відповідно до рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 22 грудня 2014 року по справі № 288/1721/14-ц виділив у власність тракторну майстерню площею 790 кв. м., та навіс для сільгосптехніки металевий 1520,4 кв. м.; 3. [PERSON], [INFO], який згідно договору дарування від 29 вересня 2015 року безоплатно передав [PERSON] ([INFO]) у власність зерносховище загальною площею 705,2 кв. м., що становить 18/100 частин комплексу будівель та споруд, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Норми статей 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно частини першої статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року по справі № 6-12цс13 кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У відповідності до частини першої статті 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Положенням статті 364 ЦК України закріплено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною третьою статті 364 цього Кодексу визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ від 25 грудня 2015 №1127. Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у своїй постанові від 03 квітня 2013 року по справі №6-12цс13, аналізуючи зміст норм статей 183,358,364 Цивільного кодексу України зробила висновок, що виділ часток (поділ) майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину майна із самостійним виходом або у разі, коли є технічна можливість переобладнання такого майна в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Крім того, за змістом роз'яснень Пленуму Верховного Суду України наведених в п.14 постанови від 22 грудня 1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», об'єкт нерухомого майна, який є спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі (виділу частки з нього), якщо можливо виділити сторонам ізольовані приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі приміщення або які можна переобладнати в такі. У відповідності до пункту 1.2. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 №55 поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна (додаток 1) або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна (додаток 2). Згідно висновків від 05 грудня 2017 № 51 та від 14 грудня 2017 №53 за технічними показниками об'єкти нерухомого майна, корівник (літ. Д) загальною площею 783,9 кв. м., корівник (літ. Д-1) загальною площею 803,1 кв. м, та насосна (літ М-1) загальною площею 23,6 кв. м, відокремлені та можуть бути виділені. Відповідно до довідки ПСП «Кам'янка» від 08 грудня 2017 року № 108, балансова вартість об'єктів становить: корівника Д - 14000 гривень, корівника Д1 - 15000 гривень, насосна - 1000 гривень. Разом з тим, статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Вчинення нотаріальних дій щодо порядку володіння та користування спільним майном або конкретними його частинами та укладення договорів про визначення розміру часток, зміну розміру часток, а також виділення частки в натурі присвячено пункт 6, глави 1, розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5. Відповідно до пункту 6, глави 1, розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5, зазначено, що договір про виділення частки в натурі може бути укладений між усіма учасниками спільної часткової власності або між кількома з них. Учасники спільної часткової власності вправі укладати договори про визначення розміру часток, зміну розміру часток, а також виділення частки в натурі (поділу). Договори про виділ частки в натурі майна (поділ), право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються нотаріусом на підставі документів, що посвідчують право власності на таке майно, або на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, якщо державну реєстрацію права власності на нерухоме майно проведено без видачі документа, що посвідчує таке право. Представник Позивача листами від 08 грудня 2017 року № 105-107 звертався до Відповідачів з письмовою пропозицією укласти договір про поділ (виділ) в натурі спільного майна як об'єкту права спільної часткової власності особисто вручивши кожному учаснику, в чому такі і розписалися. Однак, така пропозиція була залишена без розгляду Відповідачами, які в п'ятиденний строк, передбачений для відповіді, не виявили бажання укласти правочин. За таких обставин, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ спільного майна та/або виділ у натурі частки із спільного майна, що призвело до не можливості вчинити укладення відповідного правочину в порядку передбаченому статей 364, 367 ЦК України, Позивач має право на звернення до суду за захистом свого права, шляхом виділу у натурі своєї частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Вимогу про стягнення з Відповідачів понесених судових витрат Позивач не заявляв, тому

Outcome: approved