Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -15 червня 2015 року він отримав від Відділу ДВС Хустського РУЮ Закарпатської області копію постанову головного державного виконавця ВДВС Хустського РУЮ [PERSON] від 8 червня 2015 року про відкриття виконавчого провадження №47788274 по примусовому виконанню виконавчого напису №1640, виданого 3 квітня 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] /далі приватний нотаріус [PERSON]М./, про стягнення з нього, як з боржника, на користь стягувача Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк» «Приватбанк» /далі Банк/ 181799грн.41коп.; -відповідно до виконавчого напису приватного нотаріуса [PERSON] від 3 квітня 2015 року, який зареєстрований в реєстрі за №1640 та викладений на спеціальному бланку, серії НАН №138770, приватний нотаріус [PERSON] запропонувала виконавчій службі задовольнити вимоги Банку та стягнути з нього на користь Банку грошові кошти, які, як безпідставно, протиправно та помилково вважає приватний нотаріус [PERSON], є його боргом перед Банком за кредитним договором №MKGWSE00000212 від 18 серпня 2006 року, укладеним між ним та Банком, у загальному розмірі 180099грн.41коп., який складається з наступного: -залишок заборгованості за кредитом 8382грн.65коп; -сума заборгованості по відсоткам 57484грн.46коп.; -комісія 2250грн.; -пеня 111982грн.30коп., та витрати, повязані із вчиненням виконавчого напису 1700грн.; -строк, за який проводиться стягнення, як зазначено у виконавчому написі від 3квітня 2015 року, становить 8 років 6 місяців 8 днів, а саме: з 18 серпня 2006 року по 26 лютого 2015 року; -він вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса [PERSON] вчинено із грубим порушенням вимог діючого законодавства, він є безпідставним та незаконним і таким, що не підлягає виконанню, звернувся до суду з позовом та просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] від 3 квітня 2015 року, який зареєстрований в реєстрі за №1640 та викладений на спеціальному бланку, серії НАН №138770, про стягнення з нього, як з боржника, на користь стягувача - ПАТ КБ «Приватбанк», 181799грн.41коп.; визнати протиправними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» при зверненні до приватного нотаріуса [PERSON] для вчинення нею даного виконавчого напису; визнати протиправними дії приватного нотаріуса [PERSON] при вчиненні нею виконавчого напису від 3 квітня 2015 року /реєстровий №1640/; стягнути солідарно з відповідачів понесені ним судові витрати. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] [PERSON] та [PERSON] уточнили заявлені позовні вимоги та просили: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] від 3 квітня 2015 року, який зареєстрований в реєстрі за №1640 та викладений на спеціальному бланку, серії НАН №138770, про стягнення з [PERSON], як з боржника, на користь стягувача - ПАТ КБ «Приватбанк», 181799грн.41коп.; визнати протиправними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» при зверненні до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та подання їй заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] та інших офіційних документів Банку для вчинення нею на користь ПАТ КБ «Приватбанк» виконавчого напису від 3 квітня 2015 року; визнати протиправними дії приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] при вчиненні нею виконавчого напису від 3 квітня 2015 року /реєстровий №1640/ про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в сумі 181799грн.41коп.; стягнути солідарно з відповідачів на користь [PERSON] понесені ним по даній справі судові витрати у загальній сумі 26248грн.60коп.; стягнути солідарно з відповідачів витрати представників, що повязані з їх явкою до суду, які будуть підтверджені документально, на день винесення судом рішення по даній цивільній справі /а.с.45-60/. У судовому засіданні представники позивача [PERSON] [PERSON] та [PERSON] підтримали уточнений позов та доводи, викладені в ньому. Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не зявився, про місце та час слухання справи був неодноразово повідомлений належним чином шляхом вручення особисто судових повісток про виклик до суду на розгляд цієї справи /а.с.35,65,69,208а,231 том 1, а.с.78,135,184,186 том 2/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи у відсутність представника ПАТ КБ «Приватбанк» до суду не надходило. Відповідач приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши до суду заперечення на позов /а.с.139-142 том 2/, згідно якого позов не визнала, оскільки: -ПАТ КБ «Приватбанк» надавав їй оригінал кредитного договору №MKGWSE00000212 від 18 серпня 2006 року, укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], але вона вчинила виконавчий напис на копії цього кредитного договору, оскільки за заявою стягувача проводилось стягнення з [PERSON] не всієї суми заборгованості, а її більшої частини; -про можливу підробку будь-ким кредитного договору та про існування спорів між позивачем та ПАТ «КБ Приватбанк» їй нічого невідомо; -виконавчий напис був вчинений нею з дотриманням вимог ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат» та п.3.2 гл.16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, на підставі наданих ПАТ КБ «Приватбанк» документів, що підтверджують безспірність заборгованості: кредитний договір та виписка з рахунку боржника; -вона не є належним відповідачем по справі; -вимогу про стягнення з неї солідарно з ПАТ КБ «Приватбанк» судових витрат вона не визнає, оскільки їй не надано жодного доказу на підтвердження понесених позивачем судових витрат. У своїх запереченнях /а.с.142 том 2/ відповідач приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу [PERSON]М просила розглянути справу в суді у її відсутність. Представник третьої особи без самостійних вимог - Відділу державної виконавчої служби Хустського РУЮ Закарпатської області в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву /а.с.85 том 1/, згідно якої просив розглянути справу у відсутність представника третьої особи. Суд, вислухавши представників позивача [PERSON] [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом перевірено доводи позивача щодо заявлених позовних вимог та встановлено наступне. 3 квітня 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1640, з пропозицією стягнути грошові кошти у сумі 181 799,41 гривень /сто вісімдесят одна тисяча сімсот девяносто девять гривень 41 копійка/ з гр.[PERSON], реєстровий номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків [NUMBER], місце проживання: [INFO]/А/6, адреса реєстрації: Закарпатська область, м.Хуст, вул.Данчі, буд.54, дата народження 12.08.1982 року, місце народження - Закарпатська область, м.Хуст, місце роботи Фізична особа підприємець, які є його боргом за кредитним договором №МKGWSE00000212 від 18.08.2006 року, укладеним між ним та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» (код платника податків за Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України 14360570, місце знаходження: 49094, Дніпропетровська обл., м.Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги, буд.50, к/р №32009100400 у УНБУ в Дніпропетровській області, МФО 305299), яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»; з пропозицією задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» у розмірі: -Залишок заборгованості за кредитом 8 382,65 гривні; -Сума заборгованості по відсоткам 57 484,46 гривні; -Комісія 2 250,00 гривень; -Пеня 111 982,30 гривні, шо всього становить 180 099,41 гривень /сто вісімдесят тисяч девяносто девять гривень 41 копійка/; -Витрати повязані із вчиненням виконавчого напису 1700,00 гривень. Вказано, що строк, за який проводиться стягнення, - вісім років шість місяців вісім днів, а саме з 18.08.2006 року по 26.02.2015 року /а.с.25/. На підставі цього виконавчого напису державним виконавцем ВДВС Хустського РУЮ 08.06.2015 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження /а.с.22/. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат»: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 /із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 11 листопада 1999 року №2075, від 24 квітня 2000 року №693, від 29 листопада 2001 року №1602, від 26листопада 2014 року №662/ /далі Перелік/: Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобовязаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а)оригінал кредитного договору; б)засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до ч.3 ст.10 та ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як вказала відповідач приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] у своїх запереченнях - ПАТ КБ «Приватбанк» надавав їй оригінал кредитного договору №MKGWSE00000212 від 18 серпня 2006 року, укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], але ніяких доказів цієї обставини приватний нотаріус [PERSON] суду не надала. Суд вважає, що це ствердження приватного нотаріуса [PERSON] не відповідає дійсності, оскільки, як встановлено в судовому засіданні ПАТ КБ «Приватбанк» /на той час ЗАТ КБ «Приватбанк»/ було укладено з позивачем [PERSON] 18 серпня 2006 року кредитно-заставний договір №MKGWSE00000212, що підтверджується оглянутими в судовому засіданні матеріалами цивільної справи №309/1018/13-ц, провадження №2/309/316/14 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості /аркуш цієї справи 6-8/. Тобто оригіналу кредитного договору №MKGWSE00000212 від 18 серпня 2006 року, який нібито бачила відповідач - приватний нотаріус [PERSON], взагалі не існує. Ухвала Хустського районного суду від 22 жовтня 2015 року про витребування від ПАТ КБ «Приватбанк» оригіналів документів з Кредитної справи відповідачем ПАТ КБ «Приватбанк» виконана не була /а.с.48-51,54,65 том 1, а.с.131,135 том 2/. Відповідно до п.3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений Наказом Міністерства Юстиції України 22.02.2012 року №296/5 і є чинним /далі Порядок/, нотаріус вчиняє виконавчі написи: -якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; -за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Суд вважає, що у даному випадку приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] був порушений цей пункт Порядку. У виконавчому напису нотаріусом вказано, що строк, за який проводиться стягнення , - вісім років шість місяців вісім днів, а саме з 18.08.2006 року по 26.02.2015 року. Але, як вбачається з наданого приватним нотаріусом [PERSON] копії кредитного договору №MKGWSE00000212 від 18 серпня 2006 року, на якому вона вчинила виконавчий напис від 3 квітня 2015 року /а.с.121-122 т.1/, який їй надав ПАТ КБ «Приватбанк», - строк дії цього кредитного договору закінчився 18.08.2009 року, тобто ще 18.08.2012 року минуло три роки з дня виникнення права вимоги у банку. Відповідно до п.п.3.2.-3.5. Глави 16 Порядку: безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року №1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», як вказано в Ухвалі ВССУ від 15.06.2011 року по справі №6-4882св11. Як вбачається з наданої приватним нотаріусом [PERSON] виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості /а.с.123 том 1/, яка була їй передана працівниками Банку щодо наявності грошового зобовязання по тілу кредиту, відсотках, комісії та пені, на думку суду, ця виписка не може вважатися належним документом, який підтверджує безспірність вимог Банку до боржника. Отже, при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував від Банку належних документів, які б встановлювали прострочення [PERSON] виконання зобовязання, містили розрахунки по прострочених відсотках, комісії та пені з урахуванням днів прострочення, а також сум внесених боржником коштів на погашення відсотків по кредиту. Крім цього, відповідно до ч.1 ст.546 та ст.549 ЦК України: виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобовязання /п.3 ч.1 ст.611 ЦК України/. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч.2 ст.258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік вимог, у тому числі, про стягнення неустойки /штрафу, пені/. Однак ПАТ КБ «Приватбанк» та приватний нотаріус [PERSON] не взяли до уваги ці норми матеріального права, а також те, що пеня нарахована за 8 років 6 місяців 8 днів поза межами всіх строків та значно перевищує основну суму боргу, яка становить, виходячи з виконавчого напису, - 8382,65гривень, а пеня 111982,30 гривень. Відповідності до ст.88 Закону України «Про нотаріат»: виконавчий напис вчиняється при безспірності вимог кредитора. У даному випадку відповідач ПАТ КБ "Приватбанк" недобросовісно скористався своїм правом, оскільки йому було достовірно відомо про наявність спору, оскільки: -19.04 2012 року ПАТ КБ «Приватбанк» було подано до Хустського районного суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитно-заставним договором №MKGWSE00000212 від 18 серпня 2006 року, станом на 27.03.2012 року - у розмірі 80163грн.45коп. /справа №309/1018/13-ц, провадження №2/309/316/14, яка була досліджена у судовому засіданні/ /аркуш цієї цивільної справи 2/; -[PERSON], не визнаючи позов ПАТ КБ «Приватбанк», 04.04.2013 року подав по цій справі зустрічний позов до ПАТ КБ «Приватбанк» про захист та відновлення порушених прав споживача за споживчим кредитом, про визнання неправомірними дій та бездіяльності посадових осіб ПАТ КБ «Приватбанк» при укладанні та виконанні ними умов кредитного договору №MKGWSE00000212 від 18 серпня 2006 року та про визнання недійсними окремих положень договору, який ухвалою Хустського районного суду від 30 жовтня 2013 року був залишений без розгляду /аркуш цієї цивільної справи 70-74,88/; -ухвалою Хустського районного суду від 18 лютого 2014 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості був залишений без розгляду на підставі ст.207 ч.1 п.3 ЦПК України, оскільки належним чином повідомлений позивач ПАТ КБ «Приватбанк» двічі не зявився в судові засідання /аркуш цієї цивільної справи 108/. Та взагалі, як вважає суд, до відома позивача [PERSON] не було доведено про наявність заборгованості на момент вчинення виконавчого напису 3 квітня 2015 року, оскільки письмові вимоги про усунення порушень на його імя від представника ПАТ КБ «Приватбанк» від 31.03.2015 року були надіслані тільки 1 квітня 2015 року, о 16-43, та о 16-42 /а.с.115-120 том 1/, що залишилося поза увагою ПАТ КБ «Приватбанк» та приватного нотаріуса [PERSON]. На підставі вищевикладеного суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України: стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.79 ЦПК України: судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що повязані з явкою до суду. Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України: витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до ч.1 ст.85 ЦПК України: витрати, повязані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Відповідно до ст.ст.79,84,85,88 ЦПК України суд вважає, що з відповідачів в солідарному порядку підлягають стягненню: -на користь позивача [PERSON] документально підтверджені судові витрати по оплаті: судового збору у загальному розмірі 248грн.60коп. /а.с.3а/, та витрат, повязаних з оплатою правової допомоги адвоката [PERSON] у загальному розмірі 26000грн., а всього 26248грн.60коп. /а.с.66, 75-84, 89-94, 195-201 том 1/; -на користь представника позивача [PERSON] адвоката [PERSON] документально підтверджені витрати, повязані з його переїздом з м.Києва до м.Хуст у звязку з явкою до суду у загальному розмірі 5188грн.58коп., по оплаті добових та компенсації за відрив від звичайних занять у загальному розмірі 16045грн.39коп., а всього 21233грн.97коп. /а.с.75-84, 95, 167-176, 190-191, 242-246 том 1, а.с.5-10, 40-41, 90, 106-107, 154, 156, 166-167, 195-200, 205-207, 211, 213, 238-240 том 2, а.с.2-14 том 3/; -на користь представника позивача [PERSON] [PERSON] документально підтверджені витрати, повязані з її переїздом з м.Києва до м.Хуст у звязку з явкою до суду у загальному розмірі 4085грн.94коп., по оплаті добових та компенсації за відрив від звичайних занять у загальному розмірі 15526грн.68коп., а всього 19612грн.62коп. /а.с.66 том 1, а.с.17-30, 42-44, 91, 122-123, 155, 157, 171-172, 212, 214, 222-227, 231-233, 241-245 том 2/.

Outcome: approved