Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який обґрунтувала тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 2004 року. Мають спільну дитину 2004 року народження. Із серпня 2020 року сімейні стосунки між ними були припинені через те, що відповідач зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя, поводить себе по відношенню до позивачки агресивно, погрожує фізичним насиллям. Особисті відносини між ним тривалий час носять негативний характер. Дочка проживає разом з позивачкою. Відновлення сімейних відносин позивачка вважає неможливим, просить суд про розірвання шлюбу з відповідачем. Окрім того, просить стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 840,80 грн. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити заявлені вимоги. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав та про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідив надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб засновується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Примусовість жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.51 СК України, дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. За змістом ч.2 ст.104, ст.110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 року № 11, охорона сім`ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Проаналізувавши надані докази, суд встановив, що сторони з 27.04.2004 року одружені. Мають на утриманні доньку [PERSON] , [INFO] . Із серпня 2020 року сімейні відносини між сторонами були припинені у зв`язку з тим, що відповідач зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя, поводить себе по відношенню до позивачки агресивно, погрожує фізичним насиллям. Особисті відносини між ним тривалий час носять негативний характер. Мешкають окремо. Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, беручи до уваги заходи, вжиті судом для примирення сторін, вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження їхнього шлюбу суперечило б їхнім інтересам, у зв`язку із чим позовні вимоги слід задовольнити. В порядку ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved