Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що з 22 листопада 1995 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. На даний час разом сторони не проживають, дитина знаходиться на утриманні позивача, батько матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Прохала стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. У відкритому попередньому судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі та прохала суд їх задовольнити. Відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнав, прохав задовольнити. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як було встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 1995 року по 11 вересня 2014 року. Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 11.09.2014 року , шлюб між сторонами розірваний. [INFO] у сторін народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER]. Як свідчить довідка, видана виконавчим комітетом Краснокутської селищної ради Краснокутського району Харківської області від 15.03.2016 року, [PERSON] проживає та зареєстрована разом з донькою [PERSON] по [ADDRESS]. Як передбачає ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі. В силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів, суд, враховуючи вищезазначені норми закону, приймає до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, те, що стягнень за іншими виконавчими листами він не має, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття доньки. На думку суду, аліменти в такому розмірі достатні для забезпечення мінімальних потреб дитини та не будуть ставити у скрутне становище платника аліментів. Поряд з тим, згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Крім того, позивач, на підставі п.3 ст.5 Закону України "Про судовий збір", звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved