Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про поділ майна подружжя. На підставу своїх вимог посилається на те, що з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 1995 року по 2011 рік. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. За час шлюбу ними спільно, за спільні кошти було придбано наступне майно - житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 23.08.2005 року посвідченого приватним нотаріусом Тальнівського районного нотаріального округу [PERSON] вартість будинку становить 50000 грн.; земельна ділянка площею 843 кв.м., яка розташована на [ADDRESS]. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що підтверджується договором купівлі - продажу земельної ділянки від 23.08.2005 року посвідченого приватним нотаріусом Тальнівського районного нотаріального округу [PERSON] Земельна ділянка приватизована, державний акт серії ЯА № 714544 виданий 23 вересня 2005 року Тальнівською міською Радою. Експертна грошова оцінка земельної ділянки - 3423 грн; легковий автомобіль: реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску: 2007, марка: ВАЗ, модель: 211040, тип: легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами): [NUMBER], об'єм двигуна: 1596, колір: сірий. Вартість даного автомобіля складає - 60 000 гривень. Угоди про добровільний поділ майна, що є спільною власністю між ними не досягнуто, в зв'язку з чим позивачка змушена звернутись з даним позовом до суду, просить визнати за нею право власності на 1/2 частину спільного майна подружжя. Представник позивачки в судоввому засіданні позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити, проти винесення заочного рішення ні він, ні позивачка не заперечували. В судове засідання відповідач не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку ст. 169 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази, надані по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13.05.1995 року відділом РАГСу Тальнівського райвиконкому Черкаської області, за актовим записом № 47 було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], який був розірваний рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 28.12.2011 року (а.с. 20). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] народився 20.05.1999 року (а.с. 6). Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 23 серпня 2005 року посвідченого приватним нотаріусом Тальнівського районного нотаріального округу [PERSON] [PERSON] придбав житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 7-8) Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23 серпня 2005 року посвідченого приватним нотаріусом Тальнівського районного нотаріального округу [PERSON] [PERSON] придбав земельну ділянку, площею 843 кв.м., яка розтаншована за адресою [ADDRESS] (а.с. 9-10). Згідно копії технічного паспорта власником житлового будинку в [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 11-14), згідно будинкової книги в в будинку 04.10.2005 року зареєстровані сторони та їх син (а.с. 15-16). Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] є власником легкового автомобіля: реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску: 2007, марка: ВАЗ, модель: 211040, тип: легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами): [NUMBER], об'єм двигуна: 1596, колір: сірий (а.с. 19). Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Статтями ст.ст. 70, 71 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Пленум Верховного Суду України в Постанові № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначив у п.22, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов в частині визнання права власності за позивачкою на ? частину спільного подружнього майна необхідно задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ст. 12 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом. Судові витрати по справі по оплаті правової допомоги адвоката підлягають частковому стягненню на підставі ст. 84 ЦПК України згідно з вимогами Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" за 1 годину - в сумі 487,20 грн. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки судові витрати за сплату судового збору в сумі 721,20 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved