Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

У березні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у реалізації права власності та зобов'язання знести незаконну зведену прибудову, а саме просила зобов'язати [PERSON] за власний рахунок демонтувати прибудову до балкону квартири [ADDRESS]. Позов мотивований тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Будинок, в якому знаходиться квартира позивача, належить територіальній громаді м. Києва. Влітку 2014 року відповідач розпочала капітальний ремонт своєї квартири [ADDRESS], котра розташована над квартирою позивача, внаслідок чого здійснила прибудову балкону, котрий збільшився у своїй площі вдвічі - над вікном однієї з кімнат позивача та над вікном кухні квартири позивача. Внаслідок вказаного ремонту в квартирі позивача з'явились тріщини. Оскільки відповідач на неодноразові прохання позивача самостійно не демонтувала вказану прибудову, то позивач звернулася з цим позовом до суду та просила його задовольнити. До судового засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність та не заперечує щодо розгляду справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження. Відповідач до судового засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча про час, день та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Тому, суд на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України розглянув справу у відсутність сторін в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 8), а відповідач [PERSON] - власником квартири [ADDRESS], що розташована над квартирою позивача. Будинок, в якому знаходиться квартири сторін належить територіальній громаді м. Києва. Улітку 2014 року відповідач розпочала капітальний ремонт своєї квартири [ADDRESS], внаслідок чого здійснила прибудову балкону, котра збільшилася у своїй площі вдвічі - над вікном однієї з кімнат позивача та над вікном кухні квартири позивача. Внаслідок вказаного ремонту в квартирі позивача з'явились тріщини. Вказане стверджується поясненнями [PERSON], висновком по матеріалах ЄО № 18894, листами Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, КП УЖГ Печерського району м. Києва «Печерськжитло», Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві, (а.с. 9, 10, 13-14, 16-18, 20-21, 23-24). Відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності". Статтею 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю) - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності. Разом з тим, право на виконання будівельних робіт у відповідача [PERSON] відсутнє. Відповідно до ст. 179 ЖК Української РСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року за № 572 власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на: переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку. Відповідно до ст. 189 ЖК Української РСР особи, винні у порушенні правил користування жилими приміщеннями, санітарного утримання місць загального користування, сходових кліток, ліфтів, під'їздів, придомових територій; у самовільному переобладнанні та переплануванні жилих будинків і жилих приміщень та використанні їх не за призначенням несуть кримінальну, адміністративну або іншу відповідальність згідно з законодавством Союзу РСР і Української РСР. Оскільки судом встановлено, що відповідачем здійснено прибудову балкону без відповідних документів, така прибудова порушує права позивача (затіняє, поява тріщин у квартирі позивача), суд дійшов висновку про задоволення позову. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України всі судові витрати, понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved