Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Позивач у вересні 2018 р. звернулась до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона, [PERSON], є єдиним спадкоємцем за заповітом, спадкодавець залишив заповіт, яким усе належне йому майно заповідав позивачу. [INFO] помер [PERSON] - спадкодавець, про що складено заповідний актовий запис № 668. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, яка включає земельну ділянку площею 0,613 гектарів у межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS], садове товариство «ім. 1-го Травня», яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого Головним управлінням земельних ресурсів Київська міська державна адміністрація 22 жовтня 2003 року (на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28 серпня 1999 року № 2-3562 (ABB № 884603), акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 05-7-00431, та садовий будинок [ADDRESS] який належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Київською державною нотаріальною конторою № 18 від 28 серпня 1999 року за реєстровим № 2-3560, та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 20 вересня 1999 року реєстрова книга 10-175 за реєстровим № 4078. Позивач звернулась до державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Н.І. Фещук із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 21 жовтня 2017 року позивач одержала свідоцтво про право на спадщину за заповітом (НВА 734592) на земельну ділянку площею 0,613 гектарів у межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS], садове товариство «ім. 1-го Травня», яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого Головним управлінням земельних ресурсів Київська міська державна адміністрація 22 жовтня 2003 року (на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28 серпня 1999 року № 2-3562 (АВВ № 884603), акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 05-7-00431). 21 листопада 2017 року на запит нотаріуса позивачем було отримано інформаційну довідку КП Київської міської ради «Київське бюро технічної інвентаризації» вих. СБ-2017 № 516, відповідно до якої згідно з даними реєстрових книг Бюро, садовий будинок по [ADDRESS]» на праві власності не зареєстрований. 09 січня 2018 року державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Н.І. Фещук видала позивачу постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. № 133/02-31, якою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на садовий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], садове товариство «ім. 1-го Травня». 20 червня 2018 року на запит нотаріуса позивачем було отримано інформаційну довідку КП Київської міської ради «Київське бюро технічної інвентаризації» вих. СБ-2018 № 260, згідно якої згідно з даними реєстрових книг бюро, садовий будинок [ADDRESS]» на праві власності зареєстрований за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Київською державною нотаріальною конторою № 18 від 28 серпня 1999 року за реєстровим № 2-3560, та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 20 вересня 1999 року реєстрова книга 10-175 за реєстровим № 4078. 12 вересня 2018 року державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Н.І. Фещук видала позивачу постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. № 7944/0231, якою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на садовий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: м. Київ, Святошинський район, садовий будинок [ADDRESS]» у зв'язку з тим, що право власності на спадковий садовий будинок зареєстровано за неіснуючою адресою. Представник позивача в судовому засіданні зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, направив до суду відзив в якому зазначив, що відповідно до постанови державного нотаріуса Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Фещук Н.І. від 12 вересня 2018 року позивачу, [PERSON], відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на садовий будинок [ADDRESS] після смерті її батька у зв'язку з тим, що право власності на спадковий садовий будинок зареєстровано за неіснуючою адресою та просить слухати справу у відсутності представника Київської міської ради та прийняти рішення на підставі поданих стороною доказів згідно чинного законодавства. Представник третьої особи у судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином, направила до суду копію спадкової справи № 1104/2015 до майна померлого [INFO] [PERSON], а тому суд вважає за можливим проводити розгляд справи за відсутності осіб, які не з'явилися в судове засідання. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] - спадкодавець, про що складено заповідний актовий запис № 668 (а.с. 7). Згідно свідоцтва про народження [PERSON], яка народилася [INFO], в м. Київ, є дочкою [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, згідно заповіту (а.с. 10) яка включає земельну ділянку площею 0,613 гектарів у межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS], садове товариство «ім. 1-го Травня», яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого Головним управлінням земельних ресурсів Київська міська державна адміністрація 22 жовтня 2003 року (на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28 серпня 1999 року № 2-3562 (ABB № 884603), акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 05-7-00431, та садовий будинок [ADDRESS] який належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Київською державною нотаріальною конторою № 18 від 28 серпня 1999 року за реєстровим № 2-3560, та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 20 вересня 1999 року реєстрова книга 10-175 за реєстровим № 4078. Позивач звернулась до державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Н.І. Фещук із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 21 жовтня 2017 року позивач одержала свідоцтво про право на спадщину за заповітом (НВА 734592) на земельну ділянку площею 0,613 гектарів у межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS], садове товариство «ім. 1-го Травня», яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого Головним управлінням земельних ресурсів Київська міська державна адміністрація 22 жовтня 2003 року (на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28 серпня 1999 року № 2-3562 (АВВ № 884603), акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 05-7-00431). 21 листопада 2017 року на запит нотаріуса позивачем було отримано інформаційну довідку КП Київської міської ради «Київське бюро технічної інвентаризації» вих. СБ-2017 № 516, відповідно до якої згідно з даними реєстрових книг Бюро, садовий будинок по [ADDRESS]» на праві власності не зареєстрований (а.с. 14). 09 січня 2018 року державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Н.І. Фещук видала позивачу постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. № 133/02-31, якою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на садовий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], садове товариство «ім. 1-го Травня» (а.с.15). 20 червня 2018 року на запит нотаріуса позивачем було отримано інформаційну довідку КП Київської міської ради «Київське бюро технічної інвентаризації» вих. СБ-2018 № 260, згідно якої згідно з даними реєстрових книг бюро, садовий будинок [ADDRESS]» на праві власності зареєстрований за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Київською державною нотаріальною конторою № 18 від 28 серпня 1999 року за реєстровим № 2-3560, та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 20 вересня 1999 року реєстрова книга 10-175 за реєстровим № 4078. (а.с. 16). 12 вересня 2018 року державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Н.І. Фещук видала позивачу постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. № 7944/0231, якою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на садовий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: м. Київ, Святошинський район, садовий будинок [ADDRESS]» у зв'язку з тим, що право власності на спадковий садовий будинок зареєстровано за неіснуючою адресою (а.с. 17). Щодо неузгодження адреси земельної ділянки та садового будинку голова правління СТ «ім. 1-го Травня» у листі начальникові головного управління містобудування, дизайну та архітектури від 08 вересня 2003 року зазначив наступне. В 1996 році на базі садівницького товариства «ім. 1-го Травня» було створено колективне підприємство «ім. 1-го Травня», яке згідно статуту було його правонаступником. КП «ім. 1-го Травня» було зареєстроване в Ленінградській райдержадміністрації м. Києва 13 червня 1996 року за № 3996, код ЄДРПО 23728508 і місцезнаходженням [ADDRESS]. Протягом 1997 року Головне управління житлового забезпечення Київської міської держадміністрації провело приватизацію садових будинків членів КП «ім. 1-го Травня» за адресою: [ADDRESS] в Ленінградському районі. В 2000 році КП «ім. 1-го Травня» пройшло перереєстрацію в садівницьке товариство «ім. 1-го Травня», про що свідчить свідоцтво про державну реєстрацію, видане Ленінградською райдержадміністрацією від 31 липня 2000 року за № 36, код ЄДРПО 25896144 і місцезнаходженням: [ADDRESS]. На підставі розпорядження Київської міської держадміністрації від 20 квітня 1998 року № 871 членам садового товариства «ім. 1-го Травня» були видані державні акти на право власності на земельні ділянки за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 31). Таким чином, земельні ділянки членів СТ «ім. 1-го Травня» мають адресу [ADDRESS], а розташовані на них садові будинки - [ADDRESS]. Проте, спадкодавець отримав державний акт про право власності на земельну ділянку [NUMBER], 22 жовтня 2003 року, де зазначено, що земельна ділянка розташована на [ADDRESS] (а.с. 30). 26 жовтня 2006 року Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація, розпорядженням № 1873 присвоїла об'єктам, розташованим на території СТ «ім. 1-го Травня», поштову адресу [ADDRESS] (а.с. 32). 17 травня 2018 року представником позивача, було подано адвокатський запит до Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про надання інформації щодо поштової адреси, яка була присвоєна об'єктам, розташованим на території СТ «ім. 1-го Травня». У відповідь на запит Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація своїм листом вих. № 107-33/3778 від 31.05.2018 року підтвердила, що об'єктам, розташованим на території СТ «ім. 1-го Травня», було присвоєно поштову адресу [ADDRESS] (а.с. 18). Згідно довідки СТ «ім. 1-го Травня» № 2 від 27 липня 2016 року [PERSON] був власником садової ділянки [ADDRESS] (а.с. 33). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п.п. 4.14, 4.15, 4.18. п. 4 Глави 10 порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. На підставі вищевикладеного, беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Київської міської ради, третя особа: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - підлягають задоволенню, оскільки останнім було прийнято спадщину у встановлений законом спосіб, а наданими суду доказами підтверджено його право на спадкування за заповітом зазначеного майна та відповідні майнові права спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved