Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник позивача звернулася до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. В обгрунтування своїх вимог представник позивача зазначила, що 07 лютого 1997 року [PERSON] , придбав житловий будинок [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу та 25 березня 2020 року зареєстрував право власності на вищевказаний будинок. Однак він не може зареєструвати право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,22 га. за адресою: [ADDRESS] , оскільки остання була передана у приватну власність [PERSON] на підставі рішення Гальчинської сільської ради № 16 від 22.03.1994. [INFO] [PERSON] помер та за життя не виготовив правовстановлюючі документи на вищевказану земельну ділянку. Відповідачка є спадкоємицею першої черги, прийняла спадщину, однак на вказану земельну ділянку не претендує. Позивач просив визнати за ним право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,22 га. за адресою: [ADDRESS] , оскільки він позбавлений можливості у позасудовому порядку реалізувати своє право та отримати правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, заначили, що позовні вимоги підтримують повністю. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, направила заяву про розгляд справи в її відсутність, зазначила, що позовні вимоги визнає повністю. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав: Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 07 лютого 1997 року позивач, [PERSON] , придбав житловий будинок [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу та 25 березня 2020 року зареєстрував право власності на вищевказаний будинок (а.с. 10,11,12). Земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,22 га. за адресою: [ADDRESS] , була передана у приватну власність [PERSON] на підставі рішення Гальчинської сільської ради № 16 від 22.03.1994 (а.с. 13,14,41). [INFO] [PERSON] помер та за життя не виготовив правовстановлюючі документи на вищевказану земельну ділянку (а.с. 8). Відповідачка є спадкоємицею першої черги, прийняла спадщину, однак на вказану земельну ділянку не претендує (а.с. 7,9,35). \~ \~ \~ \~Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені належними письмовими доказами та вважаються судом доведеними. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. У відповідності з ч.1ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. \~ \~ \~ \~Частиною першою ст. 377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Враховуючи викладене суд задовольняє позов, визнає за позивачем право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,22 га. за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи клопотання позивача суд не стягує з відповідачки судові витрати на його користь.

Outcome: approved