Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати за нею - [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO] В обґрунтування позовних вимог вказала, що [INFO] року помер її батько - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Заповіту на ім'я [PERSON] батько не залишив. Після смерті [PERSON], у встановлений законом строк позивачка прийняла спадщину, було відкрито спадкову справу за заявою [PERSON] про прийняття спадщини № 74/14. Після звернення до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на квартиру після померлого [PERSON], нотаріусом було відмовлено заявниці у видачі свідоцтва, у зв'язку з тим, що спадкодавець за життя не зареєстрував право власності в установленому законом порядку, в зв'язку з чим позивачка змушена була звернутися до суду. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача Токмацької міської ради до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] - батько позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Токмаку реєстраційної служби Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 22 та [INFO] померла [PERSON] - матір позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04 листопада 2013 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Токмаку реєстраційної служби Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 472. Спадкодавці перебували в шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії [NUMBER] від 11 вересня 1949 року, актовий запис № 162. Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 17 вересня 1993 року Токмацька міська рада народних депутатів Виконавчого комітету посвідчила, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа квартири становить 45,9 кв.м, характеристики квартири наведені у технічному паспорті, який є складовою частиною свідоцтва про право власності на житло. Вказана квартира зареєстрована в МП «Вибір» на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності, записана у реєстрову книгу за № 1596. Відповідно до довідки КП «Абрис» Токмацької міської ради № 186 від 16 червня 2014 року, згідно паперових носіїв інвентаризаційної справи, що зберігається в архіві КП «Абрис» Токмацької міської ради, станом на 01.01.2013 року нерухоме майно, квартира за адресою: [ADDRESS] не обліковується. На момент смерті мати позивачки - [PERSON] проживала у [ADDRESS] разом з батьком позивачки - [PERSON] Таким чином, після смерті [PERSON] її долю в спільній квартирі успадкував [PERSON], оскільки відповідно до ч.ч.3,4 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно відповіді на запит, наданої завідувачем Токмацької державної нотаріальної контори Зиріною О.Ю. № 966/01-16 від 04.09.2014 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась. Згідно ст.ст.224,227 ЦК України в ред. 1963 року, які діяли на час приватизації квартири та переходу її у власність батьків позивачки, нерухомість підлягала реєстрації у виконавчому комітеті місцевої ради народних депутатів. Згідно цих вимог і була проведена реєстрація МП «Вибір» (орган, що здійснював реєстрацію) на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності і записана в реєстрову книгу за №1596. Батьки позивачки володіли квартирою, проживали у ній, несли витрати на утримання, їх право власності було підтверджене, у зв'язку з чим не виникало сумнівів у правомірності та законності їх володіння та праві власності протягом 20 років. Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» діяв з 01 липня 2004 року, передбачав, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Родинні відносини позивачки та померлих підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15 серпня 1957 року, зареєстрованого Міською радою РАЦС Запорізької області, актовий запис № 241, відповідно до якого [PERSON] є дочкою спадкодавців, що також підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу Серії [NUMBER] від 31 березня 1973 року. Згідно до звіту про проведення оцінки нерухомого майна, вартість квартири, в цінах, що діяли на дату смерті власника, [PERSON] - [INFO] року, приведених до цін, що діяли на дату оцінки, становить 101449 грн. В квартирі за адресою: [ADDRESS], на даний час, ніхто не зареєстрований, відповідно до довідки ПП «Токмак - центр» від 22 липня 2014 року, з 17.11.1966 року по 16.01.2014 рік в даній квартирі був прописаний [PERSON] - до моменту його смерті. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 817/02-31 від 18 липня 2014 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру за адресою: [ADDRESS], в зв'язку з тим, що спадкодавець за життя не зареєстрував право власності в установленому законом порядку. Позивачка по справі прийняла спадщину, звернувшись до Токмацької державної нотаріальної контори із відповідною заявою, що також підтверджується спадковою справою, яка надійшла на адресу суду 05 вересня 2014 року. Крім позивачки є спадкоємець за заповітом [PERSON] - син позивачки, який своєю заявою відмовився від прийняття спадщини. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням - є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" визначено, що за наявності умов для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні спадщини такі справи розглядаються за правилами позовного провадження. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи із наведеного, враховуючи, що спадкування згідно ст. 1216 ЦК України, передбачає перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла - спадкодавця, до спадкоємця, то необхідно визнати право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] позов слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved