Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 15.04.2008 року відповідачка отримала кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка зобовязання за договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 30.09.2015 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 20786,24, яка складається з: 14688,4 грн. заборгованості за кредитом; 4294,21 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 337,62 грн. заборгованості за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 966,01 грн. штраф (процентна складова), яку представник позивача просить стягнути з відповідача. Представник позивача у судове засідання не з»явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не зявилась, була повідомлена своєчасно та належним чином про час, день, місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень судових повісток, про причини своєї неявки суду не повідомила. Згідно до положення ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи та доводи позовної заяви, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між ЗАТ КБ ПРИВАТБАНК та відповідачкою договору б/н від 15.04.2008 року відповідачка отримала кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки /а.с. 6-10/. На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено тип та найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПРИВАТБАНК /а.с.19/. Позивач свої зобов»язання за договором та угодою виконав, надавши відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Правовідносини між банком та відповідачкою не припинені. Зобовязання, встановлені договором, відповідачкою не виконані, кредит не повернутий. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання(неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч.2 ст. 509 ЦК). Зобовязання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК). Підстави припинення зобовязань зазначені в ст.ст.599, 600, 601, 604-609 ЦК та не передбачають можливості припинення зобовязання у звязку з ухваленням судом рішення про задоволення вимог кредитора. За відсутності інших підстав припинення зобовязання, передбачених договором або законом, зобовязання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК). Належним виконанням зобовязання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання. Відповідачка зобовязання за договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 30.09.2015 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 20786,24 грн., яка складається з: 14688,4 грн. заборгованості за кредитом; 4294,21 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 337,62 грн. заборгованості за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 966,01 грн. штраф (процентна складова) /а.с. 4-6/. При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов'язання, відповідачка повинна була чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що повязані з одержанням кредиту. За таких обставин, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 79-80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідачки судовий збір на користь позивача.

Outcome: approved