Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом в якому вказує, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 25.09.1999 року, шлюб зареєстровано Великознамянською сільською радою Камянсько-Дніпровського району Запорізької області під актовим записом № 43. З відповідачем від шлюбу мають четверо дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] На протязі останніх двох років сімейне життя погіршилося, постійно між ними виникають сварки, проживають окремо. Спільне проживання вважає неможливим і таким, що суперечить її інтересам. Відповідач ухиляється від обовязку щодо утримання своїх неповнолітніх дітей. Просить розірвати шлюб з відповідачем, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 5000 грн з дня подання позову до суду та до досягнення дітьми повноліття, судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання позивачка не зявилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та в належній формі за зареєстрованим у встановленому порядку місцем\~ його проживання, про що свідчать повернуті на адресу суду поштові відправлення з відміткою «за не запитом», оголошенням в газету «Запорізька правда», а також від нього не надійшло повідомлення про розгляд справи у його відсутність, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі 25.09.1999 року уклали шлюб, який зареєстрований Великознамянською сільською радою Камянсько-Дніпровського району Запорізької області під актовим записом № 43, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖС № 062779. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ЖС № 066420 від 22.02.2000 р.н.), [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження серії 1-ЖС № 096509 від 26.08.2008 р.н.), [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ЖС № 219626 від 04.02.2013 р.н.), [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ЖС № 270487 від 10.02.2015 р.) Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 Сімейного кодексу України проголошує, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частина 1 ст. 110 СК України зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. У відповідності зі ст.ст. 180\~і\~181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно довідки № 270 від 16.06.2017 р., виданої виконавчим комітетом Великознамянської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, діти проживають разом з позивачкою. \~ Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з того, що відповідач, як батько зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує обовязок обох батьків утримувати дітей і, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин, призначає аліменти в розмірі 5000 грн. і до досягнення дітьми повноліття. Судом встановлено, що сторони на примирення не згодні, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання своїх дітей не надає, позивачка знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позову позивачем було сплачено судовий збір у сумі 640 грн., що підтверджується платіжним дорученням, та оплата (рахунок-фактура) за виклик до суду у газеті «Запорізька правда» у сумі 190 грн., які підлягають стягненню на користь позивача.

Outcome: approved