Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

Позивачка має на праві власності житловий будинок [ADDRESS],згідно договору купівлі-продажу 09.12.2011 року,укладеного між позивачкою та відповідачем,посвідченого приватним нотаріусом Кам'янсько-Дніпровського районного нотаріального округу [PERSON] 09.12.2011 року за номером реєстрації нотаріальних дій 3891.Реєстрація зазначеного будинку була здійснена Реєстраційною службою Кам'янсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області 23.09.2013 року,згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 10510023 від 09.10.2013 року. Після оформлення договору купівлі-продажу позивачка вступила в права власника і постійно проживає в зазначеному будинку,в той час як відповідач жодного разу там не з'являвся,проте залишається зареєстрованим за даною адресою,чим чинить перешкоди реалізації її прав власника. Іншого шляху,ніж вирішення питання про можливість розпорядження своєю власністю у судовому порядку,у неї на даний час немає. Вважає, що у даній ситуації у неї є всі підстави для вирішення цього питання у судовому порядку,оскільки відповідачем порушується її право власності на розпорядження цим будинком. Просить усунути перешкоди у реалізації права власності шляхом визнання втративши право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку відповідача. В судове засідання позивач по справі не з'явився але надав суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги залишає не змінними та просить задовольнити. В судове засідання відповідач по справі неодноразово не з'являвся хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, що посвідчується телеграмою про отримання виклику в суд та оголошення в газеті «Запорізька правда». В зв'язку з чим суд дійшов до висновку розглядати справу в заочному порядку. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився але надав суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим та таким що підлягає задоволення з наступних підстав, Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 11 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7, та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею,незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни,які мають у власності будинок, користуються ним і мають право розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд: продавати,дарувати, здавати в оренду .Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав передбачених законом. Згідно ст. 383 ЦК України власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання своєї родини, інших осіб. Статтею 391 ЦК України передбачено,що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ст. 155 ЖК України жилі будинки (квартири),що є у приватній власності громадян,не може бути в них вилучено,власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством . Відповідно до ч.2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права приватної власності чи обмежений у його здійснені. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно,без відповідної правової підстави заволоділа ним. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК) . Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. ч. 2 ст. 405 ЦК України вказує, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у випадку відсутності члена сім'ї без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлено угодою між ним і власником житла чи законом. Згідно до Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 р. реєстрація - це внесення відомостей до паспортного столу про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Згідно до ст. 3 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року за № 35 місцем проживання фізичної особи є місце, де вона постійно або переважно проживає як власник житлового будинку (приміщення), за договором його наймання, піднаймання, оренди або на інших підставах, передбачених законодавством. Договір найму житлового будинку між мною та відповідачами не укладався. Згідно із ст.71 ЖК України за відсутнім наймачем або членами його сім'ї жиле приміщення зберігається протягом шести місяців. Відповідач відсутній в її будинку понад шість місяців і право на збереження житлового приміщення понад шість місяців передбачене ч. 3 ст.71 ЖК України у них відсутнє. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved