Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з 11.07.2014 року по 31.09.2016 року в розмірі 7183,33 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідно до постанови Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03.11.2003 року, з відповідача на її користь на утримання їх неповнолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO], були стягнені аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21.10.2003 року і до повноліття дитини. Виконавчий лист про стягнення аліментів знаходиться на виконанні в Іллічівському ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області. Відповідач має заборгованість по сплаті аліментів, яка утворилася в вини останнього, що порушує права та законні інтереси її неповнолітньої дитини, у зв'язку з чим була змушена звернутися до суду з даним позовом. 10.10.2017 року позивачка надала до суду уточнену позовну заяву, в якій просила суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь суму пені за прострочення сплати аліментів за період з 11.07.2014 року по 09.10.2017 року в розмірі 12682,15 гривень. Позивачка [PERSON] надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, уточнені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність суду не надав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО № 238862 від 27.12.2001 року /а.с. 7/ сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03.11.2003 року, з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх неповнолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO], були стягнені аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21.10.2003 року і до повноліття дитини. /а.с. 9/. За даним рішенням 04.11.2003 року було видано виконавчий лист № 2-3494 від 03.11.2003 року, який знаходиться на виконанні в Іллічівському ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області. Згідно з довідкою Кальміуського (Іллічівського) ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області вих. № 13/82 від 31.08.2016 року [PERSON] має заборгованість по виплаті аліментів за період з 11.07.2014 року по 31.08.2016 року в розмірі 23732,1 гривень /а.с. 10-11/. Згідно з довідкою Центрального ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області вих. В14 від 09.10.2017 року заборгованість [PERSON] по виплаті аліментів станом на 09.10.2017 року складає 44519,44 гривень /а.с. 30/. Відповідно до ст.180, ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, одним із способів утримання, є стягнення аліментів за рішенням суду. Згідно з ч.1 ст. 196 СК України в разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК вiдповiдальнiсть платника алiментiв за прострочення їх сплати у видi неустойки (пені) настає лише за наявності вини цiєї особи. На платника алiментiв не можна покладати таку вiдповiдальнiсть, якщо заборгованість утворилася з незалежних вiд нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробiтної плати, затримкою або неправильним перерахуванням алiментiв банками. В iнших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати алiментiв. У зв'язку з цим сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до наступних, а кількість днів прострочення\~обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості. При цьому пеня нараховується не з часу фактичного ухилення від утримання і не з часу подання позовної заяви про стягнення аліментів чи з часу набрання рішенням суду про стягнення аліментів законної сили, а з часу невиконання рішення суду, лише тим місяцем, протягом якого не проводилося стягнення. Наявність заборгованості відповідача по сплаті аліментів за період з 11.07.2014 року по 09.10.2017 року в розмірі 44519,44 гривень знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, при цьому суд приходить до висновку, що вищевказана заборгованість утворилася з вини позивача. Враховуючи вищевикладені обставини, з [PERSON] на користь позивачки підлягає стягненню неустойка за весь час прострочення виплати аліментів за період з 11.07.2014 року по 09.10.2017 року в розмірі 12682,15 гривень. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 гривень, від сплати яких було звільнено позивачку при подачі позову. На підставі ст. ст. 180-181, 196, СК України, п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів",

Outcome: approved