Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Кіровської районної в м. Донецьку ради «про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини». Свої вимоги мотивує наступним. [INFO] померла мати позивачки - [PERSON], свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Позивачка є спадкоємицею за законом першої черги на спадщину, що відкрилася після смерті її матері. Однак у встановлений законом строк вона не подавала нотаріусу заяву про прийняття спадщини за законом, що залишилася після смерті [PERSON], оскільки на момент смерті своєї матері позивачка була вагітною. Після втрати самої близької людини, вона знаходилась в тяжкому психічному стані. Після пологів весь час зайняв догляд за новонародженою дитиною. Крім того, у зв'язку із зайнятістю на роботі та будучі юридично необізнаною з цивільним законодавством, що стосується строку прийняття спадщини, у визначений законом шестимісячний строк позивачка не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. А тому просить суд визначити їй додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини за законом. Також, у позивачки ще є рідні брат та сестра: [PERSON] та [PERSON], але вони не претендували на спадкове майно, тому не подавали заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні представник позивачки заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, надав суду пояснення аналогічні вищевикладеним у позовній заяві. Представник територіальної громади в особі Кіровської районної в м. Донецьку ради в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи та прийняття по справі заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. [INFO] померла мати позивачки - [PERSON], свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Позивачка є спадкоємицею за законом першої черги на спадщину, що відкрилася після смерті її матері. Однак у встановлений законом строк вона не подавала нотаріусу заяву про прийняття спадщини за законом, що залишилася після смерті [PERSON], оскільки на момент смерті своєї матері позивачка була вагітною. Після втрати самої близької людини, вона знаходилась в тяжкому психічному стані. Після пологів весь час зайняв догляд за новонародженою дитиною. Крім того, у зв'язку із зайнятістю на роботі та будучі юридично необізнаною з цивільним законодавством, що стосується строку прийняття спадщини, у визначений законом шестимісячний строк позивачка не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Також, у позивачки ще є рідні брат та сестра: [PERSON] та [PERSON], але вони не претендували на спадкове майно, тому не подавали заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з п.24 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК ( 435-15 ). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) ( 435-15 ), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У відповідності до частини 1 пункту 1 статті 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Статтею 1272 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Зазначена позиція викладена в постанові Верховного суду України при розгляді цивільної справи №6-85цс12 від 25 вересня 2012 року. Аналогічна позиція викладена і в п. 24 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" який роз'яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду, позивач мотивував пропуск 6-ти місячного строку на подачу заяви про прийняття спадщини своєю юридичною необізнаністю. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Приймаючи до уваги той факт, що позивачка пропустила встановлений законом шестимісячний строк з поважної причини, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини - три місяці з моменту набрання законної сили рішенням суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved