Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Позивач у грудні 2016 року звернувся до суду з названим позовом, вказуючи, що 12.12.2012 року [PERSON] за своєю заявою отримала картку з встановленим лімітом на картковому рахунку у розмірі 4000,00 грн. Відповідач порушує умови договору та не проводить в установлений термін оплату. Станом на 13.11.2016 року загальна заборгованість відповідача перед банком становить 12670,75 грн. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість по кредиту у сумі 12670,75 грн. та судові витрати у розмірі 1378,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, на адресу суду надійшла заява, якою він просить суд розгляд справи провести без його участі, підтримуючи позовні вимоги, та задовольнити позов. Одночасно на вимогу суду до суду надіслано оригінали документів, що містяться у кредитній справі [PERSON] Відповідач [PERSON] на виклик суду в судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. На адресу суду від неї надійшла заява, якою просить суд провести розгляд справи без її участі, вимоги позивача визнає в повному обсязі. Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі , чи у разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову . Пункт 24 постанови Пленуму Верхового Суду України № 2від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» вказує, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Окрім того у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Суд, ознайомившись з позовною заявою, взявши до уваги позицію представника позивача викладену у відповідній заяві, заяву відповідача, якою вона визнала позовні вимоги та дослідивши письмові докази в тому числі і дослідженою кредитною справою відповідача вважає, що позов підлягає задоволенню . Судом встановлено, що 12.12.2012 року [PERSON] звернулася до Публічного акціонерного товариства КБ « ПриватБанк» та отримала кредит у сумі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку , встановлених кредитним договором ( а.с.10). Банк виконав взяті на себе зобов'язання та встановив кредитний ліміт на картку у розмірі 4000,00 грн. Матеріали справи вказують, щ відповідач порушив умови договору та не проводить в установлений термін оплату по кредиту. Станом на 13.11.2016 року загальна заборгованість відповідача по кредиту становить 12670,75 грн., з яких : 2359,41 грн. - тіло кредиту; 1456,11 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; 6275,67 грн.- нараховано пені за прострочене зобов'язання; 1500,00 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500,00 грн. - штраф ( фіксована складова); 579,56 грн.- штраф( процентна складова). Задовольняючи позовні вимоги суд виходить з наступних міркувань. Так, згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що отримавши кошти [PERSON] не виконала належним чином свої зобов'язання, у зв'язку з чим у неї утворилася заборгованість перед позивачем, що згідно матеріалів справи становить 12670,75 грн. Таким чином , суд прийшов до висновку, що вимоги позивача базуються на умовах договору та законі, а тому позовна заява є обґрунтованою і такою що підлягає задоволенню.Визнання відповідачем позову не порушує права та інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України судові витрати у розмірі 1378,00 грн., які поніс позивач при зверненні до суду слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved