Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту посилаючись на те, що 27.03.2006 року між відповідачем та позивачем було укладено договір кредиту №DNH4KP23000085, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 9500, 37 грн., зі сплатою 25,08 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення кредиту та відсотків повинно відбуватись відповідно до кредитного договору. Свої зобовязання перед позивачем відповідач належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 05.12.2016 року відповідач має прострочену заборгованість на загальну суму 137007,11 грн.. При формуванні ціни позову позивач, враховує розмір: заборгованості за кредитом, що становить 9500, 40 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом, що становить 69097,68 грн., заборгованість за пенею за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, що становить 58409,03 грн., заборгованість по штрафах: (фіксована частина), що становить 500 грн. та (процентна складова), що становить 2530,90 грн.. 18.02.2014 року рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ було стягнено з [PERSON] в користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість у сумі 86389,20 грн.. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором, позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача на його користь різницю заборгованості за кредитним договором в розмірі 53648,81 грн. та сплачений судовий збір в сумі 1600 грн. забезпечення розгляду справи. У судове засідання представник позивача не зявився, про день, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, однак подав до суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Не заперечує проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до ст. 76 ЦПК України, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем [PERSON] 27.03.2006 року був укладений кредитний договір №DNH4KP23000085 (а.с.6), згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 9500,37 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, терміном до 27.03.2008 року. Надану суму кредиту відповідач повинен був повернути не порушуючи терміни. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідач ухиляється від виконання зобов'язань за кредитним договором у зв'язку з чим, станом на 05.12.2016 року відповідач має прострочену заборгованість на загальну суму 137007,11 грн.. При формуванні ціни позову позивач, враховує розмір: заборгованості за кредитом, що становить 9500, 40 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом, що становить 69097,68 грн., заборгованість за пенею за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, що становить 58409,03 грн., заборгованість по штрафах: (фіксована частина), що становить 500 грн. та (процентна складова), що становить 2530,90 грн.. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 86389, 20 грн., яка була задоволена рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 18 лютого 2014 року про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ "Приват Банк". Різниця заборгованості відповідача, з урахуванням вже стягнутої заборгованості, становить 53648,81 грн.. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.\~\~\~\~ Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ч. 1 ст.1048 ЦК України визначено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 1054 ЦК України, встановлено, що за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За наявних обставин, суд приходить до висновку, що позов на право стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 53648,81 грн., є підставним, обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Крім цього, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений в доход держави судовий збір в сумі 1600 гривень.

Outcome: approved