Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони є батьками неповнолітніх дітей. Також зазначає, що відповідач, як батько дітей, не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Позивачка просить суд задоволити позов про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей в розмірі по 2500 грн., щомісячно, до досягнення ними повноліття. Також зазначає, що на даний час неповнолітня донька [PERSON] стала навчатися в Сарненському педагогічному коледжі. А оскільки вона також потерубє матеріальної допомоги у звязку з навчанням, то позивачка також просить суд постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів на дитину, яка навчається, в розмірі 2500 грн., щомісячно, після досягнення дитиною повноліття Позивачка не зявилася в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання позивачка є належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи. \~Відповідач не зявився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі сторін, які не зявилися, оскільки в справі приймають участь їх представники. Представник позивачки позов підтримала та пояснила суду про обставини, що описані вище. Додала, що відповідач працює в РФ, має достойну заробітну плату а тому, на думку представника, він може платити аліменти в тому розмірі, про який просить позивачка. Представник відповідач апозов визнала частково. Пояснила суду, що відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 600 грн. на кожну дитину, щомісячно. Відповідач по мірі можливості надавав домомогу на утримання дітей, надсилаючи грошові кошти через платіжні системи. Щодо решти позовних вимог, то вважає, що позов в цій частині є передчасно заявлений. Адже за положеннями ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. На даний час донька [PERSON] є неповнолітньою. А тому представник вважає, що в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача аліментів на дитину, яка навчається, в розмірі 2500 грн., щомісячно, після досягнення дитиною повноліття слід відмовити, оскільки він є передчасно заявленим. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей. Частина 1 статті 184 СК України визначає, що якщо платник аліментів має нерегулярний,\~ мінливий\~ дохід, частину\~ доходу\~ одержує\~ в\~ натурі,\~ а\~ також\~ за наявності інших обставин,\~ що мають істотне значення,\~ суд за заявою платника\~ або одержувача\~ може\~ визначити\~ розмір\~ аліментів\~ у твердій грошовій сумі. Перелік підстав, за наявності яких суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, у законі суворо не визначений. Для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі досить однієї з названих у статті 184 СК України підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони є батьками неповнолітніх дітей. Батько дітей раніше надавав допомогу на їх утримання, про що свідчать надані суду доручення на переказ грошових коштів через систему Western Union. Але останній платіж датований 06.06.2016 року. В подальшому батько дітей не надавав допомогу на їх утримання, тим самим порушував приписи ст. 180 СК України. За таких умов у позивачки виникло право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. В судовому засіданні встановлені обставини, що дають змогу для задоволення позову про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на утримання дітей. В той же час не були встановлені підстави для задоволення позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в тому розмірі, про який зазначає позивачка. В судове засідання не були надані докази того, що відповідач має такий рівень доходів, який дозволяв би йому надавати допомогу у розмірі по 2500 грн. на кожну дитину, щомісячно. Позивачка не надала доказів того, що відповідач здійснював дороговартісні покупки, чи переказував певні грошові суми іншим особам (батькам, родичам), чи можливо надав комусь в позику певні грошові кошти, придбавав предмети розкоші, і з цих дій відповідача можна було б зробити висновки про його заможний стан, який дозволяв би йому сплачувати 5000 грн. щомісячно на утримання двох дітей. На думку суду, відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі, в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину, щомісячно. В судове засідання не були надані докази того, що відповідач має незадовільний стан здоров'я, має важкий майновий стан; що він має на утриманні непрацездатних батьків, або є в наявності інші обставини, що унеможливлюють відповідача надавати дітям допомогу в твердій грошовій сумі. Приймаючи рішення про задоволення позову суд виходить з приписів статті 11 ЦПК України, та приймає до уваги розмір прожиткового мінімуму, який встановлений законодавством України для дитини відповідного віку. При цьому враховується до уваги майновий стан сторін. В даному випадку суд звертає увагу, що обовязок з утримання дітей покладається на обох батьків. На думку суду, за вказаних умов визначений розмір аліментів є компромісним, та враховуватиме баланс інтересів сторін. Суд враховує положення статтей 180, 181, 182, 184 СК України та аналізуючи зібрані у справі докази дійшов висновку про можливість часткового задоволення позову про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Щодо решти заявлених позовних вимог. На даний час донька [PERSON] є неповнолітньою, але навчається в Сарненському педагогічному коледжі. За положеннями ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного Кодексу України. Законом покладено обов'язок на обох батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Також у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України розяснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, в судовому засіданні не були встановлені обставини, які надавали б змогу прийняти рішення про задоволення позову про стягнення аліментів на неповнолітню доньку, яка навчається, з часу - після досягнення нею повноліття, як про це просить позивачка. Адже на час розгляду справи дитина не досягла повноліття а, отже, відсутні юридичні факти, які в своїй сукупності надавали б підстави для задоволення заявленого в цій частині позову. За наведеного заявлений позов в цій частині є безпідставним, і в його задоволенні слід відмовити. Розподіл між сторонами судових витрат суд вирішує за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved