Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 4,0992 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за межами села Паліївка Біляївського району Одеської області, а саме поле № 119, ділянка № 37 на території Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки № 5121081700:01:001:0251, у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 04 вересня 2014 року. Свої вимоги мотивує тим, що 04 вересня 2014 року померла матір позивачки [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку, розміром 4,0992 га, розташована на території Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Біляївською державною нотаріальною конторою Одеської області 24 липня 2007 року за реєстровим номером № 1-5790. Тобто після смерті батька [PERSON] матір позивачки прийняла у спадок вищевказану земельну ділянку. Після смерті матері [PERSON] єдиним спадкоємцем за законом залишилась дочка померлої [PERSON], яка, як спадкоємець першої черги за законом, звернулась до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявою для оформлення права на спадщину, а саме: на земельну ділянку площею 4,0992 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області. Але їй було відмовлено у видачі свідоцтва, повідомивши, що позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку через те, що померла за життя не оформила на неї право власності і рекомендовано звернутися до суду, так як відсутня державна реєстрація права власності померлої на вищевказану земельну ділянку. Таким чином, позивачка, як законний спадкоємець, має всі законні права на належне їй спадкове майно, однак не може оформити своє право власності на належне їй майно і вільно ним користуватись. У звязку з викладеним вона звернулась з позовом до суду. До судового засідання позивачка та її представник не зявились, але представник подав заяву, в якій наполягає на задоволенні позовних вимог та просить справу розглянути у його відсутність. Представник Біляївської районної державної адміністрації Одеської області до судового засідання не зявився, але надіслав заяву, в якій вказав, що позов визнає та просить справу розглянути без його участі. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 04 вересня 2014 року померла матір позивачки [PERSON] згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 384482 (а. с. 7), яка на день смерті мешкала по вулиці Лиманській № 27 в селі Паліївка Біляївського району Одеської області, згідно матеріалів спадкової справи. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 4,0992 га, кадастровий номер № 5121081700:01:001:0251, що розташована за межами села Паліївка Біляївського району Одеської області, на території Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області, а саме: поле № 119, ділянка № 37, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що свідчить Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Біляївською державною нотаріальною конторою Одеської області 24 липня 2007 року за реєстровим номером № 1-5790, згідно якого спадкоємцем майна [PERSON], який помер 25 вересня 2006 року є його дружина [PERSON]. Спадкове майно, на яке видане зазначене Свідоцтво складається з: земельної ділянки площею 4,0992 га, кадастровий номер № 5121081700:01:001:0251, що розташована за межами села Паліївка Біляївського району Одеської області, на території Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області, а саме: поле № 119, ділянка № 37, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі державного акту про право власності на землю серії ОД № 030654 виданого Вигодянською сільською радою Біляївського району Одеської області 19 квітня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за № 36 (а. с. 13). Право власності на вищевказане нерухоме майно підлягає державній реєстрації, але реєстрація права власності на земельну ділянку покійною проведене не була. Згідно акту від 14 жовтня 2008 року про відновлення в натурі меж та передачі довгострокових межових знаків на зберігання власнику земельної ділянки, що передається у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області, проведено відновлення в натурі меж земельної ділянки загальною площею 4,0992 га, що передається у власність [PERSON] на території Вигодянської сільської ради за межами села Паліївка, а саме поле № 119, ділянка № 37 для ведення товарного сільськогосподарського господарства (а. с. 16). Таким чином, після смерті [PERSON], відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 030654 виданого Вигодянською сільською радою Біляївського району Одеської області 19 квітня 2004 року та Свідоцтва про право на спадщину за законом за реєстровим № 1-5790 від 24 липня 2007 року, позивачка є спадкоємцем першої черги майна [PERSON], згідно ст. 1258, 1261 ЦК України. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, відповідно до ст. 1261 ЦК України, [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, інші спадкоємці відсутні. Позивачка у встановлений законом строк звернулась до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, а тому є такою, що прийняла спадщину. Листом від 24 листопада 2015 року за № 4892/02-14 державний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку і рекомендував звернутися до суду, так як не виконано норму закону, а саме не проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 4,0992 га у відповідному відділі ДЗК та не отриманий державний акт на земельну ділянку (а. с. 6). При житті [PERSON] володіла земельною ділянкою, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ОД № 030654 виданим Вигодянською сільською радою Біляївського району Одеської області 19 квітня 2004 року на імя колишнього власника [PERSON] та Свідоцтвом про право на спадщину за законом за реєстровим № 1-5790 від 24 липня 2007 року, виданим померлій [PERSON]. Отже, зареєструвати при житті право власності на земельну ділянку [PERSON] не встигла. У звязку з тим, що спадкодавець за життя не встиг зареєструвати право власності на житловий будинок, позивачка позбавлена можливості в установленому порядку оформити право на спадщину. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7\~«Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до\~ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки право [PERSON] на вказану земельну ділянку, не зареєстровану у встановленому законом порядку, на момент її смерті ніким не оспорюється, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити і визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом.

Outcome: approved