Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути на її користь на утримання дитини, [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 грудня 1999 року до 25 лютого 2003 року, коли шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 15 листопада 2005 року в справі № 2-2105/05 з відповідача було стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, починаючи стягнення з 04 жовтня 2005 року до досягнення ним повноліття.На підставі зазначеного рішення суду 15 листопада 2005 року [PERSON] був отриманий виконавчий лист, який був пред'явлений нею до примусового виконання. 14 листопада 2014 року, у звязку з обіцянкою відповідача в подальшому добровільно сплачувати аліменти на утримання дитини, не бажання притягнення його до кримінальної відповідальності за систематичну несплату аліментів, позивака звернулась до відділу державної виконавчої служби Токмацького міськрайонного управління юстиції Запорізької області із заявою про відмову від примусового стягнення аліментів. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 28 листопада 2014 року в справі № 328/4023/14-ц клопотання державного виконавця було задоволене та була визнана відмова позивачки від примусового стягнення аліментів за виконавчим листом від 15 листопада 2005 року в цивільній справі № 2-2105/05.На підставі зазначеної ухвали суду виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 15 листопада 2005 року в цивільній справі № 2-2105/05 було закінчено 11 грудня 2014 року. Після чого відповідач порушив свою обіцянку, надану позивачці заради її відмови від примусового виконання виконавчого листа, жодного разу з того часу не сплатив їй аліменти в добровільному порядку, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, в звязку з чим вона знову просить стягнути з нього аліменти. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити, пояснила, що вона не може сама утримувати сина. Відповідач в судовому засіданні вказав, що позов визнає частково, так як йому не відомо, на що будуть стягуватися з нього кошти, на що вони будуть витрачатися, так як позивачка не працює. Суд, заслухавши сторони, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 грудня 1999 року, відповідно до свідоцтва про одруження серії І-ЖС № 072222 від 24 грудня 1999 року, актовий запис № 280 до 25 лютого 2003 року, коли шлюб між ними було розірвано, згідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЖС № 144366 від 25 лютого 2003 року, актовий запис № 40. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії I-ЖС № 042483 від 14 вересня 2000 року, актовий запис № 170, відповідно до якого батьком є [PERSON] відповідач у справі. Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 15 листопада 2005 року в справі №2-2105/05 з відповідача були стягнуті на користь позивачки аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, починаючи стягнення з 04 жовтня 2005 року до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 28 листопада 2014 року в справі № 328/4023/14-ц (провадження № 6/328/208/14) клопотання відділу державної виконавчої служби Токмацького міськрайонного управління юстиції Запорізької області про визнання відмови стягувача від примусового виконання було задоволено та визнано відмову стягувача [PERSON] від примусового стягнення аліментів за виконавчим листом Токмацького районного суду Запорізької області від 15.11.2005 року в цивільній справі № 2-2105. На підставі зазначеної ухвали суду виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 15 листопада 2005 року по цивільній справі №2-2105/05 року було закінчено 11 грудня 2014 року, що підтверджується листом відділу державної виконавчої служби Токмацького міськрайонного управління юстиції від 12 грудня 2014 року № 22228/03. Дитина [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], відповідно до довідки виконавчого комітету Токмацької міської ради про реєстрацію місця проживання особи з 17.05.2017 року по теперішній час. Згідно довідки Токмацької школи інтернат № 469 від 20.07.2017 року, [PERSON], [INFO], дійсно навчався в Токмацькій школі інтернат з 01.09.2008 року по 26.05.2017 рік і був відрахований в звязку з закінченням школи. Не перебував на повному державному утриманні. Статтею 51 Конституції України передбачено обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Крім того, в ст. 180 СК України зазначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є особою працездатного віку, не страждає тяжкими або хронічними захворюваннями, інших осіб на утриманні не має, свій обовязок щодо участі в матеріальному утриманні своєї дитини не виконує. У відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Відповідно до Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів № 2037-VIII від 17.05.2017 року, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який набрав чинності 08.07.2017 року. Враховуючи, викладене з відповідача підлягають стягненню аліменти з 16.05.2017 року по 07.07.2017 року не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а з 08.07.2017 року не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи інтереси дитини та обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач звільняється від сплати судового збору, то з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved