Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

У березні 2017 року товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» (далі Товариство) звернулося до суду з указаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що між Товариством та [PERSON] було укладено кредитний договір № 150817-155039 від 17.08.2015 року, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 700 грн. з кінцевим терміном повернення у строк до 30.08.2015 року, у разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту, до позичальника застосовуються штрафні санкції у виді неустойки пені з розрахунку 2 % за кожен день прострочення платежу. 22.09.2015 року [PERSON] сплатив відсотки за користування кредитом у сумі 100 грн. У звязку з тим, що відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, станом на 20.02.2017 року виникла заборгованість у розмірі 8\~286 грн., яка складається з: 700 грн. заборгованість за кредитом; 126 грн. проценти за користування кредитом; 7\~460 грн. заборгованість за пенею. За таких обставин позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить проводити розгляд справи за його відсутності та не заперечує проти винесення заочного рішення судом. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. У судове засідання відповідач не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, а саме у судове засідання на 26.04.2017 р., 31.05.2017 однак конверти повернувся до суду у звязку зі спливом терміну зберігання. За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі частини другої статті 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З матеріалів справи вбачається, що 17.08.2015 року між ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON], [INFO], був укладений договір шляхом підписання анкети-заяви для отримання кредиту (частина перша статті 634 ЦК України), де вказано, що заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг (далі - Умови), а також тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг. Згідно умов договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 700 грн. строком на 14 днів та зобовязувався до 30.08.2015 року повернути кредит у розмірі 700 грн. і сплатити відсотки у розмірі 126 грн. за користування кредитом. Крім того згідно умов кредитного договору [PERSON] зобовязувався при простроченні оплати за кредитом та процентами сплатити процент у розмірі 2% за кожен день користування кредитом, (730 % річних або відсотків річних, якщо на період користування кредитом припадає високосний рік). При виникненні заборгованості [PERSON] зобовязувався сплатити пеню у розмірі: 2,64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості; на пятнадцятий день у розмірі 4,02%; на тридцятий день у розмірі 6,67%. На підставі пп. 2.2, 2.3, 2.3.1, Умов надання та обслуговування кредитів, кредит надається клієнту на власні потреби клієнта, не повязанні з підприємницькою діяльністю на строк зазначений в Заяві, шляхом видачі готівкових грошових коштів з каси Товариства, та вважається наданим в момент підписання Клієнтом видаткового касового ордеру та шляхом перерахування на картковий рахунок за розпорядженням Клієнта, що підтверджується у Заяві Анкеті клієнта. Дата, на яку припадає закінчення строку, зазначеного в п. 2.2. Умов є датою повернення кредиту. Клієнт має право звернутися до Товариства з пропозицією (офертою) про продовження строку користування кредитом не пізніше дати повернення кредиту. Умовою акцепту Товариством пропозиції (оферти) Клієнта про продовження строку користування кредитом є погашення Клієнтом процентів за користування кредитом, нарахованих на дату повернення кредиту. За користування кредитними коштами, процентна ставка встановлюється у розмірі визначеному в Заяві-Анкеті, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється щоденно, якщо інше не встановлено договором, що підтверджується п. 2.4.1 "Умов надання та обслуговування кредитів". У п. 4.2, 4.3, 4.4, 4.5. Умов надання та обслуговування кредитів зазначено, що у разі несвоєчасного повернення клієнтом обумовленої суми кредиту та нарахованої суми за користування кредитом до клієнта застосовуються штрафні санкції. За порушення строків повернення кредиту Клієнт зобовязується сплачувати Товариству неустойку у вигляді пені у відсотках від суми кредиту, у розмірі, що вказана в Заяві-Анкеті за кожен день простроченого або неналежного платежу за кредитним договором у розмірі: 2,64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості; на пятнадцятий день у розмірі 4,02%; на тридцятий день у розмірі 6,67%. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). [PERSON] належним чином не виконував своїх зобов'язань за вказаним договором, унаслідок чого у нього перед ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» утворилася заборгованість, яка станом на 20.02.2017 року становить 8 286 грн. та складається з: 700 грн. заборгованість за кредитом; 126 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 7 460 грн. заборгованість за пенею (а.с.14-23). Факт наявності заборгованості за кредитним договором у встановленому законом (ст. ст. 10, 60, 137 ЦПК України) порядку ніким не спростовано. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачем не в повному обсязі виконувались зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, в зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість, яка підлягає стягненню в повному обсязі, а тому позов ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved