Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

У квітні 2015 року ЖБК «Квазар-9» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 21 101,89 грн., посилаючись на те, що відповідач своєчасно не сплачує вартість отриманих житлово-комунальних послуг, за період з січня 2005 року по лютий 2015 року утворилась зазначена заборгованість. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд про їх задоволення. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином. Суд враховуючи вимоги ст. ст. 77, 224 ЦПК України визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача по справі та ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, зібрані по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником ? частини квартири [ADDRESS]. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.1 Закону України від 24 червня 2004 року №1875-ІV "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Частиною 3 ст.16 цього Закону визначено принцип безперебійного надання споживачу комунальних послуг. Відповідач добровільно, своєчасно та в повному обсязі не сплачує вартість отриманих житлово-комунальних послуг, за період з січня 2005 року по лютий 2015 року заборгованість складає 21 101,89 грн., що підтверджується розрахунком ЖБК. Таким чином, позивач фактично надав житлово-комунальні послуги й останній користувався цими послугами, будучи власником та зареєстрованим за вказаною адресою. З матеріалів справи не вбачається, щоб відповідач письмово відмовлявся від отримання вказаних послуг. За таких обставин, суд приходить до висновку, що послуги позивачем фактично надавались, будь-яких доказів щодо недоотримання їх за весь спірний період відповідачами не надано. При визначенні розміру заборгованості по сплаті послуг, суд керується розрахунком ЖБК «Квазар-9» про розмір заборгованості. Суд приймає до уваги саме зазначений розрахунок, так як зміст даного розрахунку відповідачем на день розгляду справи офіційно неоспорений, Згідно вимог ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно вимог ст.360 ЦК України кожний учасник спільної часткової власності відповідно до своєї частки відповідає перед третіми особами по зобов'язанням, пов'язаних зі спільним майном, і повинен брати участь у сплаті всякого роду платежів, а також у витратах по утриманню спільного майна. Підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн. та витрати на правову допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: approved