Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з вищевказаним позовом. Під час розгляду справи представник позивача уточнив позовні вимоги, звернувшись до суду із письмовою заявою про зміну предмета позову (а.с. 128-129) та просив суд ухвалити рішення, яким: 1). зобов`язати ТОВ «ЗОЛОТИЙ КОЛОС - 2012» усунути перешкоди в користуванні і розпорядженні земельними ділянками площею 3,43 га, кадастровий номер 3523486900:53:000:0002 та площею 5,53 га, кадастровий номер 3523486900:53:000:0003, що знаходяться в фактичному користуванні ТОВ «ЗОЛОТИЙ КОЛОС - 2012», шляхом повернення вказаних земельних ділянок у користування і розпорядження позивача, якому вони належать на праві приватної власності; 2). скасувати державну реєстрацію прав про право оренди ТОВ «ЗОЛОТИЙ КОЛОС - 2012» на земельну ділянку площею 3,43 га, кадастровий номер 3523486900:53:000:0002 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме - запис про інше речове право земельної ділянки площею 3,4299 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тарасівської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області, номер 14298753 від 21.04.2016 року приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Панчишиної Світлани Станіславівни, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію іншого речового права, індексний номер 29392477 від 24.04.2016 р.; скасувати державну реєстрацію прав про право оренди ТОВ «ЗОЛОТИЙ КОЛОС - 2012» на земельну ділянку площею 5,53 га, кадастровий номер 3523486900:53:000:0003 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме - запис про інше речове право земельної ділянки площею 5,5288 га, кадастровий номер 3523486900:53:000:0003, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тарасівської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області, номер 14299910 від 21.04.2016 року приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Панчишиної Світлани Станіславівни, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію, індексний номер 29392790 від 24.04.2016 р. Свої позовні вимоги сторона позивача мотивує тим, що 20.04.2016р. між [PERSON] та ТОВ «ЗОЛОТИЙ КОЛОС - 2012» нібито було укладено два договори оренди землі площею 3,43 га, кадастровий номер 3523486900:53:000:0002 та площею 5,53 га кадастровий номер 3523486900:53:000:0003, які були зареєстровані 21.04.2016 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Панчишиною С.С. У зв`язку з запереченням факту підписання зазначених договорів оренди, у лютому 2018р. [PERSON] звернулася до ТОВ «ЗОЛОТИЙ КОЛОС - 2012» з позовом про визнання договорів оренди від 20.04.2016р. недійсними. Справа №393/62/18 за цим позовом розглядалась у Новгородківському районному суді Кіровоградської області, а потім у Долинському районному суді Кіровоградської області. З метою доведення факту не підписання [PERSON] спірних договорів оренди землі, ухвалою Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 20.02.2019р. по справі №393/62/18 було призначено почеркознавчу експертизу. Висновком експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №1799/1800/19-27 від 16.07.2019р., встановлено, що підписи від імені [PERSON] у спірних договорах оренди землі від 20.04.2016р., що укладені між позивачем та відповідачем, виконані не [PERSON] , а іншою особою, з деяким наслідуванням якихось справжніх підписів [PERSON] , та виконані особою, яка заповнювала відповідні графи цих документів. Так, висновком експерта підтверджено, що [PERSON] не підписувала спірні договори оренди землі, а відтак ці правочини були підписані за відсутності її волевиявлення, що, відповідно, вказує на неукладеність договорів. Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 29.05.2020р. позовні вимоги [PERSON] були задоволені, визнано недійсними договори оренди землі, укладені 20.04.2016 року між позивачем та ТОВ «ЗОЛОТИЙ КОЛОС - 2012». Проте, відповідач подав апеляційну скаргу на вказане вище рішення суду і постановою Кропивницького апеляційного суду від 27.10.2020р. апеляційну скаргу було задоволено частково, рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 29.05.2020р. скасовано, а у задоволенні позовних вимог відмовлено. При цьому, Кропивницький апеляційний суд послався на правову позицію Великої Палати Верховного Суду висловлену у постанові від 16.06.2020 року у справі №145/2047/16-ц, якою Велика Палата відступила від висновку, висловленого в постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року у справі №6-48цс15, зазнаючи, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним. У цьому випадку, ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. У зв`язку з цим, а також тим, що постановою Кропивницького апеляційного суду від 27.10.2020р. визнано, що договори оренди землі, площею 3,43 га та 5,53 га, які зареєстровані 21.04.2016р. приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Панчишиною С.С. є неукладеними, а отже не відбулося жодного переходу права володіння і користування на ці земельні ділянки до відповідача, а тому ефективним способом захисту права буде усунення перешкод у користуванні і розпорядженні земельними ділянками, скасувавши записи про державну реєстрацію прав про право оренди на вказані земельні ділянки, що і змусило позивача звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою суду від 02.11.2020 року провадження по справі відкрито та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю та просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі відповідно до поданої позовної заяви. Відповідач судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомляв. Представник відповідача надіслав до суду 09.04.2021р. відзив на позовну заяву, в якому вказав, що представник позивача вибрав не належний спосіб захисту прав позивачки [PERSON] , а тому позовні вимоги не можуть бути задоволені судом (а.с. 166). Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, позивачці [PERSON] на праві власності належать земельні ділянки площею 3,43 га та 5,53 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Тарасівської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області, кадастрові номери 3523486900:53:000:0002 та 3523486900:53:000:0003, на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 27.10.2000 року серії КР № 0874, видані Тарасівською сільською радою Новгородківського району Кіровоградської області, на підставі рішення сесії Тарасівської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області від 22 квітня 2000 року №64 (а.с. 15, 21). 20.04.2016 року між [PERSON] та ТОВ «ЗОЛОТИЙ КОЛОС - 2012» укладено договори оренди землі №б/н, відповідно до яких орендодавець надав в строкове платне користування орендарю земельні ділянки площею 3,43 га та 5,53 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Тарасівської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області, кадастрові номери 3523486900:53:000:0002 та 3523486900:53:000:0003 (а.с. 13-14, 19-20). З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 28.10.2020 року вбачається, що 21.04.2016 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Панчишиною С.С. внесено записи про право оренди земельних ділянок площею 3,43 га та 5,53 га на підставі договорів оренди землі № б/н від 20.04.2016 року, за умовами якого орендодавець [PERSON] передала орендарю ТОВ «ЗОЛОТИЙ КОЛОС - 2012» вказані земельні ділянки строком на 10 років. (а.с. 15-16, 21-22). Як слідує з позовної заяви, у зв`язку з запереченням факту підписання зазначених договорів оренди, у лютому 2018р. [PERSON] , звернулася до ТОВ «ЗОЛОТИЙ КОЛОС - 2012» з позовом про визнання договорів оренди від 20.04.2016р. недійсними. Справа №393/62/18 за цим позовом розглядалась у Новгородківському районному суді Кіровоградської області, а в подальшому у Долинському районному суді Кіровоградської області. Підставою для подання цього позову було те, що [PERSON] , заперечувала факт підписання договорів оренди землі б/н від 20.04.2016р., що зареєстровані приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Кіровоградської області Панчишиною С.С. Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди(частина перша статті 638 ЦК України). За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі - у редакції, чинній на дату, зазначену в спірному договорі) договір оренди землі укладається в письмовій формі. За частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строку, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. У разі якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. У такому випадку власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсного змісту правовідносин, які склалися у зв`язку із фактичним використанням земельної ділянки (висновок сформульовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц). З метою доведення факту не підписання [PERSON] , спірних договорів оренди землі, ухвалою Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 20.02.2019р. по справі №393/62/18 було призначено почеркознавчу експертизу та надано висновок експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №4822/4823/20-27 від 18.12.2020р. Вказаний висновок стороною позивача долучено до матеріалів даної справи. Згідно з експертним висновком Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 16.07.2019р., зробленим за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №1799/1800/19-27 у справі № 393/62/18, встановлено, що підписи від імені [PERSON] у спірних договорах оренди землі від 20.04.2016р., що укладені між позивачем та відповідачем, виконані рукописним способом, пастою кулькової ручки, без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів, не [PERSON] , а іншою особою, з деяким наслідуванням якихось справжніх підписів [PERSON] ; підписи у договорах оренди землі від 20.04.2016 року виконані особою, яка заповнювала відповідні графи цих документів (а.с. 152-159). Так, висновком експерта підтверджено, що [PERSON] , не підписувала спірні договори оренди землі, а відтак ці правочини були підписані за відсутності її волевиявлення, що, відповідно, вказує на неукладеність договорів. В ч. 4 ст. 124 ЗК України зазначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно вимог ч.1, 6 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Орендована земельна ділянка або її частина може за згодою орендодавця, крім випадків, визначених законом, передаватися орендарем у володіння та користування іншій особі (суборенда). Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно зі статтями 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпорядження своїм майном за власною волею. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 29.05.2020р. по цивільній справі №303/62/18 позовні вимоги [PERSON] були задоволені, визнано недійсними договори оренди землі, укладені 20.04.2016 року між позивачем та ТОВ «ЗОЛОТИЙ КОЛОС - 2012» (а.с 38-43). Відповідач подав апеляційну скаргу на вказане вище рішення і постановою Кропивницького апеляційного суду від 27.10.2020р. апеляційну скаргу було задоволено частково, рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 29.05.2020р. скасовано, а у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с. 57-62). При цьому, Кропивницький апеляційний суд послався на правову позицію Великої Палати Верховного Суду висловлену у постанові від 16.06.2020 року у справі №145/2047/16-ц, якою Велика Палата відступила від висновку, висловленого в постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року у справі №6-48цс15, зазнаючи, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц. Зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц провадження №14-499цс19). Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосуванні відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Звертаючись до суду з позовними вимогами у цій справі позивач, посилаючись на ст. 387 ЦК України, наполягав на поверненні йому земельної ділянки, вважаючи, що вона знаходиться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав. Враховуючи, що договори оренди вказаних земельних ділянок № б/н від 20.04.2016 року є неукладеними, тобто таким, що не відбулися, то наведені в них умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Отже, відповідачем прав та обов`язків за спірними договорами оренди земельних ділянок не набуто і правовідносини за ними не виникли, а тому зайняття земельних ділянок площею 3,43 га та 5,53 га, кадастрові номери 3523486900:53:000:0002 та 3523486900:53:000:0003, які належать позивачу, фактичним користувачем - відповідачем ТОВ «ЗОЛОТИЙ КОЛОС - 2012», є неправомірними. Таким чином, суд дійшов висновку, що зайняття земельних ділянок фактичним користувачем треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника [PERSON] його права володіння на ці ділянки. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Враховуючи викладене, суд вважає, що усунення перешкод у користуванні належними позивачу земельними ділянками шляхом витребування їх у відповідача ТОВ «ЗОЛОТИЙ КОЛОС - 2012» та повернення спірних земельних ділянок їх власнику, з огляду на те, що права та обов`язки сторін за договором оренди вказаних земельних ділянок № б/н від 20.04.2016 року не виникли через їх неукладеність, є ефективним способом захисту порушених прав позивача, тому в цій частині позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно ст. 125 ЗК України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Згідно ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Згідно вимог ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За приписами ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав. Згідно вимог ч.1 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав. Згідно вимог абз. 3 ч. 3ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). За приписами ч. 2 ст. 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають поновленню в порядку, встановленому законом. Позивачем заявлені вимоги про скасування державної реєстрації прав про право оренди ТОВ «ЗОЛОТИЙ КОЛОС - 2012» на земельну ділянку площею 3,43 га, кадастровий номер 3523486900:53:000:0002 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме - запис про інше речове право земельної ділянки площею 3,4299 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тарасівської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області, номер 14298753 від 21.04.2016 року приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Панчишиної С.С., внесений на підставі рішення про державну реєстрацію іншого речового права, індексний номер 29392477 від 24.04.2016 р. та скасування державної реєстрації прав про право оренди ТОВ «ЗОЛОТИЙ КОЛОС - 2012» на земельну ділянку площею 5,53 га, кадастровий номер 3523486900:53:000:0003 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме - запис про інше речове право земельної ділянки площею 5,5288 га, кадастровий номер 3523486900:53:000:0003, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тарасівської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області, номер 14299910 від 21.04.2016 року приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Панчишиної С.С., внесений на підставі рішення про державну реєстрацію, індексний номер 29392790 від 24.04.2016 р. Згідно ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. При цьому рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права оренди (частина друга статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Такого ж висновку Велика Палата Верховного Суду дійшла у постанові від 4 вересня 2018 року у справі № 915/127/18. Реєстрація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права оренди на підставі неукладених договорів на спірні земельні ділянки за відповідачем не відповідає вимогам закону, порушує права та законні інтереси позивача вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належними йому земельними ділянками, а тому суд вважає, що позовні вимоги в цій частині також є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір стягується з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved