Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

ТОВ «Ватфарм» 06.07.2020 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що ТОВ «Ватфарм» є власником об`єкту житлової нерухомості - блок №27, загальною площею 133,8 кв.м. за адресою [ADDRESS] , блок №27. Блок №27 складаєтся із 5-ти житлових кімнат за номерами: 709 , 710 , 711 , 712, 713. На підставі укладеного ВАТ «Ватфарм», правонаступником якого є ТОВ «Ватфарм» договору оренди №13 від 01.08.2007р. в кімнаті № 711 (блок №27) зареєстровано місце проживання за [PERSON] , яка з 2009 року з невідомих причин фактично в даній кімнаті не проживає, комунальні послуги не сплачує та не цікавиться даною кімнатою взагалі. Ніяких перешкод відповідачу щодо проживання в даній кімнаті не чиниться, вона добровільно виїхала з кімнати. Реєстрація відповідача у кімнаті порушує право позивача на вільне розпорядження і користування кімнатою, оскільки він позбавлений можливості надати її в користування іншим особам. За таких обставин позивач просив визнати [PERSON] такою, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою - [ADDRESS] . Ухвалою суду від 24.07.2020 року позовну заяву ТОВ «Ватфарм» прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.Сторонам надано термін на подачу заяв по суті спору. Представник позивача за довіреністю Жуковська В.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив, у встановлений судом строк не подав відзиву проти позову. Справу вирішено за правилами заочного розгляду передбаченими ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідача повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив проти позову, а позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Суд заслухавши позивача, дослідивши письмові докази, допитавши свідків, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, Товариству з обмеженою відповідальністю «Ватфарм» на праві власності належить блок (житловий) у будинку квартирного типу, загальною площею 133,8 кв.м, за адресою за адресою [ADDRESS] . 01.08.2007 року між ВАТ «Ватфарм», правонаступником якого відповідно до Статуту є ТОВ «Ватфарм», та [PERSON] було укладено Договір №13 про оренду кімнати у гуртожитку ВАТ «Ватфарм» по [ADDRESS] . Відповідно до умов Договору №13 від 01.08.2007 року відповідачу було надано в оренду для тимчасового проживання кімнату № 711 , по [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] [INFO] з 22.08.2007 року і по теперішній час зареєстрований за адресою - [ADDRESS] , що підтверджується відомостями відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради. Згідно Акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 22.06.2020 року складеного [PERSON] (прож. - [ADDRESS] ), [PERSON] (прож. - [ADDRESS] ), [PERSON] (прож. - [ADDRESS] ) та посвідченого головою правління ОСББ «Скарбничка» Чекановою Н.І., - за адресою [ADDRESS] починаючи з 2009 року [PERSON] фактично не проживає. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] не проживає у вказаній кімнаті з 2009 року, до кімнати не навідується, кімната опечатана за борги. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. За таких обставин суд, оцінивши надані докази приходить до висновку, що відповідачка [PERSON] , не проживає за місцем своєї реєстрації за адресою - [ADDRESS] з 2009 року, не користується цим житлом та не сплачує за житлово-комунальні послуги, що у свою чергу порушує право позивача на вільне розпорядження і користування кімнатою. Відомості про поважність причин такого тривалого не проживання відповідача за місцем реєстрації у суду відсутні. Відповідач [PERSON] не надала суду будь-яких заперечень проти позову та доказів, які б підтверджували такі заперечення. За таких обставин суд, оцінивши докази надані позивачем, приходить до висновку що позовні вимоги ТОВ «Ватфарм» підлягають задоволенню. На підставі ст. 317, 319, 321, 379, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved