Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Позивач у жовтні 2017 року звернулась до суду з позовом до Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві, [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] про зняття арешту з майна. В обґрунтування позову позивач посилалась на те, що 15.07.1998 року Відділом приватизації державного житлового фонду Харківської РДА в м. Києві видано Свідоцтво про право власності на житло, а саме: на квартиру [ADDRESS]. Вказана квартира належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], у рівних долях. У жовтні 2017 року позивач дізналась, що на вказану квартиру накладено арешт. З одержаної Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна позивач дізналась, що 05.10.2011 року реєстратором зареєстровано обтяження (арешт) на квартиру [ADDRESS], на підставі постанови № 28034560 від 05.10.2011 року, виданої ВДВС у Дарницькому районі м.Києва, а власником вказаної квартири зазначено [PERSON] У зв'язку викладеним, позивача обмежено у праві розпоряджатись своїм майном, попри те, що у позивача немає ніяких зобов'язань перед можливими кредиторами [PERSON], вона не є боржником у жодному виконавчому провадженні, а також виходячи з того, що [PERSON] взагалі ніколи не був власником вказаної квартири, на яку накладено арешт. А тому позивач змушена звернутись до суду із вказаним позовом та просити суд про зняття арешту з квартири [ADDRESS]. В судове засідання представник позивача з'явилась, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі та треті особи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відзиву на позовну заяву від відповідачів до суду не надходило. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, за одночасного існування певних умов. В судовому засіданні з'ясовано наявність умов для ухвалення заочного рішення, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, за таких обставин суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" від 03 червня 2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Як вбачається із матеріалів справи, і це встановлено судом, що 15.07.1998 року Відділом приватизації державного житлового фонду Харківської РДА в м. Києві видано Свідоцтво про право власності на житло, а саме: на квартиру [ADDRESS]. Вказана квартира належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], у рівних долях. Згідно відомостей з реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 11686477, зареєстровано: 05.10.2011 12:00:30 за № 11686477 реєстратором: ДП «Інформаційний центр «Міністерства юстиції України», підстава обтяжень: постанова, 28034560, 05.10.2011, ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві, об'єкт обтяження: квартира [ADDRESS], власник: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.1, 2 ст.319). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні ( ч.1 ст.321 ЦК України ). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом ( ст.328 ЦК України). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Відповідно до ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном, як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. За таких обставин, оскільки, право власності [PERSON] ніким не оспорюється, а тому, відсутні правові підстави для подальшого арешту квартири [ADDRESS], в межах постанови ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві про накладення арешту (постанова № 28034560 від 05.10.2011 року), тому оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає за можливе скасувати арешт, накладений на вказану квартиру. На підставі викладеного та

Outcome: approved