Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом , посилаючись на те, що 22.09.2012 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» та [PERSON] уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 005-25015-220912. Стверджує ,що у відповідності до п. 2.3. частини 5 Договору, відповідач до підписання Договору був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Згідно п.2.4. Частини 2 Договору, протягом строку кредиту, за користування кредитними коштами відповідач сплачує Кредитору проценти, виходячи з розміру процентної ставки - перші 12 місяців процентна ставка встановлюється на рівні 0,01 % річних; починаючи з 13-го місяця процентна ставка встановлюється на рівні 48,00 % в рік. Процентна ставка є фіксованою. По закінченню строку кредиту процентна ставка змінюється відповідно до умов Договору. Відповідно до п.2.5. частини 2 за обслуговування кредитної заборгованості розмір комісії складає 0,00 % за місяць. На підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог вказує, що банк виконав взяті на себе зобов'язання надавши відповідачеві споживчий кредит у сумі 9171,36 (Дев'ять тисяч сто сімдесят одна гривня 36 копійок) грн. на придбання товарів (послуг), у суб'єкта господарювання, зазначеного в Частині 3 Договору, про що свідчить меморіальний ордер № 41955172 від 24.09.2012 року, який підтверджує перерахування кредитних коштів відповідно до Товарного чеку №71365 від 22.09.2012 року. Проте, відповідач не виконує належним чином взяті зобов'язання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Станом на 12.04.2014 року за Договором № 005-25015-220912 від 22.09.2012 року укладеному Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" з відповідачем, рахується заборгованість на загальну суму 7337,85 грн., яка складається з: -заборгованість за сумою кредиту 7247,26 грн.; -заборгованість за відсотками: 90,59 грн.; -заборгованість за комісіями: 0,00 грн. На підставі вищевикладеного, посилаючись на норми матеріального права, просить суд, стягнути з [PERSON] на користь AT «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 7337 (сім тисяч триста тридцять сім гривень) 85 копійок та понесені судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Крім того, вказав, що посилання відповідача у запереченні на недійсність укладеного між ним та банком правочину спростовується тим, що відповідач був ознайомлений з умовами та тарифами банку щодо кредитних зобов'язань. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Від нього до суду надійшло заперечення на позовну заяву, в якому стверджує, що у задоволенні позову ПАТ «Дельта банк» слід відмовити, оскільки заява та анкета, укладена з банком не можуть вказувати на існування кредитного договору , оскільки це суперечить вимогам закону /а.с.26-29/. Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про можливі причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України - у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Відповідач не з'являвся у судові засідання для дачі особистих пояснень, наслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дане правило також закріплене у ст. 60 цього ж Кодексу Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного: Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - за загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише уразі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст. 15 ЦК України, ч.1 ст.3 ЦПК України); - згідно вимог ч.1,2 ст. 207 ЦК України - правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами); - ст.526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; - договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України); - ст.1048 ЦК України, з якої вбачається, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. - ст.1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. - ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом досліджено матеріали справи, а саме : - меморіальний ордер №41955172( а.с. 3); - розрахунок заборгованості [PERSON] /а.с.4/; - заява № 005-25015-220912 [PERSON] на отримання кредиту та анкета до неї /а.с.5-6/; - товарний чек № 71365 від 22 .09.2012 р./а.с.8/. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати, тому підлягають стягненню з відповідача, витрати позивача по зверненню до суду . Враховуючи положення ст. 214 ЦПК України, згідно якої під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, враховуючи той факт, що відповідач належно не виконав свої зобов'язання та підтвердив свою згоду з умовами запропонованими ПАТ «Дельта банк» , про що свідчить особистий підпис у його заяві (що у відповідності до ст.207 ЦК України породжує його кредитні зобов'язання),

Outcome: approved