Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

У жовтні 2020 р. Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» (далі по тексту - ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію. Позов обґрунтований такими обставинами. ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (далі по тексту - ПАТ «Київенерго»). [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , і є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач. Внаслідок несплати відповідачем вартості спожитої електроенергії станом на 01.10.2020 виникла заборгованість в розмірі 9 765,66 грн. Розмір нарахованих на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційної складової боргу та трьох відсотків річних на вказану суму становить 2 696,07 грн. Ухвалою від 05.01.2021 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача [PERSON] направлялись судова повістка, ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулись з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Отже зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання відповідачем у встановлений судом строк відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами відповідно до положень частини 8 статті 178 ЦПК України. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Позивач є правонаступником ПАТ «Київенерго» що підтверджується Статутом ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», витягом з підсумкового (завершального) розподільчого балансу ПАТ «Київенерго», що реорганізується шляхом виділу ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» станом на 28.02.2018, та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідач [PERSON] , проживає за адресою: [ADDRESS] і є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач відповідно до особистого рахунку споживача електричної енергії № [NUMBER] . До створення ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» поставку електричної енергії до помешкання відповідача здійснювало ПАТ «Київенерго». Станом на жовтень 2020 р. відповідач має заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 9 765,66 грн. Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії врегульовані статтею 714 ЦК України. Відповідно до цієї норми за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. На час виникнення спірних правовідносин відносини між громадянами (побутовими споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками регулювалися також Законом України «Про електроенергетику» (Закон втратив чинність, крім деяких положень, від 11.06.2017) та Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357 (далі - ПКЕЕН, втратили чинність від 26.06.2018). Статтею 26 Закону України «Про електроенергетику» встановлено, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Згідно з умовами, визначеними пунктами 19, 20, 21, 42 ПКЕЕН, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну, споживач зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Частиною 1 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Аналізуючи вищенаведені норми закону та нормативно-правового акту в сукупності з загальними засадами цивільного законодавства та положеннями ЦК України про договір, суд дійшов висновку, що зобов`язання по оплаті вартості спожитої електричної енергії покладається на споживача законом, а відтак відсутність оформленого між сторонами письмового договору про постачання електричної енергії на вирішення справи не впливає і не може бути підставою для звільнення відповідача від їх оплати. Таку правову позицію сформулював Верховний Суд України у низці рішень у подібних правовідносинах, а саме по справах щодо стягнення заборгованості за оплату вартості житлово-комунальних послуг. Розміру позовних вимог в частині стягнення боргу з відповідача за спожиту електроенергію станом на 01.10.2020 складає 9 765,66 грн. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 530 цього Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Пунктом 48 ПКЕЕН встановлено, що за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством. За приписом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності неможливість виконання ним грошового зобов`язання і у разі прострочення на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Інфляційні втрати обраховуються шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на добуток індексів інфляції за період прострочення (сукупний індекс інфляції). Три проценти річних розраховуються по формулі: сума боргу х 3 х кількість днів прострочення платежу/365/100. Згідно з наданим позивачем розрахунком його витрати від інфляції та три відсотки річних склали 2 696,07 грн. Вказаний розрахунок суд покладає в обґрунтування рішення, оскільки він виконаний за вірними формулами, з урахуванням статистичних даних про індекси інфляції за період прострочення і не спростований відповідачем. Отже на підставі оцінки викладених позивачем аргументів і наданих ним доказів суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» та задовольняє їх у повному обсязі. Зважаючи на результат розгляду справи, суд відповідно до положень статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved