Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду 28.02.2017р. з позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх повнолітньої доньки [PERSON], 29.07.1998р.н., в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходів щомісячно і до досягнення донькою двадцяти трьох річного віку на період навчання до 29.07.2021р.. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що донька проживає разом з нею та навчається в Золотоніському технікумі ветеринарної медицини Білоцерківського національного аграрного університету на денній формі навчання у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, яку відповідач в добровільному порядку не надає. В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачка надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що обставини викладені в позовній заяві та позовні вимоги визнає в позовному обсязі. Третя особа надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Фактичні обставини справи сторони визнають, а тому відповідно до ч.1 ст.61 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд вважає їх доведеними. Ухвалюючи рішення суд виходить з того, що сторони мають доньку [PERSON], 29.07.1998р.н. (а.с.5). Донька проживає разом з позивачкою за адресою: вул. Субботіна, буд.82, м. Черкаси (а.с.8). З 01.09.2015р. [PERSON] навчається на денній формі навчання у Золотоніському технікумі ветеринарної медицини Білоцерківського національного аграрного університету, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.7). Строк навчання до 30.06.2019р. Позивачка працює рекламним агентом у ФОП [PERSON] і її середня заробітна плата становить 1179грн на місяць, що підтверджується відповідною довідкою про доходи (а.с. 9). Відповідач є здоровою, працездатною особою, має стабільний дохід, оскільки працює на ПАТ "Азот", проте в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання своєї доньки, тому позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом. За таких обставин між сторонами виник спір з правовідносин щодо обовязку батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, що регулюються главою 16 Сімейного кодексу України (далі СК). Згідно ч.4 ст.174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на характер спірних відносин, зміст позовних вимог, враховуючи положення ст.ст.182, 191, 199, 200 СК, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо судових витрат, то відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи зміст позовних вимог та ступень їх задоволення, суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в мінімальному розмірі, встановленому ст.4 Закону України «Про судовий збір», тобто в розмірі 640грн. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК рішення суду про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved