Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], ТОВ «Юністейт» про стягнення боргу за договором позики. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01 червня 2016 року [PERSON] одержав від позивача у борг на підставі розписки, грошову позику у розмірі 90000 (дев'яносто тисяч) доларів США з терміном повернення до 01 вересня 2016 року. У серпні 2016 року [PERSON] повідомив [PERSON], з наданням підтверджуючих документів, що він є одноосібним власником та директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Юністейт», через яке здійснює свою підприємницьку (торговельну) діяльність та про те, що кошти йому буде зручніше повернути через залучення належної йому фірми, оскільки, його гроші перебувають на рахунках останньої. В якості додаткових гарантій повернення коштів [PERSON] запропонував укласти договір поруки з вказаним товариством. 07 серпня 2016 року між позивачем та ТОВ «Юністейт» в особі директора [PERSON] і [PERSON] як боржником було укладено договір поруки, за яким вказане товариство поручилось за останнього щодо повернення [PERSON] загального боргу у розмірі 90000 доларів США. Однак, станом на дату подачі позову до суду ні [PERSON], ні ТОВ «Юністейт» як поручитель грошових коштів позивачу не повернули, хоча в порядку, передбаченому договором поруки [PERSON] звертався з письмовими вимогами до них та вимагав повернення боргу. Тому позивач просив стягнути солідарно з [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «Юністейт» на його користь суму боргу за договором позики від 01 червня 2016 року та договором поруки від 07 серпня 2016 року в загальному розмірі 90000 (дев'яносто тисяч) доларів США в гривневому еквіваленті, згідно з обмінним курсом НБУ на день винесення рішення. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених у заяві. Відповідач [PERSON] та представник відповідача ТОВ "ЮНІСТЕЙТ" - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, надавши письмові заяви про визнання позову. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження укладення договору позики або його умов може бути представлена розписка позичальника, яка посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, щопідлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Отже, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем, представником відповідача позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, позовні вимоги підлягають до задоволення. Враховуючи те, що офіційний курс гривні до іноземних валют, встановлений НБУ станом на 24 листопада 2016 року складає 2558,7619 гривні за 100 доларів США, то з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором позики у розмірі 2 302 885 гривень 71 коп., що складає 90 000 доларів США. За правилами ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач при подачі позову сплатив судовий збір у розмірі 6890 гривень 00 коп. (а.с. 1). Таким чином, відповідачам належить сплатити солідарно [PERSON] зазначену суму на відшкодування понесених ним судових витрат.

Outcome: approved