Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що [INFO] померла мачуха позивача - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина за законом. До складу спадщини за законом входить право на земельну частку (пай) розміром 3,96 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) в землях, що перебували в колективній власності КАП «Нива» з місцем розташування на території Згурівської селищної ради Київської області. Право на земельну частку (пай) посвідчувалось Сертифікатом [NUMBER], зареєстрованим 25 жовтня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 612. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом майна померлої [INFO] [PERSON] та його спадкові права ніким не оспорюються. Інші спадкоємці померлої відсутні. Чоловік померлої, батько позивача - [PERSON] помер [INFO]. На час смерті [PERSON] позивач проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS]. У зв"язку із скрутним фінансовим становищем, а саме відсутність окремого житла, відсутність постійного заробітку, наявність двох малолітніх дітей та проблеми із здоров"ям, що потребували витрат на лікування, позивач знаходився на утриманні [PERSON] більше 10 років аж до дня її смерті. Кошти, які надавала позивачу [PERSON] були для нього основним джерелом засобів для існування. Спадщину за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO], позивач прийняв своїми фактичними діями, шляхом користування речами померлої та весь склад спадщини є належним йому з часу відкриття спадщини. Нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та рекомендовано звернутись до суду. Позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права в досудовому порядку, а тому представник позивача просить суд: 1. Встановити, що позивач перебував на утриманні [PERSON] не менше одного року до дня її смерті - [INFO]. 2. Визнати за позивачем [PERSON] в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), яке належало [PERSON] згідно Сертифікату [NUMBER]. 3. В разі задоволення позову не застосовувати до відповідача ст. 88 ЦПК України. В судовому заіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити. В судове засідання відповідач Згурівська селищна рада свого представника не направила, про час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Селищний голова [PERSON] направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без участі представнка відповідача, позовні вимги визнав у повному обсязі. Суд визнав можливим розглядати справу без участі представника відповідача, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що багато років були сусідами [PERSON]. Позивач [PERSON] був її пасинком. [PERSON] померла [INFO]. До дня смерті з нею проживав позивач та перебував на її утриманні. [PERSON] до пенсії працювала в колгоспі та мала достатній дохід. Крім того, після виходу на пенсію отримувала пристойну пенсію. В той час як позивач тривалий час ніде не працював. Кошти надані мачухою були основним джерелом існування позивача та його родини. Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що [PERSON] згідно Сертифікатом [NUMBER] належало право на земельну частку (пай) розміром 3,96 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) в землях, що перебували в колективній власності КАП «Нива» з місцем розташування на території Згурівської селищної ради Київської області, що встановлено з копії Сертифікату (а.с.14), довідки Згурівської селищної ради (а.с.12), плану-схеми місця розташування земельної ділянки (а.с.15), копії договору оренди земельної частки (паю) (а.с.16). [PERSON] померла [INFO], після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на житловий будинок та за законом на право на земельну частку (пай). Позивач [PERSON] є спадкоємцем померлої за заповітом та за законом, інші спадкоємці відсутні, строк для прийняття спадщини закінчився. Позивач спадщину прийняв в порядку встановленому законодавством, чинним на час відкриття спадшини, шляхом фактичного вступу у володіння спадковим будинком. Спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. На час смерті [PERSON] позивач проживав разом з нею та перебував на її утриманні не менше одного року до дня її смерті, що встановлено з копій свідоцтв про смерть (а.с.7,8), копії свідоцтва про народження (а.с.9), копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.10), довідки Згурівської селищної ради (а.с.11), акту обстеження (а.с.13), витягів із Спадкового реєстру (а.с.32,33), копії заповіту (а.с.35). Позивачу було відмовлено нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) (нотаріальна відмова - а.с.6). В силу ч. 1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Відповідно до ч. 3 ст. 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Положеннями п. 4 Прикінцевих і Перехідних положень ЦК України передбачено, що даний Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 8 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Відповідно до ч.ч. 1.2 ст. 524 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. В силу ст.531 ЦК України 1963 року до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. Положенням ст. 553 ЦК України 1963 року встановлено, що спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. В пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до п. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку ( пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] згідно Сертифікатом [NUMBER] належало право на земельну частку (пай) розміром 3,96 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) з місцем розташування на території Згурівської селищної ради Київської області. Після смерті [PERSON], яка померла [INFO], позивачу [PERSON] відкрилась спадщина за законом на право на земельну частку (пай), як особі, яка перебувла на утриманні померлої не менше одного року до її смерті. Позивач спадщину прийняв та його спадкові права ніким не оспорються. Позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на земельну частку (пай) у зв'язку з чим порушуються спадкові права позивача. Суд вважає за необхідне, встановити, що позивач перебував на утриманні [PERSON] не менше одного року до дня її смерті - [INFO], визнати за позивачем в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), яке належало [PERSON] згідно Сертифікату [NUMBER] та не застосовувати до відповідача ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved