Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Представник позивача адвокат [PERSON] у січні 2021 року звернувся до суду з указаним позовом який мотивував тим, що у вересні 2020 року [PERSON] дізнався про те, що за виконавчим написом від 22.07.2020 № 3181, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною з позивача як з боржника стягується на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованість в розмірі 48459,37 грн. За виконавчим провадженням № 62951834 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною винесено постанови про відкриття виконавчого провадження та арешт коштів. Позивачем 13.08.2019 року у АТ «Банк Форвард» було отримано кредит у сумі 43000 грн. на підставі укладеного кредитного договору № 200213688 від 13.08.2019. Кредитними коштами позивач скористувався, у період з вересня по грудень 2019 року та ним трьома транзакціями було сплачено 8190,80 грн. У грудні 2019 року позивача телефоном повідомили, що останній платіж на суму 2900,80 грн. банк в погашення кредиту не отримав, і представники відповідача вимагали від позивача повторної сплати. Після цієї розмови позивач кошти в рахунок погашення кредиту не сплачував, оскільки останній платіжу на суму 2900,80 грн не було зараховано і відповідно [PERSON] не мав впевненості у тому, що наступні платежі за кредитом на рахунки банку будуть зараховуватися. Відповідачем на думку позивача було безпідставно здійснено нарахування заборгованості за кредитним договором у розмірі 48459,37 грн. Ця заборгованість є оспорюваною, оскільки позивач її не визнає, а згідно графіку платежів кредит розрахований строком до 08.08.2022. Письмових вимог з розрахунками суми заборгованості позивач не отримував, перевірити обґрунтованість вимог відповідача саме у такій сумі позивач не має можливості, кредитний договір укладався у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення, а відтак у приватного нотаріуса не було підстав для вчинення оспорюваного виконавчого напису. Посилаючись на указані обставини, представник позивача [PERSON] просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокії Юріївни, вчинений 22.07.2020 року та зареєстрований у реєстрі за №3181, про стягнення з [PERSON] на користь до Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованість у розмірі 48459,37 грн., таким, що не підлягає виконанню. Стислий виклад позиції відповідача Представник відповідача Акціонерного товариства «Банк Форвард» в судове засідання не з`явився, відзив не подав. Позиція третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. у судове засідання не з`явились, письмових пояснень не надали. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою суду від 27.01.2021 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 27.01.2021 за заявою представника позивача судом вжито заходів забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса. Ухвалою суду від 25.02.2021 року за клопотанням представника позивача у відповідача та третіх осіб витребувано письмові докази, а підготовче судове засідання відкладено. Приватним нотаріусом Буждиганчук Є.Ю. 10.03.2021 на виконання ухвали суду від 25.02.2021 надано витребувані за клопотанням представника позивача письмові докази. Відповідачем 15.03.2021 на виконання ухвали суду надано витребувані за клопотанням представника позивача письмові докази. Ухвалою суду від 16.03.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Приватним виконавцем Павелків Т.Л. 22.03.2021 на виконання ухвали суду 25.02.2021 надано витребувані за клопотанням представника позивача письмові докази. Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що 13.08.2019 [PERSON] та Акціонерне товариство «Банк Форвард» уклали Договір №200213688, за змістом якого позивач отримав кредит у розмірі 43000 грн. на строк 1097 днів з 13.08.2019 по 13.08.2022. Позивачем підписано паспорт споживчого кредиту Додаток до договору №№200213688 від 13.08.2019, відповідно до якого сума кредитного ліміту становить 50000 грн. За графіком платежів позивач починаючи з вересня 2019 року по серпень 2020 року щомісячно у строк до 13 числа повинен був сплачувати платіж в сумі 2645 грн. (а.с.52-53,54-55). Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. 22.07.2020 був вчинений виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі № 3181, за яким нотаріусом звернено стягнення із [PERSON] , як боржника за кредитним договором за № 200213688 від 13.08.2019 за період із 13.03.2020 по 13.04.2020, у сумі 47609,37 грн., яка складається з: заборгованості за сумою кредиту - 39159,67 грн.; заборгованість за процентами - 7074,70 грн., плата за пропуск мінімальних платежів - 1375,00 грн. (а.с.50). Спірний виконавчий напис був виданий стягувачу Акціонерному товариству «Банк Форвард». На підставі оспорюваного виконавчого напису, зареєстрованого у реєстрі № 3181 від 22.07.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. було відкрито виконавче провадження № 62951834, а постановою від 03.09.2020 року було накладено арешт на кошти боржника (а.с.9-11). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права I. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону (у редакції на час вчинення оспорюваного виконавчого напису) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Також, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Отже, для одержання виконавчого напису стягувач має надати нотаріусу оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким може здійснюватися стягнення у безспірному порядку. Наданий відповідачем на вимогу суду кредитний договір № 200213688 від 13.08.2019, паспорт споживчого кредиту Додаток до договору № 200213688 від 13.08.2019 не є нотаріально посвідченим договором, а отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Приватний нотаріус Буждиганчук Є.Ю. за змістом оспорюваного виконавчого напису керувалася пунктом 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, який був доповнений до Переліку постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, проте постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 в цій частині був визнаний нечинним та незаконним, а тому приватний нотаріус Буждиганчук Є.Ю. 22.07.2020 не мала права керуватись цим пунктом Переліку. За таких обставин, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц. Поряд з цим позивач у позові не погоджується з розміром заборгованості, яка указана у спірному виконавчому написі. Відповідач не надав до суду належних письмових доказів розміру заборгованості позивача та її складових, що має ґрунтуватись на виписці по рахунку боржника з даними про суми коштів внесених позичальником у рахунок виконання кредитних зобов`язань. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, позов адвоката Сумцова Є.С. є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Відповідно до приписів пункту 2 частини 1 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу(стаття 133 ЦПК України). Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. за подання позову немайнового характеру та в сумі 454 грн. 00 коп. за подання заяви про забезпечення позову, а тому ураховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вся сума сплаченого судового збору. Представник позивача адвокат [PERSON] просив суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач в обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав договір про надання правничої допомоги від 21.01.2021 року (послуги оплачуються з розрахунку 500 грн. за 1 годину, загальна сума гонорару 4000 грн.); Акти приймання-передачі наданих послуг № 1 від 12.04.2021, квитанції від 12.04.2021 про перерахування позивачем адвокату Сумцову Є.С. коштів на загальну суму 4000 грн. В Акті приймання-передачі наданих послуг № 1 від 12.04.2021 представник позивача надав детальний опис робіт (наданих послуг) з наведенням здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, які узгоджуються з матеріалами справи. Указані докази підтверджують факт понесення [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 4000 грн. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України). Клопотання про зменшення розміру витрат та доводів про їх неспівмірність зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову відповідачем не заявлено. За таких обставин, оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, понесені позивачем у цій справі витрати на правничу допомогу адвоката покладаються на відповідача в сумі 4000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved