Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

У квітні 2016 р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], який народився [INFO]., та дочки - [PERSON], яка народилась [INFO]., у розмірі 500,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення ними повноліття. [PERSON] позов визнав, про що подав заяву від 11.10.2016 р. Судом з'ясовано, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.02.2003 р., який рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17.03.2016 р. у справі № 274/1017/16-ц розірвано (а. с. 5). Вони є батьками дітей: сина - [PERSON], який народився [INFO]., та дочки - [PERSON], яка народилась [INFO]., останні проживають з [PERSON] (а. с. 6, 7, 8). Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином [PERSON] зобов'язаний утримувати свою дочку та сина до досягнення ними повноліття. Частинам першою - третьою статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зі змісту позовної заяви [PERSON] випливає, що останній має нерегулярний, мінливий дохід, заперечень проти цього від [PERSON] не надходило. Таким чином розмір аліментів, які має сплачувати [PERSON] на утримання дочки та сина, може бути визначено у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір цих аліментів, Суд враховує, що [PERSON] просить стягувати з [PERSON] аліментів у розмірі 500,00 грн. на кожну дитину щомісячно, при цьому [PERSON] позов визнав, а відтак Суд вважає, що розмір аліментів може бути визначено у цій (твердій) сумі. Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, Суд вважає, що наявні законні підстави для задоволення позову [PERSON]. Частиною четвертою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного та зважаючи, що визнання [PERSON] позову [PERSON] не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов. Пунктом 1 частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Тобто рішення підлягає допуску до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Частиною першою статті 79 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частинами першою та третьою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн., оскільки [PERSON] від сплати цього судового збору звільнена на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: approved