Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав. Дані позовні вимоги обґрунтовує тим,що 19 січня 2013 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. [INFO] народилась донька [PERSON]. 31 жовтня 2014 року рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. З дня розлучення і по теперішній час відповідач з дитиною не бачився, своїх батьківських обов'язків не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Він зовсім не цікавиться розвитком, станом здоров'я доньки, не дбає про її інтереси. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр» Представник третьої особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради в судове засідання не з'явивсяся, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечують. Тому зі згоди позивача суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч.1, ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі, оскільки позивач проти цього не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не цікавиться її побутовими умовами. Відповідно до копій свідоцтв про народження встановлено, що відповідач є батьком [PERSON],[INFO] (а.с.9) Згідно положення пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року із змінами від 19.12.2008 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до пункту другого частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини (ст. 166 Сімейного кодексу України). З позбавленням батьківських прав припиняються не тільки права, але і обов'язки батьків щодо виховання дитини. Проте за батьками зберігається обов'язок щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав - підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved