Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. На підставу своїх вимог спирається на те, що 19 серпня 2017 року позивачка уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Уманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що зроблений актовий запис за № 448, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19.08.2017 року. [INFO] позивачка народила сина [PERSON] , батьком якого є відповідач. З липня 2019 року позивачка не проживає разом із відповідачем. На даний час, їх сім`я існує формально, тому подальше сумісне життя, примирення між та відповідачем, збереження сім`ї є не можливим. Позивачка разом з сином не проживають із відповідачем, син знаходиться на утриманні позивачка, будь-якої матеріальної допомоги на сина відповідача надавати не бажає, у зв`язку з чим позивачка вимушена звертатись до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не з?явилася, але згідно письмової заяви просить справу розглядати у її відсутність та підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з?явився, але згідно письмової заяви просить справу розглядати у його відсутність та визнає позовні вимоги в частині стягнення аліментів, та заперечує проти задоволення позовних вимог в частині стягнення витрат на правову допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до частковго задоволенню відповідно до вимог ст. ст. 56, 112, 180 СК України, виходячи із того, що як встановлено в судовому засіданні, що 19 серпня 2017 року позивачка уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Уманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що зроблений актовий запис за № 448, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19.08.2017 року. [INFO] позивачка народила сина [PERSON] , батьком якого є відповідач. З липня 2019 року позивачка не проживає разом із відповідачем. На даний час, їх сім`я існує формально, тому подальше сумісне життя, примирення між позивачем та відповідачем, збереження сім`ї є не можливим. Позивачка разом з сином не проживають із відповідачем, син знаходиться на утриманні позивачка, будь-якої матеріальної допомоги на сина відповідача надавати не бажає. В силу ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, тому за бажанням позивачки, після розірвання шлюбу слід залишити прізвище " [PERSON] ". Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з\~тим,\~документи,\~що свідчать\~про оплату\~гонорару та\~інших витрат,\~пов`язаних\~із наданням\~правничої допомоги,\~оформлені у\~встановленому законом\~порядку (квитанція\~до прибуткового\~касового ордера,\~платіжне доручення\~з відміткою\~банку або\~інший банківський\~документ,\~касові чеки\~та ін.),\~які б\~засвідчували факт\~того,\~що [PERSON] ,\~дійсно понесла\~витрати на\~правничу допомогу,\~матеріали заяви\~від 07.08.2020\~року не\~містять.\~Копія наданого\~акту прийому\~надання банківських\~послуг до\~договору про\~надання правової\~допомоги №45\~від 03.08.2020\~року,\~не є\~доказом таких\~витрат.\~Тому суд\~приходить до\~висновку про\~відмову в\~стягненні з [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 грн. Судові витрати у вигляді судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідача. Майновий спір не вирішувався. На підставі викладеного,

Outcome: approved