Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулось з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 26.09.2013 року маж ПАТ «Фінростбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 201 , відповідно до п. 1.1. якого Банк надав позивальнику грошові кошти шляхом відкриття кредитної лінії з лімітом заборгованості 100000 грн., станом користування з 26.09.2013 року по 23.09.2016 рік, зі сплатою 28% річних. 25.09.2013 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між [PERSON] та [PERSON] з однієї сторони та ПАТ «Фінростбанк» з іншої, було укладено іпотечний договір, який був посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Бойко Т.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1959, на підставі якого в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 201 майнові поручителі передали наступне нерухоме майно: двокімнатну квартиру загальною площею 49 кв. м. та житловою площею 27,7 кв. м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] ( предмет іпотеки), що належить їм у рівних частках на праві спільної часткової власності. 25.01.2017 року між ПАТ «Фінростбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено Договір про відступлення прав вимоги № 54, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 201 від 26.09.2013 року, укладеним між ПАТ «Фінростбанк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія». 30.01.2017 року між ПАТ «Фінростбанк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено Договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 26.09.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Бойко Т.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1959, який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А.Е. та зареєстрований в реєстрі за № 86 відповідно до якого «ФК «Довіра та гарантія» набуло права іпотеко держателя за іпотечним договором. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 201 від 26.09.2013 року на загальну суму 123132,77 грн. та судовий збір в розмірі 1937 грн. на користь ТОВ «Довіра та гарантія». Позивач просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 201 від 26.09.2013 року перед ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія» в розмірі 129132 грн. 77 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки двокімнатну квартиру, загальною площею 27,7 кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , шляхом продажу предмету іпотеки будь-якій особі-покупцю, від імені іпотекодержателя -Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія», на підставі договору купівлі-продажу ціною не нижче початкової ціни продажу визначеної на підставі оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Надати ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія» право проведення усіх необхідних дій, пов`язаних із реалізацією предмета іпотеки, а саме двокімнатної квартири, загальною площею 27,7 кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , в тому числі, але не виключено на виготовлення та отримання оригіналів, дублікатів, копій правовстановлюючих документів, технічної документації на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організацій незалежно від форми власності та підпорядкування. Стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати - судовий збір. В судове засідання представник позивача не з`явився, просив справу слухати у його відсутність. ( а. с. 67,69). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про день і час слухання справи повідомлялись належним чином, інформація про час і місце судового засідання розміщена на сторінці Красноармійського міськрайонного суду у розділі «Інформація для учасників процесів» офіційного веб-порталу «Судова влада України» в мережі Інтернет , причини своєї неявки суду не повідомили. Суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки відповідачі двічі не з`явились в судове засідання , не повідомили про причини своєї неявки, не надали відзив на позовну заяву, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що 26.09.2013 року між ПАТ «Фінростбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір за № 201 відповідно до умов якого банк надав боржнику [PERSON] грошові кошти шляхом відкриття відкличної відновлювальної кредитної лінії з лімітом заборгованості 100000 грн. строком користування з 26.09.2013 року по 23.09.2016 рік зі сплатою 28% річних, тип процентної ставки фіксована. ( а. с. 4-6). 25.09.2013 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між [PERSON] та [PERSON] з однієї сторони та ПАТ «Фінростбанк» з іншої, було укладено іпотечний договір, який був посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Бойко Т.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1959, на підставі якого в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 201 майнові поручителі передали наступне нерухоме майно: двокімнатну квартиру загальною площею 49 кв. м. та житловою площею 27,7 кв. м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] ( предмет іпотеки), що належить їм у рівних частках на праві спільної часткової власності. ( а. с. 7-10). 25.01.2017 року між ПАТ «Фінростбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено Договір про відступлення прав вимоги № 54, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 201 від 26.09.2013 року, укладеним між ПАТ «Фінростбанк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» ( а. с. 10-12). 30.01.2017 року між ПАТ «Фінростбанк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено Договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 26.09.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Бойко Т.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1959, який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А.Е. та зареєстрований в реєстрі за № 86 відповідно до якого «ФК «Довіра та гарантія» набуло права іпотеко держателя за іпотечним договором ( а. с. 14-15). Відповідно до Договору від 30.01.2017 року Банк передав новому кредитору ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» право вимоги виконання боржником боргових зобов`язань за кредитним договором станом на 25.01.2017 року в сумі 129132,77 грн., яка складається із 72912,99 грн- заборгованості за кредитом; 56219,78 грн. - заборгованості за процентами ( а.с. 13). Відповідно до п.1.1 Іпотечного договору, укладеного між ТОВ «Фінростбанк» та [PERSON] , [PERSON] , договором забезпечується виконання зобов`язань [PERSON] ,що виникають з кредитного договору з фізичною особою (із забезпеченням іпотекою) № 201 від 26.09.2013 року та будь-яких додаткових угод до нього, укладених між іпотеко держателем та позичальником щодо повернення іпотеко держателю кредиту в сумі 100000 грн. у строк по 23.09.2016 року; сплати іпотеко держателю кредиту в сумі 100000 грн., процентів за весь період користування кредитом, винагороди, штрафів та пені, відшкодування збитків. ( а. с. 6). Згідно п. 1.2 Договору предметом іпотеки є належна іпотекодавцям у рівних частках на праві спільної часткової власності двокімнатна квартира загальною площею 49,0 кв.м., в тому числі житловою 27,7 кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 1.3 Договору за домовленістю сторін вартість предмету іпотеки становить 258524,50 грн. 50 коп. Згідно п. 1.4 Договору предмет іпотеки знаходиться у спільній часткові власності іпотекодавців - [PERSON] та [PERSON] . Згідно п. 2.1.4 Договору предмет іпотеки не є часткою, паєм. Відповідно до п. 3.1.4 Договору іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобов`язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані, та реалізувати його відповідно до умов цього договору. За рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити у повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойку, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання майна, переданого в іпотеку, а також інших витрат, пов`язаних з реалізацією предмета іпотеки. Відповідно до п. 3.1.7 Договору іпотекодержатель має право здійснити реалізацію Предмета іпотеки та/або набути право власності на нього у разі невиконання/порушення позичальником будь-яких зобов`язань/ умов за кредитним договором та/або в разі смерті позичальника. Згідно п. 5.1 Договору у разі порушення іпотекодавцями та/або позичальником умов кредитного та/або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцям письмову вимогу про усунення виконання порушеного зобов`язання у тридцяти денний строк з моменту отримання цього листа та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно п. 5.4 Договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється: -за рішенням суду; -у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; -згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя. Згідно п. 5.5.1 Договору у випадку невиконання іпотекодавцями письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушених зобов`язань за цим або кредитним договорами у встановлений іпотекодержателем строк такі вимоги іпотеко держателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки. Це застереження згідно Закону України «Про іпотеку» вважається договором про задоволення вимог іпотеко держателя та передбачає наступні способи задоволення вимог іпотекодержателя: -передача іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основних зобов`язань здійснюється в порядку, встановленому ст. 37 Закону України « Про іпотеку». -право іпотеко держателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України « Про іпотеку». В цьому випадку правовою підставою для реєстрації права власності покупця на предмет іпотеки є укладений між іпотеко держателем та покупцем договір купівлі-продажу предмета іпотеки. Згідно п. 5.5.2 Договору реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження. Отже, одним із способів задоволення вимог іпотекодержателя за рішенням суду проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, або суд може застосувати інший спосіб відповідно до вимог законодавства. Відповідно до ст.ст. ст. 526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За змістом ст.ст. 610,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору, або встановлений законом. Спеціальним законом, який регулює питання звернення стягнення на предмет іпотеки є Закон України «Про іпотеку». За змістом ч.1 ст. 575 ЦК України, ст. 1 Закону України « Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобовязання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. При настанні вказаних обставин іпотекою держатель надсилає іпотекодавцю та позичальнику письмову вимогу щодо усунення порушень у тридцяти денний строк та попереджає про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Проте, невиконання банком вимог ч. 1 ст. 35 Закону України « Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю письмової вимоги про усунення порушення зобов`язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись до суду в будь-який час за захистом своїх порушених прав, оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням ст. 124 Конституції України. Заперечень з цього приводу з боку відповідачів не надійшло, хоча останній повідомлений про день і час слухання справи належним чином. Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 37 постанови № 5 від 30.03.2012 року « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», невиконання вимог частини першої ст. 35 Закону України « Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов`язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням ст. 124 Конституції України. Отже, звернення позивача за порушенням своїх прав до суду минаючи позасудовий розгляд справи, є, в даному випадку, правомірним та таким, що узгоджується з вищезазначеними правовими нормами права. Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість за кредитним договором № 201 від 26.09.2013 року становить 129132,77 грн., яка складається з 72912,99 грн. - заборгованість за кредитом, 56219,78 грн. - заборгованість за процентами ( а. с. 13). Згідно звіту про оцінку майна № 171 вартість оцінюваного об`єкта становить 70000 грн. ( а. с. 22). Суду не надано доказів, підтверджуючих факт погашення боржником заборгованості за кредитним договором. Статтею 38 Закону України "Про іпотеку" передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки. Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду врегульовано ст. 39 вказаного Закону, відповідно до якої в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотеко держателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно із частиною шостою ст. 38 Закону України « Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Виходячи з змісту поняття «ціна» як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо у розумінні норми статті 39 цього Закону встановлення початкової ціни предмета іпотеки означає встановлення її в рішенні суду в грошовому вираженні, визначеної за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону . Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі №6 - 1120цс15 та постанові № 6-82 від 30.11.2016 року, № 6-2839 цс16 від 21.12.2016 року. Разом з тим, відповідно до статей 19 , 57 Закону України « Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження не позбавлені можливості заявляти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки, ніж буде зазначена в резолютивній частині рішення суду, якщо, наприклад, така вартість змінилася. Велика Палата Верховного Суду України в постанові від 21.03.2018 року в справі № 14-11цс18 дійшла висновку про те, що у спорах цієї категорії лише не зазначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні не має вирішального значення, та не тягне за собою безумовного скасування судових рішень. Окрім того, суд вважає за необхідним зазначити наступне. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - суб`єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 43 - 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України «Про іпотеку». Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, серед яких є м. Донецьк. Тому, у звязку із тим, що об`єкт нерухомості- квартира, що є предметом іпотеки знаходиться в населеному пункті, на території якого здійснюється антитерористична операція, рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на період дії цієї норми. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав позовних вимог в частині звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості , яка виникла у відповідачів перед позивачем, з урахуванням норм Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» щодо зупинення виконання рішення суду на час дії Закону. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати - судовий збір в розмірі 2102 грн., з кожного по 1051 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved