Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом посилається на те, що [INFO] року помер її дідусь - [PERSON], а [INFO] року померла бабуся - [PERSON]. Після їх смерті відкрилася спадщина на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] Згідно заповітів від 18 грудня 2006 року вона є спадкоємицею вищевказаного майна, а тому з метою оформлення спадщини звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки право власності на нерухоме майно зареєстровано за померлим головою колгоспного двору, його частку та частку інших членів колгоспного двору не виділено. Оскільки вона фактично прийняла спадщину, то просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився і в свою чергу подав до суду заяву, згідно якої позов визнає та просить справу розглядати без його участі. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги належно обгрунтованими виходячи із наступного. Як видно із досліджених доказів, будинковолодіння [ADDRESS], належало на праві власності колгоспному двору, головою якого був [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданим на підставі рішення виконкому Коломийської районної Ради народних депутатів № 89 від 19 квітня 1988 року. Станом на 01 липня 1990 року у даному будинку проживали: голова двору - [PERSON] та його дружина - [PERSON], про що зазначено у довідці Турківської сільської ради від 07 липня 2014 року № 33. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних, а тому [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частині вказаного будинковолодіння. [INFO] року помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 3. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] Спадкоємцем, після смерті [PERSON], являється його внучка [PERSON], оскільки відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Турківської сільської ради [PERSON] 18 грудня 2006 року, він все своє майно, майнові права та обов'язки заповів саме їй. Заповіт від імені [PERSON] не скасовувався і не відмінявся. Позивачка фактично прийняла спадщину, так як на час смерті спадкодавця проживала із ним в одному будинку, що підтверджується довідкою Турківської сільської ради від 07 липня 2014 року № 33, однак не оформила свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане майно. [INFO] року померла [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 9. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] Спадкодавиця залишила заповіт, посвідчений секретарем Турківської сільської ради [PERSON] 18 грудня 2006 року, згідно якого все своє майно, майнові права та обов'язки, які належать їй на момент складання заповіту, крім земельного паю, а також майно, майнові права та обов'язки, які належатимуть їй у майбутньому, заповіла [PERSON]. Заповіт від імені [PERSON] не скасовувався і не відмінявся. В управління спадковим майном вступила позивачка, так як на момент смерті спадкодавиці проживала із нею, здійснювала та здійснює догляд за житловим будинком та обробляє земельну ділянку, що підтверджується довідкою Турківської сільської ради від 07 липня 2014 року № 33. Звернувшись до державного нотаріуса Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про оформлення спадщини, позивачка отримала постанову-відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04 липня 2017 року по причині не виділення часток у майні померлого голови колгоспного двору та інших його членів. Вказану відмову [PERSON] не оскаржувала. Відповідно до висновку про вартість майна від 06 липня 2017 року, вартість будинковолодіння, що знаходиться в [ADDRESS] становить 148 750,00 грн. Частиною 1 ст.16 ЦК України особі гарантується право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється з моменту смерті власника. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, виходячи з того, що позивачка вступила в управління спадковим майном, не відмовилася від прийняття спадщини, а представник відповідача не заперечує проти позову, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими до задоволення. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328, 346, 392, 1268 ЦК України,

Outcome: approved