Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

У вересні 2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - позивач) звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між Банком та [PERSON], 05.06.2007 р. був укладений кредитний договір № KIF0GK00833362, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 23700,00 доларів США, однак в порушення умов договору відповідач своїх зобов'язань не виконала, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 23.07.2018 року складає 15360,68 доларів США. Тому, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 15360,68 доларів США, яка складається із: заборгованості за кредитом (тіло кредиту) - 11520,29 доларів США; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 1964,44 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом - 737,93 доларів США; пені за несвоєчасне виконання зобов'язань - 1138,02 доларів США, а також судові витрати у розмірі 6092,05 грн.. Відповідно до ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2018 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. 20 грудня 2018 року ухвалою Фастівського міськрайонного суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання представник позивача не з'явився, на електронну адресу суду направив до суду клопотання в якому просив суд розглянути справу без участі представника позивача. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала. Згідно ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення по суті, приходить до наступного висновку. Так, судом встановлено, що 05.06.2007 року між ЗАТ КБ «Приват Банк» правонаступником якого є ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № KIF0GK00833362, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 19000 доларів США на придбання житлового будинку та земельної ділянки, а також у розмірі 4700 дол. США на сплату страхових платежів на термін до 04.06.2027 року зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 0,84 % річних на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом. Відповідно до п. 4.1 вищезазначеного Кредитного договору при порушенні позичальником будь-якого зобов'язання, передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3 даного Договору, банк має право нараховувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. Згідно п. 7.1. Кредитного договору, щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 224,13 доларів США згідно графіку погашення кредиту (додаток 2 до кредитного договору) для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Пунктом 7.4 Кредитного договору передбачено, що при порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні. Між тим, як вбачається з відмітки в паспорті громадянина України Серія [NUMBER] виданого Фастівським РВ Управління ДМС України в Київській області 07 вересня 2015 року, відповідач після укладення шлюбу 17 липня 2015 року змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Так, судом встановлено, що Банк свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до вказаного вище Кредитного договору. В свою чергу відповідач порушила умови договору і станом на 23.07.2018 року має заборгованість в загальній сумі 15360,68 Доларів США, яка складається із: заборгованості за кредитом (тіло кредиту) - 11520,29 доларів США; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 1964,44 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом - 737,93 доларів США; пені за несвоєчасне виконання зобов'язань - 1138,02 доларів США, що підтверджено розрахунком заборгованості за договором (а.с. 4-9). Правовідносини по справі є цивільно-правовими та врегульовані Цивільним Кодексом України, главою 71, параграфом 2, про кредитний договір. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають однаково обов`язковими для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 610 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторона відповідача не скористалася своїм правом на подання відзиву та не надала доказів помилковості чи неправильності наданого позивачем розрахунку, в зв»язку з чим суд вважає його достовірним. Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Судом достовірно встановлено, що в порушення Кредитного договору, який відповідач підписала, а отже погодилася з усіма умовами договору, вона не виконала свої зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості по кредиту. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 15360,68 Доларів США, що відповідно до службового розпорядження НБУ від 23.07.2018 року складає 406136,38 гривень. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 6092,05 грн. 00 коп., що підтверджено платіжним дорученням (а.с. 40). У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Фастівський міськрайонний суд Київської області.

Outcome: approved