Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

У липні 2017 року представник позивача засобами поштового звязку звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом за кредитним договором у розмірі 86 474,30 дол. США, з яких: 41 428 дол. США сума заборгованості за кредитом; 45 046,30 дол. США сума заборгованості за відсотками та стягнути сплачений судовий збір в розмірі 33 755,29 грн. В обґрунтування позову вказував, що 29.11.2007 року між АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 385/147/07-Ж, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 45 000 дол. США. 26.09.2017 року судом відкрите провадження по справі та призначено судовий розгляд. Представник позивача в судове засідання не з`явився, 06.02.2018 року звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без участі представника ПАТ «Укрсоцбанк», позовні вимоги підтримав в повному обсягу, проти заочного розгляду справи не заперечував. В судові засідання 28.11.2017 року та 14.02.2018 року відповідач не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення в газеті "Урядовий кур`єр", тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 29.11.2007 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 385/147/07-Ж, відповідно до умов якого, кредитор надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового харакрету використання грошові кошти в сумі 45 000 дол. США, з-і сплатою 12,50 % річних та порядком погашення суми основної заборгованості щомісяця до 20-го числа починаючи з грудня 2007 року по жовтень 2027 року включно по 188 дол. США з кінцевим терміном повернення останньої його частини в сумі 68 дол. США не пізніше 28 листопада 2027 року (включно), на умовах визначених цим договором. Відповідно до п. 1.4. договору позичальник гарантує, що на момент укладення договору він ознайомлений з видами та розміром відповідальності за невиконання своїх зобовязань за цим договором та юридичними наслідками такого невиконання. Пунктом 2.1 договору передбачено, що видача кредиту проводиться шляхом видачі позичальнику готівки з позичкового рахунку позивача № 2233 на цілі, визначені в п. 1.2 цього договору. На виконання умов договору 29.11.2007 року згідно заяви про видачу готівки № 400, [PERSON] видано кошти з позичкового рахунку на придбання нерухомості згідно кредитного договору № 385/147/07-Ж від 29.11.07 року згідно розпорядження від 29.11.2007 року. Пунктом 2.5 договору передбачено, що сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно до 20 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, на рахунок № 2238 в Білоцерківському відділені АКБ «Укрсоцбанк», а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. Нарахування та сплата процентів за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість користування кредитом в періоді, за який нараховуються проценти. При розрахунку процентів річних приймається рік, що умовно дорівнює 360 дням, а також враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом встановлено, що сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов договору № 385/147/07-Ж від 29.11.2007 року , про що свідчать підписи сторін. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] порушено умови договору, внаслідок чого станом на 23.01.2017 року виникла прострочена заборгованість: за кредитом 41 428 дол. США, відсотками 45 046,30 дол. США. 23.06.2017 року [PERSON] було попереджено про наявну заборгованість шляхом направлення вимоги про усунення порушення. 09 березня 2010 року загальними зборами акціонерів було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) банку на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (п. 1.2.2 Статуту ПАТ «Укрсоцбанк» затвердженого рішенням Загальних зборів акціонерів від 31.10.2016 року). Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). За змістом ст. 610 ЦК України невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) є порушенням зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. В пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» розяснено, що у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Приписами ч. 3 ст. 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких заперечень щодо наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надала. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача про стягнення кредитної заборгованості є обгрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме з відповідача слід стягнути 86 474,30 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно 2 308 863,81 грн. на день ухвалення рішення (26,70 грн. за 1 долар США). Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 33 755,29 грн. сплаченого ним судового збору. Враховуючи викладене та

Outcome: approved