Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

У жовтні місяці 2015 року [PERSON] звернулася до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. За заявою позивача позовні вимоги в частині визнання [PERSON] втратившим право користування жилим приміщенням ухвалою суду від 15.02.2016 року залишені без розгляду. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що йому належить частина домоволодіння №27 по вул. Тімірязєва в м. Маріуполі, де прописані відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В травні 2014 року [PERSON] зі своїми дітьми забрала свої речі та поїхала з його будинку без зазначення місця призначення, місцезнаходження останніх не відомо. Перепон у проживанні відповідачів в будинку не робив, на дзвінки відповідач не відповідає. Факт не проживання в будинку підтверджується актом обстеження. Одному важко сплачувати комунальні платежі. Вважає, що відповідачі створюють перешкоди у розпорядженні його власністю, обтяжують боргами по комунальних платежах. Тому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В судовому засідання позивач надав пояснення аналогічні, викладеним у позові, в подальшому в судове засідання не прибув, надав заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги задовольнити, проти ухваленні рішення в заочному порядку не заперечує. Відповідачі у судове засідання не зявились, про день та час розгляду справи повідомлялись належними чином, про причини неявки суду не повідомлено. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору від 18.10.1980, [PERSON] купив 19/50 частини домоволодіння з належними до цієї долі будівлями подвіря. Про що видано відповідний реєстраційний напис нотаріуса 04.11.1980 на документі про право особистої власності домоволодіння №27 по вул. Тімірязєва в місті Маріуполі 19/50 частини за [PERSON] Згідно акту від 09.10.2015 року, складеного Комітетом самоорганізації населення «Новоселівка», з травня 2014 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не проживають за адресою [INFO]. Вказані обставини підтверджується показами свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON] , яки були допитані в судовому засіданні та пояснили суду, що відповідач [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON] залишили місце проживання та виїхали з будинку, який належить позивачу, не проживають у будинку травня 2014 року . Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сімї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Однією з підстав для зняття з реєстрації є позбавлення права користування жилим приміщенням відповідно до\~ст. 7 Закону України "Про свободу пересування, вільний вибір місця проживання в Україні"\~ Аналізуючи наведені норми законодавства та обставини, встановлені по справі, суд приходить до висновку, що відповідачі, як особи, що понад один рік у спірному будинку не проживають, права власності на будинок не мають, втратили право користування спірним жилим будинком, тому позовні вимоги про визнання відповідачів таким, що втратили право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.

Outcome: approved