Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, в якому вказала, що з 07.11.2003 року за рішенням суду з відповідача стягнуті аліменти на користь [PERSON] на її утримання щомісячно по ? частині із всіх видів заробітку до її повноліття. [INFO] вона досягла повноліття і виплата аліментів припинилася. На теперішній час навчається в Запорізькому інституті економіки та інформаційних технологій на денній формі навчання, та потребує матеріальної допомоги, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі ? частини від усіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення навчання або до досягнення нею 23-х років. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, пояснила, що на теперішній час вона навчається на денній формі навчання та потребує матеріальної допомоги, просить суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки у розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу, оскільки має на утриманні неповнолітнього сина та за станом його здоров'я. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" N 3, від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом РАГС Ленінської райадміністрації м. Запоріжжя 09.07.1996 року, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки № 034/14 від 28.04.2014 року, [PERSON] навчається в Запорізькому інституті економіки та інформаційних технологій на денній формі навчання. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] є повнолітньою, проте продовжує навчатися, форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат, на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо потреби їй в матеріальній допомозі батьків. Обов'язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини, яка хоча й досягла повноліття, однак продовжує навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їй можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов'язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітнього у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. Враховуючи встановлені у справі обставини, суд вважає позовні вимоги про стягнення аліментів законними та обґрунтованими. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти підлягають стягненню від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи те, що позивач за подання позову, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь держави. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved