Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Позивач у квітні 2018 р. звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 30.04.2015 р. по вул. Бударіна. 3-В в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля [NUMBER], який належить ТОВ «Прем'єр Дістріб'юшн Компані» та автомобіля [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 15.05.2015 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП, в результаті якої автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження. 09.02.2015 р. між ПрАТ «СК «АХА Страхування» та ТОВ «Прем'єр Дістріб'юшн Компані» був укладений Договір № 031ак5юб добровільного комплексного страхування наземного транспорту щодо експлуатації «Skoda Octavia A5» д.н.з. [NUMBER]. 07 травня 2015 р. представник ТОВ «Прем'єр Дістріб'юшн Компані» звернувся із заявою до позивача про виплату страхового відшкодування та на підставі страхового акту від 18.05.2015 р., на рахунок Товариства було перераховано суму страхового відшкодування в розмірі 31 549 грн. 93 коп., що підтверджується відповідним платіжним дорученням від 19.05.2015 р. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ТДВ СК «Аль-Гарант», позивач звернувся з відповідною регресною вимогою про відшкодування сплаченої позивачем суми страхового відшкодування, проте, в межах ліміту передбаченого Полісом, ТДВ СК «Аль-Гарант» було сплачено позивачу кошти на загальну суму 18 738,82 грн. У зв'язку з чим, різниця суми страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з відповідача становить 12 811,11 грн., проте, просить суд стягнути з відповідача кошти в рахунок суми страхового відшкодування в порядку регресу 11 145,31 грн. та судовий збір.. Ухвалою суду від 14.05.2018 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач, якому направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження, заяв із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву до суду не направив. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 30.04.2015 р. по вул. Бударіна. 3-В в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля [NUMBER], який належить ТОВ «Прем'єр Дістріб'юшн Компані» та автомобіля [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] (ас. 9-10). Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва, відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, а саме: за порушення п. 10.9 ПДР (ас. 28). Відповідно до Договору від 09.02.2015 р. 031ак5юб добровільного комплексного страхування наземного транспорту, укладеного між позивачем та ТОВ «Прем'єр Дістріб'юшн Компані», страховик зобов'язався при настанні страхового ризику, пов'язаного з експлуатацією транспортного засобу «Skoda Octavia A5» д.н.з. [NUMBER], виплатити страхове відшкодування (ас. 11-27). Судом встановлено, що 07 травня 2015 р. представник ТОВ «Прем'єр Дістріб'юшн Компані» звернувся із заявою до позивача про виплату страхового відшкодування та на підставі страхового акту від 18.05.2015 р., на рахунок Товариства було перераховано суму страхового відшкодування в розмірі 31 549 грн. 93 коп., що підтверджується відповідним платіжним дорученням від 19.05.2015 р. (ас. 29-30, 36, 37). Відповідно до ст.27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як зазначено позивачем, відповідач [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність щодо експлуатації транспортного засобу «Ауді» д.н.з. [NUMBER] в ТДВ СК «Аль-Гарант», яке в межах визначеного полісом ліміту, відшкодувало позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 18 738,82 грн. Таким чином, різниця між фактично виплаченою позивачем сумою страхового відшкодування (31 549,93 грн.) та виплаченою ТДВ СК «Аль-Гарант» позивачу вказаної суми (18 738,82 грн.), становить 12 811,11 грн., проте, позивач просить суд в примусовому порядку стягнути з відповідача [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 11 145,31. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 6 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з участю забезпеченого транспортного засобу і в наслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно ст. 15 вказаного вище Закону, страхування відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу, визначеного в договорі страхування, будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах. Згідно з абзацом другим ч. 1 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодувувається винною особою. Враховуючи наведенні вище факти в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та знайшли своє підтвердження, а тому позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved