Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Стратіївської сільської ради Чечельницького району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Позовні вимоги мотивує тим, що 17 травня 2006 року придбала у [PERSON] та [PERSON] будинок який знаходиться в [ADDRESS] Вінницької області, який їм дістався після покійної матері[PERSON],яка померла [INFO] року, без нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу і з 2007 року і до цього часу проживає в зазначеному будинку. З того часу позивачка почала відкрито користуватися будинком, доглядати за господарством, утримувати його, постійно проводити ремонт. Тому вона звернулася до суду та просить визнати за нею право власності на домоволодіння за набувальною давністю. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутності. Відповідач голова Стратіївської сільської ради Чечельницького району Вінницької областіЛюлько О.М. в судове засідання не з'явився, надавши заяву в якій не заперечив проти позовних вимог, та просить розглянути справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Розгляд справи проведено у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без участі сторін та фіксування судового процесу. Відповідно до частин 1, 2 та 4 статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Із довідки виданої Стратіївською сільською радою Чечельницького району Вінницької області від 14.06.2018 року за № 362 вбачається, що громадянка [PERSON], [INFO] зареєстрована на території [ADDRESS], , фактично з 2007 року проживає за адресою [ADDRESS]. Згідно довідки ПАТ "Вінниця обленерго" особовий рахунок [NUMBER] про споживання за період з 01.2007 року по 06.2018 року [PERSON] сплачує кошти за використану електроенергію за адресою [ADDRESS] Відповідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 20.09.2018 року, за № 53378816 виданої Чечельницькою державною нотаріальною конторою [PERSON] померла [INFO] року. Із довідки, виданої Стратіївською сільською радою Чечельницького району Вінницької області від 14.06.2018 року за № 360 та 361, особовий рахунок № [NUMBER] за 1996-2000 рік та особовий рахунок № [NUMBER] за 2001-2005 роки вбачається, що головою колгоспного двору та єдиним власником житлового будинку в [ADDRESS] була [PERSON], яка померла [INFO] року. Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Частиною 4 ст. 344 ЦК України передбачено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. У пункті 9 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Ураховуючи положенняпункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. Отже, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Ураховуючи наведене, а також те, що [PERSON] добросовісно заволоділа вказаним будинком, володіє ним відкрито і безперервно більше десяти років, оскільки вона не приховувала факт знаходження майна в її володінні, тому є підстави визнати за нею право власності на цей будинок за набувальною давністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved