Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

У жовтні 2020 р. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «26-і» (далі по тексту - ОСББ «26-і», позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за комунальні послуги з урахуванням трьох процентів річних та індексу інфляції в загальному розмірі 3 760,87 грн. Позовні вимоги обґрунтовує наступними обставинами. 28.04.2016 у будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровано ОСББ «26-і». Актом приймання-передачі будинку та прибудинкової території від 25.08.2016 та рішенням Загальних зборів співвласників від 14.09.2016 будинок прийнятий в управління. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, [PERSON] володіє: 86/100 частин нежитлового приміщення № 115 в будинку та нежитловим приміщенням № 114 в будинку. З вересня 2016 р. по березень 2017 р. відповідач сплачувала внески за утримання будинку та прибудинкової території. За період з березня 2017 по березень 2018 рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 01.11.18 стягнуто з відповідача 57 674,72 грн заборгованості зі сплати внесків за утримання будинку та прибудинкової території. За період з квітня 2018 р. по серпень 2019 (включно) рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11.11.2019 з відповідача стягнуто 81 893, 24 грн. За період з вересня 2019 р. по березень 2020 р. (включно) рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15.07.2020 з відповідача стягнуто 14 329, 44 грн. Претензією від 21.10.2020 позивач повідомляв відповідача про наявну заборгованість, проте претензія була залишена без відповіді. Таким чином, за період з квітня 2020 р. по вересень 2020 р. у відповідача наявна заборгованість в розмірі 3 665, 28 грн. зі сплати внесків за утримання будинку та прибудинкової території. Крім того, відповідач як боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на підставі положень статті 625 ЦК України зобов`язана сплатити суму боргу з урахуванням інфляційної складової в сумі 30, 55 грн. та трьох процентів річних в сумі 65,04 грн. Ухвалою від 24.11.2020 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] , за зареєстрованим місцем проживання повідомлялася про розгляд справи, шляхом направлення за адресою реєстрації ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками, проте ухвала з додатками повернулися без вручення з відміткою «кінець терміну зберігання», заява із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або відзив на позов від відповідача не надійшли. 15.01.2021 та 19.04.2021 позивач подав заяви про збільшення позовних вимог, проте останні подані з пропущенням строку встановленого ч. 2 п. 2 ст. 49 ЦПК України, а тому заяви про збільшення позовних вимог підлягають залишенню без розгляду на підставі ч. 2 ст. 126 ЦПК України. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] є співвласником нежитлового приміщення, яке розташоване у багатоквартирному житловому будинку [ADDRESS] , а саме: 86/100 частин приміщення № 115, площею 439,55 кв.м., та власником приміщення № 114 площею 172,1 кв.м. 28.04.2016 у багатоквартирному житловому будинку [ADDRESS] створене та зареєстроване ОСББ «26-і». З матеріалів справи вбачається, що будинок прийнятий на баланс та в управління ОСББ «26-і», що підтверджується актом приймання-передачі будинку та прибудинкової території від 25.08.2016. Рішенням загальних зборів співвласників від 14.09.2016 затверджено розмір внесків (платежів) на утримання та використання спільного майна будинку та прибудинкової території для власників нежитлових приміщень в розмірі 6 грн. за один квадратний метр загальної площі приміщення, якщо платіж сплачено до 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому надавались послуги, та в розмірі 7,20 грн., якщо платіж сплачено після 10 числа. З матеріалів справи вбачається, що до березня 2017 р. [PERSON] належним чином виконувала зобов`язання щодо сплати внесків на утримання та використання спільного майна будинку та прибудинкової території. За період з березня 2017 по березень 2018 рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 01.11.18 стягнуто з відповідача 57 674,72 грн заборгованості зі сплати внесків за утримання будинку та прибудинкової території. За період з квітня 2018 р. по серпень 2019 (включно) рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11.11.2019 з відповідача стягнуто 81 893, 24 грн. За період з вересня 2019 р. по березень 2020 р. (включно) рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15.07.2020 з відповідача стягнуто 14 329, 44 грн. 21.10.2020 р. позивач направив відповідачу претензію, в якій повідомив про заборгованість станом на 10.10.2020 в розмірі 3 665, 28 грн. проте претензія була залишена без відповіді, заборгованість не сплачена. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 151 Житлового кодексу України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Відповідно до ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Основні правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначає Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 № 2866-ІІІ (далі - Закон № 2866-ІІІ). Відповідно до статті 1 вищевказаного Закону співвласниками багатоквартирного будинку є власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Стаття 15 Закону № 2866-ІІІ покладає на співвласника обов`язок своєчасно та в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно з положеннями статей 526, 530, 611 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підтвердження розміру позовних вимог позивачем надано розрахунок заборгованості, відповідно до якого заборгованість відповідача за період з квітня 2020 по вересень 2020 становить 3760,87 грн., з яких 3665, 28 грн. - основна заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, 65,04 грн. - 3% річних, 30,55 грн. - інфляційні витрати. Наданий позивачем розрахунок суд приймає, оскільки він містить відомості щодо періоду заборгованості, розміру нарахованих відповідачу сум та здійснений на основі норм чинного цивільного законодавства та пропорційно до загальної площі квартири. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Беручи до уваги наведене та перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку, що відповідальність на підставі ст. 625 ЦК України, яка підлягає стягненню становить 65, 04 грн. - 3% річних та 30,55 грн. - інфляційної складової боргу. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене вище, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved