Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулась в суд із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить висилити відповідача [PERSON] з належної квартири [PERSON] , на праві приватної власності квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Позовні вимоги мотивує тим, що що вона, [PERSON] , володіє квартирою за правом власності, що розташована за адресою [ADDRESS] . На підставі усного договору оренди, укладеного 27.10.2004 року між [PERSON] та нею, [PERSON] , безстрокового користування за повної сплати комунальних послуг, строк якої стік 01.10.2019 року. З метою продажу квартири, вона повідомила про своє рішення [PERSON] вимогою на звільнення квартири, вимога була надіслана цінним листом за накладною 210180218420 і вручена особисто, про що свідчить квитанція з підписом. Ухвалою суду від 25.09.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, яке неодноразово відкладалося у зв`язку із неявкою відповідача. Ухвалою суду від 09.12.2020 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, проте від представника позивача на адресу суду надійшла заява в якій вона вказала, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати без її участі та участі позивача. Відповідач [PERSON] \~у судове\~засідання не\~з`явився,\~хоча належним\~чином був\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання,\~про що\~свідчать почтові\~повідомлення,\~та оголошення\~що знаходяться\~на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - https://hs.ck.court.gov.ua,за зареєстрованим місцем проживання відповідно до вимог ч. 7 ст. 128 ЦПК України, від нього також не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, ним не поданий відзив. Суд вважає, що відповідач не з`явився у судове засідання без поважних причин. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача, представника позивача, відповідача [PERSON] і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою усіх учасників справи, на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин. Відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, зважаючи на заяви сторін, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, № ВЕВ № 284501 від 17.08.2006 року, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.06.2019 року, [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] Згідно вимоги від 27.06.2019 року яка надісла представником позивача [PERSON] , вбачається, що [PERSON] надіслано та згідно рекомендованого повідомлення йому вручено вимогу, про звільнення квартири [ADDRESS] у зв`язку з метою продажу. Також згідно позовних вимог вбачається, що відповідачем не сплачено комунальні послуги за водопостачання та каналізації. Пунктом 1 частини першої\~статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~передбачене право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг. Водночас відповідно до пункту 5 частини третьої\~статті 20 цього Закону\~такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 815 ЦК України\~наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Як вбачається із претензій представником позивача надано час строком в три місяці для виселення з квартири [ADDRESS] , проте відповідачем вимогу в добровільному порядку не виконано. Статтею 526\~ЦК України визначені загальні умови виконання зобов`язання, зокрема, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно із частиною першою статті 509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому суд враховує те, що навіть при відсутності укладеного між сторонами письмового договору про надання житла оренди, не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних, оскільки обов`язок відповідача щодо виселення випливає із закону, а не тільки з договору. Матеріалами справи встановлено, та за відсутності заперечень з боку відповідача, що останній не проживає у найманому житлі, займає квартиру речами. Згідно з частиною 1\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідач не скористався своїм правом та не з`явився в судові засідання, хоча була повідомленою належним чином, не надала письмовий відзив проти позову, не долучила жодних доказів у вказаній справі на спростування тверджень позивача. Вирішую позов в частині виселенням без надання іншого житлового приміщення, суд окрім наведених вище фактичних обставин керувався наступними положеннями законодавства. Так, нормою\~ст. 310 ЦК України\~встановлено, що фізична особа має право на місце проживання. Відповідно до\~ст.9 ЖК України\~ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян. За змістом ст.ст.\~4,\~108 ЖК України\~договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду може бути розірвано на вимогу наймодавця лише з підстав, установлених законом, і тільки в судовому порядку, крім випадків виселення з будинків, що загрожують обвалом. За змістом норм ст.ст.651,\~653 ЦК України\~зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно зі\~\~ст.311 ЦК України\~фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом. Статтею 826 ЦК України\~передбачені правові наслідки розірвання договору найму житла, а саме: у разі розірвання договору найму житла наймач та інші особи, які проживали у помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду, без надання їм іншого житла. Згідно зі\~ ст.\~157.\~ЖК України членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених\~частиною першою\~статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Згідно зі\~ст.109\~ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Відповідно до ст.116 ЖК України\~якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню повністю. У відповідності до вимог ст.\~141\~ЦПК України витрати із сплати судового збору в сумі 840 грн., 80 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved