Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вони з відповідачем мають спільних малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Позивачка зазначає, що ніякої домовленості щодо утримання дітей між позивачкою та відповідачем не досягнуто, добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, будь-якої участі у їх вихованні не приймає. З посиланням на ст.ст. 182, 184 СК України, вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] в розмірі 2166 грн. 00 коп. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та на утримання доньки [PERSON] в розмірі 2166 грн. 00 коп. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1500 грн. 00 коп. щомісячно та на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1500 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Зазначив, що він має кредитні зобов`язання і тому немає можливості сплачувати аліменти в такому розмірі в якому просить позивачка. Він не постійно, але по мірі можливостей надає матеріальну допомогу позивачці на утримання дітей. Суд, вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей". Згідно ст.ст. 180-182 СК України, батьки зобов`язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення, а мінімальний розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, при цьому визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації у встановленому законом порядку. Судом встановлено, що сторони 25 вересня 2010 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане виконавчим комітетом Василівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області серії [NUMBER] (а.с. 4). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 28 березня 2011 року виконавчим комітетом Василівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, в період шлюбу у сторін народилась дитина - син [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 17 лютого 2014 року виконавчим комітетом Василівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, в період шлюбу у сторін народилась дитина - донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Згідно довідок виконавчого комітету Солонянської селищної ради № 202 від 23 січня 2020 року та № 213 від 27 січня 2020 року, діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні (а.с. 16, 17). З акту обстеження житлово-побутову умов від 24 січня 2020 року, складеного депутатом Солонянської селищної ради вбачається, що [PERSON] самостійно виховує двох малолітніх дітей, батько [PERSON] з ними не проживає (а.с. 18). Дані обставини визнані сторонами і не оспорюються. Відповідно до довідки ТОВ «Реалті Істейт» від 20 грудня 2019 року, відповідач працевлаштований у вказаному товаристві на посаді тракториста з 16 серпня 2018 року, за період з 01 грудня 2018 року по 30 листопада 2019 року його дохід склав 191199 грн. 51 коп. (а.с. 19). Згідно довідки ТОВ «Реалті Істейт» від 20 грудня 2019 року, позивачка працевлаштована у вказаному товаристві на посаді овочівника з 16 серпня 2018 року, за період з 01 грудня 2018 року по 30 листопада 2019 року її дохід склав 125392 грн. 45 коп. (а.с. 20). Судом встановлено, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей позивачці регулярно не надає, хоча зобов`язаний це робити. При цьому будь-якої домовленості щодо утримання дітей між сторонами не досягнуто, сторони не надали суду доказів укладання між собою відповідного договору про сплату аліментів на дітей, у зв`язку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття, оскільки права та обов`язки кожного з батьків є рівними за законом. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує як стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, те що він працевлаштований, має середню заробітну плату в розмірі 15000 грн. так і дітей, їх вік та потреби, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього [PERSON] в розмірі 2166 грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та на утримання малолітньої [PERSON] в розмірі 2166 грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обов`язки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей. Суд вважає, що вказаний розмір аліментів є достатнім для утримання малолітніх дітей сторін і те, що відповідач має можливість сплачувати саме такий розмір аліментів. У відповідність до положень ст. 430 ЦПК України, враховуючи, задоволення позовних вимог позивачки, слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного, ст.ст. 180-182, 184 СК України,

Outcome: approved