Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

У квітні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що станом на 07.04.2021 відповідач має перед ним заборгованість за договором позики від 26.03.2020 у загальній сумі 187464,86 грн., із яких, 171000,00 грн (основний борг), 5049,87 грн. (3% річних), 11415,23 грн (інфляційні витрати), які відповідач [PERSON] зобов`язався повернути до 12.04.2020. Кошти не повернуто. Позивач просить стягнути на свою користь з відповідача 187464,86 грн, а також сплачений ним судовий збір у сумі 1874,65 грн, та витрати на правову допомогу у сумі 8000,00 грн. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 19.05.2021 вирішено, зокрема, розглядати справу у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін; запропоновано відповідачу, зокрема, скористатись своїм правом та в 15-денний строк подати відзив на позов. Позивач і відповідач у судове засідання 15.06.2021 не з`явилися, про яке повідомлені належним чином. Позивач просив відкласти розгляд справи задля надання можливості для мирного врегулювання спору. Розгляд справи відкладено до 06.07.2021. Представник позивача у судовому засіданні 06.07.2021 позов підтримав повністю, наголосив, що відповідач обіцяв до цього (другого) судового засідання врегулювати спір у позасудовому порядку, однак цього не відбулося. Просив задоволити позов повністю, не заперечував проти ухвалення заочного рішення, протягом 5-ти днів надасть до суду докази понесення позивачем витрат на правову допомогу. Представник надав судові оригінали договору позики і боргової розписки. Позивач і відповідач у судове засідання 06.07.2021 не з`явилися, про яке повідомлені належним чином. Відповідач не склав відзив або будь-яких інших документів у справі, не повідомив про причини неявки у судове засідання, клопотань про відкладення розгляду справи або оголошення перерви не подавав. Ураховуючи зазначені обставини суд відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України ухвалив здійснити заочний розгляд справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов таких висновків. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Суд встановив, що відповідно до договору позики б/н від 26.03.2020 позивач [PERSON] позичив відповідачу [PERSON] грошові кошти у сумі 171000,00 грн, які останній зобов`язався повернути до 20.04.2020. Відповідно до розписки про отримання грошей за договором позики від 26.03.2020 [PERSON] отримав грошові кошти у сумі 171000,00 грн. 24.02.2021 представником позивача - адвокатом А.Е.Дробаха цінним листом з описом вкладення на ім`я відповідача [PERSON] направлено претензію щодо повернення коштів, ордер про надання правової допомоги та свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю, проте станом на день подачі позовної заяви до суду відповідач кошти не повернув (а.с. 19-21). Відповідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ч. 1 ст. 1050 ЦК України зазначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Верховний Суд України постановою від 02.09.2015, справа № 6-369цс15, сформулював правову позицію такого змісту. "Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом". У справі відсутні докази повного або часткового повернення відповідачем позики позивачеві. Враховуючи вищевказані положення, відповідач [PERSON] крім основної суми боргу у сумі 171000,00 грн, повинен сплати 3 % річних від простроченої суми та відшкодування інфляційних витрат у зв`язку з порушенням зобов`язання, виходячи з такого розрахунку: -3 % річних обчислюються за наступною формулою від 13.04.2020 по 31.12.2020 минуло 263 днів (171000,00 х 3% х 263: 366 : 100) всього у сумі 3686,31 грн, з 01.01.2021 до 07.04.2021 минуло 97 днів (171000,00 грн х 3% х 97 : 365 : 100) всього у сумі 1363,32 грн, при цьому відповідач не здійснив повного або часткового повернення позики та сплати відсотків за договором позики від 26.03.2020; -розрахунок інфляційних збитків обчислюється за наступною формулою з 13.04.2020 по 07.04.2021 здійснюється за формулою ІІС = (ІІ1:100) х (ІІ2 : 100) х (ІІ3 : 100) х … (ІІZ : 100) ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Останній період: ІІс (100,80 : 100) х (100,30 : 100) х (100,20 : 100) х (99,40 : 100) х (99,80 : 100) х (100,50 : 100) х (101,00 : 100) х (101,30 : 100) х (100,90 : 100) х (101,30 : 100) х (101,00 : 100) = 1,06675572, інфляційне збільшення 171000,00 грн х 1.06675572 - 171000,00 грн = 11415,23 грн. Отже, виходячи з вищевикладених розрахунків загальна сума боргу складає: 171000,00 грн (основний борг) + 5049,87 грн (3 % річних) + 11415,23 грн (інфляційні витрати) = 187464,86 грн. Згаданий розрахунок не оспорено відповідачем, судові не надано доказів на спростування його необґрунтованості та/або помилковості. Оцінивши докази, суд робить висновок що відповідачем порушено права позивача у частині неналежного виконання зобов`язань за договором позики від 26.03.2020 та, відповідно, про необхідність задоволення позову у повному обсязі. За правилами ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача 1874,70 грн судового збору. 06.07.2021 представником позивача зроблено заяву про подання до суду протягом 5-ти днів заяви щодо стягнення витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved