Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивачка звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], третя особа Управління служби по справам дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що після народженнясина, відповідач не приймає участі в його вихованні, не бачиться з сином, не надає допомоги в його вихованні. Мешкає окремо, не цікавиться стосовно здоров'я сина та не надає матеріальної допомоги. В зв'язку з цим позивач просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно дитини [PERSON] [INFO]. Позивачка в судове засідання з'явилася, наполягала на задоволенні позову, вказала, що не зважаючи на те, що відповідач згідно з рішенням суду зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дітей, свої зобов'язання по сплаті аліментів не виконує належним чином, в зв'язку з чим утворилась значна сума заборгованості. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином. До суду надана заява, де представник третьої особи просить розглядати справу за його відсутності, надає висновок про доцільність позбавлення батьківських прав № 329 від 30.05.2016 року. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і правовідносини сторін, відповідача належним чином було повідомлено про місце і час судового засідання, позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача та ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідача, відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтями 10,11,60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобовязані визначити коло фактів, на які вони посилаються,я к на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч.1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Допит дитини та врахування його думки при ухваленні рішення визнано недоцільним, так як дитина має малий вік, та не може формулювати власні погляди з усіх питань, що можуть бути поставлені перед ним. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, приходить до наступного. 11.10.2008 року позивачка уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], відповідно до свідоцтва про народження від 19 березня 2010 року [NUMBER], виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що відповідач, як під час перебування в шлюбі так і після розлучення з позивачкою 15 червня 2012 року, не займався вихованням своєї дитини, матеріальної допомоги та моральної підтримки дитині не надав, проживає окремо, взагалі не цікавиться життям дитини. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї від 11.05.2016 року, вихованням та утриманням [PERSON] займається виключно [PERSON] дитина мешкає в належних умовах, забезпечена всім необхідним. Відповідно ст. 150 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов'язок виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї, своєї Батьківщини, також покладено обов'язок піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов'язані поважати дитину, забезпечити здобуття дитиною загальної освіти, готувати дитину до самостійного життя. Згідно вимог ст. 152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. На підставі вимог до ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно даних представника третьої особи відповідач самоухилиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання та матеріального утримання дитини. Пункт 1 ст. 15 Цивільного кодексу України визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений батьківський прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Зазначене також відображено в п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", згідно якого ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Суд, приймає до уваги, що позбавлення батьківських прав - це спосіб захисту прав і інтересів дитини. Тому суд оцінює позитивний результат у долі дитини, який має настати. В даному випадку, позбавлення батьківських прав відповідача несе позитивний результат у долі неповнолітнього [PERSON], позбавивши його психологічних стресів. Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] [INFO] від 30.05.2016 року № 326 управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] [INFO]. Відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 11.12.2012 року на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] з [PERSON] Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідності їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved