Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті її колишнього чоловіка - [PERSON], який помер 09.01.2014 року в м. Харків. В обгрунтування заяви [PERSON] вказувала, що перебувала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 27.03.2002 року по 09.07.2010 року. Від даного шлюбу мають двох дітей - [PERSON] Мар'яну Олегівну, [INFO], та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу зв'язок із колишнім чоловіком було втрачено, але згодом заявнику стало відомо, що його вбито та за вироком Київського районного суду м. Харкова від 25.05.2016 року засуджено [PERSON] за ч. 1 ст. 115 КК України, а саме за вбивство [PERSON] Для оформлення пенсії по втраті годувальника на користь дітей [PERSON] звернулася до Корабельного районного у м. Миколаєві відділу ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області, проте отримала відмову в проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] через відсутність лікарського свідоцтва про смерть встановленого зразка. Проте медичне свідоцтво про смерть [PERSON] не містить жодних відомостей, необхідних для складання запису про смерть та видачі свідоцтва, оскільки [PERSON] захоронено, як невідому особу, так як до моменту проведення судової молекулярно-генетичної експертизи № 101 від 17.06.2015 року відомості про нього були відсутні. Встановлення даного юридичного факту необхідно для проведення державної реєстрації смерті її колишнього чоловіка та отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка для здобуття дітьми заявника права на отримання пенсії по втраті годувальника.\~ \~ \~ \~ \~ В судове засідання заявник не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, вимоги, викладені у заяві, підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Корабельний відділ реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції також в судове засідання не з'явився, про дату та місце судового засідання повідомлений належним чином. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи із наступного. \~ Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення юридичного факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. \~ Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. \~ Із матеріалів справи вбачається, що\~ заявник - [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який був зареєстрований 27.03.2002 року\~ Баловненською сільською Радою Новоодеського району Миколаївської області, актовий запис № 05. Шлюб розірвано 09.07.2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. 09.01.2014 року [PERSON], [INFO], помер у м. Харків, причина смерті: [PERSON] 09.01.2014 року близько 02:00 години, знаходячись за місцем свого тимчасового мешкання, під час сварки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи раптово виниклий умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді смерті особи та бажаючи їх настання, використовуючи ніж, який [PERSON] тримав у руці, наніс один удар вказаним ножем в область грудної клітини [PERSON], яка є життєво важливим органом людини, чим спричинив згідно з висновками судово-медичних експертиз № 1269, № 1284-ДМ/15 від 26.05.2015 р., та № 78/1269-ДМ/15 від 22.07.2015 р. колото-різане поранення грудної клітини, з наскрізним пошкодженням рукоятки грудини, крайовим пошкодженням правої плевральної порожнини та правої підключичної артерії, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Від отриманого тілесного ушкодження [PERSON] помер на місці. Між заподіянням проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з пошкодженням кровоносної судини і смертю потерпілого, є прямий причинний зв'язок. Дане підтверджується копією вироку Київського районного суду м. Харкова від 25.05.2016 року. Медичне свідоцтво про смерть [PERSON] не містить жодних відомостей, необхідних для складання запису про смерть та видачі свідоцтва, оскільки [PERSON] захоронено, як невідому особу, так як до моменту проведення судової молекулярно-генетичної експертизи № 101 від 17.06.2015 року відомості про нього були відсутні. За висновом експерта № 101 від 17.06.2015 року НДЕКЦ в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки (ДНК-профіль) [PERSON] (об'єкт № 1). Згідно висновку експерта НДЕКЦ пр и ГУМВС України в Харківській області від 15.05.2015 року № 67: "Встановлені генетичні ознаки кісткових решток (об'єкт № 1), які належать особі чоловічої генетичної статі". Особа чоловічої генетичної статі, генетичні ознаки кісткових решток якої встановлені в ході молекулярно-генетичної експертизи від 15.05.2015 року № 67, може бути біологічною дитиною [PERSON] Ймовірність даної події складає 99,99%. В подальшому, заявник звернулась до\~ Корабельного районного у м. Миколаєві відділу ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області із заявою про державну реєстрацію смерті колишнього чоловіка, однак вказаний відділ ДРАЦСу надав їй письмову відмову за № 1185/05.06.-79 від 01.12.2016 року. Відмова була мотивована тим, що заявником\~для підтвердження факту смерті не надано лікарське свідоцтво про смерть ф. № 106/о, форма якого затверджена наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у МЮУ 25.10.2006 року № 1150/13024. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до\~ ст. 17 Закону України Про реєстрацію актів цивільного стану підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. Оскільки державна реєстрація смерті громадянина [PERSON] в порядку, що встановлений законодавством України, не була проведена з причин, що викладені вище, то суд вважає необхідним\~ встановити юридичний факт його смерті, який достовірно встановлений судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved