Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою посилаючись на те, що [INFO] помер рідний дядько позивачки - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина за законом. До складу спадщини входить право на земельну частку (пай) розміром 4,1 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) в землях, що перебували в колективній власності КСП «Перемога» з місцем розташування на території Турівської сільської ради Згурівського району Київської області, яке належало [PERSON] згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], зареєстрованого 20 січня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 257. Виданий вказаний сертифікат на підставі розпорядження Згурівської райдержадміністрації від 16.12.1996 р. №781. Сертифікат був втрачений. Позивачка є єдиним спадкоємцем за законом майна померлого [PERSON], та спадкує як особа, яка перебувала на утриманні померлого. На час смерті [PERSON] позивачка проживала разом з ним, знаходилась на його утриманні, кошти, які надавав їй дядько були основним джерелом засобів для існування. Спадкові права позивачки ніким не оспорюються, інші спадкоємці відсутні. Спадщину позивачка прийняла своїми фактичними діями, шляхом користування речами померлого та весь склад спадщини є належним їй з часу відкриття спадщини. Нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв"язку із ненаданням доказів належності до кола спадкоємців за законом померлого та відсутністю правовстановлювального документа на майно, а саме - сертифікату на земельну частку (пай). Позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права в досудовому порядку. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить суд: встановити факт перебування позивачки на утриманні [PERSON], не менше одного року до дня його смерті, визнати за позивачкою у порядку спадкування право на земельну частку (пай) та в разі задоволення позову не стягувати з відповідача судовий збір. В підготовчому судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю та просили позов задовольнити. В підготовче судове засідання представник відповідача Турівської сільської ради не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлений у встановленому законом порядку, сільський голова [PERSON] направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у відсутність представника відповідача, позовні вимоги визнав повністю. Суд визнав можливим розглядати справу без участі представника відповідача, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, враховуючи визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В підготовчому судовому засіданні були заслухані покази свідків [PERSON] та [PERSON], які повністю підтвердили факт проживання позивачки [PERSON] разом з її рідним дядьком - [PERSON] та знаходження позивачки на його повному утриманні, більше 1 року до дня його смерті. Дослідженими письмовими доказами встановлено, що [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 4,1 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) в землях, що перебували в колективній власності КСП «Перемога» з місцем розташування на території Турівської сільської ради Згурівського району Київської області, яке належало [PERSON] згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], зареєстрованого 20 січня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 257. Виданий вказаний сертифікат на підставі розпорядження Згурівської райдержадміністрації від 16.12.1996 р. № 781. Оригінал Сертифікату був втрачений, що встановлено з витягу з Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) , що видаються КСП «Перемога» (а.с.8-9), викопіювання із схеми поділу земель колективної власності КСП «Перемога» щодо земельної частки [PERSON] (а.с.10), довідки Турівської сільської ради (а.с.11), копії оголошення в газеті «Панорама» (а.с.18). Після смерті [PERSON], померлого [INFO], спадщину прийняла позивачка [PERSON] своїми фактичними діями, інші спадкоємці відсутні, спадкова справа до майна померлого не заводилась, що встановлено з копії свідоцтва про смерть (а.с.7), довідок Турівської сільської ради (а.с.15), копії погосподарської книги (а.с.16-17), інформаційних довідок із Спадкового реєстру (а.с.30,31). Позивачці було відмовлено нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), у зв"язку із ненаданням доказів належності до кола спадкоємців за законом померлого та відсутністю право встановлювального документа на майно (нотаріальна відмова - а.с.6). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. В силу ч. 1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Відповідно до ч. 3 ст. 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Положеннями п. 4 Прикінцевих і Перехідних положень ЦК України передбачено, що даний Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 8 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Відповідно до ч.ч. 1.2 ст. 524 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. В силу ст.531 ЦК України 1963 року до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 визначено наступне. Якщо спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК, судам слід враховувати, що ст. 549 ЦК УРСР було визначено перелік дій, які свідчать про прийняття спадщини - фактичний вступ у володіння та управління спадковим майном. В пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] згідно Сертифікату [NUMBER] належало право на земельну частку (пай) розміром 4,1 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) в землях, що перебували в колективній власності КСП «Перемога» з місцем розташування на території Турівської сільської ради. Сертифікат був втрачений. Після смерті [PERSON], який помер [INFO], спадщину прийняла позивачка [PERSON], у порядку чинному на час відкриття спадщини. Позивачка спадкує як особа, яка перебувала на утриманні померлого не менше одного року до дня смерті спадкодавця. Факт перебування позивачки на утриманні померлого [PERSON] повністю підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема показами свідків та довідкою сільської ради. Через відсутність оригіналу Сертифікату позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права в нотаріальних органах. Суд вважає за необхідне встановити факт перебування позивачки на утриманні [PERSON], не менше одного року до дня його смерті, визнати за позивачкою у порядку спадкування право на земельну частку (пай). Враховуючи клопотання представника позивачки, суд вважає за можливе не застосовувати до відповідача Турівської сільської ради ст. 141 ЦПК України та понесені судові витрати залишити за сторонами.

Outcome: approved