Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник позивача звернулася з позовом до суду та просить спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , вважати неприйнятою відповідачем по справі - [PERSON] , та визнати право власності за правом спадкоємства за територіальною громадою в особі Козацької сільської ради Петрівського району Кіровоградської області на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Козацької сільської ради Петрівського району Кіровоградської області , кадастровий номер 3524984800:02:000:0674, що належала спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №495867, виданого 20.06.2003 року головою Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області на підставі розпорядження голови Петрівської райдержадміністрації Кіровоградської області від 09.04.2002 року №167-р. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, письмовою заявою просила справу слухати без її участі, позов підтримує, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду невідомі. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Суд, дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується довідкою Козацької сільської ради Петрівського району Кіровоградської області №754 від 13.10.2020 року(а.с.8). Після його смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 3524984800:02:000:0674, яка розташована на території Козацької (колишньої Петрівської) сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, посвідченої державним актом серії Р2 №495867, виданого 20 червня 2003 року головою райдержадміністрації на підставі розпорядження голови Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 09.04.2002 року №167-р(а.с.11). Поховання [PERSON] здійснювала Козацька сільська рада Петрівського району Кіровоградської області, оскільки власних дітей у нього не було, інших родичів також не виявилося, що підтверджується довідкою Козацької сільської ради Петрівського району Кіровоградської області №755 від 13.10.2020 року(а.с.9). Однак, у Петрівській районній державній нотаріальній конторі Кіровоградської області заведена спадкова справа за №169/2003 року, із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] , яка діяла по дорученню, посвідченому державним нотаріусом Першої шахтарської державної нотаріальної контори №1576 від імені [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою Петрівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області від 11.12.2019 року №784/01-16(а.с.10). У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР ( в редакції 1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом, про це наголошується у ч.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року. Відповідно до ст.548 ЦК України в редакції, що діяла на час відкриття спадщини (редакція кодексу від 1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Стаття 549 ЦК України зазначає про дії, що свідчать про прийняття спадщини: "Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини". Відповідно до п.110 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14.06.1994 року №18/5 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 07 липня 1994 року за №152/361, який діяв на час відкриття спадщини, заяви про прийняття спадщини, про відмову від неї та про видачу свідоцтва про право на спадщину повинні бути зроблені в письмовій формі. Справжність підпису на таких заявах повинна бути нотаріально засвідченою. Засвідчувати справжність підпису на заяві не потрібно у випадку, коли така заява подається спадкоємцем до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. У цьому випадку державний нотаріус встановлює особу спадкоємця і перевіряє справжність його підпису, про що робить відмітку на заяві, де зазначає найменування документа, що посвідчує особу заявника, номер та дачу його видачі, найменування установи, підприємства, організації, яка його видала, рік народження спадкоємця. Відповідно до вищенаведеного, представник спадкоємця мала право за довіреністю подати заяву спадкоємця про прийняття спадщини особисто ним підписаною, а справжність його підпису нотаріально завірена, а не подавати і підписувати заяву про прийняття спадщини від свого імені замість спадкоємця, що не допускається законодавством. Крім того, відкрита нотаріусом спадкова справа не підтверджує наявність спадкоємців після смерті [PERSON] , оскільки вона не містить жодних документів, які б підтверджували родинні відносини чи інших документів, які б підтверджували право [PERSON] бути спадкоємцем. Відповідно до ч.4 ст.62 Цивільного кодексу України(1963 року), не допускається укладення через представника угоди, яка за своїм характером може бути укладена лише особисто, а так само інших угод, зазначених у законі. Згідно ч.1 ст.48 Цивільного кодексу України(1963 року), недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону. У відповідності з ч.1 ст.59 Цивільного кодексу України(1963 року), угода, визнана недійсною, вважається недійсною з моменту її укладення. Таким чином, подана по довіреності заява про прийняття спадщини фактично є нікчемною, тобто такою, що не породжує будь-яких правових наслідків, оскільки подана в порушення вимог чинного законодавства, тому заява про прийняття спадщини є недійсною з моменту її подачі і не потребує визнання її недійсною через суд в позовному провадженні. Отже, подана по дорученню [PERSON] заява про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , від імені [PERSON] , не може бути підставою вважати наявним факт прийняття спадщини [PERSON] . Крім вищезазначеного, подана нотаріусу заява про прийняття спадщини є недійсною з інших підстав, а саме: вона містить виправлення імені ймовірного спадкоємця [PERSON] , де ім`я « [PERSON] » зазначено в результаті замальовування коректором іншого імені; заява не містить відомостей про місце проживання заявника, що унеможливлює взагалі ідентифікацію даної особи як спадкоємця; до заяви поданої представником не додано копії довіреності. На момент смерті померлий [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками Козацької сільської ради Петрівського району Кіровоградської області від 13.10.2020 року за №753(а.с.7) та №754(а.с.8), і є місцем відкриття спадщини. Відповідно до п.5 ч.1 ст.555 Цивільного кодексу УРСР, спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини. Відповідно до ст.86 Цивільного кодексу УРСР, відносини власності регулюються Законом України «Про власність», цим кодексом, іншими законодавчими актами. На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] існувала певна процедура переходу спадщини до держави, зокрема, такий перехід відбувався без рішення суду, оскільки відповідно до чинного на той час законодавства звернення до суду з цього питання не передбачалося. Відповідно до ч.3 ст.32 Закону України «Про власність» від 26.03.1991 року, який втратив чинність від 27.04.2007 року, суб' єктами права державної власності на землю виступають: Верховна Рада України - на землі загальнодержавної власності України; Верховна Рада Республіки Крим - на землі в межах території республіки, за винятком земель загальнодержавної власності; обласні, районні, міські, селищні, сільські Ради народних депутатів - на землі в межах їх територій, за винятком земель, що перебувають в загальнодержавній власності. На сьогодні цей Закон втратив чинність, натомість з набранням чинності з 01.01.2004 року Цивільним кодексом України, питання відумерлої спадщини регулюється окремою 1277 статтею. Згідно зі ст.558 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року), державний нотаріус за місцем відкриття спадщини або за місцем знаходження спадкового майна, а в населених пунктах, де немає державної нотаріальної контори, - посадова особа виконавчого комітету сільської, селищної, міської Ради народних депутатів, яка вчиняє нотаріальні дії, вживають заходів щодо охорони спадкового майна, коли це потрібно в інтересах спадкоємців, відказоодержувачів, кредиторів або держави. Протягом 17 років [PERSON] , як і будь-яка інша особа, не вчиняв будь-яких дій щодо спадщини [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи та довідками Козацької сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, що також підтверджує відсутність спадкоємців після смерті [PERSON] , а отже, є підставою для переходу спадкового майна за правом спадкоємства до держави - територіальної громади в особі Козацької сільської ради Петрівського району Кіровоградської області. Спадщина відкрилась [INFO] , тобто 15 липня 2004 року сплив шестимісячний строк, необхідний для подальшого обернення даного майна на користь територіальної громади Козацької сільської ради Петрівського району Кіровоградської області. На підставі викладеного, суд вважає, що позов слід задовольнити. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст.529, 548, 549, 555 ЦК України(1963 року) та

Outcome: approved