Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду із позовом у якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 35 357,50 грн. та судові витрати. Вимоги мотивує тим, що 12 лютого 2015 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 490933980, відповідно до якого банк надав відповідачці кредит у розмірі 22 118,82 грн. зі строком користування коштами з 12.02.2015 року по 13.02.2020 року, а відповідачка в свою чергу зобов'язалася повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші платежі в сумі, строки та на умовах передбачених кредитним договором та додатком № 1 до нього. Банк свої зобов'язання перед відповідачкою відповідно до укладеного договору виконав в повному обсязі, надавши останній кредит у розмірі встановленому договором. Проте [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 28.12.2016 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 21 334,74 грн., по відсоткам у розмірі 11 622,76 грн. Також боржнику нараховано неустойку у розмірі 2 400,00 грн. 14 листопада 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу № 4-АБ/КІ з подальшими змінами та доповненнями, відповідно якого ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора за укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачкою кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день час та місце розгляду справи, до суду представником ТОВ «Кредитні ініціативи» Надточій О.В. подано заяву про розгляд справи без участі представника позивача на підставі наявних доказів та матеріалів, у заяві зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 29). Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як убачається із матеріалів справи, 12 лютого 2015 року між ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 490933980, відповідно до умов якого банк надав відповідачці кредит у розмірі 22 118,82 грн. строком користування коштами до 13.02.2020 року зі сплатою 39,9 % річних за користування кредитом (надалі по тексту - кредитний договір, а.с. 3-6). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 13 розділу № 2 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний повертати отриманий кредит, сплачувати проценти за його користування та/або комісії та/або інші платежі за цим договором, у порядку, визначеному договором. У разі повного або часткового прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій, якщо сплата комісій передбачена розділом № 1 цього договору та/або інших платежів за договором сплатити банку штраф у розмірі 150,00 грн. за перший прострочений платіж, якщо сума кредиту становить суму грошових коштів у розмірі до 19 999,99 грн., 200,00 грн. за перший прострочений платіж та 500,00 грн. за кожний наступний прострочений поспіль платіж, якщо сума кредиту від 20 000,00 до 49 999,99 грн. включно; 300,00 грн. за перший прострочений платіж та 700,00 грн. за кожний наступний прострочений поспіль платіж, якщо сума кредиту більше 50,000 грн. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 14 листопада 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу № 4-АБ/КІ з додатками (а.с. 12-17). Відповідно до п. 1.1. договору факторингу, в порядку та на умовах визначених цим договором, ТОВ «Кредитні ініціативи» (фактор), зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Альфа-Банк» (клієнту), а останнє зобов'язується відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників за Кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1 до договору. Як убачається зі змісту Додатку № 1 до договору факторингу, у перелік боржників включено [PERSON] за укладеним з нею кредитним договором № 490933980 від 12 лютого 2015 року (а.с. 16, 16 зв.). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, з огляду на вищевикладене, позивач набув права вимоги до відповідачки по кредитному договору. Судом встановлено, що відповідачка свої зобов'язання за кредитним договором порушує, внаслідок чого станом на 28.12.2016 року виникла заборгованість у розмірі 35 357,50 грн., що включає: заборгованість за кредитом у розмірі 21 334,74 грн., по відсоткам у розмірі 11 622,76 грн. та штраф у розмірі 2 400,00 грн. (а.с. 9). На адресу відповідачки позивачем надсилалася вимога від 22.11.2016 року про сплату заборгованості, однак кошти сплачені не були (а.с. 10). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У спростування зазначеного будь яких доказів відповідачкою суду не надано. Отже, за викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 1 378 грн. (а.с. 41).

Outcome: approved