Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути із [PERSON] на користь ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» суму страхового відшкодування у розмірі 3555 грн.10 коп. та понесені судові витрати у розмірі 1600 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що відбулося ДТП за участю транспортного засобу Volkswagen Caddy, державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Ford, державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Транспортний засіб Ford, державний номер [NUMBER] на момент ДТП був застрахований у ПрАТ «СК «Українська страхова група», відповідно до договору добровільного страхування №28-2802-16-00093 від 12.06.2015р. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 09.03.2016р. встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення ПДР України [PERSON] 09.11.2015 р. страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Позивач на підставі рахунку №5КР0000904/0060 від 16.02.2016 р., ремонтної калькуляції ДККА-00000 від 16.02.2016р. та страхового акту №ДККА-47651 від 16.02.2016 р. здійснив виплату в розмірі 3555,10 грн. У зв'язку з цим позивач звертається до відповідача з позовом про відшкодування шкоди. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києві від 06.12.2017 р. залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна». В судове засідання представник позивача не з'явився, суду надав заяву з проханням розглянути справу у відсутності представника ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», у якій зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим судом з урахуванням заяви представника позивача вирішено розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Україна» в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до довідки № 82143326 про дорожньо-транспортну пригоду, учасниками ДТП, яка відбулась 04.11.2015 року, є автомобіль марки «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON], водієм якого був [PERSON], та автомобіль марки «Ford», державний номерний знак [NUMBER], власником якого є ТОВ Фармацевтична фірма «Лєк Віл», водієм якого був [PERSON] (а.с. 4). Постановою Печерського районного суду м. Києва від 09.03.2016 р. провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с. 13) Відповідно вищевказаної постанови Печерського районного суду м. Києва від 09.03.2016 року, [PERSON] 04.11.2015 р. приблизно об 11 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем Фольксваген д.н.з. [NUMBER] по бульвару Дружби народів в м. Києві, всупереч вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, при перестроюванні з правої крайньої смуги в ліву не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Форд д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів. При цьому у постанові суду зазначено, що дії [PERSON] судом кваліфіковано за ст. 124 КУпАП, як порушення учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів (а.с. 13 зв.). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З матеріалів справи убачається, що 12.06.2015 р. між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та ПрАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» було укладеного договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-2802-00093 (а.с. 5). Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого відноситься шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ч. 1 ст. 979 ЦК України). 04.11.2015р. ПрАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» вернулась до ПрАТ «СК «Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с. 6). На підставі рахунку №5КР0000904/0060 від 16.02.2016р. складеного ТОВ «Дункан Моторс» (а.с. 10), страхового акту №ДККА-47651 страхового відшкодування від 16.02.2016 року складеного ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» (а.с. 11), розрахунку суми страхового відшкодування від 16.02.2016 р. складеного ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» (а.с. 11зв.), платіжним дорученням № 2802 від 17.02.2016 року ПрАТ «СК «Українська страхова група» на рахунок ТОВ «Дункан Моторс» було перераховано грошові кошти на виконання умов договору страхування у розмірі 3555,10 грн. (а.с. 12). Згідно ст. 22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. На підставі ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Як убачається з довідки №82143326 про дорожньо-транспортну пригоду, транспортний засіб, яким керував [PERSON] забезпечений полісом добровільного страхування АІ5654286 в ПрАТ «СК «Україна», з терміном дії до 08.06.2016р. (а.с. 4). При вирішенні даного спору суд приймає до уваги правову позицію Верховного Суду України від 23.12.2015 року викладену у справі № 6-2587цс15, відповідно якої зі змісту наведених норм права: статті 27 Закону України «Про страхування», статей 16, 993, 1194 ЦК України, статті 15 ЦПК України можна зробити висновок про те, що страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування. Також Верховний Суд України 20.01.2016 року при розгляді справи № 6-2808цс15 зробив правовий висновок, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Отже, беручи до уваги вищевикладене, позов знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягає задоволенню, у зв'язку з чим із [PERSON] на користь ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» необхідно стягнути кошти в сумі 3555,10 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в дохід держави в сумі 1600 грн. (а.с. 3).

Outcome: approved