Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Рішенням Борзнянського районного суду від 21 квітня 2016 року позовні вимоги [PERSON] задоволено. Надано [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] терміном три місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили. В апеляційній скарзі голова Головеньківської сільської ради, вважаючи судове рішення незаконним та посилаючись на його ухвалення з порушенням норм матеріального права, просить скасувати вказане рішення суду та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції при вирішенні спору не правильно розтлумачені приписи ст. 1272 ЦК України, у зв'язку чим зазначені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини необґрунтовано визнані поважними. Вислухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про достатність доказів на підтвердження пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин. Проте, з таким висновком районного суду не може погодитись апеляційний суд, оскільки він не ґрунтується на матеріалах справи та не відповідає вимогам законодавства, якими регулюються спірні правовідносини. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 8), яка на день смерті проживала одна в будинку по [ADDRESS] (а.с. 10). Після її смерті відкрилась спадщина. Згідно заповіту від 11 травня 2006 року, посвідченого секретарем виконкому Головеньківської сільської ради, Борзнянського району, Чернігівської області, [PERSON] заповіла все своє спадкове майно [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). З повідомлення Борзнянської районної державної нотаріальної контори від 07 квітня 2016 року вбачається, що після померлої [INFO] [PERSON] заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини не подавались (а.с. 17). Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Приписами ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно роз'яснень п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звернувшись до суду з вимогою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, [PERSON] зазначила причиною необізнаність у спадковому законодавстві та неможливість звернутися за юридичною консультацією через сімейні обставини. На думку колегії суддів, суд першої інстанції, не в повній мірі проаналізувавши вищенаведені норми, прийшов до неправильного висновку про наявність підстав для задоволення позову, пославшись на поважність причин пропуску строку. Проте, ані районному суду, ані суду апеляційної інстанції позивачем не надано жодних належних в контексті положень ст.ст. 58-60 ЦПК України доказів, які б підтверджували наявність об'єктивних, непереборних, істотних труднощів, що унеможливили своєчасне подання нею заяви про прийняття спадщини в період перебігу шестимісячного строку після смерті [PERSON] Посилання позивача на незнання чинного спадкового законодавства не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки на час смерті спадкодавця [PERSON] була 44-річною дієздатною особою, достовірно знала про час та місце відкриття спадщини і мала реальну можливість та достатньо часу для прийняття спадщини у встановленому законом порядку. Проте, [PERSON] звернулась з даним позовом до суду лише 04 квітня 2016 року, тобто через дев'ять років після спливу строку для вчинення дій по прийняттю спадщини і не зазначила жодної об'єктивної обставини, яка б заважала їй звернутись до нотаріуса з відповідною заявою такий тривалий період. Доказів існування сімейних та господарських проблем, які зумовили тривалий пропуск визначеного законодавством строку, позивачем ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду не надано. Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що позивач за відсутності перешкод та без поважних причин не скористалась своїм правом вчинити дії з прийняття спадщини. Визнання позову іншим спадкоємцем за заповітом [PERSON] правового значення для вирішення даного спору не має, оскільки остання також не реалізувала своє право на спадщину після смерті [PERSON] Таким чином, за наявності обставин, встановлених апеляційним судом, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про поважність причин пропуску строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини не відповідає обставинам справи. Враховуючи, що при ухваленні судового рішення районним судом неправильно застосовані норми матеріального права, апеляційний суд на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України скасовує рішення суду першої інстанції і ухвалює нове рішення про відмову в задоволення позову [PERSON] Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь Головеньківської сільської ради Борзнянського району підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанцій в розмірі 606,32 грн.

Outcome: approved