Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя і просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . В обгрунтування позову посилається на те, що з 10.02.2007 року по 07.08.2018 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . В період шлюбу вони за спільні з відповідачем кошти придбали квартиру [ADDRESS] . Ринкова вартість вказаної квартири на даний час становить 151500 грн. Добровільно розділити спільне майно, яке вони придбали під час шлюбу відповідач відмовляється, тому звернулася до суду з даним позовом. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя і просить визнати за ним та [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на квартиру [ADDRESS] по 1/2 частині за кожним, та право власності на квартиру [ADDRESS] по 1 /2 частині за кожним. В обгрунтування зустрічного позову посилається на те, що в період шлюбу за його особисті заощадження до шлюбу та спільні кошти вони з [PERSON] вони придбали квартиру [ADDRESS] , яка зареєстрована за ним. Також ними була придбана квартира [ADDRESS] , яка зареєстрована за [PERSON] .. Вважає, що вказане майно подружжя підлягає розподілу між ними. У судовому засіданні позивач за первісним позовом, а відповідач за зустрічним позовом [PERSON] підтримала позов, посилаючись на викладені в ньому обставини, просила його задовольнити. Зустрічний позов визнала повністю. Відповідач за первісним позовом, а позивач за зустрічним позовом [PERSON] підтримав зустрічний позов посилаючись на викладені в ньому і просив його задовольнити. Первісний позов [PERSON] визнав, проти його задоволення не заперечував. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 29 січня 2019 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 08 лютого 2019 року судом відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. 02 квітня 2019 року прийнято зустрічну позову заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, об`єднано їх в одне провадження. Судом закінчено підготовче провадження по справі, цивільну справу призначено до судового розгляду по суті. Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 серпня 2018 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 10 лютого 2007 року відділом РАЦС Талалаївського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 03 (а.с.9-10). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.7,8). Відповідно до договору купівлі-продажу посвідченого 22 вересня 2011 року приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Черненко О.П., зареєстрованого в реєстрі за № 1653, [PERSON] придбав у власність квартиру [ADDRESS] (а.с.11-12). Вказана обставина також стверджується Витягом з державного реєстру правочинів № 10413588 від 22.09.2011 року (а.с.13). Технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] виданий на ім`я [PERSON] (а.с. 86-90). Відповідно до звіту про оцінку майна від 24.10.2018 року, ринкова вартість трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , складає 141500 грн. (а.с. 14-29). Згідно звіту про оцінку майна від 14.12.2018 року ринкова вартість трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , складає 598100 грн. (а.с. 74-83). Відповідно до договору купівлі-продажу посвідченого 15 листопада 2017 року приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Проскурнею Л.І., зареєстрованого в реєстрі за № 2132, [PERSON] придбала у власність квартиру [ADDRESS] (а.с.71-72). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 103879691 від 15.11.2017 року, право власності на квартиру [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] (а.с.73). Технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] виданий на ім`я [PERSON] (а.с. 106). Згідно звіту про оцінку майна від 14.12.2018 року ринкова вартість двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , складає 340900 грн. (а.с. 109-118). Між сторонами склалися правовідносини, щодо поділу спільного майна подружжя, які регулюються Сімейним кодексом України. Норми права, застосовані судом: Відповідно до ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду". Згідно ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 61 Сімейного кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. У п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4,5 ст. 71 СК (2947-14 ) щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК (435-15 ), за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Домовленості про добровільний поділ нерухомого майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, між сторонами не досягнуто. Судовий збір залишити за сторонами у фактично понесених ними розмірах. Також судом застосовані норми процесуального права, які регулюють порядок ухвалення рішення: ст. ст. 12, 13, 76-81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України. Мотиви суду. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що первісний та зустрічний позов підлягають задоволенню і за [PERSON] та [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя слід визнати право власності на квартиру [ADDRESS] , та квартиру [ADDRESS] , по 1/2 частині за кожним. Сторони не ставлять вимог щодо реального поділу майна, тому суд визнає ідеальні частки сторін у майні, що було придбано ними під час перебування у шлюбі, без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Суд

Outcome: approved