Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Позов зокрема обґрунтовано тим, що у грудні 2013 року [PERSON] , [INFO] (Далі- Позивач-2) звернулась до громадянки [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] та просила надати у борг 10 000 гривень, [PERSON] - відмовила, свою відмову пояснила тим, що дізналась на [INFO] (Далі- Сайт), негативну інформацію про Позивача -2 та [PERSON] , [INFO] , громадянина Республіки Молдови (Далі- Позивач-1), оскільки Позивач 1 та Позивач-2 викликали у [PERSON] сумніви щодо їх добросовісності, склали думку про анти суспільне життя Позивачів. [INFO] Позивачі дізналась про розміщення даної інформації на веб-сайті [INFO] через посилання в результатах пошуку в пошуковій системі google в мережі Інтернет, а саме: на веб-сторінці Сайту було поширено інформацію про Позивача-1 та Позивача-2, яка є недостовірною та принижує честь та гідність вищезазначених осіб. Інформацію було розміщено у вигляді текстового запису, змонтованого звукозапису, долучених до них фотографій з власного архіву Позивача-1 та Позивача-2, та доведено невизначеному колу осіб, оскільки поширено в загальнодоступній мережі Інтернет. Власником доменного імені [INFO] в пошуковій базі даних зареєстрованих доменних імен WHOIS (whois.net ), на яку також посилається національний реєстратор доменних імен компанія IMENA.UA (imena.ua) зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтернет Інвест», власником якого є [PERSON] . На Сайті було розміщено публікацію відповідно Роздруківки з Сайту (аркуш перший)з текстом: «Осторожно мошенники! [PERSON] , [PERSON] . Обратившись к правоохранительным органам и коллекторам, выяснилось, что это не первый случай, в течении н-ного периода данные лица работают под одним ООО, на следующий день под другим. Используют метод фиктивного банкротства. К поставщикам большая Человеческая просьба, т.к. на нашем месте, может оказаться любой! Не отгружать товар! В случае обращения указанных лиц к Вам, ссылайтесь на нас. Если Вам будут предъявлены различные липовые чеки о погашении - не верьте, по сегодняшний день долг не возвращен!» Як зазначає Відповідач, що Позивач-1 та Позивач -2 використовують метод фіктивного банкрутства, який передбачений статтею 218 Кримінального Кодексу України визначає, що завідомо неправдива офіційна заява громадянина - засновника (учасника) або службової особи суб`єкта господарської діяльності, а так само громадянина - підприємця про фінансову неспроможність виконання вимог з боку кредиторів і зобов`язань перед бюджетом, якщо такі дії завдали великої матеріальної шкоди кредиторам або державі. Дана інформація є недостовірною, оскільки жодне з підприємств, де працював на посаді директора Позивач-1 не проходило процедуру банкрутства. Зокрема, автором не долучено доказів про притягнення Позивача-1 та Позивача-2 до кримінальної відповідальності за ст.218 Кримінального кодексу України. Жодних доказів автором цієї статті, щодо звернення до правоохоронних органів чи колекторів не наведено. Відповідно до Роздруківки з Сайту- (аркуш перший) на Сайті було розміщено наступне: « К нам обращаются люди с подобными ситуациями от невыплаты ими заработной платы за несколько месяцев до мошенничества в особо крупных размерах, контакты всех пострадавших имеются. С лета прошлого года по май 2012, одно из подразделений, указанных лиц, предоставляло на курьерские услуги (WellPost, г. Киев, ул . Мельникова 18Б, офис 205), руководитель отдела [PERSON] . Из за доверия, взаиморасчеты не всегда выполнялись в сроки, спустя время сума долга составила 1300 долларов США» Проте дане твердження не відповідає дійсності з огляду на наступне. Відповідно до положень ст. 175 Кримінального Кодексу України, яким передбачено, що безпідставна невиплата заробітної плати, стипендії, пенсії чи іншої установленої законом виплати громадянам більш як за один місяць, вчинена умисно керівником підприємства, установи або організації незалежно від форми власності чи громадянином - суб`єктом підприємницької діяльності карається штрафом від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або позбавленням волі на строк до двох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Так, Позивач-1 та Позивач-2. Жодного разу не притягувались за ст.175 Кримінального кодексу України стосовно невиплати заробітної платні своїм працівникам. Жодних заяв, скарг, не зареєстровано. Автор не надав жодного вмотивованого та обґрунтованого доказу стосовно скоєння злочину Позивачем-1 та Позивачем-2. Доказів про наявність заборгованості не наведено. За належним способом захисту своїх прав Відповідач до суду загальної юрисдикції в порядку ст. 625 Цивільного Кодексу України та в прядку ст. 173, 175 Господарського кодексу України не звертався. Дані обставини свідчать про безпідставність викладених на Сайті звинувачень стосовно осіб Позивача-1 та Позивача-2. Відповідно до Роздруківки з Сайту (аркуш четвертий) розміщена інформація: «На вопрос о сроках погашения долга, руководитель [PERSON] и «якобы» директор [PERSON] ответили, что отдел оказался убыточным и расформирован, а в июне месяце сайт [INFO] тихонько прикрыли. Звучала одна и таже фраза: « Денег нет И не знаем когда будут » (для убедительности прилагаем отрывки разговора). Скачать 1 Аудиозапись разговора [PERSON] Скачать 2 Аудиозапись разговора [PERSON] , Мы не однократно шли на уступки , мы пытались понять их трудности и хоть как -то не давить морально . С мая по август месяц мы выходили на связь (и поверьте нам давалось это не легко), нам твердили что долг будет погашен. Скачать 1 Аудиозапись разговора [PERSON] Нам постоянно «вешали на уши лапшу» и когда терпение лопнуло попросили подписать договор об обязательствах погашения долга Даже в течении 1 года! Но по всей видимости, бывшие коллеги, решили «кинуть» и отказать в подписании рассрочки, мало того наших людей просто не пускают в помещение». Зазначене, також не відповідає дійсності. Так, статтею 190 Кримінального Кодексу України визначено що шахрайство - це заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. До правоохоронних органів у відношенні Позивача-1 та Позивача-2 з приводу вчинення ними дій, передбачених ст. 190 Кримінального кодексу України, не надходило жодних повідомлень, Постанов про притягнення в якості обвинуваченого чи підозрюваного щодо Позивача 1 та Позивача -2 також не виносилось. Згідно Роздруківки з Сайту (аркуш четвертий, п`ятий ) розміщено наступну інформацію: « [PERSON] д.р.[INFO], гражданская жена [PERSON] , имеют общего ребенка. Контактные телефоны: [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] . Краткая характеристика вызывала уважение, общительная, как результат притягивает доверием. Проходит по ст. 190 ч.1, 2 УК Украины. [PERSON] , д.р. [INFO], он же владелец интернет проекта [INFO], он же [INFO] (магазин детских товаров, в феврале 2013 прикрыли). Занимается монтажом металлоконструкций, строительными услугами. Как правило работал под ООО Ковчег Платинум, ДП Альтера, BudArh, ООО Мегаполис Проект» Контактные телефоны [NUMBER], [NUMBER] , [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [INFO], WМ -идентификатор [NUMBER] , ICQ [NUMBER] (собственно их полно, достаточно в поисковых системах запросить ФИО). Краткая характеристика; хамло, сегодня говорит одно, завтра делает другое, частая потеря памяти. Проходит по ст. 190ч.2 УК Украины». Вищезазначена інформація відповідно Роздруківки з Сайту (аркуш четвертий п`ятий) має упереджений та необгрунтованих характер оскільки Позивач- 1 та Позивач -2 та Відповідач взагалі не перебувають у жодних договірних відносинах. Дана інформація має компрометуючий характер оскільки Позивач-1 та Позивач-2 до кримінальної відповідальності за статтею 190 Кримінального кодексу України не притягувались. Зокрема, в Додатку-4 наявний факт образи, що порушення честі та гідності Позивача-1, а також на Сайті була розміщена інформація із фото- фіксацією особистого життя Позивача- 2, чим порушило Конституційні засади про недоторканість особистого життя. Оскільки згоди Позивач-2 на розміщення особистих фотографій не надавала. Відсутність Фактів притягнення до кримінальної відповідальності за ст.175, 218, 190 Кримінального Кодексу України, а також перебування під слідством Позивача-1 та Позивача -2 підтверджується Довідкою МВС України М1182141 та Довідкою МВС України № 1182144, що міститься в матеріалах справи. Таким чином розміщено неправдиву, образливу інформацію, яка негативно впливає на честь, гідність та ділову репутацію Позивача- 1 та Позивача- 2. Оскільки вищезазначені докази відповідно до Роздруківки сторінок Сайту 1, 2, 3, 4, 5 сприяють виникненню у читачів Сайту підозри про скоєння Позивачем-1 та Позивачем-2 злочинів, виникненню думки про недобросовісність ділового партнерства, що в свою чергу шкодить діловій репутації Позивача-1 та Позивача -2, а також негативної думки про антисуспільну та корисливу поведінку Позивача-1 та Позивача-2. На підставі вищевикладеного просили суд ухвалити рішення, яким: Визнати поширену інформацію відносно [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , такою, що порушує честь, гідність та ділову репутацію а саме: - інформацію, розміщену на сайті [INFO]: «Осторожно мошенники! [PERSON] , [PERSON] . Обратившись к правоохранительным органам и коллекторам, вияснилось ,что это не первый случай, в течении н-ного периода данные лица работают под одним ООО, на следующий день под другим. Используют метод фиктивного банкротства. К поставщикам большая Человеческая просьба, т.к. на нашем месте ,может оказаться любой! Не отгружать товар! В случае обращения указанных лиц к Вам, ссылайтесь на нас. Если Вам будут предъявлены различные липовые чеки о погашении - не верьте, по сегодняшний день долг не возвращен! » - інформацію,розміщену на сайті [INFO]: « К нам обращаются люди с подобными ситуациями от невыплаты ими заработной платы за несколько месяцев до мошенничества в особо крупных размерах, контакты всех пострадавших имеются. С лета прошлого года по май 2012, одно из подразделений, указанных лиц, предоставляло на курьерские услуги (WellPost, г. Киев, ул. Мельникова 18Б, офис 205), руководитель отдела [PERSON] . Из за доверия, взаиморасчеты не всегда выполнялись в сроки, спустя время сума долга составила 1300 долларов США»; - інформацію, розміщену на сайті [INFO]: «На вопрос о сроках погашения долга, руководитель [PERSON] «якобы» директор [PERSON] ответили, что отдел оказался убыточным и расформирован, а в июне месяце сайт [INFO] тихонько прикрыли. Звучала одна и таже фраза: « Денег нет. И не знаем когда будут » (для убедительности прилагаем отрывки разговора). Скачать 1 Аудиозапись разговора [PERSON] Скачать 2 Аудиозапись разговора [PERSON] , Мы не однократно шли на уступки , мы пытались понять их трудности и хоть как -то не давить морально . С мая по август месяц мы выходили на связь (и поверьте нам давалось это не легко), нам твердили что долг будет погашен. Скачать 1 Аудиозапись разговора [PERSON] Нам постоянно «вешали на уши лапшу» и когда терпение лопнуло попросили подписать договор об обязательствах погашения долга Даже в течении 1 года! Но по всей видимости, бывшие коллеги, решти «кинуть» и отказать в подписании рассрочки, мало того наших людей просто не пускают в помещение»; - інформацію, розміщену на сайті [INFO]: « [PERSON] д. р. [INFO], гражданская жена [PERSON] , имеют общего ребенка. Контактные телефоны: [NUMBER],[NUMBER],[NUMBER]. Краткая характеристика вызывала уважение, общительная, как результат притягивает доверием. Проходит по cm. 190 ч.1, 2 УК Украины. [PERSON] , д. р. [INFO], он же владелец интернет проекта [INFO], он же [INFO] (магазин детских товаров, в феврале 2013 прикрыли). Занимается монтажом металлоконструкций, строительными услугами. Как правило работал под ООО Ковчег Платинум, ДП Альтера, BudArh, ООО Мегаполис Проект» Контактные телефоны [NUMBER], [NUMBER] , [NUMBER], [NUMBER] [NUMBER] , [INFO], WM-идентификатор [NUMBER] , ICQ [NUMBER] (собственно их полно, достаточно в поисковых системах запросить ФИО). Краткая характеристика: хамло, сегодня говорит одно, завтра делает другое, частая потеря памяти. Проходит по ст. 190 ч.2 УК Украины». Зобовязати [PERSON] видалити із сайту [INFO] наступну інформацію а саме: «Осторожно мошенники! [PERSON] , [PERSON] . Обратившись к правоохранительным органам и коллекторам, выяснилось, что это не первый случай, в течении н-ного периода данные лица работают под одним ООО, на следующие под другим. Используют метод - фиктивного банкротства. К поставшикам большая Человеческая просьба, т.к. на нашем месте, может оказаться любой! Не отгружать товар! В случае обращения указангных лиц к Вам, ссылайтесь на нас. Если Вам будут предьявлены различные липовые чеки о погашении - не верьте, по сегодняшний день долг не возвращен!». «К нам ображаються люди с подобными ситуаціями от невыплаты ими заработанной платы за несколько месяцев до мошенничества в особо крупних раз мерах, контакты всех пострадавших имеются. С лета пришлого года по май 2012, одно из подраздеооений, указанных лиц, предоставляло курьерские услуги (WellPost г. Киев, ул. Мельникова 18Б, офис 205), руководитель отдела [PERSON] . Из за доверия, взаиморасчеты не всегда выполнялись в сроки, спустя время сума долга составила 1300 доларов США» «На вопрос о сроках погашения долга, руководитель [PERSON] и «якобы» директор [PERSON] ответили, что отдел оказался убыточным и расформирован, а в июне месяце сайт [INFO] тихонько прикрыли. Звучала одна и таде фраза: «денег нет. И не знаем когда будут» ( для убедительности прилагаем отрывки разговора). Скасчать 1 Аудиозапись разговора [PERSON] Скачать 2 Аудиозапись разговора [PERSON] , Мы не однократно шли на уступки, мы пытались понять их трудности и хоть как то не давить морально. С мая по август месяц мы выходили на связь (и поверьте нам давалось это нелегко), нам твердили что долг будет погашен. Скачать 1 Аудиозапись разговора [PERSON] Нам постоянно «вешали на уши лапшу» и когда терпение лопнуло попросили подписать договор об обязательствах погашения долга даже в течении 1 года! Но по всей видимости, бывшие коллеги, решили «кинуть» и отказать в подписании рассрочки, мало того наших людей не пускают в помещение». « [PERSON] д.р. [INFO], гражданская жена [PERSON] , имеют общего ребенка. Контактные телефоны: [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] . Краткая характеристика вызывала уважение, общительная, как результат притягивает доверием. Проходит по ст. 190 ч. 1, 2 УК Украины. [PERSON] , д.р. [INFO], он же владелец проекта [INFO], он же [INFO] (магазин детских товаров, в феврале 2013 прикрыли). Занимается монтажом металлоконструкций, строительными услугами. Как правило работает под ООО Ковчег Платинум, ДП Альтера, BudArh, ООО Мегаполис Проект. Контактные телефоны [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER], [NUMBER], [INFO] , WM идентификатор [NUMBER] , ICQ [NUMBER] (собственно их полно, достаточно в поисковых системах запросить ФИО). Краткая характеристика: хамло, сегодня говорит одно, завтра делает другое, частая потеря памяти. Проходит по ст. 190 ч. 2 УК Украины. Стягнути з [PERSON] моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. на користь [PERSON] . Стягнути з [PERSON] моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. на користь [PERSON] . Стягнути з [PERSON] витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1218 гривень на користь [PERSON] . Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явилися. Від представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв про розгляд справи за його присутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 280 ЦПК України). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить наступного висновку. У грудні 2013 року [PERSON] , [INFO] (Далі- Позивач-2) звернулась до громадянки [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] та просила надати у борг 10 000 гривень, [PERSON] - відмовила, свою відмову пояснила тим, що дізналась на [INFO] (Далі- Сайт), негативну інформацію про Позивача -2 та [PERSON] , [INFO] , громадянина Республіки Молдови (Далі- Позивач-1), оскільки Позивач 1 та Позивач-2 викликали у [PERSON] сумніви щодо їх добросовісності, склали думку про анти суспільне життя Позивачів. [INFO] Позивачі дізналась про розміщення даної інформації на веб-сайті [INFO] через посилання в результатах пошуку в пошуковій системі google в мережі Інтернет, а саме: на веб-сторінці Сайту було поширено інформацію про Позивача-1 та Позивача-2, яка є недостовірною та принижує честь та гідність вищезазначених осіб. Інформацію було розміщено у вигляді текстового запису, змонтованого звукозапису, долучених до них фотографій з власного архіву Позивача-1 та Позивача-2, та доведено невизначеному колу осіб, оскільки поширено в загальнодоступній мережі Інтернет. Власником доменного імені [INFO] в пошуковій базі даних зареєстрованих доменних імен WHOIS (whois.net ), на яку також посилається національний реєстратор доменних імен компанія IMENA.UA (imena.ua) зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтернет Інвест», власником якого є [PERSON] . На Сайті було розміщено публікацію відповідно Роздруківки з Сайту (аркуш перший)з текстом: «Осторожно мошенники! [PERSON] , [PERSON] . Обратившись к правоохранительным органам и коллекторам, выяснилось, что это не первый случай, в течении н-ного периода данные лица работают под одним ООО, на следующий день под другим. Используют метод фиктивного банкротства. К поставщикам большая Человеческая просьба, т.к. на нашем месте, может оказаться любой! Не отгружать товар! В случае обращения указанных лиц к Вам, ссылайтесь на нас. Если Вам будут предъявлены различные липовые чеки о погашении - не верьте, по сегодняшний день долг не возвращен!» Як зазначає Відповідач, що Позивач-1 та Позивач -2 використовують метод фіктивного банкрутства, який передбачений статтею 218 Кримінального Кодексу України визначає, що завідомо неправдива офіційна заява громадянина - засновника (учасника) або службової особи суб`єкта господарської діяльності, а так само громадянина - підприємця про фінансову неспроможність виконання вимог з боку кредиторів і зобов`язань перед бюджетом, якщо такі дії завдали великої матеріальної шкоди кредиторам або державі. Дана інформація є недостовірною, оскільки жодне з підприємств, де працював на посаді директора Позивач-1 не проходило процедуру банкрутства. Зокрема, автором не долучено доказів про притягнення Позивача-1 та Позивача-2 до кримінальної відповідальності за ст.218 Кримінального кодексу України. Жодних доказів автором цієї статті, щодо звернення до правоохоронних органів чи колекторів не наведено. Відповідно до Роздруківки з Сайту- (аркуш перший) на Сайті було розміщено наступне: « К нам обращаются люди с подобными ситуациями от невыплаты ими заработной платы за несколько месяцев до мошенничества в особо крупных размерах, контакты всех пострадавших имеются. С лета прошлого года по май 2012, одно из подразделений, указанных лиц, предоставляло на курьерские услуги (WellPost, г. Киев, ул . Мельникова 18Б, офис 205), руководитель отдела [PERSON] . Из за доверия, взаиморасчеты не всегда выполнялись в сроки, спустя время сума долга составила 1300 долларов США» Проте дане твердження не відповідає дійсності з огляду на наступне. Відповідно до положень ст. 175 Кримінального Кодексу України, яким передбачено, що безпідставна невиплата заробітної плати, стипендії, пенсії чи іншої установленої законом виплати громадянам більш як за один місяць, вчинена умисно керівником підприємства, установи або організації незалежно від форми власності чи громадянином - суб`єктом підприємницької діяльності карається штрафом від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або позбавленням волі на строк до двох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Так, Позивач-1 та Позивач-2. Жодного разу не притягувались за ст.175 Кримінального кодексу України стосовно невиплати заробітної платні своїм працівникам. Жодних заяв, скарг, не зареєстровано. Автор не надав жодного вмотивованого та обґрунтованого доказу стосовно скоєння злочину Позивачем-1 та Позивачем-2. Доказів про наявність заборгованості не наведено. За належним способом захисту своїх прав Відповідач до суду загальної юрисдикції в порядку ст. 625 Цивільного Кодексу України та в прядку ст. 173, 175 Господарського кодексу України не звертався. Дані обставини свідчать про безпідставність викладених на Сайті звинувачень стосовно осіб Позивача-1 та Позивача-2. Відповідно до Роздруківки з Сайту (аркуш четвертий) розміщена інформація: «На вопрос о сроках погашения долга, руководитель [PERSON] и «якобы» директор [PERSON] ответили, что отдел оказался убыточным и расформирован, а в июне месяце сайт [INFO] тихонько прикрыли. Звучала одна и тоже фраза: « Денег нет. И не знаем когда будут » (для убедительности прилагаем отрывки разговора). Скачать 1 Аудиозапись разговора [PERSON] Скачать 2 Аудиозапись разговора [PERSON] , Мы не однократно шли на уступки , мы пытались понять их трудности и хоть как -то не давить морально . С мая по август месяц мы выходили на связь (и поверьте нам давалось это не легко), нам твердили что долг будет погашен. Скачать 1 Аудиозапись разговора [PERSON] Нам постоянно «вешали на уши лапшу» и когда терпение лопнуло попросили подписать договор об обязательствах погашения долга Даже в течении 1 года! Но по всей видимости, бывшие коллеги, решили «кинуть» и отказать в подписании рассрочки, мало того наших людей просто не пускают в помещение». Зазначене, також не відповідає дійсності. Так, статтею 190 Кримінального Кодексу України визначено що шахрайство - це заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. До правоохоронних органів у відношенні Позивача-1 та Позивача-2 з приводу вчинення ними дій, передбачених ст. 190 Кримінального кодексу України, не надходило жодних повідомлень, Постанов про притягнення в якості обвинуваченого чи підозрюваного щодо Позивача 1 та Позивача -2 також не виносилось. Згідно Роздруківки з Сайту (аркуш четвертий, п`ятий ) розміщено наступну інформацію: « [PERSON] д.р.[INFO], гражданская жена [PERSON] , имеют общего ребенка. Контактные телефоны: [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] . Краткая характеристика вызывала уважение, общительная, как результат притягивает доверием. Проходит по ст. 190 ч.1, 2 УК Украины. [PERSON] , д.р. [INFO], он же владелец интернет проекта [INFO], он же [INFO] (магазин детских товаров, в феврале 2013 прикрыли). Занимается монтажом металлоконструкций, строительными услугами. Как правило работал под ООО Ковчег Платинум, ДП Альтера, BudArh, ООО Мегаполис Проект» Контактные телефоны [NUMBER], [NUMBER] , [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [INFO], WМ -идентификатор [NUMBER] , ICQ [NUMBER] (собственно их полно, достаточно в поисковых системах запросить ФИО). Краткая характеристика; хамло, сегодня говорит одно, завтра делает другое, частая потеря памяти. Проходит по ст. 190ч.2 УК Украины». Вищезазначена інформація відповідно Роздруківки з Сайту (аркуш четвертий п`ятий) мас упереджений та необгрунтованих характер оскільки Позивач- 1 та Позивач -2 та Відповідач взагалі не перебувають у жодних договірних відносинах. Дана інформація має компрометуючий характер оскільки Позивач-1 та Позивач-2 до кримінальної відповідальності за статтею 190 Кримінального кодексу України не притягувались. Зокрема, в Додатку-4 наявний факт образи, що порушення честі та гідності Позивача-1, а також на Сайті була розміщена інформація із фото- фіксацією особистого життя Позивача- 2, чим порушило Конституційні засади про недоторканість особистого життя. Оскільки згоди Позивач-2 на розміщення особистих фотографій не надавала. Відсутність Фактів притягнення до кримінальної відповідальності за ст.175, 218, 190 Кримінального Кодексу України, а також перебування під слідством Позивача-1 та Позивача -2 підтверджується Довідкою МВС України М1182141 та Довідкою МВС України № 1182144, що міститься в матеріалах справи. Таким чином розміщено неправдиву, образливу інформацію, яка негативно впливає на честь, гідність та ділову репутацію Позивача- 1 та Позивача- 2. Оскільки вищезазначені докази відповідно до Роздруківки сторінок Сайту 1, 2, 3, 4, 5 сприяють виникненню у читачів Сайту підозри про скоєння Позивачем-1 та Позивачем-2 злочинів, виникненню думки про недобросовісність ділового партнерства, що в свою чергу шкодить діловій репутації Позивача-1 та Позивача -2, а також негативної думки про антисуспільну та корисливу поведінку Позивача-1 та Позивача-2. Стаття 32, 55 та 68 Конституції України, гарантує громадянину право, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом, відповідно до положень. Кожен має право будь- якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Відповідно до Постанови № 1 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації від 27 лютого 2009 року ( Далі- Постанови) передбачено, що метою забезпечення правильного й однакового застосування судами законодавства, що регулює захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної постановляє дати такі роз`яснення: Згідно частини п.4 Постанови, зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка грунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Згідно з частиною п. 15 Постанови, суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Частина 1 пункту 25 Постанови, передбачає, що спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію. Крім того, визначаючи спосіб спростування відомостей, суд відповідно до вимог статті 37 Закону про пресу та положень іншого відповідного законодавства може зобов 'язати редакцію (видавництво) опублікувати спростування в спеціальній рубриці або на тій самій шпальті й тим самим шрифтом, що й спростовуване повідомлення: у газеті - не паніше місяця з дня набрання рішенням законної сили, в інших періодичних виданнях - у запланованому найближчому випуску. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про інформацію», всі громадяни України, юридичні особи і державні органи мають право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення та зберігання відомостей, необхідних їм для реалізації ними своїх прав, свобод і законних інтересів, здійснення завдань і функцій. Реалізація права на інформацію громадянами, юридичними особами і державою не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Основними видами особистих немайнових прав регламентуються Конституцією України, а також статтею 270 Цивільного Кодексу України чим, передбачено, що відповідно фоична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на свободу та особисту недоторканість, право на недоторканість особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканість житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості. Визначення терміну про інформацію та ділову репутацію фізичної особи встановлено статтями 200 та 201 Цивільного Кодексу України, що інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі. Суб`єкт відносин у сфері інформації може вимагати усунення порушень його права. Ділова репутація фізичної особи є особистим немайновим благом, яке охороняється цивільним законодавством. Положення Цивільного Кодексу України, відповідно частини третьої статті 277 передбачає, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, ПОРУШУЄ його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутаиії. Відповідно до ст. 297, ст.299 Цивільного Кодексу України, встановлено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Закріплює особисте немайнове право фізичної особи на недоторканість ділової репутації. Особистість даного права полягає насамперед у особливості блага, яке складає його об`єкт. Отже, на підставі вищевикладеного, можливо стверджувати, що Позивачі зазнали шкоди спричинені неправомірними діями з боку Відповідача, що принизило честь та гідність Позивачів та порушило Конституційні засади про повагу до себе, як до особистості. Такі твердження є критичними. Право на розміщення такої інформації, повинно бути законним, обґрунтованим та добросовісним. Оскільки Законом забороняється приниження особи, право Позивачів на спростування інформації є обґрунтованим та законним. Під поняттям "ділова репутація", як особистого немайнового блага, слід розуміти усталену оцінку фізичної особи, що ґрунтується на наявній інформації про її позитивні чи негативні суспільно значимі діяння (поведінку), як правило в певній сфері (професійній, підприємницькій, службовій, тощо), що відома оточуючим, і в силу цього відображена в суспільній свідомості, як думка про особу з точки зору моралі даного суспільства чи соціальній групи. Також, варто зазначити що Позивачам було заподіяно моральної шкоди неправомірними діями Відповідача, яка полягає в наступному: Положення частини першої та другої ст. 23, ст. 280 ст. 1167 Цивільного Кодексу України, передбачають, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи. Відповідно, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ч. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 січня 1995 року, Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності. Відповідно до ч. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 січня 1995 року, судам слід мати на увазі, що у справах про спростування відомостей, поширених засобами масової інформації (в пресі, по радіо і телебаченню), як відповідачі до участі притягаються автор, орган засобу масової інформації, що їх поширив, а у передбачених законом випадках, і відповідна службова особа цього органу, які й несуть обов`язок по відшкодуванню заподіяної моральної шкоди відповідно до ступеня вини кожного з них. Критична оцінка певних фактів і недоліків, думки та судження, критичні рецензії творів не можуть бути підставою для задоволення вимог про відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Однак якщо при цьому допускаються образа чи порушення інших захищених законом прав особи Грозголошення без її згоди конфіденційної інформації, втручання в приватне життя тощо), то це може тягти за собою відшкодування моральної шкоди. Згідно Абзацу третього, статті 32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Наслідки правопорушення, вчиненого Відповідачем, які постали для Позивача-1 та Позивача- 2, як суттєво психотравмуючі, що зумовили порушення фізичної та психоемоційної сфер існування особистості, досі перешкоджають можливостям активної та повноцінної життєдіяльності, викликали появу негативних психологічних переживань, порушення стосунків з оточуючими людьми, тобто спричинили моральні страждання. Втручання у приватне життя Позивачів очевидне, оскільки відповідачем було розміщено особисті фотографії Позивачів, розміщено інформацію у яких стосунках перебувають між собою Позивачі, а також Відповідачем було розміщено особисту конфіденційну інформацію а саме: прізвища, ім`я та по батькові Позивачів , число, місяць, рік народження Позивачів, номера телефонів Позивачів. Від Згоду на розміщення особистої, конфіденційної інформації Позивачі не надавали. Зокрема, Відповідач характеризує Позивача-1 шляхом розміщення образливого висловлювання, що принижує честь та гідність людини, що забороняється Конституцією. Тому підстави про відшкодування моральної шкоди є доведеними.

Outcome: approved