Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

У грудні 2018 року позивач ПрАТ «Страхова компанія «Галицька» звернувсь в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Свої вимоги мотивував тим, що між ПрАТ «Страхова компанія «Галицька» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно зазначеного договору було застраховано автомобіль ЗАЗ 110206, державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до умов договору страхування, страховик повинен відшкодувати шкоду, що трапилась в результаті страхового випадку. 26 січня 2018 року сталась ДТП. Винним у даному ДТП визнано водія [PERSON] за ст.124 та ст.130 КУпАП. За заявою потерпілої особи [PERSON] було виплачено страхове відшкодування в розмірі 42 914,51 грн. На підставі ст.38 пп.в,г, п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вони набули право на подання регресного позову до винної особи, який спричинив ДТП. У добровільному порядку відповідач кошти не сплачує, тому вважають своє право порушеним. Посилаючись на викладене та норми ст. ст.993, 1166, 1187, 1188, 1191, 1192, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач просить стягнути з [PERSON] на користь позивача на відшкодування завданої відповідачем матеріальної шкоди в розмірі 42 914,51 грн. та судові витрати в розмірі 1762 грн.. У судове засідання представник позивача не з`явився. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. У судовому засіданні відповідач проти позову заперечував. Суду пояснив, що на час ДТП його цивільна-правова відповідальність була застрахована, тому відшкодувати шкоду має саме вона. Жодних протиправних дій він не вчинив. Відповідач та представник відповідача просили відмовити в задоволенні позову. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. При розгляді справи встановлено, що 26 січня 2018 року приблизно о 18 годині 30 хвилин водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом ЗАЗ 110206, номерний знак [NUMBER] , по вул. Європейська 27 в м. Вишневе, Києво-Святошинського району, Київської області, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу, допустив зіткнення з припаркованим автомобілем Volkswagen, д/н [NUMBER] . У результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій [PERSON] порушив п. 13.1. ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 лютого 2018 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 12 жовтня 2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Галицька» та [PERSON] було укладено договір, поліс №АМ/1803526 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого ПрАТ «СК «Галицька» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу, автомобіля марки ЗАЗ 110206, державний номерний знак [NUMBER] , сплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну третім особам. Відповідно до умов даного полісу станом на 26 січня 2018 року поліс був діючим. Згідно умов полісу №АМ/1803526 страхова сума за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 200 000,00 грн, за шкоду заподіяну майну - 100 000 грн. 29 січня 2018 року до ПрАТ «СК «Галицька» звернувся [PERSON] із заявою про настання страхового випадку. Згідно звіту про оцінку №73.02.2018 від 27 лютого 2018 року вартість матеріального збитку автомобіля Volkswagen, д/н [NUMBER] , складає 51 497,40грн. Зазначена вище подія була визнана страховою, про що було складено Страховий акт №ГСК000007781-01М/, відповідно до якого вартість страхового відшкодування з вирахуванням нульової франшини склала 42 914,51 грн. Згідно платіжного доручення №11463 від 11 червня 2018 року та ПрАТ «СК «Галицька» виплатило страхове відшкодування [PERSON] у розмірі 42 914,51грн. Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до вимог п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. ст. 440, 450 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до вимог п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до вимог ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди також додаються витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п.п. 38.1.1 п.38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо: він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; не повідомив страховика про настання випадку у строки і за умов, визначених у п.п. 33.1.2 п.33.1. Відповідно до ст.38 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів: „Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, за умов, визначених у статті 33 Закону. Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно статті 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» оскільки в силу ст. 452 ЦК України особа, яка відповідає за шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, не буде суперечити закону пред`явлення за вибором потерпілого вимог про відшкодування шкоди безпосередньо до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої і особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов`язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах. Регресна вимога може бути пред`явлена протягом трьох років, з дня виконання зобов`язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо). Встановлено, що 26 січня 2018 року приблизно о 18 годині 30 хвилин водій [PERSON] керував транспортним засобом ЗАЗ 110206, номерний знак [NUMBER] , по вул. Європейська 27 в м. Вишневе, Києво-Святошинського району, Київської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції водій [PERSON] відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 лютого 2018 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП. У добровільному порядку [PERSON] не сплатив грошові кошти на вимогу страхової компанії. Оскільки в судовому порядку було встановлено вину [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження транспортних засобів та будинку, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також чинним законодавством України передбачене право страховика звернутися до винної особи про стягнення шкоди в порядку регресу, суд дійшов висновку, що вимога позивача про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу, є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження своїх витрат представник позивача надав платіжний документ за №3953 від 30 жовтня 2018 року. Тому позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь позивача судового збору у розмірі 1762 грн. підлягають задоволенню.

Outcome: approved