Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

У квітні 2014 року позивачки звернулись до суду із даним позовом, в обґрунтування якого зазначили, що 11 червня 2013 року помер їх дід [PERSON]. Рішенням Іллічівського районного народного суду м. Маріуполя від 18.04.1990 року [PERSON] виділено в натурі та визнано за ним право власності на частину домоволодіння, а саме частину жилого будинку № 81-а по вул. Волонтерівській у м. Маріуполі, до якої входять кімнати 1-4, 1-5, кухня 1-9, коридор 1-3, веранда, сіні, ганок, гараж. В ідеальних частках частка [PERSON] у домоволодінні складала 31/50. Однак, право власності на цю частку дідом зареєстровано не було. Після смерті діда позивачки як спадкоємиці до його майна звернулись до приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] із заявами про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтв про право на спадщину їм було відмовлено, у зв’язку із відсутністю у них правовстановлюючих документів на спадкове майно. У теперішній час частина домоволодіння, що належала [PERSON], складається з частини будинку А-1, до якої входять сіні 1-1, площею 6,9 кв.м., веранда 1-2, площею 12,4 кв.м., коридор 1-3, площею 8,7 кв.м., жилі кімнати 1-4 та 1-5, площею 8,8 кв.м. та 9,5 кв.м. відповідно, кухня 1-9, площею 11,3 кв.м., ганок, загальною площею 57,6 кв.м., жилою площею 18,3 кв.м., а також гараж Б-1, площею 20,4 кв.м. Просили визнати за кожною із них право власності у порядку спадкування за законом на 1/2 частину домоволодіння № 81-а по вул. Волонтерівській у м. Маріуполі у розмірі 31/50 його частини, що складається з частини будинку А-1, до якої входять сіні 1-1, площею 6,9 кв.м., веранда 1-2, площею 12,4 кв.м., коридор 1-3, площею 8,7 кв.м., жилі кімнати 1-4 та 1-5, площею 8,8 кв.м. та 9,5 кв.м. відповідно, кухня 1-9, площею 11,3 кв.м., ганок, загальною площею 57,6 кв.м., жилою площею 18,3 кв.м., а також гараж Б-1, площею 20,4 кв.м., після діда [PERSON], померлого 11.06.2013 року. Позивачки у судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності за участю представника за довіреністю [PERSON], позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник позивачок за довіреністю [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. У доповнення до обставин, викладених у позові вказав, що з набранням чинності рішення Іллічівського районного народного суду м. Маріуполя від 18.04.1990 року [PERSON] набув право власності на майно, на яке позивачки просять визнати за ними право власності у порядку спадкування за законом. Представник відповідача [PERSON] міської ради у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, у судове засідання, призначене на 16 травня 2014 року, не з’явилась з невідомих підстав. Представник третьої особи Служби по справах дітей Іллічівської районної адміністрації [PERSON] міської ради у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 15.07.1971 року Іллічівським районним РАЦС м. Жданова. У відповідності до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 28.02.1991 року Палацом одруження м. Маріуполя Донецької області, 28.02.1991 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після чого змінила прізвище на «Паніотову». Як вбачається зі свідоцтв про народження, виданих повторно 13.06.2002 року Виконкомом Старо-Кримської селищної ради м. Маріуполя Донецької області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є доньками [PERSON]. Рішенням Іллічівського районного народного суду м. Маріуполя від 18 квітня 1990 року, що набрало чинності 30.04.1990 року, [PERSON] виділено в натурі та визнано за ним право власності на 1/2 частину домоволодіння № 81-а по вул. Волонтерівській у м. Маріуполі, що складається з кімнати 1-4, 1-5, кухні 1-9, коридору, загальною площею 39,1 кв.м., сіней, погрібу, веранди, гаражу, що в ідеальних частках складає 31/50 частки. За договором дарування від 10.10.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], [PERSON] прийняла у дар 19/50 частки жилого будинку № 81-а по вул. Волонтерівській у м. Маріуполі на земельній ділянці, на якій розташовані жилий будинок літ. А, жилою площею 58,3 кв.м., нежила прибудова літ. А, гараж літ. Б, убиральня літ. В, сарай літ. Г, літня кухня літ. Д, огородження № 1-2, мощення 1. В її користування перейшли частина жилого будинку літ. А, жилою площею 40,0 кв.м., а саме кімната 1-6, 1-7, 1-8, жила прибудова літ. А-1, сіні а3, сарай літ. Г, літня кухня літ. Д, 1/2 огорожі, 1/2 мощення. Згідно рішення колегії Іллічівської районної адміністрації [PERSON] міської ради № 293 від 23.11.2011 року [PERSON] призначена піклувальником над неповнолітньою [PERSON]І, [INFO], у зв’язку зі смертю матері [PERSON], померлої 07.04.2011 року. Із інвентаризаційної справи на спірний будинок вбачається, що [PERSON] належали 19/50 частин житлового будинку № 81-а по вул. Волонтерівській у м. Маріуполі, а [PERSON] – 31/50 його частин. 20 лютого 2012 року державним нотаріусом Третьої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] та [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку у майні після [PERSON], померлої 07.04.2011 року, що складається з 19/50 частини житлового будинку № 81-а по вул. Волонтерівській у м. Маріуполі, загальною площею 71,6 кв.м., житловою площею 40,0 кв.м., з відповідними до цієї частини надвірними прибудовами – сіні, ганок літ. А-1, а3-1, а4, загальною площею 129,2 кв.м., житловою площею 58,3 кв.м., нежитлова прибудова літ. А1-1, гараж літ. Б-1, уборна літ. В-1, сарай літ. Г-1, літня кухня літ. Д-1, огорожа літ. 1-3, замощення літ. 1 Як вбачається зі свідоцтва про смерть, виданого 11.06.2013 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер 11 червня 2013 року. За повідомленням приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] № 229/02/14 від 14.04.2014 після померлого 11.06.2013 року [PERSON] 01 серпня 2013 року відкрита спадкова справа № 42/2013 за заявою [PERSON] та [PERSON] Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 114/02-31 від 12.02.2014 року приватний нотаріус [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] відмовила позивачкам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON], померлого 11.06.2013 року, у зв’язку із відсутністю у спадкоємців документів, оформлених відповідно до чинного законодавства, що підтверджують належність майна спадкодавцеві. Згідно ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов’язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі змісту ч. 1 ст. 1222 ЦК України слідує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008р. № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що з набранням чинності рішення Іллічівського районного народного суду м. Маріуполя від 18.04.1990 року [PERSON] набув право власності на майно, на яке позивачки просять визнати за ними право власності у порядку спадкування за законом, з урахуванням того, що вони є єдиними спадкоємицями до майна діда, суд знаходить можливим задовольнити вимоги позивачок, визнавши за ними право власності після діда у порядку спадкування за законом.

Outcome: approved