Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

Представник позивача 27.07.2020 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, у якій просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 10.06.2018 у розмірі 17 192, грн та судові витрати у справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.06.2018 [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору №SAMABWFC00001593791 на отримання кредитної картки. Відповідачу було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, таким чином, зобов`язання за договором належним чином не виконав, у результаті чого утворилася заборгованість за кредитним договором в сумі 17 192,77 грн., яку позивач просить стягнути та стягнути також витрати на сплату судового збору у сумі 2 102,00 грн. 14.09.2020, після отримання судом інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати судовий розгляд у спрощеному позовному провадженні, призначено судовий розгляд на 19.10.2021, який відкладено на 02.02.2021 через неявку відповідача, на 29.06.2021 - у зв`язку з витребуванням доказів. 10.11.2020 відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому позов визнав частково та зазначив, що з розрахунку заборгованості за договором від 10.06.2018р. вбачається, що при визначенні розмірі заборгованості, безпідставно та необґрунтовано не були враховані декілька сум погашення за кредитним договором. Так, станом на 22.07.2018 р. загальний залишок заборгованості складав 8590 грн., після оплати 25.07.2018 р. 1250 грн. залишок заборгованості не зменшився на цю суму, а навпаки збільшився до 8640 грн. 26.08.2018 р. була сплачена сума 300\~грн., однак сума заборгованості з 10561,36 грн. не зменшилася на суму погашення за кредитним договором, а збільшилася до 10573,36 грн. Станом на 23.09.2018 р. загальний залишок заборгованості складав 10598,92 грн., після оплати 26.09.2018 р. 1200 залишок заборгованості становив 9918,92 грн. замість 939 грн., тобто 520\~грн. не були враховані в якості погашення заборгованості. 04.07.2019 р. загальний залишок заборгованості складав 10599,79 грн., після оплати 22.07.2019 р. 1000 грн. залишок заборгованості становив 10250,93 грн. замість 9599,79 грн., тобто 651,14грн. не були враховані в якості погашення заборгованості. Таким чином, за весь період сплати заборгованості за кредитом безпідставно не\~були враховані\~2721,14\~грн. (1250+300+520+651,14), які підлягають відрахуванню із загального залишку заборгованості за наданим кредитом 10589,33 - 2721,14 =7868,19 грн. Вважає необґрунтованим наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором. За загальним правилом, період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов`язання, не може перевищувати 1 рік (п.1 ч.2 ст.258 ЦК України). Тому просить застосувати до спірних правовідносин спеціальну позовну давність в один рік. Відповідно до ст.18 ч.ч.1 та 2 Закону України "Про захист прав споживачів" продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Згідно до п.2.1.1.12.2.1. Витягу з Умов та правил надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк» «У разі виникнення прострочених зобов`язань за Договором, Клієнт сплачує Банку плату за користуванням кредитом у розмірі подвійної місячної процентної, визначеної в Тарифах, що діє на дату нарахування відсотків». Відповідно до Розрахунку заборгованості, наданому позивачем суду, на 18.10.2018 р. у відповідача перед Банком не було заборгованості за наданим кредитом, оскільки ним була сплачена сума 15450 грн. У відповідача [PERSON] залишок поточної заборгованості складав від 9701,02\~грн. (за період часу з 24.10.2018 р.) до 9505,90 грн. (станом на 30.06.2020 р.). За цей період з 24.10.2018 р. до 30.06.2020 р. відповідач намагався виконати умови кредитного договору, сплативши Банку 11 050 грн., тобто фактично отримана сума кредиту ним була сплачена, однак враховуючи, що сплачені суми зараховувалися не в погашення тіла кредиту, а на відшкодування пені та штрафних санкцій, склалася ситуація щодо наявності боргу. Тому вважає, що нарахована позивачем сума пені 6603 грн. не відповідає вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів, а вимога позивача про стягнення нарахованої цієї суми пені, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим ст.3 п.6, ст.509 ч.3 та ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо непомірним тягарем для відповідача та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків позивачем. Тому вважає необхідним просити суд зменшити розмір пені до розміру 100 грн. і стягнути з відповідача на користь позивача пеню в сумі 100 грн., оскільки відповідач не виконував умови кредитного договору, за порушення яких повинен нести матеріальну відповідальність. У встановлений\~судом строк\~позивач надав\~відповідь на\~відзив відповідача,\~у якому\~позов не\~визнав та\~зазначив,\~що відповідач\~в Анкеті-Заяві\~про приєднання\~до Умов\~і Правив\~ надання банківських послуг в А-Банку підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті Банку. Як вбачається з розрахунку заборгованості, боржник користувався кредитом, значить ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг в А-Банку і погодився ними, оскільки даний кредитний договір є договором оферти. Банком, станом на час укладання договору, на виконання відповідних положень Закон України «Про захист прав споживачів», надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору. Позичальник отримав кредитну картку та скористався кредитними коштами, тобто він погодився з умовами, що діяли на момент зняття коштів (ч. 2 ст.638, ч.2 ст.642 ЦК України, фактичне прийняття пропозиції до укладання договору дією) і повинен сплачувати первісну процентну ставку. На підтвердження вірності розрахунку заборгованості, що доданий до позову, Банк надав банківську виписку (яка є первинним бухгалтерським документом відповідно до ЗУ «Про бухгалтерський облік»), з якої вбачається, що відповідач не тільки вносив кошти на погашення кредитного ліміту, а й активно його використовував, між іншим у ті самі дні коли кошти вносилися на погашення або через кілька днів. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у наданому суду клопотанні просив розглянути справу без його присутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Відзив на позовну заяву підтримав у повному обсязі. Позовні вимоги визнав частково. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно дост.526\~ЦК\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1ст.1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1ст.1049\~ЦК\~України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050\~ЦК\~України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. З наданих доказів судом встановлено, що між сторонами було укладено договір №SAMABWFC00001593791 від 10.06.2018, шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом ( а.с.5,6-10). Відповідачем у відзиві визнано факт укладення договору на зазначених у позові умовах. Відповідач не виконує умови договору належним чином, в результаті чого станом на 05.07.2020 має заборгованість на загальну суму 17 192,77 грн., яка складається із суми заборгованості за кредитом в розмірі 10 589,33 грн., заборгованості по відсоткам в розмірі 6603,44 грн. Вказане підтверджено розрахунком (а.с.4). Розрахунок розміру заборгованості є обґрунтованим, оскільки відповідає умовам кредитного договору та вимогам ст.ст. 1048-1050 ЦК України. Посилання відповідача у відзиві на неправильність розрахунку спростовується інформацією про рух коштів по рахунку за період з 10.06.2018 по 24.05.2021, згідно якої відповідач, вносячи кошти на виконання зобов`язання, знову отримував кредитні кошти з карткового рахунку, зокрема після зарахування на рахунок 15 000 грн 18.10.2018, здійснив переказ з карти у сумі 10 000 грн 24.10.2018, 898 грн 25.10.2018, 1130 грн 13.03.2019 тощо, внаслідок чого наведений у відзиві розрахунок отриманих та сплачених коштів є не достовірним. Отже, з урахуванням наданого позивачем руху коштів по рахунку, розрахунок заборгованості є обгрунтованим. Згідно наданої позивачем інформації у заяві від 24.05.2021, строк дії картки відповідача - до жовтня 2021 року. Проценти за користування кредитом нараховано станом на 05.07.2020. Враховуючи, що строк кредитного договору станом на день звернення до суду (27.07.2020) не закінчився, суд вважає обгрунтованим нарахування процентів закористування кредитними коштами у заявленому позивачем розмірі. Посилання у відзиві на пропуск строку позовної давності щодо стягнення пені, суд не бере до уваги, оскільки позивачем пред`явлено вимоги про стягнення процентів у сумі 6603,44 грн, а не пені. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.141\~ЦПК\~України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сплачений ним, відповідно до платіжного доручення №939759665 судовий збір в розмірі 2 102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved