Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивачка звернулась до Бериславського районного суду Херсонської області з зазначеним позовом, який в ході судового розгляду справи уточнила та який зводиться до наступного: позивачка знаходилась з відповідачем по справі у зареєстровано шлюбі, який у подальшому було розірвано. У період зареєстровано шлюбу, придбали з відповідачем трактор марки Xingtai 160 D, вартістю 18100-00 грн., у тому числі і земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2.00 га, яка знаходиться на території Веселівської сільської ради Бериславського району Херсонської області з насадженнями, вартістю 80000-00 грн., право власності на яку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №948837, зареєстрованого за №1АА002350-010971500025, виданого 06.05.2009 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки серія ВМС 277661 від 06.04.2009 року, посвідченого нотаріально та зареєстрованого у реєстрі за №337, також спільною сумісною власністю подружжя є об»єкт незавершеного будівництва - двоповерховий будинок за адресою: [ADDRESS], на яке витрачено спільні кошти в сумі 50000 грн. та яке розпочато у 2010 році. Просить визнати спільною сумісною власністю вищезазначене майно та розподілити спільне сумісне майно подружжя наступним чином: виділити в натурі та визнати за позивачкою право власності на ? частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із загальної площі 2.00 га, яка знаходиться на території Веселівської сільської ради Бериславського району Херсонської області з насадженнями та має кадастровий номер 6520680400:02:054:0005. Передати відповідачу по справі на праві приватної власності трактор марки Xingtai 160 D, вартістю 18100-00 грн., а з нього стягнути на її користь 9050-00 грн., що складає ? частину його вартості. Стягнути з відповідача на користь позивачки ? частину вартості незавершеного будівництвом об»єкту двоповерхового будинку за адресою: [ADDRESS], що складає суму 25000-00 грн. та понесені нею судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримала уточнені позовні вимоги та з підстав викладених у позовній заяві просила їх задовольнити. Відповідач позов визнав частково, суду пояснив, що дійсно земельна ділянка розміром 2.00 га, трактор марки Xingtai 160 D та розпочали будівництво житлового будинку і кухні у період зареєстрованого шлюбу з позивачкою, але гроші на придбання земельної ділянки, трактора та частково на будівництво взяв у борг у свого батька [PERSON] та зобов»язався не пізніше 2013 року їх повернути. Посадив садженці винограду та полуниці та розраховував що на протязі чотирьох років поверне борг батькові. Фактично немає чого ділити, оскільки все придбане на гроші батька. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, був повідомлений належним чином про день, місце та час розгляді справи, суду надав заяву у якій просить справу розглянути без участі їх представника. Відповідно до ст..169 ЦПК України суд вважає за можливо розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені такі факти та відповідні їх правовідносини. Відповідно до ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Перелік можливих способів захисту міститься в ст.16 ЦК України. Вислухавши пояснення сторін у справі, які з»явились в судове засідання, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав: Відповідно до ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України та суд вирішує справу в межах заявлених вимог та підставі наданих йому доказів. Судом встановлено, що сторони знаходились у зареєстровану шлюбі з 18.11.2006 року (а.с.7). 29.06.2013 року відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області зареєструвало розірвання шлюбу між сторонами по справі (а.с.17). На підставі договору купівлі-продажу №2144 від 16.10.2008 року відповідач придбав трактор марки Xingtai 160 D, № двигуна [NUMBER], № шасі [NUMBER], вартістю 18100-00 грн. (а.с.8-10). Відповідачу [PERSON] належить земельна ділянка розміром 2.00 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Веселівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №948837, зареєстрованого за №1АА002350-010971500025, виданого 06.05.2009 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06.04.2009 року №337 ВМС 277661 (а.с.11). 24.12.2009 року виконком Веселівської сільської ради Бериславського району Херсонської області винесено рішення №166, яким надано дозвіл відповідачу по справі [PERSON] на будівництво житлового будинку, розміром 12х12 м, кухні розміром 9х4.5 м, по [ADDRESS](а.с.40). Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спір між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з»ясувати джерело і час його придбання. З огляду на ст..60 ч.1 Сімейного кодексу України та ст..368 ч.3 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку /доходу/, якщо інше не встановлено договором або законом. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] 24.12.2009 року отримавши дозвіл на будівництво житлового будинку, розміром 12х12 м, кухні розміром 9х4.5 м, по [ADDRESS] (а.с.40), таке будівництво розпочав, але станом за час розгляду справи у суді його не завершив та не здав в експлуатацію, зазначене не заперечували сторони по справі. За змістом ст. 331 ЦК об'єктом незавершеного будівництва є нерухома річ в процесі створення, яка характеризується такими основними ознаками: - фізичне створення такої нерухомої речі розпочато, однак не завершене, тобто не виконані усі передбачені проектно-звітною документацією роботи; - введення в експлуатацію такої нерухомої речі у встановленому законом порядку не здійснено; - право власності на таку нерухому річ, як закінчену будівництвом і введену в експлуатацію, не зареєстровано. Частиною 2 ст. 331 ЦК, передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту прийняття його до експлуатації (прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів регулюється Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. №461). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (систему органів державної реєстрації прав становлять центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав, та структурні підрозділи територіальних органів Міністерства юстиції України, які забезпечують реалізацію його повноважень та є органами державної реєстрації прав - ст. 6 Закону № 1952-IV). Положеннями абз. 1 ч. 3 ст. 331 ЦК прямо передбачено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). За таких обставин, суд вважає, що оскільки будівництво було розпочате у період спільного проживання подружжя то дане майно належить сторонам на праві спільної сумісної власності та з наведеного вище вбачається, що сторони по справі е власниками будівельних матеріалів, використаних при будівництві домоволодіння по [ADDRESS], яке проведено на підставі дозволу від 24.12.2009 року наданому виконкому Веселівської сільської ради Бериславського району Херсонської області рішенням №166 на ім»я [PERSON] Відповідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Позивачка у своїх позовних вимогах та у судовому засіданні зазначила, що вартість будівельних матеріалів використаних для будівництва домоволодіння по [ADDRESS] складає саме 50000 грн. ( а.с.101) та вартість трактора марки Xingtai 160 D, № двигуна [NUMBER], № шасі [NUMBER], складає 18100-00 грн. Відповідач заперечував проти визначення такої вартості. У відповідності до ст..143 ЦПК України судом може бути призначена експертиза для з»ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, виключно за заявою осіб, які беруть участь у справі та сторонам по справі судом роз»яснено вимоги ст.143, 10 ЦПК України та вимоги ч.1 ст.146 ЦПК України, відповідно до якої у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів, або він іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з»ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Відповідач заявив суду клопотання про призначення експертизи щодо визначення вартості будівельних матеріалів та трактору, яке було судом задоволено шляхом винесення ухвали 18.03.2014 року (а.с.115). 01.04.2014 року до Бериславського районного суду Херсонської області надійшло клопотання експерта, з якого вбачається, що відповідач вимоги зазначені у ухвалі суду не виконав, а саме не провів оплату послуг експерта та не забезпечив експерту доступ до об»єкту дослідження. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заявив, що проводити таку експертизу не буде, все майно, що у період шлюбу було придбано придбавалось на кошти його батька [PERSON] Відповідач не спростував твердження позивачки щодо вартості будівельних матеріалів використаних на будівництві домоволодіння по [ADDRESS] в сумі 50000 грн. та вартості трактора марки Xingtai 160 D, № двигуна [NUMBER], № шасі [NUMBER] в сумі 18100 грн., належними та допустимими доказами, чим не виконав вимоги ст..ст.58,60 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона забов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та обґрунтувати належність конкретного доказу, а тому суд приймає за основу саме таку вартість майна, яку зазначила позивачка. Відповідач не надав суду доказів того, що саме отримані ним кошти від батька витрачені на будівництво цього спірного домоволодіння чи іншого майна, не спростував твердження позивачки, про те, що будівництво спірного домоволодіння проводилось у в період зареєстрованого шлюбу за спільні кошти подружжя та власною працею. Суд вважає, що - трактор марки Xingtai 160 D, № двигуна [NUMBER], № шасі [NUMBER] придбаний [PERSON] підставі договору купівлі-продажу №2144 від 16.10.2008 року за 18100-00 грн., земельна ділянка розміром 2.00 га, для ведення особистого селянського господарства яка розташована на території Веселівської сільської ради Бериславського району Херсонської області та належить [PERSON] відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №948837, зареєстрованого за №1АА002350-010971500025, виданого 06.05.2009 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06.04.2009 року №337 ВМС 277661, будівельні матеріали використані в процесі будівництва (створення майна) домоволодіння, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], вартістю 50000 грн., є у розумінні ст.60 Сімейного кодексу України та ст.368 ч.3 ЦК України спільною сумісною власністю подружжя. Зі ст. 70 ч.1 СК України, вбачається, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом не встановлено, що при придбанні спірного майна у сторін по справі була будь яка домовленість про визначення часток та суду не надано доказів на підтвердження того факту, що сторонами укладався шлюбний договір, за таких обставин суд вважає, що частки майна подружжя є рівними. Також суд вважає, що оскільки трактор є неподільною річчю, а будівельні матеріали, які використані у процесі будівництва домоволодіння неможливо розподілити в натурі, оскільки такий виділ завдасть шкоди домоволодінню, то дане майно необхідно виділити одному з співвласників за умови згоди на це іншого співвласника, який вимагав виділу, у зазначеній справі зі згоди позивача. Суд у даному випадку керується загальними засадами цивільного законодавства (ст. З ЦК) щодо справедливості, добросовісності та розумності з врахуванням прав і інтересів усіх співвласників. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та однією з загальних засад цивільного законодавства, передбаченою ч.5 ст..3 ЦК України є судовий захист цивільного права та інтересу. Статтею 88 ч.1 ЦПК України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати : судовий збір, оплата послуг експерта. Відповідно постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року зі змінами «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок», постанови №11 Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.ст.60, 70 Сімейного Кодексу України, 331, 368 ЦК України.

Outcome: approved