Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

У вересні 2019 року позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування. Позов обґрунтовано тим, що 07.06.2016 року о 16:30 год. в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: Ford, д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та Chery, д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Постановою від 01 липня 2016 року Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів: Поліс № АЕ/7980531). Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про ДТП від 29.06.2016, та заявою про виплату страхового відшкодування від 02.08.2016 р. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 7211,85 грн. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає: 7711, 85 грн. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 7211,85 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 7234рв від 22.09.2016 року, а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № Сф-235рв від 11.08.2016 р. З огляду на викладене, позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 7711,85 грн., а також, сплачену суму судового збору. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 08.10.2019 позов залишено без руху, а після усунення недоліків, згідно з ухвалою від 21.10.2019 у справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження, без виклику сторін, копії якої направлені учасникам справи (а.с. 55). Учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, яким одночасно роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі від 21.10.2019 та копія позовної заяви з додатками надсилалася судом на адресу реєстрації відповідача (а.с. 56). Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, ухвала про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками повернулись на адресу суду з неврученням за закінченням терміну зберігання (а.с.57). В розумінні ч. 1 ст. 131 ЦПК України судова повістка на ім`я відповідача [PERSON] вважається доставленою. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину невчинення ним своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями частини восьмої статті 178 вказаного Кодексу. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощено позовного провадження від сторін не надходило. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснюється. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до довідки №93306148 про дорожньо -транспортну пригоду від 24.06.2016 №117/16, 07.06.2016 року о 16:30 год. в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: Ford, д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та Chery, д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] (а.с. 3). Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.07.2016 відповідача [PERSON] було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.5). На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 39). Відповідно до поліса № АЕ/7980531, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 3). В результаті зазначеної ДПТ був пошкоджений автомобіль "Chery", д.н. [NUMBER] , внаслідок чого, власник зазнав матеріальної шкоди. [PERSON] відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 29.06.2016 №34408 звернувся до позивача із повідомленням про ДТП (а.с. 6-8). [PERSON] 22.08.2016 звернулась до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 9). Відповідно до звіту №5469/07/16 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Chery Eastar», р.н. [NUMBER] з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 7 211,85 грн., без ПДВ (а.с. 14-31). Відповідно до наказу від 21.09.2016 №7234 фінансове управління сплатило на рахунок [PERSON] 7211,85 за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 32). Згідно з довідкою МТСБУ про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №1 від 12.09.2016 сума до сплати склала 7211,85 грн. (а.с. 33). Вказану виплату, було здійснено, що підтверджується платіжними дорученнями №7234рв від 22.09.2016. (а.с.34). Відповідно до рахунку -фактури № СФ-0000235 від 07.07.2016 оціночні послуги по «Chery Eastar», р.н. [NUMBER] складають 300 грн., огляд пошкодженого КТЗ - 200,00 грн., а всього 500,00 грн. Вказану виплату, було здійснено, що підтверджується платіжним дорученням №сф-235рв від 11.08.2016. (а.с.35, 36).). Окрім того, матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] повідомлявся про необхідність компенсації витрат, здійснених МТСБУ (а.с.40). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Оскільки МТСБУ відшкодувало завдану відповідачем внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоду в розмірі 7211,85 грн з урахуванням витрат, пов`язаних із залученням аварійного комісара, в розмірі 500,00 грн, тому у нього виникло право регресної вимоги до [PERSON] . Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] на користь МТСБУ понесених витрат в сумі 7711,85 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1921,00 грн відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на Відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved