Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивач - ПАТ "Укрсоцбанк" звернувся з позовом до відповідачів - [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення з них заборгованості за кредитним договором в розмірі 45 573,17 доларів США. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.12.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та [PERSON] укладений Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 30.29-50/207-С, відповідно до якого Позивач надав відповідачу-1 [PERSON] у тимчасове користування грошові кошти в межах максимального ліміту в сумі 50 000,00 дол. США, зі сплатою 12.85% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 18.11.2021 року, згідно умов договору. Свої зобов'язання, визначені п.п. 3.1. Договору кредиту банком виконано належним чином в повному обсязі - відповідачу-1 відкрито позичковий рахунок в АКБ «Укрсоцбанк» та надано суму кредиту. Відповідачем-1 не виконуються умови Договору кредиту, оскілки порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів за користування. Згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець мас право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п.п 3.3.6 Договору, позичальник зобов'язаний сплачувати Кредитору проценти в розмірі, передбаченому п.п. 1.1. цього Договору та комісії в розмірах та в порядку встановленому п. 2.6, 2.8, 2.9 цього Договору. Згідно з п.п. 2.7 Договір, позичальник зобов'язаний, здійснювати погашення кредиту відповідно до графіку змін максимального ліміту заборгованості, визначеного в п. 1.1.1. цього договору, в сумі різниць між максимальним лімітом заборгованості, що діяв у попередньому періоді та максимальним лімітом заборгованості, що діятиме в наступному періоді, в строк не пізніше останнього робочого дня попереднього періоду, а також в кінцевий термін повернення заборгованості за кредитом, що визначений в п. 1.1.1 цього договору. Неналежне виконання взятих на себе зобов'язань відповідачем-1 за Договором кредиту призвели до виникнення заборгованості. Станом на 01.07.2016 року, згідно з розрахунком, заборгованість складає 45 573,17 дол. США, з яких: -сума заборгованості за кредитом - 26 864,00 дол. США; -сума заборгованості за відсотками - 11 335,26 дол. США; -розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 3 051,65 дол. США; -розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 4 322,26 дол. США. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до п. 4.2. Договорів кредиту у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4 цього Договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п. 1.1, 2.6, 3.2.3,4.4, 5.4, цього Договору позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочки, що діє у цей період. В забезпечення належних умов виконання Договору між позивачем та відповідачами 19.12.2006 року був укладений Договір поруки № 030.29-50/207-С, згідно з умовами якого відповідач-2 [PERSON] зобов'язався перед банком у повному обсязі солідарно відповідати за виконання відповідачем-1 зобов»язань, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів, за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, передбаченому Договором. Згідно з п.п. 3.1.1. Договору поруки, поручитель зобов'язаний, одного робочого дня від дати отримання повідомлення кредитора про невиконання позичальником забезпеченого порукою зобов'язання письмово повідомити позичальника про отримання такого повідомлення, пропозицію розрахуватися з кредитором самостійно та про свій намір виконати відповідне зобов'язання у разі не отримання відповіді від позичальника протягом десяти робочих днів від дати його повідомлення. Згідно зі ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового оборогу або до інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Оскільки відповідачі допустили порушення умов договору, заборгованість перед банком не погашена, представник позивача, підтримавши в судовому засіданні позовні вимоги, просила позов задовольнити, стягнути солідарно з відповідачів наявну заборгованість за кредитним договором, судові витрати, понесені позивачем. Згодом представник позивача направив до суду письмову заяву, в якій підтримав позов, просив провести судове засідання у його відсутність і у випадку неявки відповідачів не заперечував проти заочного розгляду справи, - на підставі наявних доказів. Відповідачі в судове засідання з'явилися, про час та місце розгляду справи вважаються повідомленими належним чином, згідно положень ст. 74, 77 ЦПК України. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. За згодою представника позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи, - на підставі наявних доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 19.12.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та відповідачем-1 [PERSON] укладений Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 30.29-50/207-С, відповідно до якого банк надав відповідачу-1 у тимчасове користування грошові кошти в межах максимального ліміту в сумі 50 000,00 дол. США, зі сплатою 12.85% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 18.11.2021 року, згідно договору (а.с. 5-7). Свої зобов'язання, визначені п.п. 3.1. Договору кредиту, позивачем виконано належним чином в повному обсязі, що підтверджується заявами на видачу готівки №08 від 21.04.2008 року та № 02 від 19.12.2006 року (а.с. 10). Відповідачем-1, як позичальником, умови Договору кредиту порушуються щодо строків повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитним коштами. Відповідно до п.п 3.3.6 Договору, позичальник зобов'язаний сплачувати Кредитору проценти в розмірі, передбаченому п.п. 1.1. цього Договору та комісії в розмірах та в порядку встановленому п. 2.6, 2.8, 2.9 цього Договору. Згідно з п.п. 2.7 Договір, позичальник зобов'язаний, здійснювати погашення кредиту відповідно до графіку змін максимального ліміту заборгованості, визначеного в п. 1.1.1. цього договору, в сумі різниць між максимальним лімітом заборгованості, що діяв у попередньому періоді та максимальним лімітом заборгованості, що діятиме в наступному періоді, в строк не пізніше останнього робочого дня попереднього періоду, а також в кінцевий термін повернення заборгованості за кредитом, що визначений в п. 1.1.1 цього договору. Відповідно до п. 4.2. Договорів кредиту у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4 цього Договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п. 1.1, 2.6, 3.2.3,4.4, 5.4, цього Договору Позичальник сплачує Кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від несвоєчасної сплати суми за кожен день прострочки, що діє у цей період. Згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець мас право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відпов' дно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається з п. 4.5. Договору кредиту, у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених п.п. 3.3.6, 3.3.7, 3.3.8 цього Договору, протягом більше, ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив та, відповідно, позичальник зобов'язується протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. З метою забезпечення належних умов виконання Договору кредиту між позивачем та відповідачами 19.12.2006 року був укладений Договір поруки № 030.29-50/207-С, згідно за яким відповідач-2 [PERSON] зобов'язався перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання відповідачем-1 зобов»язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів, за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, передбаченому Договором (а.с. 8, 9). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Доказів належного виконання умов Договору кредиту матеріали справи не містять. Відповідачами не спростовано, що неналежне виконання взятих на себе зобов'язань за Договором кредиту відповідачем-1 призвело до виникнення заборгованості. Згідно наданого суду розрахунку заборгованості, станом на 01.07.2016 року заборгованість відповідача-1 перед позивачем складає 45 573,17 дол. США. Відповідно до ч.2 п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Відповідно до курсу НБУ станом на 15.11.2016 року заборгованість становить 1 173 565,36 грн. з яких: -сума заборгованості за кредитом - 26 864,00 дол. США, що відповідно до курсу НБУ станом на 15.11.2016 року становить 691 781,15 грн.; -сума заборгованості за відсотками - 11 335,26 дол. США, що відповідно до курсу НБУ станом на 15.11.2016 року становить 291 896,93 грн.; -розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 3 051,65 дол. США, , що відповідно до курсу НБУ станом на 15.11.2016 року становить 78 583,75 грн.; -розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 4 322,26 дол. США, що відповідно до курсу НБУ станом на 15.11.2016 року становить 111 303,53 грн.; Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою. Боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено субсидіарну відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як роз'яснено в абз. 1 п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки наданими позивачем суду доказами підтверджується порушення відповідачами умов Договору кредиту і Договору поруки, заборгованість перед позивачем, а також те, що відповідачі є солідарними перед позивачем боржниками, позов про солідарне стягнення заборгованості підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судові витрати, відтак, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частках - по 8 483,93 грн. з кожного. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved