Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

позивач Орган опіки та піклування Бахмутської міської ради звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить позбавити відповідача батьківських прав у відношенні до її малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], та передати дитину на опікування органу опіки та піклування Бахмутської міської ради; стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, на особистий рахунок дитини, щомісячно до досягнення ним повноліття. В обґрунтування позовних вимог вказує, що на первинному обліку в службі у справах дітей Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради перебуває малолітня дитина [PERSON], [INFO], якому рішенням виконкому Бахмутської міської ради від 11.10.2017 року за № 222 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та рішенням виконкому Бахмутської міської ради від 8.11.2017 року за № 237 влаштовано в державний заклад на повне державне забезпечення. До служби у справах дітей Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради надійшло повідомлення заступника головного лікаря з дитинства КЗОЗ «Бахмутська центральна районна лікарня» від 2.08.2017 року № 3744 стосовно малолітньої дитини, яку доставлено старшим інспектором Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області Пономаренком Д.В. з адреси: [ADDRESS], у зв'язку з тим, що батьки дитини знаходились в нетверезому стані. Відповідно до акту закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я від 23.08.2017 року, встановлено, що мати, [PERSON] не забрала дитину з дитячого відділення КЗОЗ «Бахмутська дитяча лікарня». На засіданні виконкому Бахмутської міської ради 13.09.2017 було прийняте рішення за № 209 «Про державну реєстрацію народження покинутої дитини» та дитині присвоєні: прізвище - [PERSON], ім'я - [PERSON], по батькові - [PERSON], дата народження - [INFO], відомості про батьків: мати - [PERSON], батько - [PERSON]. За місцем проживання [PERSON] характеризується негативно, ніде не працює, зловживає спиртними напоями. У будинку відсутнє світло і вода, санітарно - гігієнічний стан житла не задовільний. Малолітня дитина [PERSON] з 7.12.2017 року по 16.02.2017 перебував у КУОЗ «Краматорський будинок дитини «Антошка» на повному державному забезпеченні. Згідно листа адміністрації будинку дитини, мати дитини, [PERSON], хлопцем не цікавилась, не відвідувала, обов'язки по вихованню не виконувала, ніяких заходів для повернення та виховання дитини в сім'ю не здійснювала. З 31.07.2017 по 7.12.2017 дитина перебувала на стаціонарному лікуванні в дитячому відділенні КЗОЗ «Бахмутська ЦРЛ», таза час перебування хлопця в дитячому відділенні мати дитину не відвідувала, станом здоров'я не цікавилась, продукти харчування, одяг або ліки не приносила. Рішенням виконкому Бахмутської міської ради від 14.02.2018 за № 31 [PERSON], [INFO], призначено опікуном над малолітньої дитиною [PERSON]. Ухвалою суду від 5.06.2018 року було відкрито загальне позовне провадження по сказаній справі, та призначено підготовче судове засідання на 19.06.2018 року. Ухвалою суду від 6.07.2018 року закрите підготовче провадження по справі та призначене судове засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача - Органу опіки та піклування Бахмутської райдержадміністрації Донецької області Давіденко І.О., яка діє на підставі довіреності № 81 від 24.07.2018, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі на підставах, викладених у позові. Проти винесення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності відповідача. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Судом достовірно встановлено, що [INFO] у м. Бахмут Донецької області народився [PERSON], про що 20 числа вересня місяця 2017 року складено відповідний актовий запис № 623, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.09.2017 року (а.с.9) Актом закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я від 23.08.2017 року (а.с.15), стверджується, що 31 липня 2017 року о 20 год. 20 хв. в КЗОЗ «Бахмутська ЦРЛ» була виявлена дитина чоловічої статі, [INFO], а саме [PERSON], покинута матір'ю - [PERSON]. Згідно листа КЗОЗ «Бахмутська центральна районна лікарня» № 3744 від 2.08.2017 року, дитина [PERSON], [INFO], з 31.07.2017 року знаходився у дитячому стаціонарі з діагнозом: обстеження. Дитина була доставлена старшим інспектором поліції Пономаренко Д.В. у зв'язку із тим, що батьки дитини знаходяться у нетверезому стані, станом дитини ніхто не цікавиться (а.с.16). Рішенням виконкому Бахмутської міської ради Донецької області № 209 від 13.09.2017 року було зареєстровано народження покинутої дитини, яка перебуває у дитячому стаціонарі КЗОЗ «Бахмутська центральна районна лікарня» і присвоєно їй прізвище - [PERSON], ім'я - [PERSON], по батькові - [PERSON], дата народження - [INFO] року, місце народження - м. Бахмут Донецької області, Україна. Вказано відомості про батьків: мати - [PERSON], батько - [PERSON], відомості про батьків внести відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.12). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України № 00018782927, виданого 3.10.2017 року Бахмутським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, вбачається, що батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). На підставі рішення виконкому Бахмутської міської ради Донецької області № 222 від 11.10.2017 року [PERSON], [INFO], був наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.13). Рішенням виконкому Бахмутської міської ради № 237 від 8.11.2017 року малолітню дитину [PERSON], [INFO] року влаштовано до державного закладу для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, на повне державне забезпечення (а.с14). Відповідно до листа Комунальної установи охорони здоров'я «Краматорський будинок дитини «Антошка» (від 16.03.2018 № 01/07-212) за час перебування хлопчика в будинку дитини ні мати, ні хтось із родичів дитиною не цікавився, обов'язків по вихованню не виконували, ніяких заходів для повернення та виховання дитини в сім'ї не здійснювалися. 16.02.2018 року [PERSON] вибув до сім'ї опікуна (а.с.20). За даними реєстру територіальної громади м. Бахмут, інформація про реєстрацію місця проживання [PERSON], [INFO], відсутня. Згідно довідки квартального комітету № 13, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], без реєстрації разом зі співмешканцем [PERSON], [INFO], та має сина [PERSON], [INFO] (а.с.17). Згідно характеристики, наданої головою квартального комітету № 13 «Центральний» Кафтанової В.М., [PERSON] показала себе з негативної сторони, не працює, паспорта не має, зловживає спиртними напоями. В будинку, де вона мешкає, умов для проживання немає - відсутнє світло та вода. Постійні скарги від сусідів на плач дитини, вказує, що разом з дитиною у колясці вона ходила пасти корів (а.с.18-19). 14.02.2018 року виконкомом Бахмутської міської ради було прийнято рішення № 31 про призначення [PERSON] опікуном над малолітньою дитиною [PERSON], [INFO] року (а.с.23). На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Бахмутської міської ради [PERSON] присутньою не була, хоча про дату та час розгляду питання щодо доцільності позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], була повідомлена рекомендованим листом (згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, [PERSON] 16.03.2018 лист отримала особисто(а.с.22). Розглянувши матеріали про позбавлення батьківських прав матері [PERSON] у відношення до її малолітньої дитини [PERSON], [INFO] року, органом опіки та піклування Бахмутської міської ради встановлено, що на первинному обліку в службі у справах дітей Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради перебуває малолітня дитина [PERSON], [INFO], якому рішенням виконкому Бахмутської міської ради від 11.10.2017 за № 222 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та рішенням виконкому Бахмутської міської ради від 08.11.2017 за № 237 влаштовано в державний заклад на повне державне забезпечення. Малолітню дитину було доставлено старшим інспектором Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області Пономаренком Д.В. з адреси: [ADDRESS], у зв'язку з тим, що батьки дитини знаходились в нетверезому стані. Крім того, мати, [PERSON], не забрала дитину з дитячого відділення КЗОЗ «Бахмутська дитяча лікарня». За місцем проживання [PERSON] характеризується негативно, ніде не працює, зловживає спиртними напоями. Згідно листа адміністрації будинку дитини «Антошка», де перебуває малолітній [PERSON], мати хлопцем не цікавилась, не відвідувала, обов'язки по вихованню не виконувала, ніяких заходів для повернення та виховання дитини в сім'ю не здійснювала. За час перебування дитини в дитячому відділенні КЗОЗ «Бахмутська ЦРЛ» з 31.07.2017 по 7.12.2017 мати дитину не відвідувала, станом здоров'я не цікавилась, продукти харчування, одяг або ліки не приносила. Тому, оскільки [PERSON] без поважних причин самоусунулася від виховання та утримання дитини, вважає за доцільне позбавити матір [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO] року (висновок № 01/11-247 від 26.04.2018, а.с.5-7). Крім того, суду буди надані документи на підтвердження того, що відповідача [PERSON] вже позбавляли батьківських прав відносно її сина [PERSON], [INFO], через те, що вона ухилялася від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини (акт про дитину, покинуту в пологовому будинку від 19.07.2013 року, рішення виконкому Артемівської міської ради № 248 від 11.09.2013 року про надання малолітній дитині [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, рішення виконкому Артемівської міської ради № 249 від 11.09.2013 року про влаштування малолітньої дитини [PERSON] в державний заклад на повне державне утримання, заочне рішення Артемівського міськрайонного суду від 5.12.2014 року, рішення виконкому Артемівської міської ради № 98 від 8.04.2015 року про призначення опікуна над малолітнім [PERSON] (а.с.55-60). У судовому засіданні була допитана свідок [PERSON], яка надала пояснення про те, що вона працює спеціалістом Бахмутського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Пояснила, що надійшло повідомлення про те, що [PERSON] народила дитину в полі (прийшла до співмешканця, коли він пас корів та в неї почалися перейми), вона була в нетверезому стані. Було викликано швидку допомогу та [PERSON] доставлено в пологовий будинок. Від дитини вона не відмовлялася, мала наміри його забирати. За три дні після виписки працівники соціальної служби вийшли за її адресою мешкання, щоб подивитися умови проживання. Було встановлено, що відповідач разом з дитинною проживає в чужому покинутому будинку, де ніхто не зареєстрований, такі комунікації як газ, вода та світло відсутні, опалення пічне, тобто мови не придатні для проживання маленької дитини. Речі дитини були брудними, у [PERSON] відсутні елементарні навички по догляду за дитиною. З нею були проведені профілактичні бесіди по догляду та вихованню дитини, запропоновано з'явитися до центру для надання допомоги, але вона так і не прийшла. Також, надійшла інформація, що [PERSON] разом з дитиною та її співмешканцем пасе на полі корів та розпиває спиртні напої, тоді працівники поліції прибули на місце та відібрали у неї малолітню дитину. Після цього [PERSON] один раз приходила до центру у стані алкогольного сп'яніння за роз'ясненнями, як отримати паспорт, їй була надана консультація, вона пішла, та більше жодного разу до них не зверталася. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є головою квартального комітету № 13, де мешкає відповідач. [PERSON] Вона знає ще з того часу, як у неї відібрали старшу дитину. Що стосується її молодшого сина, то їй подзвонили і сказали, що вона у стані алкогольного сп'яніння на полі разом з дитиною. Коли вона її знайшла, то дитина була у колясці та плакала. Тоді вона викликала поліцію, по прибуттю працівники ВП забрали її дитину в лікарню. Пояснила, що мешкає [PERSON] разом зі співмешканцем у покинутому будинку, де немає світла та води, дуже брудно, в стінах будинку великі щілини. Характеризує її з негативної сторони, постійно вживає алкогольні напої, кожен день п'яна. Вказала, що у неї немає паспорта, свідоцтво про народження дитини вона загубила. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п. 15, п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що дійсно з боку відповідача має місце ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків та неналежне їх виконання, воно не було пов'язано як з об'єктивними, так і з суб'єктивними причинами. За таких обставин суд вважає, що є правові підстави для застосування крайнього заходу впливу відносно відповідача та позбавлення її батьківських прав, оскільки вона на теперішній час без поважних причин самоусунулася від виховання та утримання дитини. Наданий суду висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав суд приймає до уваги під час ухвалення рішення, оскільки як було встановлено в судовому засіданні, належних та достатніх роз'яснювальних заходів з відповідачем про позбавлення її батьківських прав було проведено достатньо, але це не принесло бажаних результатів щодо виконання нею її батьківських прав та обов'язків. Крім того, ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Частиною 3 статті ст. 166 Сімейного кодексу України передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість потребує спеціального захисту та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] не має бажання та можливості займатися вихованням та утриманням дитини, свідомо самоухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню малолітньої [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач ухиляється без поважних причин від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що проявляється у відсутності її піклування про фізичний та духовний розвиток сина, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, позбавивши [PERSON] батьківських прав, передати малолітного [PERSON] на опікування органу опіки та піклування Бахмутської міської ради Донецької області у зв'язку з відсутністю бажання матері виконувати батьківські обов'язки, та присудивши з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення ним повноліття. Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачеві, що вона має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав на підставі ст.169 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 3 ч. 2 п. 14 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов'язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб'єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служби у справах дітей. У зв'язку із тим, що позивачем при подачі позову судовий збір не сплачувався, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1 762 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved