Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Представник КЗОЗ «ХОКПЛ №3» - лікар-психіатр [PERSON] звернулася до Московського районного суду з заявою про продовження примусової госпіталізації недієздатного [PERSON], [INFO], на підставі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу». В заяві заявник зазначила, що [PERSON] оглянутий 15.12.2017 року комісією лікарів-психіатрів ХОКПЛ №3. Відповідно до акту психіатричного огляду зазначеної комісії у хворого встановлений діагноз тяжкий психічний розлад в формі судинної деменції з параноідним синдромом. За своїм психічним станом він становить небезпеку для себе та оточуючих. Внаслідок захворювання хворий має потребу в примусовому лікуванні в умовах психіатричного стаціонару. В судовому засіданні представник ХОКПЛ № 3, що діє на підставі довіреності, заяву підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Зацікавлена особа [PERSON] не заперечував проти продовження госпіталізації. Прокурор в судовому засіданні заяву ХОКПЛ № 3 підтримав та вважав за доцільне задовольнити. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. \~ \~ \~ \~Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 09.06.2016 року [PERSON], [INFO], визнаний недієздатним (а.с. 11). Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 18.11.2016 року встановлено опіку над недієздатним [PERSON], [INFO], та призначено опікуна [PERSON] (а.с. 13). \~ \~ \~ \~Рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 18.07.2016 року [PERSON], [INFO], застосовано госпіталізацію в примусовому порядку в умовах психіатричного стаціонару КЗОЗ "ХОКПЛ №3" (а.с. 12). Відповідно до акту психіатричного огляду від 15.12.2017 року у госпіталізованого хворого встановлений діагноз - тяжкий психічний розлад в судинної деменції з параноідним синдромом (а.с. 4-5). Відповідно до ч.3 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров'я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу», перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Згідно ч. 2-5 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу», виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов'язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів. Оскільки хворий становить небезпеку для себе та оточуючих, згоду на лікування не дав, йому рекомендовано примусову госпіталізацію згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає за можливе продовжити у відношенні [PERSON] примусову госпіталізацію, оскільки встановлені факти свідчать про те, що хворий становить небезпеку для себе та оточуючих. На підставі викладеного та

Outcome: approved