Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулася до Менського районного суду Чернігівської області з позовом до Менської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно. Мотивувала позивач свій позов тим, що після смерті її батька [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, що розташовані по вул. Н.Життя, 13 в м. Мена Чернігівської області. Спадкоємцем за заповітом на спадкове майно є позивач. Інших спадкоємців на спадкове майно як за заповітом, так і за законом немає. Фактично прийнявши спадщину, позивач звернулася до Менської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. В звязку з цим, позивач звернулася до Менського районного суду Чернігівської області з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по вул. Н.Життя, 13 в м. Мена, Чернігівської області. Позивач в судове засідання не зявилася, просить справу розглянути без її участі та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Менської міської ради Чернігівської області в судове засідання не зявився, але надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. За таких обставин, справу можливо розглянути без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як встановлено в судовому засіданні, 25 червня 2013 року в м. Мена Чернігівської області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 215112, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Менського районного управління юстиції, актовий запис № 85 (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, що розташовані в м. Мена, Чернігівської області по вул. Нове Життя, 13. Із заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Менського районного нотаріального округу [PERSON] 03 липня 2002 року сліду, що належний житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, що розташовані в м. Мена по вул. Нове Життя, 13, спадкодавець [PERSON] заповів [PERSON] (а.с.6). Таким чином, спадкоємцем за заповітом на спадкове майно після померлого [PERSON] є позивача [PERSON] Як слідує з матеріалів спадкової справи № 335/2013, інших спадкоємців на спадкове майно нема. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] прийняла спадщину і звернувся до Менської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, про свідчить наявна в матеріалах справи постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1445/02-31 від 15.06.2016 року (а.с48). Встановлено, що будівництво будинку та надвірних споруд було завершено у 1941-1980 р.р., тобто до набрання чинності Цивільним кодексом в редакції 2003 року. Тому враховуючи те, що відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, то для врегулювання даного спору слід керуватися нормами, що діяли на момент завершення будівництва, тобто ЦК УРСР в редакції 1922 року. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму ВСУ від 04.10.1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на житловий будинок" право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої Ради. Відповідно до довідки № 112 виданої КП «Чернігівське МБТІ Чернігівської обласної ради» від 12.05.2016 року слідує, що станом на 31.12.2012 року право власності на домоволодіння за адресою: вул. Нове Життя, 13 в м. Мена, Чернігівської області не зареєстровано (а.с.11). Технічний паспорт на житловий будинок № 13 по вул. Нове Життя в м. Мена Чернігівської області виготовлено 12.05.2016 року (а.с.12-16). Згідно із звітом про оцінку майна житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: м. Мена, вул. Нове Життя, 13, Чернігівська область має загальну вартість 52659 грн. 00 коп. (а.с.17-39). Згідно договору купівля продажу від 14 березня 1973 року, слідує, що [PERSON] купив, а [PERSON] продав будинок з надвірними будівлями, що розташований по вул. Нове Життя, 13 в м. Мена, Чернігівської області (а.с.40-41). Рішенням виконкому Менської міської ради депутатів трудящих № 113 від 10 травня 1973 року [PERSON] дано дозвіл на перебудову житлового будинку по вул. Нове Життя, 13 в м. Мена на його присадибній земельній ділянці (а.с.42). Враховуючи вищевикладене, а також те, що окрім позивачки до нотаріальної контори з заявою про прийняти спадщини ніхто не звернувся, суд дійшов висновку, що позивачка своєчасно прийняла спадщину після померлого батька, в її користування перейшли речі померлого, за таких обставин, суд вважає за можливим, визнати за позивачем право власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: вул. Нове Життя, 13 в м. Мена Чернігівської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved