Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі Банк) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що 31.01.2011 року між Приватбанком і відповідачем був укладений договір №б/н, за яким відповідач 31.01.2011 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору останній складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою. Відповідно до п.1.1.7.12 Умов надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором станом на 31.01.2015 року заборгованість відповідача за кредитом склала 12278.03 грн., які позивач просить стягнути на свою користь з відповідача та понесені ним судові витрати у сумі, посилаючись на ст.ст. 526-530,1049,1050,1054 ЦК України. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю Романенко Т.М. підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Наполягає на їх задоволенні. Крім того пояснила суду, що відповідач, підписуючи заяву про отримання кредитних коштів, підтвердив свою згоду з умовами надання та повернення кредитних коштів, у зв'язку з чим вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причини неявки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між ПАТ «Приват Банк» та [PERSON], укладений кредитний договір № б\\н від 31.01.2011 року, за яким відповідач цього ж дня отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг сторонами погоджено право Банку в будь-який момент змінити/в сторону збільшення або зменшення/ кредитний ліміт. Згідно п. 1.1.7.12 Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же строк. Згідно з вказаними Правилами встановлено, що строк і порядок погашення по кредиту по платіжним карткам з визначеним мінімальним обов'язковим платежем наведений у пам'ятці клієнта і включає плату за користування кредитом, передбачену Тарифами, і частину заборгованості по кредиту. За змістом Умов надання банківських послуг мінімальний обов'язковий платіж - це розмір боргових зобов'язань держателя картки, які щомісячно підлягають сплаті протягом строку дії картки. Даний платіж розраховується як сума овердрафта і суми щомісячного платежу, які складаються з нарахованих до сплати відсотків і частини заборгованості по кредиту. Мінімальний обов'язковий платіж є обов'язковим для держателів платіжних карт, які здійснюють операції по кредитним схемам. Оскільки позичальник належним чином прийняті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконував, у нього станом на 31.01.2015 року виникла заборгованість у вказаному позивачем розмірі по певним позиціям. Зазначені правовідносини сторін регулюються ст.ст. 257, 258, 526, 527, 530, 1049, 1050, 1054-1055 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON], укладаючи договір, погодився з зазначеними в ньому умовами, оскільки заява про надання кредиту, умови надання банківських послуг та правила користування платіжною карткою підписані ним, однак не належним чином виконував умови договору, у зв'язку з чим станом на 31.01.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 12278 грн. 03 коп. Кредитним договором № б\\н від 31.01.2011 року, укладеним між сторонами, виконання зобов'язань визначено у вигляді щомісячних платежів, розрахунок яких наведено у заяві про отримання кредитних коштів. Строк договору визначено п.1.1.7.12 Умов надання банківських послуг який складає 12 місяців з моменту підписання. При цьому сторони визначили порядок та умови пролонгації даного договору, визначивши, що якщо протягом терміну дії договору жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. З доданих до позовної заяви матеріалів вбачається, що умовами укладеного між сторонами договору встановлені окремі самостійні частини зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитним коштами, які деталізують обов'язок позичальника сплачувати їх частинами у певні строки, однак відповідач від свого обов'язку щодо сплати кредиту та відсотків за його користування відмовилася в односторонньому порядку, а отже порушила умови укладеного договору, у зв'язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Крім того, згідно з умовами кредитного договору цей договір набуває чинності з дати його укладання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договору. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 257, 1049, 1050, 1054-1055 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved