Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

Позивачка звернулась до Макарівського районного суду Київської області з вказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 28.08.2004 року по 10.08.2006 року. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину : доньку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати з нею та перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач проживає окремо, є працездатним і здоровим, проте добровільно матеріальної допомоги на утримання спільної дитини не надає, ухиляється від її виховання, не піклується про її фізичний та духовний розвиток. Доходи відповідача їй не відомі, оскільки він отримує нерегулярний та мінливий дохід, який витрачає на свої потреби. Крім того, відповідач не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні батьків, а тому просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у твердій грошовій сумі розміром 1\~000 гривень. У судовому засіданні позивачка свій позов підтримала, викладене у позові підтвердила. Відповідач у судове засідання не прибув, подав письмові заперечення , де вказав про часткове визнання позову на суму 100 гривень на місяць , подав копії документів, що підтверджують його сімейний та майновий стан. Представник відповідача [PERSON] у судовому засідання позов на суму 1000 заперечила, вказала, що відповідач є інвалідом дитинства, не працює, має на утриманні двох дітей від іншої жінки. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи , судом було встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з , який 10 серпня 2006 року було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ОК №0160044 виданого відділом РАЦС Макарівського районного управління юстиції Київської області. ( а.с. 7) Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою по даній справі, що підтверджується довідкою про склад сімї №119 від 22.04.2015 року виданою Марянівською сільською радою Макарівського району Київської області. (а.с. 6,8) Відповідно до вимог статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За вимогами статті 181 СК України той з батьків хто проживає окремо може брати участь в утриманні дитини в грошовій чи натуральній формі. Відповідно до ст. 182 ч.2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 СК України. Ч.3 ст. 194 СК України передбачає, якщо розмір аліментів визначених судом у твердій грошовій сумі менше мінімального розміру, встановленого законом, то дитині призначається державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.17 Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно . Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів , наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, та інші обставини , що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р . N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до вимог статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, н які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. згідно довідки № 343 від 18.05.2015 року [PERSON] працює в ПКАТ «Укртелекм» з 02.10ж.2012 року на посаді фахівця з обслуговування споживачі та її заробіток за листопад 2014 року квітень 2015 року становив 25\~629,67 гривень. ( а.с. 9) Відповідно до поданих суду відповідачем по справі документів, [PERSON] є батьком новонародженої дитини [PERSON], [INFO], який народився від іншої жінки [PERSON]. Щодо народження від відповідача дитини [PERSON] , [INFO] на яке посилається відповідач, то суд заперечення в цій частині до уваги не приймає на підставі статті 58 ЦПК України виходячи з свідоцтва про народження [PERSON], де батьком дитини зазначено [PERSON]. Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії КИО-І №292809 відповідач з 01.12.2006 року є інвалідом ІІ групи та отримує пенсійне забезпечення, що підтверджується довідкою ПФУ у Бородянському районі Київської області. Щодо утримання відповідачем матері [PERSON], яка є інвалідом 2 групи , то підтверджень того, що відповідач єдиний хто має утримувати матір суду не подано, як пояснила сама [PERSON] у судовому засіданні , вона має чоловіка та доньку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. На підставі ч.2 ст.88 ЦПК України судовий збір з відповідача стягненню не підлягає.

Outcome: approved