Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер: [NUMBER], право власності на житловий будинок, що знаходиться в селі Саєве, вул. Степова, 15, Недригайлівського району Сумської області. Вимоги позивача обґрунтовує тим, що будинок по вул. Степова, 15, у селі Саєве Недригайлівського району Сумської області належав відповідачу [PERSON], оскільки вона його успадкувала після смерті своєї баби [PERSON] У 2013 році [PERSON] добровільно передала позивачу у пожиттєве користування житловий будинок у селі Саєве по вул. Степова, 15, і з того часу позивач проживає у даному будинку, але оформити за собою право власності на спірний будинок не має можливості. Захистити своє право в інший спосіб, крім звернення до суду з даним позом, позивач не має можливості, чим його представник і скористався. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не зявилися, представник позивача надав до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує повністю (а.с. 32). Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 28-31). Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, пересвідчившись, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася 19 червня 1995 у селі Саєве Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копіями сторінок її паспорта серії МВ 469657 (а.с. 5). Із заяви відповідача [PERSON] (а.с. 28) встановлено, що вона, [PERSON], як єдиний спадкоємець після смерті своєї баби [PERSON], дійсно передала безоплатно та безстроково [PERSON] житловий будинок, що розташований у селі Саєве, вул. Степова, 15, Недригайлівського району Сумської області. У матеріалах справи на а. 19 є копія розписки відповідача [PERSON], згідно якої вона дійсно передала [PERSON], жительці с. Саєве, в пожиттєве користування і проживання дім та будівлі, що належать їй як спадкодавцю після смерті баби [PERSON], розташовані за адресою: с. Саєве, вул. Степова, 15, Недригайлівського району Сумської області. З копії довідки виконавчого комітету Козельненської сільської ради Недригайлівського району Сумської області від 19.08.2016 за №02-31/409 (а.с.8), вбачається, що [PERSON], [INFO], є єдиним спадкоємцем будинку, що розташований у селі Саєве, вул. Степова, 15, відповідно до заповіту, посвідченого виконкомом Козельненської сільської ради 18.01.2006 за реєстровим номером 01. Факт прийняття спадщини відповідачем після смерті баби [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 7), копією витягу про реєстрацію заповіту [PERSON] у Спадковому реєстрі (а.с.9), копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.10), копією витягу про реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.11), копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.12). З копії довідки виконавчого комітету Козельненської сільської ради Недригайлівського району Сумської області від 18.08.2016 р. за №02-31/402 (а.с. 18), вбачається, що [PERSON], [INFO], дійсно проживає в домогосподарстві, що знаходиться по вул. Степова, 15 в с. Саєве Недригайлівського району Сумської області та є користувачем даного господарства. З копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок №15 по вул. Спепова у селі Саєве, встановлено, що він виготовлений 06 вересня 2017 року на замовлення [PERSON], жительки села Саєве, вул. Степова, 15, паспорт серії МВ №469657 (а.с.13-17). Отже, позивач володіє та користується вказаним будинком з 2013 року та фактично є власником даного будинку, що підтверджується вищезазначеними доказами. Стаття 15 ЦК України визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, [PERSON] набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Степова, №15 у селі Саєве Недригайлівського району Сумської області. Тому позов [PERSON] про визнання за нею права власності на спірний житловий будинок підлягає задоволенню, оскільки рішення суду буде підставою для належного оформлення за нею права власності на житловий будинок. Вимога про стягнення судових витрат позивач не заявлена. На підставі викладеного,

Outcome: approved