Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду в січні 2014 року з позовом до відповідача про стягнення суми боргу у розмірі 20260,93 грн. за договором кредитування від 04.10.2006 року та судових витрат. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем [PERSON] 04.10.2006 року було укладено з ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК " кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 3000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг, та правил користування платіжною карткою. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідач належним чином не виконав умови договору, заборгованість станом на 10.11.2013 рік склала 20260.93 грн., з яких: 2997.30 грн. - заборгованість за кредитом, 15822.63 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 941.00 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та витрати по оплаті судового збору В судовому засіданні представник позивача з'явився, свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, будь-яких письмових заяв щодо розгляду справи у його відсутності, та щодо заявлених позовних вимог суду не надавав. Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню за таких обставин. Відповідно копії довідки АА № 241170 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України ПАТ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК „ПРИВАТБАНК" має правовий статус юридичної особи з організаційно-правовою формою - акціонерне товариство /а.с. 13/, та має право надання банківських послуг визначених ч. 3 ст. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність», згідно банківської ліцензії № 22 від 05.10.2011 року унесеному до державного реєстру банків 19.03.1992 року за № 92. /а.с. 16/ 04 жовтня 2006 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем було укладено договір б/н, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 3000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.6). Зазначені умови викладені у заяві позичальника при отриманні кредиту, а не у кредитному договорі, однак вказана заява містить ознаки такого договору, відповідач був ознайомлений з усіма суттєвими умовами договору, про що свідчить його підпис (а.с.6). Відповідач [PERSON] не виконав свої зобов'язання належним чином, внаслідок чого ним були порушені умови договору про надання кредиту, у зв'язку з чим станом на 10.11.2013 рік заборгованість склала 20260.93 грн., з яких: 2997.30 грн. - заборгованість за кредитом, 15822.63 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 941.00 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.3-4). Вся інформація, яку банк має повідомити позичальнику, міститься у змісті кредитного договору та є вичерпною. Підписавши договір, [PERSON] погодився з умовами надання кредиту. Таким чином, волевиявлення відповідача було направлено на отримання грошей. [PERSON] підтвердив свою згоду з умовами кредитного договору і зобов'язався їх виконувати, засвідчивши це своїм підписом (а.с.6). Тим самим, відповідач [PERSON] вчинив правочин у письмовий формі, з умовами якого був ознайомлений (а.с.6-10). Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що актами цивільного законодавства України надано право сторонам договору самим обирати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору, зокрема тривалість позовної давності. В заяві позичальника, завіреній особистим підписом відповідача зазначено, що [PERSON] згоден, що ця заява разом із запропонованими КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами і Правилами надання банківських послуг та тарифами складає між ним та Банком договір надання банківських послуг (а.с.6). Таким чином, підписуючи заяву позичальника від 04 жовтня 2006 року, відповідач [PERSON] був ознайомлений з Умовами і Правилами надання банківських послуг, які були надані йому у письмовій формі, у тому числі й з положеннями п. 9.12 зазначених Умов, яким передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такій же термін, що відповідає ч. 1 ст. 259 ЦК України (а.с.9). Відповідно до змісту позову відповідач отримав кредит у розмірі 3000 гривень на рік з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до пункту 3.13 Умовам і Правил надання банківських послуг за закінченням строку відповідна карта продовжується на один строк (шляхом надання Клієнту Карт із новим строком дії). Судом встановлено, що сам [PERSON] не звертався до банку для продовження дії карти, нова карта йому не була видана. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Тому слід вважати, що 01.11.2008 року у позивача виникло право вимагати повернення кредиту згідно умов кредитного договору. Банк звернувся з позовом до суду 20.01.2014 року (а.с.1), тобто поза межами строку позовної давності. Проте, згідно ст. 257 ЦК України строк позовної давності, протягом якого особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права, складає три роки. Відповідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач не з'явився до суду та не скористався своїм правом на застосування строку позовної давності. За положеннями ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону. Нормами ст.ст. 610-611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають передбачені законом наслідки. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач, в порушення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № б/н від 04.10.2006 року, має перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 20260.93 грн., яка повністю доказана представленими письмовими доказами і тому підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 243.60 гривень (а.с.18).

Outcome: approved