Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В заяві вказує, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2008 року. Від спільного життя мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач не бажає в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини із всіх доходів (заробітку) щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення, і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді від 23.02.2021 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Сторони до суду не з`явилися, однак надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивачка на задоволенні позову наполягала. Відповідач позов визнав повністю, суду заперечень не надав. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Судом встановлено, що з 20 вересня 2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.8). Під час шлюбу у них народилися доньки - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 9, 10), які проживають разом з матір`ю. Відповідно до ч. 1 ст. 84, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утри-мання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (алімен-ти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибо-ром того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище пла-тника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дру-жини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та доста-тнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповід-ного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішен-ням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Способи захисту цивільних прав та інтересів встановлені статтею 16 ЦК України. Застосоване позивачем знаряддя захисту відповідає визначеним законом способам захисту цивільних прав та інтересів, таке визнання не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд може констатувати наявність законних підстав для прийняття визнання позову. Наслідком прийняття визнання позову є його задоволення в силу наведеної статті 206 ЦПК України, тому, роз`яснивши учасникам справи наслідки прийняття судом визнання позову, суд знаходить всі підстави для задоволення позову. Відповідно до правил цивільного процесуального законодавства стягненню з відповідача на користь держави підлягають і судові витрати. Згідно ч.1\~ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. У зв`язку з наведеною вище нормою\~ЦПК України,\~стягненню з відповідача в доход держави підлягають 50% судового збору, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". На підставі викладеного,

Outcome: approved