Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк протягом двох місяців, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Позов обґрунтований тим, що після смерті її матері [PERSON] , померлої [INFO] , залишилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] . Спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері є вона та її батько - відповідач по справі [PERSON] . Після смерті матері позивачка не звернулася до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки вважала, що спадщину після матері прийняв її батько, як спадкоємець першої черги, а також, вона вважала, що її реєстрація у спадковому будинку надає їй право успадкувати майно. Вищевикладене стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явився, від її представника - адвоката Скворцової О.В. надійшла заява з проханням розглянути справу за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача Мелітопольської міської ради Запорізької області - Шостак Д.О. у судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] народилася [INFO] . Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 15 грудня 1992 року, батьками позивачки є: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] /а.с.10/ 27 грудня 1991 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу/а.с.12/. 29 серпня 2014 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », щ підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] /а.с.12/. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] /а.с.13/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] , який належав їй на праві приватної власності на підставі договору дарування від 15.11.1995/а.с.14-15/. Спадкоємцями [PERSON] першої черги є позивачка по справі [PERSON] , як дочка померлої, відповідач [PERSON] - чоловік поме5рлої. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона пропустила строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки вважала, що спадщину після матері [PERSON] прийняв її батько [PERSON] , як спадкоємець першої черги, а також, вона вважала, що її реєстрація у спадковому будинку надає їй право успадкувати майно. Частиною 1 ст.1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, позивачка [PERSON] пропустила шестимісячний строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, на прийняття спадщини, оскільки вважала, що спадщину після матері [PERSON] прийняв її батько [PERSON] , як спадкоємець першої черги, а також, вона вважала, що її реєстрація у спадковому будинку надає їй право успадкувати майно. Згідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно із роз`ясненнями, наданими в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272), а також за відсутності інших спадкоємців, які б могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Відповідно до інформації від 18.03.2021, наданої завідувачем Мелітопольської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Шевченка С.О. та інформаційної довідки із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 18.03.2021, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась; відсутня інформація у Спадковому реєстрі. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України докази в їх сукупності, судом встановлено, що оскільки позивачка пропустила строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, та позов задовольнити і визначити позивачці додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення позивачки [PERSON] від спадкування. Оскільки заявлені вимоги ґрунтуються на законі, і не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, спадщина ніким не прийнята, а причина пропуску строку прийняття позивачкою спадщини є поважною, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved