Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що після смерті її брата відкрилась спадщина, до якої входить, з поміж іншого, частина квартири, виникла необхідність прийняти спадщину, однак в нотаріальній конторі їй відмовляють у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку невідповідністю правовстановлюючих документів, спадщину вона прийняла шляхом постійного проживання із братом та після його смерті, іншим чином ніж шляхом звернення до суду її спадкові права не набути, просить суд визнати за нею право власності на частина квартири. В судове засідання позивач не зявилась, про місце та час слухання справи була належним чином повідомлена, надіслала до суду заяву в якій просить слухати справу без її участі, свої позовні вимоги підтримує. Відповідачі в судове засідання не зявились, про день та час слухання справи були належним чином повідомлені, надіслали до суду заяву в якій просять слухати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] дійсно був братом позивача він помер 16.05.2011 року у віці 33 роки згідно свідоцтва про смерть серії І-ТП № 170574 від 17.05.2011 року, що видане відділом ДРАЦС Радомишльського РУЮ Житомирській області. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина, яка з поміж всього іншого складається 11/100 ідеальних частин квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] - співвласником якої він був на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 309 від 25.10.1993 року. Спадщину після смерті [PERSON], у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, яка зазначає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із Спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо Протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від кгї - прийняли: позивач, батько покійного - [PERSON], мати покійного - [PERSON], брати покійного - [PERSON] та [PERSON], шляхом постійного проживанням з покійним на час відкриття. Більше того, спадщину після смерті брата, [PERSON], ніхто більше не приймав, до Нотаріуса із заявою ніхто досі не звертався, спадкова справа після його смерті не заводилась, що також підтверджує інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та кидані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 46057090 від 06.12.2016 року. Крім того, на сьогодні, інші спадкоємці не бажають оформлювати на себе належну їм частину спадкового майна, що також підтвердили своїми письмовими заявами, які надали суду. Однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України) оскільки фактично, ще за життя брата, квартира була розділена на 2-і квартири, відповідно технічний паспорт був погашений, а на сьогодні ввести дві квартири в експлуатацію неможливо в звязку з тим, що спадкодавець помер та неможливо зареєструвати його частку. У звязку з тим, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо суд задовольняє її позовні вимоги. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 ЦК. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «… у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги» Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст. 1268 незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 10 додатку №1 до п.2.1. "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилалась позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги викладене та те, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо, суд її позовні вимоги задовольняє.

Outcome: approved