Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Представник позивачів за договором про надання правової допомоги [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за позивачами право власності по ? частині житлового будинку з господарськими будівлями в с. Піски, вул. Вишнева, 57 Чернігівського району та області, зокрема, за [PERSON], як за членом колишнього колгоспного двору та за [PERSON] в порядку спадкування після померлого 03 січня 2016 року батька [PERSON], мотивуючи вимоги тим, що будинок належав [PERSON], як голові колгоспного двору відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння. Членом колгоспного двору була його дружина [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на ? частину домоволодіння, спадкоємцем за законом якої є позивач [PERSON]. Хоча свідоцтво про право власності на житловий будинок було видане померлому, як голові колгоспного двору, проте і позивач [PERSON] має право на відповідну частку житлового будинку, як член колгоспного двору. В судове засідання представник позивачів не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач Пісківська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області не забезпечили явку в судове засідання свого представника, подали заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про визнання позовних вимог. Відповідач [PERSON], будучи повідомлений належним чином про день та час розгляду справи, в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення та заперечень не надав. Третя особа Чернігівська районна державна нотаріальна контора не забезпечила явку в судове засідання свого представника, надали заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Житловий будинок з надвірними будівлями по вулиці Вишнева, 57 в с. Піски Чернігівського району, Чернігівської області був колгоспним двором, головою якого був [PERSON], що володів будинком, відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 02 березня 1992 року (а.с.21). Членом колгоспного двору була [PERSON], оскільки станом на 15.04.1991 року проживала та була зареєстрована в даному будинку, що підтверджується довідкою Пісківської сільської ради Чернігівського району та області (а.с.27). Відповідно до Постанови РМ УРСР від 11 березня 1985 року № 105 Про порядок державного обліку житлового фонду і відповідно до чинного на той час порядку обліку господарств колгоспних дворів, все майно колгоспного двору обліковувалося за головою колгоспного двору. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року " Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" з наступними змінами, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору. За нормами ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, які діяли до ведення в дію Закону України Про власність, кожен з членів колгоспного двору мали рівне право на майно колгоспного двору. Тобто, після введення в дію Закону України Про власність 15.04.1991 року у всіх членів колгоспного двору виникло право власності на все його майно в рівних частинах, в тому числі і на будинок з господарськими спорудами, які відносилися до цього колгоспного двору, які не втратили право на витребування частки. Таким чином, незважаючи на той факт, що свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок було видане [PERSON] [PERSON] мала рівну частку житлового будинку з господарськими спорудами, а саме ? частину. 03 січня 2016 року помер [PERSON], про що Виконкомом Пісківської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області 05 січня 2016 року зроблений актовий запис № 01 (а.с.11). Спадкоємцем після смерті [PERSON], зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в селі Піски Чернігівського району Чернігівської області, вулиця Вишнева, будинок 57 за законом та договором про поділ спадкового майна від 03 жовтня 2017 року (а.с.16-17) є його дочка [PERSON] (а.с.12), яка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого та частково оформила нерухоме спадкове майно у нотаріальній конторі, проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.10.2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями, оскільки в документі, що посвідчує право власності вказано, що житловий будинок належить колгоспному двору, проте вказано лише голову колгоспного двору, а інформація про інших членів колгоспного двору відсутня (а.с.20). У відповідності до інформаційної довідки КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» Чернігівської районної ради Чернігівської області (а.с.22), право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Вишнева, 57 в с. Піски зареєстроване за [PERSON], згідно свідоцтва про право власності від 02.03.1992 року. Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна. Отже, виходячи з наведеного, оскільки свідоцтво про право власності видано на голову колгоспного двору, позивачі позбавлені можливості відновити свої права у позасудовому порядку, а тому їх права підлягають судовому захисту, шляхом визнання за ними права власності. Суд враховує положення ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону. Враховуючи встановлені обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність судового захисту прав позивачів шляхом задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved