overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 08.09.2017\~перебуває у\~зареєстрованому шлюбі\~з відповідачем. Сторони дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя та на сімейні відносини, відсутнє почуття взаєморозуміння, любові та поваги. Шлюбні відносини фактично не підтримують, спільне господарство з відповідачем не ведуть. Тому позивач просить шлюб розірвати та змінити прізвище на дошлюбне - [PERSON] . Сторони про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Втім до суду не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали. Відповідач просив розгляд справи проводити у його відсутність, позов визнав. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено,\~що 08.09.2017\~сторони вступили\~в шлюб,\~який зареєстрований Зарічним районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 688. /а.с.10/ Спільне життя сторін не склалося, через різні погляди на життя та на сімейні відносини, відсутнє почуття взаєморозуміння, любові та поваги. Шлюбні відносини фактично не підтримують, спільне господарство сторони не ведуть. З встановлених фактів вбачається, що спірні правовідносини є сімейними та врегульовані ст.ст. 110, 112 СК України, відповідно до положень яких шлюб необхідно розірвати. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно ч.3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За квитанцією Філії - Сумське обласне управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" № 13 від 25.09.2019 позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., на рахунок державного бюджету м. Суми (Ковпаківський район), код\~37970593, МФО\~отримувача 899998, рахунок отримувача - 31210206018004, ЄДРПОУ суду\~02886462. До початку розгляду справи по суті, відповідачем подано заяву про визнання позову. Враховуючи викладене, слід стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі 384 грн. 20 коп., а також повернути позивачу 50 відсотків, тобто 384 грн. 20 коп. сплаченого судового збору з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з [PERSON] Перебував у незареєстрованому шлюбі, але постійно з 2002 року проживав з нею однією сім'єю, і [INFO] у них народилася донька [PERSON], в свідоцтві про народження якої дані про батька були зареєстровані зі слів матері - як про [PERSON], хоча насправді батьком цієї дитини є позивач. На даний час [PERSON] померла, дитині надано статус дитини-сироти, і вона проживає постійно разом з ним. Просив визнати його батьківство відносно [PERSON], зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису про народження вказавши прізвищем дитини замість „[PERSON]" - „[PERSON]", в графі відомостей про батька записати батьком дитини [PERSON]. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судові засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник служби у справах дітей СМР надав суду висновок про доцільність задоволення позовних вимог. Суд вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], згідно із свідоцтвом про народження, є [PERSON], [PERSON]. (а.с.9). Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану, відомості про батька дитини [PERSON], [INFO], записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.17). Згідно свідоцтвом про смерть [PERSON] померла [INFO] (а.с.11). Відповідно до ст. 128 ч. 2 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч. 4 ст. 128 ч. 2 Сімейного кодексу України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 35 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. В судовому засіданні знайшов підтвердження факт спільного проживання та перебування у фактичних подружніх відносинах позивача і матері дитини [PERSON] з 2002 року. Даний факт підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Крім того, свідки пояснили, що з самого раннього дитинства дитина вважає позивача своїм батьком. Даний факт підтверджується також висновком служби у справах дітей СМР, працівники якої спілкувалися з дівчинкою, перевіряли умови проживання та виховання. Проаналізувавши всі докази в сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки встановлено, що батьком [PERSON], [INFO], є позивач.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з [PERSON] Перебував у незареєстрованому шлюбі, але постійно з 2002 року проживав з нею однією сім'єю, і [INFO] у них народилася донька [PERSON], в свідоцтві про народження якої дані про батька були зареєстровані зі слів матері - як про [PERSON], хоча насправді батьком цієї дитини є позивач. На даний час [PERSON] померла, дитині надано статус дитини-сироти, і вона проживає постійно разом з ним. Просив визнати його батьківство відносно [PERSON], зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису про народження вказавши прізвищем дитини замість „[PERSON]" - „[PERSON]", в графі відомостей про батька записати батьком дитини [PERSON]. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судові засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник служби у справах дітей СМР надав суду висновок про доцільність задоволення позовних вимог. Суд вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], згідно із свідоцтвом про народження, є [PERSON], [PERSON]. (а.с.9). Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану, відомості про батька дитини [PERSON], [INFO], записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.17). Згідно свідоцтвом про смерть [PERSON] померла [INFO] (а.с.11). Відповідно до ст. 128 ч. 2 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч. 4 ст. 128 ч. 2 Сімейного кодексу України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 35 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. В судовому засіданні знайшов підтвердження факт спільного проживання та перебування у фактичних подружніх відносинах позивача і матері дитини [PERSON] з 2002 року. Даний факт підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Крім того, свідки пояснили, що з самого раннього дитинства дитина вважає позивача своїм батьком. Даний факт підтверджується також висновком служби у справах дітей СМР, працівники якої спілкувалися з дівчинкою, перевіряли умови проживання та виховання. Проаналізувавши всі докази в сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки встановлено, що батьком [PERSON], [INFO], є позивач.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.07.2010 р. йому належить на праві власності будинок [ADDRESS]. В зазначеному житловому будинку зареєстрований проживаючим з 23.02.1999 р. [PERSON] Як зазначив позивач відповідач є колишнім знайомим його померлого батька і [PERSON] ніколи не проживав в зазначеному будинку, а за згодою батька був лише зареєстрованим. Відповідач участі у сплаті комунальних послуг за користування житловим приміщенням, де він зареєстрований проживаючим, не приймав та не приймає, зв'язок з ним втрачений, де він зараз проживає [PERSON] невідомо. Тому позивач просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS]. Відповідач, який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився. Треті особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом встановлено, що позивачеві на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.07.2010 р. належить на праві власності будинок [ADDRESS] (а.с. 8). Як вбачається з довідки з місця реєстрації та фотокопії будинкової книги в належному [PERSON] житловому будинку зареєстрований також [PERSON] (а.с. 5, 6-7). Згідно зі ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи, позбавлення права користування житловим приміщенням здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили. На підставі вищенаведеного суд вважає, що [PERSON], [INFO], втратив право користування будинком [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що його мати є власником квартири [ADDRESS]. За даною адресою на даний час крім неї зареєстрований її син [PERSON], який з 2010 року постійно мешкає в РФ м. Пермь. Відповідач до спірної квартири жодного інтересу не проявляє, не сплачує за комунальні послуги. Тому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою. В судове засідання позивачка не з'явилась, подала заяву в якій просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, заявлений позов визнає в повному обсязі. В судове засідання сторони не з'явилися, були повідомлені належним чином, в зв'язку з чим суд розглянув заяву відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України без фіксації технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності належить квартира за адресою [ADDRESS] (а.с. 5), крім того згідно довідки (а.с.8) за зазначеною адресою зареєстрований і відповідач. Згідно акту перевірки факту місця проживання ТОВ "Техкомсервіс" [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживає. Відповідач без поважних причин не проживає за зазначеною адресою понад 4 роки. Згідно ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Згідно Ст.174 ч 4 ЦПК в разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому необхідно позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що між ним та відповідачем було укладено договір строкового банківського вкладу на суму 1369 Євро на строк з 07.07.2014 року по 07.01.2015 року. Після закінчення строку дії договору, 08.01.2015 року він звернувся до відповідача з вимогою про повернення суми вкладу. В супереч умовам договору, відповідач до цього часу не виконав в'язі на себе зобов'язання т кошти йому не повернув. Просить стягнути відповідача на свою користь 1369 Євро боргу. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, але їх представник до суду не з'явився. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши фактичні обставини справи та перевіривши їх доказами поданими сторонами, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07 липня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про банківській строковий вклад (депозит) "Класік" на 6 місяців в іноземній валюті в Євро зі строком повернення вкладу - 07 січня 2015 року зі сплатою 11,50 % річних,. За вказаним договором позивачем внесено 1369 Євро, що підтверджується копією меморіального ордеру та копією депозитного договору. Після закінчення строку дії договору, позивач звернувся до відповідач з вимогою про повернення суми вкладу, але його вимога виконана не була т сума вкладу позивачу повернута не була. З наведеного вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем з повернення тіл депозиту становить 1369 Євро. Правовідносини, що виникли між сторонами є цивільними, вони врегульовані договором укладеними між сторонами, ст. ст. 526, 530, 625, 1058, 1060, 1075 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 625 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому враховуючи викладені вище обставини суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю і в межах заявлених позивачем позовних вимог стягнути на користь позивача 1369 Євро боргу. Крім того, з відповідача необхідно стягнути на користь держави 411,66 грн. (13,69 Євро * 30, 07 грн. (офіційний курс НБУ станом на 09 годину 18.02.2015 року)) судового збору від сплати якого позивач звільнений. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що між ним та відповідачем було укладено договір строкового банківського вкладу на суму 230 доларів США на строк з 30.09.2014 року по 28.02.2015 року з правом поповнення вкладу. У продовж дії договору він неодноразову здійснював поповнення депозитного вкладу. Після закінчення строку дії договору, він звернувся до відповідача з вимогою про повернення суми вкладу. В супереч умовам договору, відповідач до цього часу не виконав вз'яті на себе зобов'язання та кошти йому не повернув. Просить стягнути відповідача на свою користь 6144,38 доларів США боргу. Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, але їх представник до суду не з'явився. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши фактичні обставини справи та перевіривши їх доказами поданими сторонами, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30 вересня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про банківській строковий вклад (депозит) "Пенсійний" на 5 місяців в іноземній валюті в доларах США зі строком повернення вкладу - 28.02.2015 року зі сплатою 11,85 % річних та з наданням вкладнику права поповнення депозитного вкладу. За вказаним договором позивачем первинно внесено 230 доларів США та в подальшому неодноразово здійснювалися поповнення депозиту, що підтверджується копіями квитанцій (а.с. 6-19) та копією договору. Після закінчення строку дії договору, позивач звернувся до відповідач з вимогою про повернення суми вкладу, але його вимога виконана не була та сума вкладу позивачу повернута не була. З виписки по особовому рахунку вбачається, що на рахунку позивача обліковується заборгованість відповідача в сумі 6144,38 доларів США (а.с. 20) З наведеного вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем з повернення тіла депозиту становить 6144,38 доларів США. Правовідносини, що виникли між сторонами є цивільними, вони врегульовані договором укладеними між сторонами, ст. ст. 526, 530, 625, 1058, 1060, 1075 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 625 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому враховуючи викладені вище обставини суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю і в межах заявлених позивачем позовних вимог стягнути на користь позивача 6144,38 доларів США боргу. Крім того, з відповідача необхідно стягнути на користь держави 1459,90 грн. судового збору від сплати якого позивач звільнений. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що ПАТ «Кредитпромбанк» 04.12.2008 року уклало з відповідачем кредитний договір № 8_49.48/10/08-НПБ02, відповідно до якого надало кредит в сумі 335 956,00 грн. зі сплатою 13,2 % річних, на строк до 12.03.2025 року. Згідно з договором купівлі - продажу права вимоги від 26.06.2013 року змінився кредитор у зобов'язанні з ПАТ «Кредитпромбанк» на ПАТ „Дельта Банк". Однак відповідач належним чином зобов'язання за договором не виконує, в результаті чого станом на 26.08.2014 року має заборгованість в розмірі 316 112 грн. 98 коп. Тому позивач просить стягнути вказані кошти та судові витрати в розмірі 3 161 грн. 13 коп. Сторони про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, втім до суду не з'явилися, жодних заяв чи клопотань суду не надали. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що ПАТ «Кредитпромбанк» 04.12.2008 року уклало з відповідачем кредитний договір № 8_49.48/10/08-НПБ02, додаткову угоду № 1 від 14.12.2008 року, відповідно до яких надало кредит в сумі 335 956,00 грн. зі сплатою 13,2 % річних, на строк до 12.03.2025 року. /а.с.5-11/ Пунктом 7.4. зазначеного договору передбачено, що договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов'язань за договором. /а.с.5-11/ Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язаний здійснювати погашення кредиту та сплачувати відсотки за його користування щомісячними платежами в розмірі, визначеному договором. Згідно з договором купівлі - продажу права вимоги від 26.06.2013 року змінився кредитор у зобов'язанні з ПАТ «Кредитпромбанк» на ПАТ „Дельта Банк". /а.с.21-27/ Однак відповідач належним чином зобов'язання за договором не виконує, в результаті чого станом на 25.05.2014 року прострочена заборгованість становила 40 213,13 грн. Позивачем 25.07.2014 року направлялася відповідачу досудова вимога щодо необхідності сплати вказаної заборгованості та з роз'ясненням наслідків її несплати у виді примусового стягнення загальної суми заборгованості у сумі 304 800,96 грн. /а.с.19/ Втім відповідачем прострочена заборгованість не сплачена. Станом на 26.08.2014 року заборгованість становить 316 112 грн. 98 коп , з яких 279 364 грн. 30 коп. - заборгованість по кредиту, 36 748 грн. 68 коп. - заборгованість по відсоткам. /а.с.16/ Із викладеного вбачається, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст.ст. 509, 526, 527, 530, 1046-1056 1 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Таким чином суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому необхідно стягнути заявлену суму. Крім того слід стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в сумі 3 161 грн. 13 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем у шлюбі. Мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні та вихованні. У зв'язку з тим, що відповідач в достатньому обсязі матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, просить суд стягувати аліменти з відповідача на утримання сина в у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до повноліття дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: судом встановлено, що позивач та відповідач мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого відповідно до свідоцтва про народження, є відповідач ( а. с. 7). Дитина мешкає з матір"ю, знаходиться на її утриманні. Батько в достатньому обсязі матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є працездатним, а тому у змозі надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. При встановленні розміру аліментів, що підлягають стягненню, судом враховано майновий стан сторін у справі, вік дитини. Крім того, у відповідності із ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved