Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

У зв'язку з тим, що він з жовтня 2005 року по березень 2008 року проживав з відповідачкою [PERSON] в цивільному шлюбі і за час спільного проживання [INFO] у них народився син [PERSON], відповідачка попросила його визнати батьківство, на що він дав згоду, але після цього її поведінка змінилася, вона не приходила додому, заперечувала те, що він є батьком дитини, вони перестали проживати разом і на даний час відповідачка відмовляється звертатися зі спільною заявою до Костопільського районного відділу РАЦС про виключення даних про нього, як про батька дитини, з актового запису про народження, позивач звернувся з даним позовом до суду і просить виключити відомості про нього, як про батька [PERSON], з свідоцтва про народження дитини. Позивач [PERSON] з'являвся у всі засідання, підтримував позов, за його клопотанням було призначено генетичну експертизу, але після надходження до суду висновку експерта, в останнє судове засідання позивач не з'явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином. Від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності. Оскільки в судове засідання з'явився представник позивача, то суд визнав можливим слухати справу у відсутності самого позивача. В суді представник позивача, адвокат [PERSON], позов підтримав, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві, і пояснив, що позивач не визнає себе батьком дитини і в нього виникають сумніви щодо достовірності результатів проведеної генетичної експертизи, а тому планує провести повторну експертизу. Інші докази того, що він не є батьком дитини відсутні. Просить позов задоволити. Відповідачка [PERSON] і її представник [PERSON] позов не визнали, подали заперечення на нього. В судовому засіданні відповідачка пояснила, що вони разом з позивачем винаймали будинок в с.Деражне Костопільського району, де проживали спільно без реєстрації шлюбу з жовтня 2005 року по березень 2008 року. Під час спільного проживання, а саме [INFO] у них народився син [PERSON], батьком якого записано позивача на підставі його заяви. Ствердила, що саме позивач є батьком дитини. Він про це знав, не заперечував цього, але коли їх стосунки розладилися, вони перестали жити разом і рішенням суду з позивача були стягнуті аліменти на утримання сина, він почав оспорювати батьківство. Вважає позов безпідставним, не доведеним належними доказами, тому просить в його задоволенні відмовити. Також просить стягнути з позивача судові витрати, зокрема витрати на оплату проїзду з м.Києва до м.Рівного, де вона перебувала для відбору аналізів крові для експертизи, подавши про це відповідну заяву. Представник відповідачки, адвокат [PERSON], суду пояснив, що позивачем не надано доказів того, що він не є батьком дитини. Із висновку генетичної експертизи вбачається, що біологічне батьківство [PERSON] по відношенню до сина [PERSON] доведене, а тому просить відмовити в задоволенні позову і стягнути з позивача на користь відповідачки судові витрати. Представник третьої особи - Відділу реєстрації актів цивільного стану Рівненського районного управління юстиції - в судове засідання не з'явився. Від начальника відділу ДРАЦС Маслової О.Ю. до суду надійшов лист, в якому вона просить слухати справу у відсутності представника відділу. Суд вважає за можливе справу слухати у відсутності представника третьої особи. Судом встановлено, що сторони з жовтня 2005 року по березень 2008 року проживали спільно без реєстрації шлюбу. В цей період, 07 січня 2007 року, у них народився син [PERSON], про що в книзі реєстрації народжень Деражненської сільської ради Костопільського району Рівненської області 01 лютого 2007 року зроблено відповідний запис за № 3 і в актовому записі про народження та свідоцтві про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданому 01 лютого 2007 року Деражненською сільською радою Костопільського району Рівненської області, внесено запис про [PERSON], як про батька дитини. Через деякий час стосунки між сторонами погіршилися і з березня 2008 року вони перестали проживати разом, відповідачка [PERSON] переїхала в с.Тайкури Рівненського району до своєї матері. 30 січня 2009 року позивач [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON], а відповідачка [PERSON] 26 вересня 2010 року зареєструвала шлюб із [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 26.09.2010 року Тайкурською сільською радою Рівненського району Рівненської області. Як вбачається із позовної заяви, рішенням суду з позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в сумі 550 грн. щомісячно. Але за твердженням відповідачки [PERSON] позивач аліментів не сплачує взагалі і вже утворилась значна заборгованість по сплаті аліментів. У зв'язку з тим, що зі слів відповідачки він дізнався про те, що не є біологічним батьком дитини, яка народилася за час їх спільного проживання, позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про виключення відомостей про нього як батька дитини з актового запису про народження [PERSON]. За клопотанням позивача, для вирішення питання чи є він батьком дитини, по справі було призначено генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського бюро судово-медичної експертизи. Як вбачається із висновку експерта [PERSON] № 445 від 11.03.2014 року, молекулярно-генетичним дослідженням встановлено, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менше ніж 99,99%. Таким чином, біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено. Висновок експерта є науково обгрунтованим і сумніву у суду не викликає. Заслухавши пояснення відповідачки, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст.136 Сімейного кодексу України, особа, яка записана батьком дитини має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. В п.9 вказаної постанови зазначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст.212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позов [PERSON] грунтується на припущеннях і позивач не надав суду жодного доказу, який би вказував на те, що він не є батьком дитини. Оцінюючи обставини справи в їх сукупності, враховуючи, що на час народження дитини сторони проживали разом, відповідачка [PERSON] в судовому засіданні категорично стверджує факт батьківства [PERSON], а висновком генетичної експертизи визначено вірогідність біологічного батьківства [PERSON] відносно дитини - [PERSON] у 99,99%, інші докази того, що позивач не є батьком дитини відсутні, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним і не доведеним належними доказами, а тому в його задоволенні слід відмовити. Відповідно до ст.86 ЦПК України, витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи несе сторона, яка заявила клопотання про її проведення. А згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В зв'язку з цим, враховуючи, що відповідно до ст.79 ЦПК України до судових витрат відносяться витрати, пов'язані з проведенням судових експертиз, суд вважає, що з позивача [PERSON] слід стягнути на користь відповідачки [PERSON] понесені нею і документально підтверджені витрати на проїзд із м.Києва до м.Рівне, де вона перебувала у зв'язку з відібранням аналізів крові для експертизи.

Outcome: approved