Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування якого вказала, що 16.08.2008 року з відповідачем уклала шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області за актовим записом № 275. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області 25.06.2013 року шлюб між ними було розірвано. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Їх спільня неповнолітня дитина залишилась проживати з нею і знаходяться на її утриманні. Позивачка також зазначила, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим змушена звернутись до суду. Просить суд, стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дати подання позовної заяви та до повноліття дитини. Позивач через канцелярію суду надала суду письмову заяву, якою свої позовні вимоги підтримала, наполягала на стягненні аліментів, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач через канцелярію суду надав письмову заяву, якою позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти стягнення аліментів не заперечував, просив розглянути справу за його відсутності. Крім того, надав довідку про про склад сім'ї. Суд, вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів та доказів. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши письмові матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 16.08.2008 року про що свідчить свідоцтво про шлюб ( а.с. 7). Рішенням Ірпінського міського суду Київ якої області від 25.06.2013 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 8). Від сумісного життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження дитини сторони записані батьками ( а.с. 5). Згідно довідки Абрамівської сільської ради Вишгородського району Київської області за № 126 від 05.06.2014 року, що міститься в матеріалах справи, неповнолітній син сторін [PERSON] мешкає з позивачем та перебуває у неї на утриманні ( а.с. 6). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 60 ЦПК України передбачено, що сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються. Ч.1 ст. 181 СК України передбачає, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 17 визначено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Ч.1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розмір прожиткового мінімуму встановлюється в Законі України «Про державний бюджет» на поточний рік. Відповідно до ст. 7 ЗУ « Про Державний бюджет на 2016 рік» від 25.12.2015 р. за № 928-VІІІ ( із змінами та доповненнями) прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 травня - 1531 гривня. Відповідно до ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою Верховної Ради України за № 789-XII від 27.02.91 р., закріплено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Сімейний Кодекс України містить положення щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тож при задоволені позовних вимог та визначення розміру аліментів судом враховані обставини, передбачені ст. 182 СК України, зокрема матеріальне становище відповідача. Окрім того, Сімейним кодексом України покладено обов'язок по утриманню дитини на обох батьків. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Також з відповідача відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved