Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

Рівненський міський центр зайнятості (далі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на користь Рівненського міського центру зайнятості кошти в розмірі 1 525 грн. 00 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач 31 липня 2019 року звернулася до Рівненського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні. Їй було надано статус безробітної та призначена допомога по безробіттю терміном 360 календарних днів з 19 серпня 2019 року по 12 серпня 2020 року. 25 листопада 2019 року між Рівненським міським центром зайнятості та відповідачем було укладено договір № 170019112500009 щодо направлення [PERSON] на професійне навчання в Рівненський центр професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості за професією касир для проходження повного курсу підготовки відповідно до робочого навчального плану та робочих навчальних програм зі строком навчання 2,9 місяці з 26 листопада 2019 року до 20 лютого 2020 року. Наказом № 1-в від 03 січня 2020 року [PERSON] було відраховано з 02 січня 2020 року з групи № 527 «касир» (на підприємстві, в установі, організації) у зв`язку з пропусками занять без поважних причин. Відповідно до п. 3.1.1. договору у разі припинення безробітним професійного навчання без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією безробітний відшкодовує центру зайнятості суму витрат на професійне навчання, проїзд до місця розташування навчального закладу та у зворотному напрямку, проживання у період навчання. 28 січня 2020 року відповідачу було направлено претензію з пропозицією добровільно повернути кошти на професійне навчання. Однак претензія повернулась без вручення. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлялася про час, дату і місце проведення судових засідань. 11 червня 2020 року подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити з підстав у ньому вказаних. Також просив розгляд справи провести за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася жодного разу, хоча належним чином повідомлялася про час, дату і місце проведення судових засідань. Про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ч.4 ст. 223 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Як встановлено судом 31 липня 2019 року [PERSON] звернулася до позивача за сприянням у працевлаштуванні (а.с.3). Згідно із ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» відповідачу 12 серпня 2019 року було надано статус безробітної та призначена допомога по безробіттю терміном 360 календарних днів з 19 серпня 2019 року по 12 серпня 2020 року. Відповідно до ч. 2 ст.21 Закону України «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи. Пунктами 1, 19, 21 ч.2 ст.22 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань: здійснюють управління та оперативне розпорядження фінансовими ресурсами Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в межах затвердженого бюджету Фонду відповідно до\~Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", управління майном; здійснюють контроль за використанням коштів фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, застосовують в установленому законодавством порядку фінансові санкції та накладають адміністративні штрафи; забезпечують надання соціальних послуг та виплату матеріального забезпечення відповідно до\~Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»\~та цього\~Закону. Відповідно до п.1 ч.2 ст.7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» видами соціальних послуг за цим Законом та Законом України «Про зайнятість населення»\~є зокрема професійна підготовка або перепідготовка, підвищення кваліфікації у закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, у тому числі в закладах освіти державної служби зайнятості, на підприємствах, в установах, організаціях. Пунктом 6.1. Порядку професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України та Міністерства освіти і науки України від 31 травня 2013 року №318/655 передбачено, що професійне навчання безробітних організовується на договірних засадах з безробітними, роботодавцями, навчальними закладами. Для організації професійного навчання безробітних територіальними органами укладаються у письмовій формі договори з безробітними (договір про професійне навчання безробітного). 25 листопада 2019 року між Рівненським міським центром зайнятості та [PERSON] було укладено договір № 170019112500009 щодо направлення відповідача на професійне навчання в Рівненський центр професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості за професією касир для проходження повного курсу підготовки відповідно до робочого навчального плану та робочих навчальних програм зі строком навчання 2,9 місяці з 26 листопада 2019 року до 20 лютого 2020 року (а.с.6-7). Наказом № 1-в від 03 січня 2020 року [PERSON] було відраховано з 02 січня 2020 року з групи № 527 «касир» (на підприємстві, в установі, організації) у зв`язку з пропусками занять без поважних причин (а.с.9). Відповідно до п.2 ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» у разі припинення професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації за направленням державної служби зайнятості без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) із застрахованих осіб стягується сума витрат на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації. Крім того, в п. 2.10 Порядку професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованим безробітним, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України та Міністерства освіти і науки України від 31 травня 2013 року №318/655 зазначено, що у разі припинення безробітним професійного навчання без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) безробітний відшкодовує центру зайнятості, який уклав з ним договір на професійне навчання, суму витрат на професійне навчання, проїзд до місця розташування навчального закладу та у зворотному напрямку, проживання у період навчання. Пунктом 3.1.1. договору № 170019112500009 від 25 листопада 2019 року передбачено, що у разі припинення професійного навчання без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) безробітна відшкодовує центру зайнятості, який уклав з ним договір на професійне навчання, суму витрат на професійне навчання, проїзд до місця розташування навчального закладу та у зворотному напрямку, проживання у період навчання. Відповідно до листа Рівненського обласного центру зайнятості від 17 січня 2020 року за №13-193 витрати на професійне навчання [PERSON] за період з 26 листопада 2019 року до 01 січня 2020 року становлять 1 525 грн. В гуртожитку [PERSON] не проживала (а.с.10). 28 січня 2020 року відповідачу було направлено претензію за №07-19/131 Рівненського міського центру зайнятості з пропозицією добровільно повернути витрати за професійне навчання (а.с. 12). Однак претензія повернулась без вручення. Відповідно до ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зважаючи на те, що [PERSON] припинивши без поважних причин професійне навчання, порушила взяті на себе зобов`язання за договором № 170019112500009 від 25 листопада 2019 року, у неї виник обов`язок з повернення коштів вартості навчання в розмірі 1\~525 грн., тому вказані кошти слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2102 грн. 00 коп.

Outcome: approved