Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з цивільним позовом до відповідача [PERSON] про поділ майна подружжя. Свої вимоги мотивувала тим, що 17.10.1998 року між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу сторони мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. Так позивач зазначає, що під час шлюбу з ними було придбано земельну ділянку кадастровий номер 3222486201:01:014:5091, площею 0,0860 цільве призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розташовану за адресою: Київська область, Києво- Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Київська 41/1 та житловий будинок загальною площею 316,6 кв.м., який розташований за адресою: Київська область, Києво- Святошнський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Київська, буд. 41/1. Посилаючись на вищевикладене та норми закону, позивач просила суд: ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER], серії СО № 000710, виданий Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві 12 листопада 1998 року, зареєстрована за адресою: [INFO]), право власності на ? частини земельної ділянки площею 0,0860 кадастровий номер - 3222486201:01:014:5091, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вулиця Київська, 41/1. Визнати за [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER], серії СТ № 355537, виданий Києво-Святошинським РВ УДМС України в Київській 05 вересня 2013 року, зареєстрований за адресою: [INFO]), право власності на ? частини земельної ділянки площею 0,0860 га, кадастровий номер - 3222486201:01:014:5091, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вулиця Київська, 41/1. Визнати за [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER], паспорт серії СО № 000710, виданий Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві 12 листопада 1998 року, зареєстрована за адресою: [INFO]), право власності на ? частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудам площею 316,6 кв.м, розташованого за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вулиця Київська, 41/1. Визнати за [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER], паспорт серії СТ № 355537, виданий Києво-Святошинським РВ УДМС України в Київській 05 вересня 2013 року, зареєстрований за адресою: [INFO]), право власності на ? будинку з надвірними будівлями та спорудам площею 316,6 кв.м, розташованого за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вулиця Київська, 41/1. Протягом розгляду справи позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, де остаточно просила суд: визнати за [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER], паспорт серії СО № 000710, виданий Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві 12 листопада 1998 року, зареєстрована за адресою: [INFO]), право власності на 1/2 земельної ділянки площею 0,0860 га, кадастровий номер - 3222486201:01:014:5091, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Київська 41/1. Визнати за [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER], паспорт серії СТ № 355537, виданий Києво-Святошинським РВ УДМС України в Київській області 05 вересня 2013 року, зареєстрований за адресою: [INFO]), право власності на 1/2 земельної ділянки площею 0,0860 га, кадастровий номер -3222486201:01:014:5091, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вулиця Київська, 41/1. Визнати за [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER], паспорт серії СО № 000710, виданий Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві 12 листопада 1998 року, зареєстрована за адресою: [INFO]), право власності на 1/2 жилого будинку з надвірними будівлями та спорудам площею 316,6 кв.м, розташованого за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вулиця Київська, 41/1. Визнати за [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER], паспорт серії СТ № 355537, виданий Києво-Святошинським РВ УДМС України в Київській області 05 вересня 2013 року, зареєстрований за адресою: [INFO]), право власності на 1/2 жилого будинку з надвірними будівлями та спорудам площею 316,6 кв.м, розташованого за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вулиця Київська, 41/1. В судовому засіданні позивач позовні вимоги з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог підтримала, просила суд позов задовольнити. У судовому засіданні відповідач, представники відповідача подали заяву про визнання позовних вимог заявлених позивачем в уточненій позовній заяві від 17.03.2017 року. Згідно з ч. 4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, що є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. \~Суд, заслухавши сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 17 жовтня 1998 року міськвиконкомом Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 190, зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-БК № 019906. Сторони від подружнього життя мають дітей: [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. \~Судом встановлено, що під час шлюбу сторонами набуто таке майно: земельна ділянка кадастровий номер 3222486201:01:014:5091 площею 0,0860 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: Київська область, Києво- Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Київська, 41/1, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 12.02.2002 року, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON]; житловий будинок загальною площею 316,6 кв. м., житловою площею 112,5 кв. м. з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: Київська область, Києво- Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Київська, 41/1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 24.01.2006 року. Згідно зі\~ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Ст. ст.\~70,\~71 СК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Частиною 2\~ст. 70 СК України\~передбачено, що при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.\~\~\~\~ Частина 3 цієї ж норми передбачає можливість за рішенням суду збільшити частку дружини, чоловіка, якщо з нею, ним, проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. У п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснено, що під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки, коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (частина перша\~статті 60 СК). \~\~\~\~Згідно з п. 23 Постанови вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69, ч. З\~ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3\~ст. 325 ЦК\~можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. \~\~\~\~Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. \~\~\~\~З матеріалів справи слідує, що спірний житловий будинок та земельна ділянка були придбані сторонами під час перебування у шлюбі і є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки доказів того, що це майно набуте за кошти, які належали одному із подружжя матеріали справи не містять. Враховуючи вищенаведене, визнання відповідачем позову та з урахуванням положень\~ст. 71 СК України, суд дійшов висновку про необхідність проведення поділу майна, яке є спільною сумісною власністю сторін у справі, виділивши у власність по 1/2 частини\~\~спірного майна. \~\~\~\~Частиною 1\~ст. 71 СК України\~визначено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Частина 2 даної норми передбачає, що неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до ч. ч. 1, 4\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення\~позовної заяви. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved