Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивач, Орган опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області, 07 серпня 2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та накладення заборони на відчуження житла посилаючись, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно своїх малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а саме: не забезпечує належних умов для виховання дітей, не піклується про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, ніде не працює, соціальні призначення на дітей використовує не за призначенням. Просили суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], стягнути з неї аліменти на утримання дітей на користь опікуна, якого буде визначено органом опіки та піклування та накласти заборону на відчуження будинку [ADDRESS] де зареєстровані діти. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Мулиндіна Л.М. позов підтримала частково, відмовилася від позовних вимог в частині накладення заборони на відчуження житлового будинку [ADDRESS], посилаючись, що на будинок відсутні правовстановлюючі документи та право власності на нього не зареєстровано. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки. Прокурор Ніколенко К.В. вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] є доцільним і це не суперечить інтересам дітей. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи, і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а також матеріально утримувати до досягнення нею повноліття. На підставі ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір'ю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Батько дітей в свідоцтві про народження записаний зі слів матері. На підставі проведеного профілактичного рейду «Урок» та акту обстеження житлово-побутових умов сім'ї [PERSON] наказом № 47 Служби у справах дітей Кременчуцької районної державної Полтавської області діти були взяті на облік, як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах та на даний час тимчасово знаходяться: [PERSON] та [PERSON] в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області, а [PERSON] проживає з бабою [PERSON]. Згідно висновку органу опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації від 04 серпня 2014 року [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітніх дітей, оскільки вона ухиляється від виконання батьківських обов'язків, а саме: не приділяє уваги вихованню, навчанню, здоров'ю дітей, дітям не створені належні побутові умови для проживання, вони не доглянуті. Крім того, відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, ніде не працює, соціальні призначення для дітей використовує не за призначенням. З огляду на викладене, повно, всебічно та об'єктивно з'ясувавши всі обставини, ставлення матері до дітей, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками та навмисно не виконує їх, що в відповідності до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" є підставами для позбавлення її батьківських прав. Обставин, які б перешкоджали їй виконувати свої батьківські обов'язки в судовому засіданні не встановлено. В відповідності до ч.2 ст.166 СК України особа позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, передбаченого ст. 180 СК України, тому необхідно стягнути аліменти з [PERSON] на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON] аліменти в розмірі 1/2 частини з усіх видів її заробітку до досягнення ними повноліття. Оскільки позов задоволено, то згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved