Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 19.03.2012 року виконкомом Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. В шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Близько 5 місяців вони мешкають окремо, син проживає разом з нею. Вона є не працездатною, оскільки має інвалідність 3-ї групи, інших джерел доходу, окрім виплат по інвалідності вона немає, дитина часто хворіє, у звязку з цим потребує додаткових витрат на належне її лікування. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання як дружини, у розмірі 300 гривень щомісячно з урахуванням індексації до досягнення дитиною трьох років. У судовому засіданні позивачка не була присутня, надавши заяву про розгляд справи за її відсутністю. Відповідач у судовому засіданні не був присутнім, надав до суду заяву, відповідно до якої просить направити цивільну справу за місцем його реєстрації, оскільки не може зявитися до суду за місцем призначення у звязку тим, що він є безробітним та з фінансовими труднощами. З урахуванням заяви позивача про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи, відповідно до вимог ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим прийняти заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповіно до ч. 1 ст.110 ЦПК України позови про стягнення аліментів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4), який проживає разом з матір'ю ( а.с.6). Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України та п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про перелік видів доходів, які враховують при визначені розміру аліментів на одного подружжя, дітей, батьків, інших осіб» №146 від 26.02.1993 р., утримання аліментів здійснюється з усіх видів заробітку і додаткової винагороди, як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з допомоги по безробіттю, допомоги по тимчасовій непрацездатності, одержуваної пенсії, тощо. За ст.128 КЗпП України та ч.4 ст.70 Закону України "Про виконавче провадження", при відрахуванні із заробітної плати за працівником у всякому разі повинно бути збережено п'ятдесят процентів заробітку, крім випадків, коли з його заробітної плати одночасно проводиться відрахування при відбуванні виправних робіт та стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. За таких обставин, з урахуванням того, що відповідач не має постійного доходу, доказів на підтвердження того, що він неспроможний надавати матеріальну допомогу, не надав, суд вважає, що з відповідача на користь позивача на її утримання підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі - 300 гривень щомісячно, починаючи від дня предявлення позову, тобто з 15.02.2016 року, і до досягнення дитиною[PERSON], [INFO], трирічного віку. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved