Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до припинення навчання, тобто до 30.06.2017 року включно, вказуючи, що відповідач по справі є рідним батьком [PERSON], який сплачував аліменти на її утримання до повноліття. Однак, на даний час дочка є студенткою 2 курсу денної форми навчання на бюджетній основі Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут». Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на її навчання, хоча має таку можливість. Крім того, зазначає, що на її утриманні знаходиться ще й її малолітній син - [PERSON] [INFO], а її заробітної плати не вистачає на створення належних умов життя для себе та дітей. В судове засідання позивач не з'явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на заявлених позовних вимогах наполягає, просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Третя особа - [PERSON] судове засідання не з'явилась, заперечень не надала. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, про час, місце і дату судового засідання був повідомлений належним чином. Судова повістка надсилались йому за його зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] та за його фактичним місцем проживання: [ADDRESS], однак до суду повернулись конверти із відмітками: «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що 06.10.1990 року між [PERSON] та [PERSON] Мелітопольським міськвідділом РАЦС запорізької області зареєстровано шлюб, актовий запис 1506. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище - «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. /а.с. 11/ Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 14 серпня 1998 року зроблено запис № 461. Прізвище після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно - «[PERSON]». /а.с.12/ Згідно копії свідоцтва про народження, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]./а.с.7/ Згідно довідки № 895 від 19.09.2013 року, [PERSON] є студенткою приладобудівного факультету НТУУ «КПІ» денної форми навчання та навчається за держзамовленням і закінчує університет 30.06.2017 року. /а.с.10/ Як вбачається з довідки № 223 від 21.08.2014 року, [PERSON] - позивач по справі, працює сестрою медичною операційною в КУ «ТМО « Багатопрофільна лікарня інтенсивних методів лікування та ШМД» ММРЗ. Загальна сума доходу за період з 01.02.2014 року по 31.07.2014 року за виключенням аліментів становить 15 786,99 грн. /а.с.8/ Згідно довідки від 25.08.2014 року старшої по будинку, [PERSON] дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] та разом з нею проживають дочка - [PERSON], [INFO] року та син - [PERSON] [INFO]. /а.с.9/ Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених у ст. 182 СК України, згідно якої при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я, та матеріальне становище як дитини, так і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення, а також приймає до уваги можливість надання утримання другим з батьків. У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів : досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу . Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», установлено у 2014 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1176 гривень та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: працездатних осіб - 1218 гривень. Зважаючи на встановлені обставини й вимоги закону, те, що відповідачем не надано доказів неможливості надавати матеріальну допомогу своїй дочці на період її навчання у вищому навчальному закладі, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці [PERSON], яка продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до закінчення нею навчання. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved