Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 18.02.1990 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 469. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18 лютого 1990 року зареєстровано шлюб з відповідачем. У шлюбі в них народилось двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] , та донька - [PERSON] , [INFO] . Вказує на те, що поступово стосунки між ними погіршилися настільки, що фактично станом на сьогодні вони, сторони, проживають окремо. Усі намагання щодо налагодження особистих стосунків бажаного результату не дали, натомість постійно виникали сварки та непорозуміння. Виявилось, що в кожного з них діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім"ю. Зазначає, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, подальше спільне проживання і збереження сім"ї неможливе, тому за її, позивачки, глибоким переконанням подальшого змісту підтримувати сімейні відносини немає, примирення є неможливим. Вважає за необхідне розірвати шлюб між нею, позивачкою, та відповідачем. Позивачка у судове засідання не прибула, в матеріалах справи міститься заява позивачки про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить такий задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, хоч належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Заяви про слухання справи у його відсутності та відзиву на позовну заяву суду не надав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою учасників справи в судове засідання, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи проведено судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 18.02.1990р. у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 469 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). У шлюбі в них народилось двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] , та донька - [PERSON] , [INFO] . Сторони тривалий час не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Враховуючи те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач в судове засідання не прибув, відзиву на позовну заяву не подав, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а відтак, шлюб слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved