Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Представник за довіреністю [PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] та просив суд стягнути на його користь моральну та матеріальну шкоду. При цьому посилався на те, що 20 липня 2009 року близько 01 години між 5-й і 6-й станціями Великого Фонтана, навпроти будинку №35 по Фонтанській дорозі в м. Одесі відповідач, керуючи легковим автомобілем «Мерседес-Бенц» Е-280 держномер [NUMBER] на пішохідному переході, перевищивши швидкість, вчинив на нього наїзд, заподіявши йому тяжкі тілесні ушкодження. [PERSON] був доставлений бригадою швидкої допомоги в реанімаційне відділення МКЛ-11 (нейрохірургія) з наступними ушкодженнями - відкрита черепно-мозкова травма, забите місце головного мозку III ступеня, осколкові переломи лобної кістки, орбіт, кісток носу, ґратчастого лабіринту, стінок гайморових пазух, гемосинус, лівосторонній гематотимпанум, забита рана м'яких тканин у лобній частині, відкритий осколковий перелом обох кісток правої гомілки на рівні верхньої і середньої третини, закритий осколковий перелом кісток лівої гомілки, рвана рана правої гомілки, рвані рани правого передпліччя і плеча, закрита травма грудної клітки, переломи ребер з 2-х сторін, перелом тіла грудини, 2-х сторонній пневмоторакс, респіраторний дистресс-синдром. При надходженні до лікарні [PERSON] знаходився у вкрай важкому стані. 20 липня, 22 липня, 24 липня 2009 року були проведені операції. 11 вересня 2009 року [PERSON] був виписаний у стані середньої тяжкості під спостереження невропатолога, травматолога поліклініки за місцем проживання з контрольним оглядом через 1 місяць. З цього часу позивач, який внаслідок зазначеного ДТП став інвалідом 1 групи, періодично проходить курси лікування, перебуваючи на стаціонарі медичного закладу, та потребує постійного лікування вдома. В процесі лікування за період з 11 липня 2011 року по теперішній час позивачем були придбані лікарські препарати на загальну суму 58864,75 грн. Крім того, оскільки позивач не має змоги самостійно пересуватись, він потребує мобільного драбинного підйомника. Як зазначає позивач, ситуація, яка склалася негативно відбилася на його здоров'ї у вигляді постійних сильних фізичних болів і душевних страждань, відчуття страху, у зв'язку з постійним погіршенням здоров'я. Позивач не має можливості самостійно пересуватися по квартирі не кажучи вже про вулицю, навіть такі прості речі як прийом їжі та похід до туалету він не може здійснювати самостійно, що є вкрай принизливим. Позивач втратив зір, не може писати, читати, у нього дуже погана пам'ять, він не контролює тазові функції, не має можливості закінчити ВНЗ та отримати вищу освіту, не має можливості продовжувати спортивну кар'єру, порушено його звичний спосіб життя й нормальні життєві зв'язки. Через порушені відносини з оточуючими людьми, розуміння, що у нього ніколи не з'явиться власна сім'я та діти, у позивача з'явилося непереборне відчуття самотності та безсилля. Постійне усвідомлення нестачі коштів на придбання ліків та інших найнеобхідніших речей робить його існування нестерпним. Позивач щодня бачить як близькі люди страждають через те, що він став неповноцінним. Той факт, що він не може утримувати себе сам, а також ніколи не зможе працювати принижує його. Усе це приносить позивачу нестерпні душевні страждання. Крім того, відповідач за весь період після ДТП жодного разу ніяким чином не допоміг ні позивачу, ні його близьким. Завдану відповідачем моральну шкоду позивач оцінює у 1000000,00 грн. Під час розгляду судом справи представник позивача збільшив позовні вимоги та просив суд стягнути на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 136824,75 грн., яка складається з коштів, витрачених на придбання ліків у розмірі 58864,75 грн., вартості підйомника для пересування - 76980,00 грн., судових витрат, пов`язаних з викликом відповідача у судове засідання через оголошення у пресі - 980,00 грн., та моральну шкоду у розмірі 1000000,00 грн. Позивач та його представники у судове засідання не з`явились, представник позивача надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За цих обставин, суд на підставі ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України, з огляду на заяву позивача, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 липня 2009 року навпроти будинку №35 по Фонтанській дорозі в м. Одесі , керуючи легковою автомашиною «Мерседес-Бенц» Е-280 держномер [NUMBER], [PERSON] здійснив наїзд на пішохода [PERSON], заподіявши йому тяжкі тілесні ушкодження. [PERSON] був доставлений бригадою швидкої допомоги в реанімаційне відділення МКЛ-11 (нейрохірургія) з наступними ушкодженнями - відкрита черепно-мозкова травма, забите місце головного мозку III ступеня, осколкові переломи лобної кістки, орбіт, кісток носу, ґратчастого лабіринту, стінок гайморових пазух, гемосинус, лівосторонній гематотимпанум, забита рана м'яких тканин у лобній частині, відкритий осколковий перелом обох кісток правої гомілки на рівні верхньої і середньої третини, закритий осколковий перелом кісток лівої гомілки, рвана рана правої гомілки, рвані рани правого передпліччя і плеча, закрита травма грудної клітки, переломи ребер з 2-х сторін, перелом тіла грудини, 2-х сторонній пневмоторакс, респіраторний дистресс-синдром. При надходженні до лікарні [PERSON] знаходився у вкрай важкому стані. 20 липня, 22 липня, 24 липня 2009 року були проведені операції. 11 вересня 2009 року [PERSON] був виписаний у стані середньої тяжкості під спостереження невропатолога, травматолога поліклініки за місцем проживання з контрольним оглядом через 1 місяць. Після вказаного ДТП позивач проходив судово-медичну експертизу, і як зазначив експерт у висновку №3850 від 22.09.2009 року, пошкодження у [PERSON] були небезпечними для життя в момент їх спричинення і відносяться до тяжких тілесних пошкоджень. Як вбачається з матеріалів справи (довідки до акта огляду МСЕК №036468, №965046, а.с. 30-31), позивач внаслідок ДТП став інвалідом 1 групи, який потребує постійного стороннього догляду. Мати позивача - [PERSON] зверталась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди (коштів, витрачених на лікування сина) та моральної шкоди. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11.07.2011 року (головуючий суддя - Бондар В.Я.) задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди 82103,67 грн. та 500000,00 грн. моральної шкоди. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 10 жовтня 2013 року (а.с. 148-150) рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2011 року у частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди скасовано, [PERSON] відмовлено у позові до [PERSON] про стягнення моральної шкоди, оскільки у розумінні ст. 1167 ЦК України вона є неналежним позивачем за вказаними вимогами. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2011 року у частині стягнення матеріальної шкоди залишено без змін. Зазначеним рішенням апеляційного суду Одеської області встановлено, що заподіювачем моральної шкоди внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки є відповідач [PERSON], а особою, якій завдано каліцтво, [PERSON], інвалід 1 групи, син позивачки. Як підтверджується матеріалами справи (виписки з лікарень, касові чеки, а.с. 28-125), позивач після постановлення судом 11.07.2011 року рішення про стягнення на користь його матері коштів, витрачених на його лікування після ДТП, періодично проходить курси стаціонарного лікування у лікарнях та потребує постійного прийому ліків вдома. За період з 11 липня 2011 року по теперішній час позивачем були придбані лікарські препарати на загальну суму 58864,75 грн. Крім того, позивач не має змоги самостійно пересуватись, відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда № 57 (а.с. 35-36) він забезпечений інвалідним кріслом (коляскою), а тому для того, щоб мати змогу вийти на вулицю, він потребує мобільного драбинного підйомника, вартість якого, як вбачається рахунку на оплату №БА000000123 від 24 вересня 2014 року, становить 76980,00 грн. Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті сами особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У відповідності до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч.2 зазначеної статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч. 5 зазначеної статті особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, всупереч ст. 60 ЦПК України, належними і допустимим доказами не довів, що тяжкі тілесні ушкодження [PERSON], завдані внаслідок непереборної сили або з умислу самого [PERSON] Згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК України, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Ст. 1195 ч.1 ЦК України передбачає стягнення з винної особи на користь потерпілого, зокрема, витрат на придбання ліків. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню. Згідно з п.п. 1 та 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Відповідно до статті ч. 2 ст. 1167 Цивільного Кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровёя або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи, що позивачем доведено, що протиправними діями відповідача йому заподіяно моральну шкоду, яка виразилась у тому, що у молодому віці він отримав тяжкі тілесні ушкодження, через що тривалий час відчуває фізичний біль та витрачає зусилля на відновлення свого здоров'я, переніс декілька операцій, став інвалідом першої групи, потребує постійного стороннього догляду, суд вважає, що моральна шкода йому має бути відшкодована відповідачем у розмірі 1000000,00 грн. Згідно з ст. 88 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON], судовий збір підлягає стягненню з [PERSON] в дохід держави.

Outcome: approved