Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 13 жовтня 2007 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб Виконкомом Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 33. Від шлюбу строни дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалось, через різні характери та погляди на життя, що призвело до виникнення конфліктних ситуацій в сімї та сварок. В даний час вони стали чужими один одному людьми, та їх нічого не поєднує. Шлюбні стосунки сторони не підтримують та проживають окремо. Позивач прийшов до переконання, що його з відповідачем сім'я розпалась, шлюб є лише формальністю. При таких обставинах позивач вважає, що примирення з відповідачем не можливе, у зв'язку з чим просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати дану справу без його участі. В судове засідання відповідач також не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Від неї до суду надійшла письмова заява, в якій вона проти задоволення позову не заперечує та просить розглянути справу у її відсутність, відновивши їй дошлюбне прізвище «Блажко». За таких обставин суд вважав можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 038300, виданого 13 жовтня 2007 року Виконкомом Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано Виконкомом Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області 13 жовтня 2007 року, про що зроблено актовий запис №33 (а.с. 5). За змістом ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання\~\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~ інтересам\~\~ їхніх\~\~ дітей,\~\~ що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне подружнє життя між сторонами не склалось. Як встановлено з матеріалів справи, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. В поданих до суду заявах і позивач, і відповідач проти розірвання шлюбу не заперечують. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить лише формальний характер, у звязку з чим вважає можливим його розірвати, оскільки подальше його збереження буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене, суд вважає можливим відновити відповідачу її дошлюбне прізвище "Блажко" після розірвання шлюбу. За змістом ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд залишає за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved