Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

ПП «ДІКА-ТРЕЙД» звернулося до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у 2012 році позивач вирішив придбати вантажний автомобіль. За оголошенням стало відомо, що відповідач бажає продати автомобіль марки MAN, модель 19.414, 2000 року випуску, об'єм двигуна 11967, шасі (кузов, рама, коляска) WMAT32ZZZYM307332 WMAT32ZZZYM307332, тип ТЗ вантажний сідловий тягач, колір білий, реєстраційний номер [NUMBER]. Оглянувши вказаний автомобіль керівництво позивача вирішило придбати вказаний автомобіль. З відповідачем була досягнута згода щодо вартості автомобіля у розмірі 60000 гривень. 17 жовтня 2012 року між позивачем і [PERSON] був укладений письмовий договір купівлі-продажу спірного транспортного засобу. Згідно умов договору сторони прийшли до згоди про посвідчення даного договору нотаріально, протягом двох років, з дня укладання письмової угоди між сторонами, оскільки таке посвідчення потребувало часу, оформлення документів, попереднього запису, яка імовірно могла бути не раніше ніж через тиждень. У звязку з чим, 17 жовтня 2012 року [PERSON] надав довіреність, згідно якої уповноважив ПП «ДІКА-ТРЕЙД» розпоряджатися транспортним засобом, а саме продавати, міняти, передавати в заставу, в оренду, тощо. Але протягом двох років третя особа по справі ухилялась від виконання посвідчення договору та позивач був вимушений звернутися до суду. Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 29 березня 2017 року договір купівлі-продажу від 17 жовтня 2012 року даного транспортного засобу укладений між позивачем та [PERSON] визнаний дійсним та за ПП «ДІКА-ТРЕЙД» визнано право власності на спірний автомобіль. Після чого позивач звернувся до Територіального сервісного центру № 1445 м. Волноваха Донецької області щодо реєстрації транспортного засобу, однак в реєстрації було відмовлено, оскільки зазначений транспортний засіб перебуває в арешті на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 43788112 від 25.06.2014 року відділу державної виконавчої служби [PERSON] районного управління юстиції у м. Донецьк. У звязку з чим позивач був змушений звернутися до відповідача з вимогою зняти арешт, але відповідь так і не надійшла. Вважає, що оскільки угода купівлі-продажу автомобіля мала місце 17 жовтня 2012 року, а арешт майна було накладено 25 червня 2014 року, то вказана постанова підлягає скасуванню в частині спірного автомобіля. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі договору про надання правової допомоги у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду була повідомлена належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій наполягала на заявлених позовних вимогах, просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] районного відділу державної виконавчої служби м. Донецьк, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, представником направлено до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю з проханням прийняти рішення на розсуд суду. Третя особа [PERSON] будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов ПП «ДІКА-ТРЕЙД» підлягає задоволенню. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що: У 2012 році ПП «ДІКА-ТРЕЙД» вирішило придбати вантажний автомобіль. За оголошенням позивачу стало відомо, що відповідач бажає продати автомобіль марки MAN, модель 19.414, 2000 року випуску, об'єм двигуна 11967, шасі (кузов, рама, коляска) WMAT32ZZZYM307332 WMAT32ZZZYM307332, тип ТЗ вантажний сідловий тягач, колір білий, реєстраційний номер [NUMBER]. Оглянувши вказаний автомобіль позивач вирішив придбати вказаний автомобіль та у звязку з чим з відповідачем була досягнута згода щодо вартості автомобіля у розмірі 60000 гривень. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ № 269669 автомобіль марки MAN, модель 19.414, 2000 року випуску, об'єм двигуна 11967, шасі (кузов, рама, коляска) WMAT32ZZZYM307332 WMAT32ZZZYM307332, тип ТЗ вантажний сідловий тягач, колір білий, реєстраційний номер [NUMBER] належить [PERSON]. 17 жовтня 2012 року між позивачем і [PERSON] був укладений письмовий договір купівлі-продажу спірного транспортного засобу, згідно умов якого сторони прийшли до згоди про посвідчення даного договору нотаріально, протягом двох років, з дня укладання письмової угоди між сторонами, оскільки таке посвідчення потребувало часу, оформлення документів, попереднього запису, яка імовірно могла бути не раніше ніж через тиждень. 17 жовтня 2012 року [PERSON] надав довіреність, згідно якої уповноважив ПП «ДІКА-ТРЕЙД» розпоряджатися транспортним засобом, а саме продавати, міняти, передавати в заставу, в оренду, тощо. Протягом двох років [PERSON] ухилявся від виконання посвідчення договору та позивач був вимушений звернутися до суду. Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 29 березня 2017 року договір купівлі-продажу від 17 жовтня 2012 року даного транспортного засобу укладений між позивачем та [PERSON] визнаний дійсним, за ПП «ДІКА-ТРЕЙД» визнано право власності на спірний автомобіль та центр надання послуг, повязаних з використанням транспортних засобів з обслуговування Волноваського району при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області зобовязано зареєструвати за позивачем право власності на даний транспортний засіб. Відповідно до Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 51630215 від 03 березня 2017 року слідує, що на транспортний засіб MAN, модель 19.414, 2000 року випуску, об'єм двигуна 11967, шасі (кузов, рама, коляска) WMAT32ZZZYM307332 WMAT32ZZZYM307332, тип ТЗ вантажний сідловий тягач, колір білий, реєстраційний номер [NUMBER] накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 43788112 від 25.06.2014 року відділу державної виконавчої служби [PERSON] районного управління юстиції у м. Донецьк. При вирішенні даного спору суд виходить з наступного: Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно ч. 1\~ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження"\~арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною 2 цього\~Закону\~передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч. 1\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до вимог\~ст. 41 Конституції України\~та ч.1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не можу бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1\~ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. ч.1, 2\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У зв'язку з викладеним суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження у ході судового засідання і підлягають задоволенню у повному обсягу. На підставі викладеного,

Outcome: approved