Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

свої вимоги позивачі обгрунтовують тим, що з 10.08.1996 року позивачка перебувала з відповідачем [PERSON] в шлюбі, який розірвано рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 16.02.2015 року. У вересні 2014 року позивачка, перебуваючи на сезонних роботах у м.Москві, почала спільно проживати та вести спільне господарство з позивачем [PERSON], від якого завагітніла та 01.07.2015 року народила сина [PERSON]. Оскільки на момент народження вказаної дитини не минуло 10 місяців після розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], то в актовому записі та в свідоцтві про народження вказаної дитини її батьком зазначено відповідача [PERSON] Позивач [PERSON] зазначає, що своє батьківство щодо цієї дитини визнає, піклується та дбає про неї. Тому позивачі просять виключити відомості з актового запису про народження вказаної дитини, згідно з якими її батьком вказано [PERSON], визнати батьком цієї дитини [PERSON] та внести відповідні зміни в актовий запис про її народження. Позивачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, 29.07.2015 року подали до суду спільну письмову заяву, в якій зазначають, що позовні вимоги підтримують та просять справу розглядати в їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. 29.07.2015 року він звернувся до суду з письмовим клопотанням від 23.07.2015 року, в якому зазначає, що позовні вимоги визнає, а справу просить розглядати без його участі. Представник відповідача - відділу ДРАЦС в судове засідання не зявився. 23.07.2015 року начальник вказаного відділу ДРАЦС [PERSON] звернулася до суду з письмовою заявою, в якій зазначає, що проти позовних вимог не заперечує, а справу просить розглядати без участі представника даного відділу. В звязку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінюючи досліджені докази в сукупності, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом також встановлено, що рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області, ухваленим 16.02.2015 року в справі №294/1928/14-ц, шлюб між [PERSON] та [PERSON], укладений 10.08.1996 року, розірвано (а.с.5, 6). Із копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народився 01.07.2015 року. Його батьками вказано [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Відповідно до правил ч.2 ст.125 Сімейного кодексу України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Згідно з положеннями частин 1, 2 ст.125 вказаного Кодексу якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до правил, передбачених частинами 1-3 ст.128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до правил ч.1 ст.129 вказаного Кодексу особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Ч.1 ст.134 СК України визначає, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Частинами 1 і 2 ст.138 СК України передбачено, що жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. У п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК ( 2947-14 ) зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. На підставі наведеного, враховуючи визнання позову відповідачем [PERSON], визнання свого батьківства позивачем [PERSON], суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. На підставі наведеного та ст.ст.125, 128, 129, 134, 138 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved