Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

Представник позивача в квітні 2020 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 336 від 24.10.2007 року та договором застави (транспортних засобів) від 24.10.2007 року , а токож судових витрат пропорційно заявленим вимогам з [PERSON] в сумі 198,30 грн. , з [PERSON] в сумі 1943,83 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що 24.10.2007 року [PERSON] уклав з ВАТ акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником прав та обов`язків якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», кредитний договір №336, за яким одержав кредит в сумі 8950 доларів США на строк з 24.10.2007 року по 24.10.2010 року, зі сплатою 12,9 процентів річних за користування кредитом. 09.02.2010 року Дніпровським районним судом м. Херсона ухвалено рішення по справі №2-513/10, яким стягнуто з відповідача [PERSON] суму кредитної заборгованості у розмірі 4 610,29доларів США (станом на 08.09.2009 року). Станом на 24.04.2020 року [PERSON] не виконав рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 09.02.2010 року. В зв`язку з чим позивач нарахував 3% річних та інфляційні в сумі 12 726 грн. Виконання зобов`язань за кредитним договором було забезпечено заставою автомобіля марки Mitsubishi carisma 2001 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , на умовах договору застави (транспортних засобів) від 24.10.2007 року. У березні 2020 року позивачу стало відомо про відчуження [PERSON] іншій фізичній особі [PERSON] заставного автомобіля, на яке позивач згоди не надавав. На думку позивача реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє застави, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи. Таким чином, позивач має право одержати першочергове задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження (заставного автомобіля), в зв`язку з чим, просить стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 12 726 грн., яка складається з: суми 3% річних, нарахованих в період з 25.04.2017 року по 24.04.2020 року за несвоєчасну сплату кредиту - 10 857,89 грн., суми 3% річних, нарахованих в період з 24.04.2017 року по 24.04.2020 року за несвоєчасну сплату процентів - 357,66 грн., суми 3% річних, нарахованих за період з 24.04.2017 року по 24.04.2020 року за несвоєчасну сплату пені/штрафу - 416,49 грн., суми інфляційних за несвоєчасну сплату пені - 1 094,65 грн. та з [PERSON] заборгованість в сумі 4 610,29 доларів США та 12 726,69 грн. шляхом звернення стягнення на предмет застави - автомобіль Mitsubishi carisma 2001 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.05.2020 року прийнято до провадження справу за вищезазначеним позовом та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Від учасників провадження не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. 31.07.2020р. на адресу суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в зв`язку зі спливом строку позовної давності . 06.08.2020 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив в якому зазначено про помилковість вимог відзиву щодо застосування строків позовної давності. Ухвалою суду від 06.08.2020 року витребувано докази в Регіонального сервісного центру МВС в Херсонській області. Ухвалою суду від 21.10.2020 року замінено первісного відповідача - [PERSON] , на належного відповідача - [PERSON] . Представник позивача, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник у судове засідання не з`явилися, представник відповідача надала заяву про проведення розгляду справи без її участі, заперечувала проти задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання за викликом суду не з`явився, повідомлений про розгляд справи належним чином, оголошеннями про виклик особи розміщеним на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву у строк встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження у справі не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 24.10.2007 між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір №336 (далі кредитний договір), згідно якого останній отримав кредит в сумі 8950,00 дол. США на строк з 24.10.2007 року по 24.10.2010 року або по день визначений в п.3.3.11. цього договору, зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 12,9% річних. Кредит надається на задоволення споживчих потреб позичальника під заставу рухомого майна, автомобіля Mitsubishi carisma 2001 року випуску. [PERSON] в добровільному порядку не виконував умови кредитного договору, вчасно не здійснював повернення заборгованості. Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 09.02.2010 року позов ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON] задоволено. З останнього на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» стягнуто заборгованість у розмірі 4 610,29 дол. США та 4624,75 грн. Статтею 55 ЗУ "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договором) між клієнтом та банком. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та в установлений договором строк. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст.629 ЦК України). Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом встановлено, що відповідач рішення суду не виконав, заборгованість не погашена. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Для належного виконання зобов`язань за кредитним договором позичальником, відповідно до договору застави (транспортного засобу), посвідченого 24.10.2007 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стадник І.В. за реєстр. №5055 (далі договір застави), відповідачу надано в заставу АБ «Укргазбанк» автомобіль Mitsubishi carisma 2001 року випуску, об`єм двигуна 1870 куб.см., шасі (кузов) № [NUMBER] , колір сірий, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований в МРЕВ ДАІ м.Херсона 23.10.2007р. , що належить позичальнику на праві приватної власності. З інформації наданої Регіональним сервісним центром 6541 Регіонального сервісного центру МВС у Херсонській області встановлено, що станом на 19.08.2020 року вищезазначений автомобіль зареєстрований за громадянином [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 03.09.2014р. Застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 1 ЗУ «Про заставу» та ст. 572 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 20 ЗУ «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно із ч. 1 ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 12 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження, таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених статтею 26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Тобто, у разі відчуження предмета обтяження боржником без згоди обтяжувача, обтяження рухомого майна, що є предметом обтяження, зберігає свою силу для нового власника (покупця) в разі, якщо воно зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Викладене узгоджується з правовими висновками викладеними в постанові від 19.06.2019 року Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 758/11743/15-ц, а також висновками Верховного Суду України, наведеними у постановах від 03.04.2013 року у справі №6-7цс13 та від 19.11.2014 року у справі № 6-168цс14. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №15183923 від 30.10.2007 року на підставі договору застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 30.10.2007 року зареєстровано обтяження автомобіля Mitsubishi carisma 2001 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] «застава рухомого майна» за № 5932010. Як вбачається із розрахунку заборгованості по кредитному договору загальна сума заборгованості [PERSON] перед позивачем станом на 24.04.2020 року складає 4 610,29 доларів США та 12 726,00 грн. в тому числі: заборгованість по кредиту прострочена 4 463,25 доларів США., процентів за користування кредитними коштами - 147,04 доларів США, пені та штрафу згідно заочного рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 09.02.2010 року в сумі 4 624,75 грн., 3% річних, нарахованих в період в період з 25.04.2017 року по 24.04.2020 року за несвоєчасну сплату кредиту - 10 857,89 грн., суми 3% річних, нарахованих в період з 24.04.2017 року по 24.04.2020 року за несвоєчасну сплату процентів - 357,66 грн., суми 3% річних, нарахованих за період з 24.04.2017 року по 24.04.2020 року за несвоєчасну сплату пені/штрафу - 416,49 грн., суми інфляційних за несвоєчасну сплату пені - 1 094,65 грн. Розділом 6 договору застави визначений порядок звернення стягнення на предмет застави, а саме передбачено, що заставодержатель набуває права звернути стягнення та реалізувати предмет застави, зокрема у випадку якщо у момент настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором воно не буде виконане належним чином, а саме: при повному або частковому неповерненні кредиту (чергового платежу за кредитом) та/або при несплаті або частковій несплаті має право звернути стягнення на заставлене майно при повному або частковому неповерненню суми кредиту ( чергового платежу за кредитом, або несплаті або часткові несплаті процентів та/або при несплаті або частковій несплаті штрафних санкцій у встановлені кредитним договором строки. Звернення стягнення на предмет застави та його реалізація здійснюється або за рішенням суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса, або за домовленістю сторін. Отже, договором застави передбачене право заставодержателя самостійно обрати, у який спосіб він буде звертати стягнення на предмет застави. Що стосується позиції представника відповідача стосовно спливу строків позовної давності суд зазначає наступне. До правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статті 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 цього Кодексу). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України). Порядок відліку позовної давності наведено у статті 261 ЦК України. Зокрема, відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), а тому 09.02.2010р. року (дата остаточного погашення заборгованості, стягнутої за судовим рішенням) і є датою, коли зобов`язання відповідача перед банком за Кредитним договором припинилося. Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим. Таким чином, помилковим є твердження представника відповідача про те, що строк позовної давності звернення до суду з вимогою про стягнення коштів сплинув, оскільки його перебіг почався 24.10.2010 року з моменту граничного строку повернення кредиту. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивачем обґрунтовані, доведені та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже в зв`язку з задоволенням позовних вимог з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 198,30 грн. , а з відповідача [PERSON] 1943,83 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved