Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом в обґрунтування якого посилається на те, що вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 20.11.2013 року відповідача зобов`язано виплачувати на користь позивачки аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач неналежно виконував свої обов`язки по сплаті аліментів, в зв`язкуз чим за ним утворилась заборгованість в розмірі 18483,60 грн. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем обов`язків по сплаті аліментів у позивачки виникло право на нарахування неустойки (пені) за період з 26.09.2020 року до 01.04.2021 року, яка з урахуванням вимог ч.1 ст.196 СК України, не може перевищувати 100% заборгованості, а тому позивачка просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) в розмірі заборгованості по аліментах в сумі 16884,90 грн., а також понесені судові витрати пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги в сумі 2000 гривень. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05.05.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. У строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив на позовну заяву не подав. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Також вказала, що не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, а тому суд, враховуючи думку позивачки, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, постановив ухвалу про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Суд, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для справи, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що судовим рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 20.11.2013 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Вищезазначене судове рішення перебуває на примусовому виконанні у Сарненському районному відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Згідно довідки-розрахунку №8195 від 09.03.2021 року, виданої державним виконавцем Юрієм Сосюком, заборгованість в [PERSON] із сплати аліментів за період з вересня 2020 року до березня 2021 року включно складає 18483,60 грн. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язується сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно з пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року встановлено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року в справі №572/1762/15-ц зазначено, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Згідно проведеного позивачкою розрахунку розмір неустойки (пені) за прострочення сплати відповідачем аліментів за період з 26 вересня 2020 року до 01 квітня 2021 року становить 16884,90 гривень. Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів розраховано за формулою p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів (обраховується позивачем на момент пред`явлення позову); A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед пред`явленням позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Вказаний розрахунок не викликає сумнівів щодо правильності його проведення та приймається судом. Будь-яких доказів на підтвердження того, що заборгованість по сплаті аліментів на утримання дочки та сина, виникла не з вини відповідача судом не встановлено. Враховуючи наведене, вимоги ч.1 ст.196 СК України, згідно якої стягненню підлягає пеня в розмірі не більше 100 відсотків заборгованості, загальний розмір заборгованості відповідача по сплаті аліментів, який становить 18483,60 грн., суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивачки 16884,90 грн неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дочки та сина за період з 26.09.2020 року до 01.04.2021 року Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до положень ч.1 п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 908 гривень, та на користь позивачки 2000 гривень витрат на професійну правничу допомогу, які підтвердженні належними доказами. На підставі викладеного та

Outcome: approved