Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Скаржник [PERSON] інтереси якого представляє адвокат Гончаров Валентин Вікторович звернувся в суд із скаргою, де заінтересовані особи : головний державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Лисенко Оксана Вікторівна, ТДВ «НАФТАЕНЕРГО» на дії державного виконавця. Заявлені вимоги мотивовані тим, що заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 березня 2020 року у цивільній справі №308/5883/20 задоволено позов [PERSON] до ТДВ «НАФТАЕНЕРГО» про захист прав споживача фінансових послуг шляхом зобов`язання вчинити певні дії. Зокрема, зобов`язано ТДВ «НАФТАЕНЕРГО» надати [PERSON] певну інформацію про результати здійснених ТДВ «НАФТАЕНЕРГО» довірчих операцій з приватизаційним сертифікатом [PERSON] та стягнуто з ТДВ «НАФТАЕНЕРГО» на користь [PERSON] грошові кошти у якості компенсації судових витрат. На виконання даного рішення були видані два виконавчі листи, один - про зобов`язання ТДВ «НАФТАЕНЕРГО» надати [PERSON] певну інформацію про результати здійснених ТДВ «НАФТАЕНЕРГО» довірчих операцій з приватизаційним сертифікатом [PERSON] , а другий - про стягнення з ТДВ «НАФТАЕНЕРГО» на користь [PERSON] грошові кошти у якості компенсації судових витрат. 05 січня 2021 року представник скаржника цінним листом з описом вкладення надіслав до Шевченківського районного відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) оригінал виконавчого листа від 02.09.2020р. №308/5883/20 про зобов`язання зобов`язання ТДВ «НАФТАЕНЕРГО» надати [PERSON] певну інформацію про результати здійснених ТДВ «НАФТАЕНЕРГО» довірчих операцій з приватизаційним сертифікатом [PERSON] , заяву від цього ж числа про примусове виконання вказаного виконавчого листа, а також посвідчені представником скаржника (як адвокатом) копії договору від 03.09.2019р. №23/с про надання скаржнику правничої допомоги, у тому числі і в органах ДВС, та свідоцтва цього представника про право на заняття адвокатською діяльністю. Згідно з письмовим повідомленням головного державного виконавця Відділу ДВС ЛисенкоО.В. від 14 січня 2021 року виконавчий лист було повернуто скаржнику без прийняття до виконання з підстав, передбачених п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження». Мотивуючи своє рішення про повернення виконавчого листа, держвиконавець зазначив, що заява про примусове виконання виконавчого листа подана представником скаржника без підтвердження останнім своїх повноважень на представництво інтересів скаржника, а саме без надання ордера про надання йому правової допомоги. Однак, дане не відповідає дійсності, так як, до заяви від 27.11.2020 року про примусове виконання виконавчого листа разом з оригіналом виконавчого листа також була додана і копія договору від 03.09.2019р. №23/с про надання скаржнику правничої допомоги, у тому числі і в органах ДВС. Зазначене стверджується описом вкладення у цінний лист, яким ці документи надсилалися до Відділу ДВС. Копія цього договору від 03.09.2019 року №23/с була посвідчена представником скаржника як адвокатом у відповідності до положень п.9 ч.1 ст.20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно з якими під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право посвідчувати копії документів у справах, які він веде. Вважає, що при пред`явленні виконавчого листа до примусового виконання представник скаржника надав належний і достатній документ (посвідчену копію договору про надання скаржнику правничої допомоги) на підтвердження своїх повноважень, а відтак держвиконавець не мав правових підстав для повернення виконавчого листа без прийняття до виконання. Тому, просить визнати неправомірними дії головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лисенко Оксани Вікторівни з повернення без прийняття до виконання виконавчого листа Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.09.2020 року №308/5883/20 про результати здійснених ТДВ «НАФТАЕНЕРГО» довірчих операцій з приватизаційним сертифікатом [PERSON] та зобов`язання ТДВ «НАФТАЕНЕРГО» надати [PERSON] певну інформацію про результати здійснених ТДВ «НАФТАЕНЕРГО» довірчих операцій з приватизаційним сертифікатом [PERSON] та зобов`язати головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лисенко Оксану Вікторівну прийняти до виконання виконавчий лист Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.09.2020 року №308/5883/20 про зобов`язання ТДВ «НАФТАЕНЕРГО» надати [PERSON] певну інформацію про результати здійснених ТДВ «НАФТАЕНЕРГО» довірчих операцій з приватизаційним сертифікатом [PERSON] та відкрити виконавче провадження за таким виконавчим листом. Ухвалою суду від 05 лютого 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Заінтересовані особи, які належним чином повідомлялися про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження, своїм правом подати відзив на позов, у встановлений судом строк, не скористалися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх наявними у справі доказами суд, приходить до слідуючого висновку. Судом встановлено, що заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 березня 2020 року у цивільній справі №308/5883/20 задоволено позов [PERSON] до ТДВ «НАФТАЕНЕРГО» про захист прав споживача фінансових послуг шляхом зобов`язання вчинити певні дії. Зокрема, зобов`язано ТДВ «НАФТАЕНЕРГО» надати [PERSON] певну інформацію про результати здійснених ТДВ «НАФТАЕНЕРГО» довірчих операцій з приватизаційним сертифікатом [PERSON] та стягнуто з ТДВ «НАФТАЕНЕРГО» на користь [PERSON] грошові кошти у якості компенсації судових витрат. На виконання вищевказаного заочного рішення суду був виданий виконавчий лист - про зобов`язання ТДВ «НАФТАЕНЕРГО» надати [PERSON] певну інформацію про результати здійснених ТДВ «НАФТАЕНЕРГО» довірчих операцій з приватизаційним сертифікатом [PERSON] (а.с.6). Встановлено, що 05 січня 2021 року представник скаржника цінним листом з описом вкладення надіслав до Шевченківського районного відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) оригінал вищевказаного виконавчого листа від 02.09.2020 року №308/5883/20, заяву від цього ж числа про примусове виконання вказаного виконавчого листа, а також посвідчені представником скаржника (як адвокатом) копії договору від 03.09.2019р. №23/с про надання скаржнику правничої допомоги, у тому числі і в органах ДВС, та свідоцтва цього представника про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.7-9). 28 січня 2021 року скаржником було отримано повідомленням головного державного виконавця Відділу ДВС ЛисенкоО.В. від 14 січня 2021 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до викнання з підстав, передбачених п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.10-12). Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження". У відповідності до ст.55 Конституції України норми якої є нормами прямої дії кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу». Частиною першою статті 6 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Згідно з ч.1 ст.16 Закону сторони можуть реалізувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Частиною четвертою цієї ж статті Закону передбачено, що повноваження адвоката як представника посвідчуються ордером, дорученням органу чи установи, що уповноважені законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. Зміст даної норми Закону чітко визначає, що всі три перелічені документи (ордер, доручення, договір) є самостійними та достатніми документами, які окремо один від одного підтверджують повноваження адвоката представляти інтереси сторони у виконавчому провадженні. Як вже зазначалося вище до заяви від 27.11.2020 року про примусове виконання виконавчого листа разом з оригіналом виконавчого листа також була додана і копія договору від 03.09.2019 року №23/с про надання скаржнику правничої допомоги, у тому числі і в органах ДВС. Зазначене стверджується описом вкладення у цінний лист, яким ці документи надсилалися до Відділу ДВС (а.с.9). Копія договору від 03.09.2019 року №23/с була посвідчена представником скаржника як адвокатом у відповідності до положень п.9 ч.1 ст.20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно з якими під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право посвідчувати копії документів у справах, які він веде. Отже, при пред`явленні виконавчого листа до примусового виконання представник скаржника надав належний і достатній документ (посвідчену копію договору про надання скаржнику правничої допомоги) на підтвердження своїх повноважень, а відтак держвиконавець не мав правових підстав для повернення виконавчого листа без прийняття до виконання. Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Статтею 448 ЦПК України встановлено, що скарга на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Згідно з ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Також, судом встановлено, що за надання професійної правничої допомоги адвоката у даній справі по оскарженню дій держвиконавця скаржник сплатив 5 000 грн. 00 коп., що стверджується договором з адвокатом від 03.09.2019 року №23/с про надання правничої допомоги, підписаним обома сторонами описом наданих адвокатом послуг (додаток №2 до вказаного договору) та квитанцією від прибуткового касового ордеру від 01.02.2021 року №02 про оплату послуг адвоката (а.с.13-15). Відповідно до ст.452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника. Отже, суд приходить до висновку, що скаржник вправі вимагати стягнення з Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 5 000 грн. 00 коп. витрат з оплати професійної правничої допомоги адвоката. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про визнання дій державного виконавця неправомірними.

Outcome: approved