Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Обґрунтовуючи позовну заяву позивач вказувала, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16.10.2009 року у справі №2-4770/09 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/ щомісячно починаючи з 28.07.2009 року та до повноліття дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки на сьогоднішній день розмір стягуваних аліментів є недостатнім для матеріального утримання дитини, позивач просила суд змінити визначений судом розмір аліментів, який сплачує відповідач на утримання доньки на тверду грошову суму у розмірі 1700 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.ст.169 ч.4, 224-226 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], яка народилась [INFO] (а.с.6). Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 16.10.2009 року у справі №2-4770/09 з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто на утримання доньки [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/ щомісячно починаючи з 28.07.2009 року та до повноліття дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.7-8). Статтями 155, 180, 181, 182, 183 СК України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; способи виконання батьками обов»язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач не скористався своїм правом та не надав суду доказів стосовно стану свого здоров"я, матеріального становища, про наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків тощо. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.192 СК України). У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Водночас відповідачем у справі не надано суду жодних належних та допустимих доказів у заперечення позовних вимог, які заслуговують на увагу суду, не здобуто таких доказів і у ході судового розгляду справи, зокрема відповідачем надано суду доказів наявності постійного (офіційного) місця роботи. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved