Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] пред`явила до суду позов до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, у якому просить надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] з одночасним зняттям з реєстрації [PERSON] разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , без письмової згоди батька [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що певний період часу проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із відповідачем [PERSON] [INFO] у них народилася дочка - [PERSON] , яка зареєстрована та проживає разом із нею у квартирі [ADDRESS] . Вказана квартира належить позивачці на праві власності. Відповідач тривалий час проживає окремо. На даний час, у неї виникла необхідність у знятті із реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] та здійснення реєстрації за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із потребою продажі належної їй на праві власності квартири та придбання кращого житла для проживання та розвитку малолітньої дитини. Власницею житлового будинку [PERSON] надано нотаріально засвідчену згоду на реєстрацію її разом із малолітньою дочкою у житловому будинку [ADDRESS] . Проте, на неодноразові звернення а позивачки, відповідач не надає згоди на реєстрацію місця проживання малолітньої дочки [PERSON] разом із нею за іншою адресою. Також, за її зверненням Центром надання адміністративних послуг, їй ло відмовлено у знятті із реєстрації місця проживання дитини, оскільки відсутня письмова згода батька дитини на такі дії. На думку позивачки, відмова відповідача у наданні згоди на реєстрацію місця проживання разом із нею за іншою адресою порушує права дитини, оскільки відповідач не виявляє бажання здійснювати реєстрацію місця проживання дитини за своєю адресою. Покликаючись на наведені обставини просила позов задовольнити. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 квітня 2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. У встановлений законом строк відповідач [PERSON] відзиву на позов не подав, проте, 12 січня 2021 року подав до суду письмові пояснення заперечення, у яких вказує, що позивачкою не надано жодних доказів на підтвердження того, що зняття малолітньої дитини [PERSON] із реєстрації за адресою: [ADDRESS] є запорукою забезпечення інтересів малолітньої дитини, а дії матері дитини не свідчать про їх спрямованість на покращення матеріально-побутових умов проживання дитини. При цьому, вважає, що необґрунтована зміна реєстрації місця проживання дитини суперечить інтересам дитини та суттєво обмежує реалізацію її прав на житло, гарантованих Конституцією України та законами України. За вказаних обставин просив відмовити у задоволенні позову. У судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, покликаючись на те, що зміна реєстрації місця проживання порушуватиме права малолітньої дитини. Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності їх представника, підтримують висновок органу опіки та піклування, який прийнятий із урахуванням найкращих інтересів дитини. Судом установлено: Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 13 жовтня 2017 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (актовий запис №2608 складений 03 листопада 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку/приміщенні осіб №57, виданої 30 березня 2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю «МЖК ІрЛАГА», [PERSON] зареєстрована та проживає разом із [PERSON] (позивачкою по справі) за адресою: [ADDRESS] . Факт реєстрації малолітньої [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] підтверджується також Довідкою про реєстрацію місця проживання особи №22548/28-03 виданою 09 липня 2018 року Відділом реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради (а.с.16) та копією будинкової книги для прописки громадян, які проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 129034540, сформованої 26 червня 2018 року, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Згідно викладених у позові обставин, з метою придбання кращого житла для проживання та розвитку дитини, у позивачки винила необхідність зняти малолітню дитину [PERSON] із реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] та зареєструвати її місце проживання за адресою: [ADDRESS] . З метою зняття малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] із реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , позивачка звернулася із заявою у Відділ реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради. Листом №594/28-03 від 16 березня 2020 року у Відділом реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради було відмовлено [PERSON] у знятті з реєстрації місця проживання у зв`язку з відсутністю згоди батька на зняття з реєстрації малолітньої дитини. (а.с.17-18) Відповідно до заяви від 06 квітня 2020 року, засвідченої приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Мартюк Н.М. та зареєстрованої у реєстрі за №1188, [PERSON] надала згоду на проживання і реєстрацію місця проживання [PERSON] та її малолітньої очки [PERSON] , [INFO] у належному їй житловому будинку [ADDRESS] . (а.с.9) Згідно висновку органу опіки та піклування щодо зняття дитини з реєстрації місця проживання та надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , працівниками Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області обстежено умови проживання в будинку за адресою: [ADDRESS] з усіма комунальними зручностями, складається із двох кімнат, санітарно-гігієнічні умови відповідають нормам. Для дитини відведено окреме спальне місце, шафу для одягу, письмовий стіл. Батько дитини, [PERSON] на засіданні комісії пояснив, що заперечує проти зняття дитини з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] та відмовився реєструвати малолітню дочку за своїм місцем проживання. За вказаних обставин, орган опіки та піклування вважає за доцільне надати дозвіл на зняття дитини з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] та погодити реєстрацію місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 2 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Як зазначено у ст. 3 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20.11.1989 р. № 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно обирати місце проживання в межах цієї території. Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Як встановлено ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Згідно з ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно із ч. 3 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України визначено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно із ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Відповідно до п. 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Статтею 155 Сімейного кодексу України передбачено, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов`язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Судом на перше місце поставлено «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даної особи (пункт 47 Зауважень загального порядку Комітету ООН з прав дитини № 14 (2013) про право дітей на приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню їх інтересів (Пункт 1 статті 3). Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд критично сприймає твердження відповідача про те, що зміна реєстрації місця проживання порушуватиме права та інтереси дитини, як такі, що не підтверджені жодними належними та допустимими доказами та ґрунтуються лише на власних припущеннях відповідача. Відтак, відсутність згоди батька на зміну реєстрації місця проживання дитини порушує права малолітньої дочки сторін [PERSON] . При цьому, суд звертає увагу, що відповідач не виявляє бажання зареєструвати місце проживання малолітньої дочки [PERSON] за своїм місцем проживання. У зв`язку з відсутністю згоди відповідача на реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , позивачка та малолітня дочка сторін не можуть реалізувати своє право на вільний вибір місця проживання та, зокрема, в даному випадку позивачка позбавлена можливості якнайкраще забезпечити інтереси своєї малолітньої дочки, шляхом зміни реєстрації місця проживання. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування, з метою забезпечення прав неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved