Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

ТОВ «Арт Рентал» звернулося до суду з позовом до[PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа приватний нотаріус ЗМНО [PERSON], про визнання іпотечного договору недійсним. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05.09.2013 р. відповідно до договору № 31-Л, укладеного між ліквідатором ТОВ «Український [PERSON]» та ТОВ «ІК «ІФГ Капітал», останньому передано активи, що перебували на балансі банку в управління і довірчу власність. 05.02.2016 р. між ТОВ «ІК «ІФГ КАПІТАЛ» та ТОВ «Фінансова Компанія Інвест-Кредо» укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором № 49/Zкіп-07 від 11.07.2007 р., посвідчений приватним нотаріусом ЗМНО [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за № 4382, відповідно до якого до останнього перейшли права іпотекодержателя за вказаним договором іпотеки. 25.03.2016 р. між ТОВ «Фінансова Компанія Інвест-Кредо» та позивачем укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором № 49/Zкіп-07 від 11.07.2007 р., посвідчений приватним нотаріусом ЗМНО [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за № 4382, відповідно до якого ТОВ «Арт Рентал» є власником усіх прав та обовязків як кредитор за кредитним договором на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії № 49/К-07 від 11 липня 2007 року, на підставі якого надано кредит [PERSON] у грошовому еквіваленті. Також, позивач є власником усіх прав та обовязків іпотечного договору № 49/Zкіп-07 від 11 липня 2007 року як іпотекодержатель нежитлових будівель загальною площею 1 766,90 м2 (адміністративна будівля, літ. «А-2», площею 561,9 м2; гараж, літ. «Б», площею 16,2 м2; магазин, літ. «А-3», площею 1 188,8 м2), що знаходяться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Благовіщенська (колишня назва вулиці [PERSON]) буд. 49. З даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо про те, що право власності на предмет іпотеки, зареєстроване за фізичними особами - [PERSON] та [PERSON], яким належить по 1/2 (одній другій) частки предмета іпотеки кожному на підставі договору купівлі-продажу від 19.11.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за номером 3438. Посилаючись на положення ст. 12 Закону України «Про іпотеку» позивач вважає, що договір іпотеки від 21.10.2015 р., нотаріально посвідчений приватним нотаріусом ЗМНО [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 805. є недійсним оскільки в договорі іпотеки була відсутня письмова згода первинних іпотекодержателів на передачу предмета іпотеки в наступну іпотеку [PERSON], тому просить визнати недійсним зазначений іпотечний договір. Представник ТОВ «Арт Рентал», в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в ньому. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просить суд в позовних вимогах відмовити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили, заперечень не надали. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи, оскільки наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду її по суті. Третя особа в судове засідання не зявилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила, заперечень не надала. Розглянувши матеріали справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 11 липня 2007 року між ТОВ «Український [PERSON]» та ФОП [PERSON] укладено кредитний договір № 49/К-07 на відкриття відновлюваної мультивалютної кредитної лінії. Для забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за Кредитним Договором 11 липня 2007 року між ТОВ «Український [PERSON]» та [PERSON] укладено іпотечний договір № 49/Zкіп-07, який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером № 4382. Відповідно до якого, предметом іпотеки є нерухоме майно: адміністративна будівля інв. № 066, гараж інв. № 067, що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ілліча, буд. 49, загальною площею 1 766,90 м2. Відповідно до п. 1.1 Договору про відступлення права вимоги за Іпотечним договором № 49/Zкіп-07 від 11.07.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 4382, від 05.02.2016 р., укладеному між ТОВ «ІК «ІФГ Капітал», що діє як Довірчий власник на підставі Договору про передання в управління непроданий активів № 31-Л від 05.09.2013 р. та ТОВ «Фінансова Компанія Інвест-Кредо», згідно якого ТОВ «ІК «ІФГ Капітал» відступило ТОВ «Фінансова Компанія Інвест-Кредо» право вимоги заборгованості до ФОП [PERSON] за Кредитним договором № 49/К-07 на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 11.07.2007 року, укладеного між ТОВ «Український [PERSON]» та [PERSON], ТОВ «ІК «ІФГ Капітал» передає, а ТОВ «Фінансова Компанія Інвест-Кредо» одержує в повному обсязі належні кредитору права іпотекодержателя за іпотечним договором № 49/Zкіп-07 від 11.07.2007 р. Згідно з Договором про відступлення права вимоги за Іпотечним договором № 49/Zкіп-07 від 11.07.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 4382, від 25.03.2016 р., згідно якого ТОВ «Фінансова Компанія Інвест-Кредо» відступило ТОВ «Арт Рентал» право вимоги заборгованості до ФОП [PERSON] за Кредитним договором № 49/К-07 на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 11.07.2007 року, укладеного між ТОВ «Український [PERSON]» та [PERSON], ТОВ «ІК «ІФГ Капітал» передає, а ТОВ «Фінансова Компанія Інвест-Кредо» одержує в повному обсязі належні кредитору права іпотекодержателя за іпотечним договором № 49/Zкіп-07 від 11.07.2007 р. Відповідно до п. 1.5, 1.6 зазначеного Договору, ТОВ «Арт Рентал» замінює ТОВ «Фінансова Компанія Інвест-Кредо», як кредитора у зазначених в Іпотечному договорі зобовязаннях. Постановою Вищого господарського суду України від 04.03.2015 у справі № 910/17564/13 визнано недійсними та скасовано результати прилюдних торгів, які проведені 22.07.2013 р. ПП «Нива-В.Ш.» з реалізації що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ілліча, буд.49, а саме: нежитлових будівель загальною площею 1 766,90 м 2 (адміністративна будівля, літ.А-2, інвентарний номер 066, гараж, літ.Б, інвентарний номер 067, магазин, літ.А-3, інвентарний номер 066), яке належить фізичній особі-підприємцю [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]), які оформлені протоколом проведення прилюдних торгів № 13/27/1 від 22.07.2013 та актом державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України [PERSON], прийнятого за результатами проведення прилюдних торгів нерухомим майном, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ілліча, буд.49, від 22.07.2013. Згідно з Договором іпотеки від 21.10.2015 року, який укладений між [PERSON], як іпотекодержателем та [PERSON], [PERSON], як іпотекодавцями з метою забезпечення виконання зобовязань, що виникають з Договору позики від 21.10.2015 р., іпотекодавці передають [PERSON] в іпотеку нерухоме майно, яким є нежитлові будівлі, загальною площею 1\~766,90 кв.м., а саме: адміністративна будівля (літ А-2), площею 561,9 кв.м., гараж площею 16,2 кв.м., магазин (літ. А1-3), площею 1188,8 кв.м., що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ілліча, буд. 49 на земельній ділянці площею 0,2886 га, кадастровий номер 2310100000:01:016:0043. Предмет іпотеки належить іпотекодавцям наступним чином по 1/2 частині кожному на підставі договору купівлі-продажу (з відстрочкою платежу), посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом ЗМНО, 19.11.2013 року за реєстровим № 3438. Вищезазначене також підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 83077134 від 22.03.2017 р. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 06.07.2017 року (ЄУН № 331/5339/16, провадження № 22-ц/778/2406/17) встановлено, що враховуючи положення ст.ст. 9, 13 ЗУ «Про іпотеку», набувши у власність спірне майно, з поновленням прав первісного кредитора та первісної іпотеки цього майна, [PERSON] та [PERSON] могли передавати його у наступну іпотеку лише за згоди первісного іпотекодержателя. Між тим, укладаючи 21.10.2015р. договір передачі [PERSON] в іпотеку спірного нерухомого майна, [PERSON] та [PERSON] не отримали згоди первісного кредитора в особі довірчого управителя майном ТОВ «ІК «ІФГ Капітал», що вказує на недійсність цього договору на підставі ст. 12 ЗУ «Про іпотеку». Таким чином суд вважає, що обставини, встановлені у рішенні Апеляційного суду Запорізької області від 06.07.2017 року у справі № 331/5339/16 мають преюдиційне значення для законного вирішення даної справи в порядку частини 3 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України, яка передбачає, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Відповідно до частин 2, 5 статті 3 Закону України «Про іпотеку» редакція № 898-IV від 23 лютого 2006 року, яка була чинною на момент укладення Первинного Договору Іпотеки, взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором, виникають з моменту його нотаріального посвідчення. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до частин 1, 2, статті 590 Цивільного кодексу Українивизначено порядок дій іпотекодержателя щодо захисту свого права, у разі, коли основне зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін). У такому разі заставодержатель набуває право звернення до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до статті 11 Закону України «Про іпотеку» передбачено, щоіпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання в межах вартості предмета іпотеки. Відповідно до статті17 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека припиняється, у разі, припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Отже, за таких обставин іпотека за іпотечним договором № 49/Zкіп-07 від 11 липня 2007 року не є припиненою у відповідності до вимог\~статті 17 Закону України «Про іпотеку». Зокрема, суд проаналізував судову практику Верховного Суду України про те, що договір іпотеки не може вважаться припиненим, якщо не погашено основне зобовязання в будь-яких, в тому числі, і у справах коли прилюдні торги визнано недійсними та скасовано результати їх проведення. Даний правовий висновок підтверджено постановою судової палати у цивільних справа Верховного Суду України у справі № 6-130цс17 від 01 березня 2017 року. Згідно з п. 3.1.2 іпотечного договору № 49/Zкіп-07 від 11 липня 2007 року, іпотекодавцю заборонено: відчужувати предмет іпотеки у будь-який спосіб, укладати договори відступлення прав, обтяжувати предмет іпотеки зобовязаннями з боку третіх осіб ( зокрема, передавати його у спільну діяльність, лізинг, оренду, користування чи обтяжувати предмет іпотеки іншим способом) без отримання на це попередньої письмової згоди іпотеко- держателя. З договору іпотеки від 21.10.2015 року, нотаріально посвідченого Приватним нотаріусом ЗМНО [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 805, вбачається, що відсутнє будь-яке посилання про те, що передача [PERSON], [PERSON] предмета іпотеки в наступну іпотеку [PERSON], яка укладена 21.10.2015 року, тобто після укладення договору іпотеки № 49/Zкіп-07 від 11.07.2007 р., вчиняється за згодою ТОВ «Український [PERSON]» чи ТОВ «ІК «ІФГ Капітал» як первинних іпотекодержателів та відсутні будь-які інші належні та допустимі докази у матеріалах справи, які б спростовували твердження ТОВ «Арт Рентал» про відсутність такої згоди. Відповідно до абзацу 3 статті 9 Закону України «Про іпотеку» передбачено те, що іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя передавати предмет іпотеки у наступну іпотеку. Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про іпотеку» передбачено те, що предмет іпотеки може бути переданий в наступну іпотеку за згодою попередніх іпотекодержателів, якщо інше не встановлено попереднім іпотечним договором. Попередня іпотека має вищий пріоритет над наступними іпотеками. Наступна іпотека, предметом якої є декілька об'єктів, що належать різним особам і є предметом попередньої іпотеки, допускається за згодою власників усіх об'єктів нерухомого майна, переданих в спільну іпотеку. Зазначені вище обставини підтверджують те, що в момент укладення договору іпотеки від 21.10.2015 р., який посвідчений приватним нотаріусом ЗМНО [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 805, [PERSON], [PERSON], порушили вимоги статей 9, 13 Закону України «Про іпотеку» та не отримали згоду попереднього іпотекодержателя на передачу предмету іпотеки у наступну іпотеку. Відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5-6 статті 203 Цивільного кодексу України. Зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (частина 1 статті 203 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини 3 статті 12 Закону України «Про іпотеку» правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним. Згідно з пунктом 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року №5 передбачено, що відповідно до прямої вказівки закону (статті 12 Закону України "Про іпотеку") окремі правочини щодо іпотечного нерухомого майна, вчинені без згоди іпотекодержателя, можуть бути визнані недійсними за позовом іпотекодержателя. Так, правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним. З урахуванням усіх обставин справи та доказів, які містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтвердженими належними та допустимими доказами, а укладений 21 жовтня 2015 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом ЗМНО [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 805, є недійсним на підставі ст. 12 Закону України «Про іпотеку».

Outcome: approved