Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 27.11.2002 року Бердичівським відділом РАЦС міського управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 674, та стягнути з нього аліменти на її користь на дитину - дочку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 всіх видів його заробітку, але не менше передбаченого законом мінімального розміру, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Мотивуючи тим, що з відповідачем перебувають у шлюбі з 27.11.2002 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і перебуває на її утриманні. Шлюбні відносини між ними припинилися, існують великі розбіжності в інтересах, поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливими. Відповідач з ними не проживає. Працює офіційно, і має регулярний дохід. Добровільно коштів на утримання дитини не надає. А тому вона хоче стягувати з нього аліменти за рішенням суду. В судове засідання позивачка не з"явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв'язку з відсутністю сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З"ясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про одруження сторін(а.с.4), та врахувавши обставини справи, суд вважає позов в частині розірвання шлюбу таким, що підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, разом не проживають, дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищевказані обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу. У відповідності зі ст. 105 ч. 3 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, то на думку суду, дані позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є батьком дитини сторін - дочки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження(а.с.6), і відповідно до вимог ст. 180 СК України, зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття. А тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів, відповідно до вимог ст. 183 СК України, в розмірі 1/3 частки його заробітку(доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, враховуючи факт визнання відповідачем позовних вимог. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Суд також стягує з відповідача, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судовий збір на користь держави, і позивачки, оскільки його понесення підтверджено документально(а.с.1).

Outcome: approved