Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «МРІЯ ЦЕНТР» звернулося до суду із вищевказаним позовом посилаючись на те, що 10 травня 2009 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір оренди землі земельної ділянки, площею 1, 94 га, розташованої на території Циганської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, терміном на п»ять років, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 10 грудня 2009 року Зазначеним договором передбачено, що орендар має переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки на новий термін. Позивач добросовісно, належним чином виконував свої обов»язки за договором та більш як за місяць до спливу строку його дії, тобто до 10 грудня 2014 року, двічі, а саме 04 березня та 07 серпня 2014 року направив [PERSON] лист повідомлення про намір скористатися своїм переважним правом перед іншими особами на оренду земельної ділянки з проектом додаткової угоди. На момент закінчення строку дії договору оренди землі та після спливу такого, позивач користувався земельною ділянкою належною [PERSON], таку обробляв, за що останній вносив орендну плату, оскільки орендодавець у визначений законом строк протягом місяця з моменту отримання, так і не направив жодної відповіді на листи повідомлення ТОВ «Мрія Центр» та жодним іншим чином не повідомив позивача про прийняте ним рішення щодо поновлення договору оренди землі, в тому числі про наявність своїх заперечень, які міг направити позивачу у місячний термін після закінчення строку дії договору. Така пасивна поведінка відповідача була сприйнята як визнання [PERSON] саме за ТОВ «Мрія Центр» переважного права на поновлення договору оренди та її незаперечення проти продовження між сторонами договірних відносин щодо оренди землі. Проте, як стало відомо позивачу, 04 травня 2015 року [PERSON] уклала з приватним агропромисловим підприємством «Агропродсервіс» договір оренди землі, щодо належної на праві приватної власності [PERSON] земельної ділянки, площею 1, 94 га., право оренди згідно якого було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. А тому, позивач такі дії відповідачів розцінює як порушення переважного права ТОВ «Мрія Центр» на поновлення договору оренди землі від 10.05.2009 року, оскільки ним було повністю дотримано вимог ч. 1-5, ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». В зв»язку з чим, просив суд визнати недійсним договір оренди землі земельної ділянки, розташованої на території Циганської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, площею 1, 94 га, кадастровий номер 6120886800:01:001:0629, укладений 04 травня 2015 року між [PERSON] та приватним агропромисловим підприємством «Агропродсервіс»; визнати поновленим на той самий строк та на таких самих умовах договір оренди земельної ділянки площею 1, 94 га, кадастровий номер 6120886800:01:001:0629 від 10 травня 2009 року, який уклали між собою товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Центр» (ідентифікаційний код 14040434) та [PERSON], який був зареєстрований 10 грудня 2009 року у Борщівському реєстраційному відділі Тернопільської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру». В судове засідання сторони не з»явилися. Директор ТОВ «Мрія Центр» [PERSON] подав до суду заяву, згідно якої розгляд справи просив провести без участі представника позивача, при цьому, зазначив, що позов підтримує і просить такий задоволити, надає згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON], представник приватного агропромислового підприємства «Агропродсервіс» будучи належним чином сповіщеними про час та місце проведення судового засідання, до суду не з»явилися, причини неявки не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд такої у їх відсутності до суду не подали. За таких обставин, за згоди представника позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази надані сторонами, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 33 закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Як встановлено судом, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 20 вересня 2002 року, [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 1, 94 га, розташована на території Циганської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 10 травня 2009 року між позивачем ТОВ «Мрія Центр», як орендарем, та [PERSON], як орендодавцем, було укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на п'ять років, починаючи від дня його державної реєстрації, яка була здійснена 10 грудня 2009 року.\~\~ Згідно з пунктом 8 указаного договору оренди орендар має переважне право на його поновлення на новий строк. Зазначені обставини сторонами не оспорювалися, а тому, суд визнає їх встановленими та такими, що додаткового доказування не потребують. Поряд з тим, судом встановлено, що ТОВ «Мрія Центр» на період дії строку оренди земельної ділянки, належної [PERSON], та після закінчення строку дії такого, тобто після 10 грудня 2014 року, належним чином та відповідно до умов укладеного між сторонами договору, виконувало свої обов»язки орендаря використовувало земельну ділянку за призначенням у власних інтересах, за що сплачувало відповідачу орендну плату, що в ході судового розгляду, зокрема, було стверджено даними витягу з відомостей з виплати орендної плати за договорами оренди земельних ділянок (по Циганській сільській раді) ТОВ «Мрія Центр» [PERSON] за 2015 р. за користування земельною ділянкою в розмірі 750 кг пшениці, в яких міститься підпис відповідача; даними форми 1-ДФ про утримання ТОВ «Мрія Центр» необхідних сум ПДФО при виплаті орендної плати [PERSON] за 4-й квартал 2015 р., даними договору на надання послуг із використанням сільськогосподарської техніки № 01/04/2015-16/ОГ від 01.04.2015 р., з додатками та актами, з яких слідує, що у 2015 році на земельній ділянці, належній [PERSON], саме позивачем проводились сільськогосподарські роботи, здійснювався посів та збір урожаю. Що в свою чергу також спростовує твердження представника відповідача ПАП «Агропродсервіс» [PERSON], викладених у поданих до суду письмових запереченнях, в тій частині, що ПАП «Агропродсурвіс» після укладення з [PERSON] договору про оренду земельної ділянки та державної реєстрації такого, в період з 15 травня 2015 року, приступив до обробітку такої та в подальшому використовував. Доказів, які б стверджували дані обставини стороною відповідача надано не було, не здобуто таких і в ході розгляду справи. Доказів, які б стверджували той факт, що в період дії строку спірного договору, та по закінченню такого, тобто з 10 грудня 2014 року та протягом 2015 року, позивач неналежно виконував свої обов»язки як орендаря, і з цього приводу відповідач [PERSON] висловлювала свої зауваження щодо неналежного виконання позивачем своїх обов»язків як орендаря, відповідачами надано не було, не здобуто таких і в ході розгляду справи. При цьому, суд критично оцінює та не приймає наданий представником ПАП «Агропродсервіс», як належний доказ, документ щодо виплати [PERSON] 1100 грн., оскільки останній не містить відомостей щодо природи таких, дата на такому чітко не проглядається. Поряд з тим встановлено, що до закінчення строку дії договору про оренду землі, укладеного з [PERSON] 10 травня 2009 р., позивач, з метою скористатись своїм переважним правом щодо поновлення такого, двічі направляв відповідачу листи повідомлення з пропозицією поновлення договору оренди, до яких було додано проект додаткової угоди, а саме 04 березня за № 84 та 07 серпня 2014 року за № 54. Зазначені обставини в ході судового розгляду були стверджені списком № 100110-100509(114) від 05.03.2014 р., списком № 1-100 від 07.08.2014 р. щодо осіб, яким позивачем ТОВ «Мрія Центр» відправлено прості поштові відправлення, в яких відповідно під номером 84 та 54 значиться прізвище відповідача [PERSON] із зазначенням адреси с.Цигани Борщівського району. Дата відправлення вбачається згідно поштового штемпеля, за яким відправлення були прийняті поштою саме 05 березня та 07 серпня 2014 року. Твердження представника відповідача ПАП «Агропродсервіс», в тій частині, що вищевказані листи повідомлення [PERSON] не отримувала, суд відхиляє, оскільки останнім доказів, які б стверджували ці факти, суду надано не було, не здобуто таких і в ході розгляду справи. Посилання представника відповідача про те, що позивач не надав належних доказів отримання [PERSON] листів повідомлень від ТОВ «Мрія Центр» про поновлення договору оренди землі з проектом додаткової угоди суд не знаходить такими, що заслуговують на увагу, оскільки законодавчими актами не встановлено обов»язку направлення орендарем на адресу орендодавця такого повідомлення рекомендованим поштовим листом, отримання останнього адресатом під розпис. Крім того, встановлено, що 04 травня 2015 року між відповідачами було укладено договір оренди земельної ділянки, належної [PERSON] (кадастровий номер 6120886800:01:001:0629), який зареєстровано 15 травня 2015 р. Що відповідачами не оспорювалось, в ході судового розгляду встановлено на підставі даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наданих представником позивача - копії спірного договору, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.05.2017р. Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Так, у частинах першій - п'ятій статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і за відсутності заперечень приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України. Так, у частині першій статті 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору на укладення договору найму на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права. Крім того, стаття 764 ЦК України передбачає можливість поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку дії договору найму та немає заперечень наймодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору. Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди. Отже, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. За умовами п. 8 договору оренди землі, укладеного між позивачем та [PERSON] 10 травня 2009 року, передбачалось, що після закінчення строку дії цього договору орендар (тобто позивач) має переважне право на його поновлення на новий строк. Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що переважне право позивача, як орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦК України, було порушене, зокрема, в разі укладення договору оренди з новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право. Відповідно до положень ч. 6 ст. 33 Закону України „Про оренду землі" заперечення у поновленні договору повинно бути висловлено на протязі місяця після закінчення строку дії договору, а не до його закінчення, а також у формі листа-повідомлення на адресу орендаря, а не фактом укладання договору оренди з іншим орендатором. Приймаючи до уваги, що після закінчення строку дії договору земельна ділянка, належна [PERSON], що орендувалася ТОВ «Мрія Центр», фактично продовжувала знаходитись у користуванні останнього як орендаря, а [PERSON] протягом одного місяця після закінчення строку дії договору не звернулася до позивача з листом -повідомленням про заперечення у його поновленні, договір оренди землі земельної ділянки площею 1, 94 га від 10 травня 2009 року, укладений між ТОВ «Мрія Центр» та [PERSON], відповідно до ст. 33 Закону України „Про оренду землі" підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Договір оренди землі укладений між відповідачами підлягає визнанню недійсним. За встановлених судом обставин, аналізуючи всі дослідженні в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач ТОВ «Мрія Центр» належно виконувало умови договору оренди землі, укладеного з [PERSON], дотрималось строків та процедури повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди землі на новий строк, після закінчення строку дії такого продовжувало виконувати свої обов»язки за таким як орендаря, використовуючи земельну ділянку, вносячи за це лорендну плату. Дії відповідача [PERSON] щодо ненадіслання у встановлений законом строк відмови в поновленні договору оренди на новий строк та укладення орендодавцем договору оренди землі з іншим орендарем, свідчать про порушення переважного права позивача щодо поновлення договору оренди землі на новий строк. А тому, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині поновлення дії договору оренди землі укладеного між сторонами 10.05.2009 р. є підставними та підлягають задоволенню, як і вимоги щодо визнання недійсним договору оренди землі укладеного 04.05.2015 р. між відповідачами. При цьому, відповідно до вимог норм ст. 360-7 ЦПК України, суд враховує правову позицію Верховного Суду України у справі № 6-2540цс16 від 23 листопада 2016 року, згідно якої слідує, що участині першій статті 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обовязки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права. Права наймача, що встановлені статтею 777 ЦК України, є переважними, тобто за своєю правовою природою вони є привілеями носія таких прав, який має перевагу на укладення відповідних договорів перед третіми особами. За відсутності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі з попереднім добросовісним орендарем та за відсутності попереднього повідомлення останнього щодо наміру укладення нового договору оренди з новим орендарем, право особи на реалізацію свого переважного права, що передбачено статтею 777 ЦК України та статтею 33 Закону України «Про оренду землі», буде порушено, а така поведінка орендодавця відносно попереднього орендаря буде недобросовісною. Оскільки суд дійшов висновку, про задоволення позову в повному об»ємі, то судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в сумі по 1600 грн. з кожного. Виходячи з наведеного вище, на підставі ст. 33 Закону України « Про оренду землі», ст. 124 Земельного кодексу України, ст.ст. 626, 764, 777, 792 ЦК України, правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-2540цс16 від 23 листопада 2016 року,

Outcome: approved