Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Костенко О.М. звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою посилаючись на те, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом, посвідченим Новоржицькою сільською радою від 29.05.2000 року № 53. До складку спадщини входить право на земельну частку (пай) розміром 5,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала в колективній власності КСП «Новооржицьке» на території Новооржицької сільської ради Згурівського району Київської області, що належало [PERSON] на підставі Сертифікату серії КВ № 0054540, що був виданий 03.02.1997 року та зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 87. Оригінал вказаного Сертифікату був втрачений, про що розміщено оголошення у пресі. Позивач є єдиним спадкоємцем померлої за заповітом. Спадщину у встановленому законом порядку він прийняв. Спадкові права позивача ніким не оспорюються. Позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай), у зв`язку із ненаданням оригіналу Сертифікату. В досудовому порядку вирішити питання оформлення спадкових прав позивач не має можливості, тому представник позивача просить суд визнати за позивачем [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай), а також не стягувати з відповідача судові витрати. В підготовчому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. В підготовче судове засідання не з`явився представник відповідача Новооржицької сільської ради. Відповідач направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у відсутність представника сільської ради, позовні вимоги визнав повністю. Суд визнав можливим розглядати справу без участі представника відповідача, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та його неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, враховуючи\~ визнання позову відповідачем. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи визнання відповідаем позову за наявності для того законних підстав. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, яке прийняте судом, як таке, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Обставини, викладені в позові підтверджуються наступним. Дослідженими судом письмовими доказами встановлено, що [PERSON] згідно Сертифікату серії КВ № 0054540 належало право на земельну частку (пай) розміром 5,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала в колективній власності КСП «Новооржицьке» на території Новооржицької сільської ради Згурівського району Київської області. Сертифікат зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 03.02.1997 року за № 87. Оригінал Сертифікату був втрачений, про що було розміщено оголошення в друкованому засобі масової інформації (довідка Новооржицької сільської ради а.с.12, схема поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) по Новооржицькій сільській раді а.с.13-14, витяг з Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються по КСП «Новооржицьке» а.с.17-18, оголошення в газеті «Панорама» - а.с.15-16). Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Аналогічні положення передбачені п. 17 Перехідних положень ЗК України (Розділ Х). Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , позивачу [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом на вищезгадане право на земельну частку (пай). Заповіт посвідчений Новооржицькою сільською радою від 29.05.2000 року та зареєстрований в реєстрі за № 53, інших заповітів [PERSON] не складала. Позивач є єдиним спадкоємцем померлої. Інші спадкоємці, в тому числі ті, що мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні. Позивач спадщину у встановленому законом порядку прийняв. Позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) у зв`язку із ненаданням правовстановлюючого документу - Сертифікату (копія актового запису про смерть - а.с.39, копія заповіту а.с.8, інформаційні довідки із Спадкового реєстру а.с.32,33). На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] чинним був ЦК УРСР 1963 року, тому саме норми зазначеного Кодексу підлягають до застосування до даних спадкових правовідносин, зокрема в частині визначення порядку прийняття спадщини та визначення належності до спадкоємців. В силу ч. 1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Відповідно до ч. 3 ст. 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Положеннями п. 4 Прикінцевих і Перехідних положень ЦК України передбачено, що даний Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 8 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР 1963 року, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивачу було відмовлено державним нотаріусом Згурівської державної нотаріальної контори Саркісян Л.М. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), у звязку з ненаданням правовстановлюючого документу на право на земельну частку (пай) Сертифікату (нотаріальна відмова а.с.4). Згідно положення п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року\~ № 24-753/0/4-13 якщо спадщина відкрилась у період чинності\~ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. В пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008\~ року N 7 передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним\~ документом,\~ що\~ посвідчує таке право,\~ є сертифікат про право на земельну частку (пай). Пунктом 3.5 Листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про\~спадкування» 16.05.2013\~ року № 24-753/0/4-13 визначено, що належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом померлої [INFO] [PERSON] . Позивач є єдиним спадкоємцем померлої. Позивач спадщину прийняв та його спадкові права ніким не оспорюються. До складу спадщини входить право на земельну частку (пай) розміром 5,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала в колективній власності КСП «Новооржицьке» на території Новооржицької сільської ради Згурівського району Київської області, яке належало [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 0054540. На даний час Сертифікат втрачено. Позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права в нотаріальних органах через відсутність правовстановлюючого документу Сертифікату серії РН № 0054540, а тому його порушені спадкові права підлягають судовому захисту, шляхом визнання за ним права на спадкове майно. Суд вважає за необхідне визнати за позивачем [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай) згідно Сертифікату серії РН № 0054540. Не застосовувати до відповідача Новооржицької сільської ради ст. 141 ЦПК України та понесені позивачем судові витрати залишити за ним.

Outcome: approved