overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

У квітні 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»на свою користь суму строкового вкладу (депозиту) за договором - заявою №326933/80406/3-14 від 10 грудня 2014 р. в розмірі 1400 доларів США, а також суму строкового вкладу (депозиту) за договором - заявою №326933/84865/3-14 від 23 грудня 2014 р. в розмірі 1200 доларів США. Позов обґрунтований неповерненням по закінченню строку депозитів. В судовому засідання позивачка позов підтримала. Відповідач завчасно отримавши судовий виклик, свого представника не направив, клопотання про відкладання розгляду справи суд розцінює як намагання затягнути її розгляд. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини. На підставі договору - заяви №326933/80406/3-14 від 10 грудня 2014 р. позивачка помістила до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» депозит в розмірі 1400 доларів США строком по 10 березня 2015 р., а також суму строкового вкладу (депозиту) за договором - заявою №326933/84865/3-14 від 23 грудня 2014 р. в розмірі 1200 доларів США по 23 березня 2015 р. Депозити позивачці не повернуті, що підтверджується роздруківкою з особового рахунку та листуванням банком із позивачкою. Статтею 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Згідно з ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання /. На підставі ст.ст. 1060, 1061 ЦК України банки повертають вклади /депозити/ та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківської вкладу /депозиту/ між вкладником і банком. За договором банківського вкладу /депозиту/ незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Отже, позов є доведеним і підлягає задоволенню, оскільки відповідач всупереч договору не повернув залучені кошти депозитів за вказаними договорами. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 1% гривневого еквівалента від суми стягнутих коштів - 406,03 грн. (а.с.5,8)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

У квітні 2015р. заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин зі своїм померлим братом [PERSON], посилаючись на те, що особисті документи померлого про його народження не збереглися, що є перешкодою в оформлені правовстановлюючих документів на спадкове майно померлого. У судовому засіданні заявник був відсутній, надав заяву про підтримку вимог і розгляд справи без його участі. Заінтересована особа - Перша Миколаївська держнотконтора про час і місце судового розгляду повідомлялася у встановленому порядку, явку свого представника у судове засідання не забезпечила. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно копії свідоцтва про смерть [INFO]. у м.Миколаєві помер [PERSON] у віці 57 років. Згідно копій свідоцтва про народження заявника (серія [NUMBER]), в графі батьки по російські зазначено: отец - [PERSON], мать - [PERSON]. Відповідно до копії військового білету батька заявника [PERSON].(серія [NUMBER]), в графі сімейний стан по російські вказано: жена - [PERSON], сыновья - [PERSON], 1955г.р., [PERSON], 1956г.р. Згідно довідок ЖКП "Бриз" ЖЕК №1 від 29.01.2014р., 12.02.2015р., за життя [PERSON], 1956р.н., мешкав за адресою: [ADDRESS], а також зазначено, що разом з ним мешкав та був зареєстрований його брат [PERSON],1955р.н. Також, як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло, виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду 20.01.1997р., квартира [ADDRESS], належить [PERSON] та членам його сім'ї - [PERSON], [PERSON], [PERSON] Постановою нотаріуса від 21.01.2015р. заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], оскільки заявником не надано в повному обсязі документи, які б підтверджували родинні стосунки. Твердження про родинний зв'язок заявника і померлого доводиться копіями наданих документів. Виходячи з наведених даних у представлених документах, суд визнає достовірним той факт, що померлий [PERSON] був заявнику рідним братом. Оскільки підтвердження цього факту необхідне для отримання свідоцтва про право на спадщину, то він має бути встановлений судовим рішенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

У квітні 2015р. заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин зі своєю померлою матір'ю, посилаючись на розбіжність ім'я та по батькові її матері в свідоцтвах про народження і про смерть як перешкоду в оформлені правовстановлюючих документів на спадщину. У судовому засіданні заявник була відсутня, надала заяву про підтримку вимог і розгляд справи без її участі. Заінтересована особа - Третя Миколаївська державна нотаріальна контора, свого представника до суду не направила, надала заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно копії свідоцтва про смерть (серія [NUMBER]) [INFO] померла [PERSON] у віці 79 років. Згідно копій свідоцтва про народження заявниці (серія [NUMBER]), свідоцтва про укладення шлюбу (серія [NUMBER]) заявниця до шлюбу теж мала прізвище [PERSON], а її матір'ю вказана російською «[PERSON]». Згідно копій довідки Ф-3 КП "ЖЕК-10" від 27.04.2015р., свідоцтва про право власності на житло від 22.11.2005р., померла була поряд із заявником співвласником житла, в якому вони разом і проживали, із зазначенням в документах родинних відносин: мати та дочка. Згідно копії заповіту померла залишила у спадок заявнику належну їй земельну ділянку. Отже, твердження про родинний зв'язок із померлою доводиться сукупністю наданих заявником документів, наведених в них даних, а тому суд визнає достовірним той факт, що померла [PERSON] була заявниці матір'ю, вказувалася в свідоцтві про її народження російською як «[PERSON]». Оскільки даний факт має для заявника правове значення, його підтвердження необхідне для отримання свідоцтва про право на спадщину, то він має бути встановлений судовим рішенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме належності їй трудової книжки [NUMBER] від 11.04.1978 року. В обґрунтування заявлених вимог заявниця посилається на те, що вона має право на пенсію за віком, однак їй відмовлено у призначенні такої пенсії, оскільки у трудовій книжці [NUMBER] від 11.04.1978 року здійснено виправлення у прізвищі заявниці. До суду заявницею було подано заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримла. Представник заінтересованої особи - управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі Хмельницької області просить розглядати справу у його відсутності та проти задоволення вимог заявниці не заперечує, про що надіслано до суду відповідну заяву. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно роз'яснень, даних у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд може встановлювати факти належності особі трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Судом встановлено, що згідно паспорта заявницею є [PERSON], [INFO], на це ж ім'я видано трудову книжку [NUMBER] від 11.04.1978 року, однак у вищезазначеному документі здійснено виправлення по-батькові заявниці. У зв'язку з цим вона не може належним чином оформити пенсію. Вказані обставини підтверджуються: копіями паспорта заявниці; копією трудової книжки заявниці. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документа - трудової книжки [NUMBER] від 11.04.1978 року підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

У квітні 2015 року до суду звернулась [PERSON] з вищевказаним позовом обгрунтовуючи його тим, що 19.09.1997 між нею та відповідачем було укладено шлюб, в якому у подружжя народились син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Обов'язків по утриманню дітей відповідач в добровільному порядку не виконує. У судове засідання сторони не з'явились. Позивач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, заяв чи клопотань не надав. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе провести заочний судовий розгляд за відсутності позивача, який подав заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності відповідача, який не з'явився в судове засідання без поважних причин. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. На підставі копій свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] встановлено, що їхніми батьками є позивач та відповідач у даній справі. З наданих позивачем документів вбачається, що діти проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються з дня пред'явлення позову. Частина 1 ст. 10 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частина 2 ст. 11 ЦПК України визначає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідач в даній справі не скористався своїми правами щодо подання заперечень на позовну заяву, доказів не подав, в судове засідання не з'явився без поважних причин. Суд вважає, що на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, позивач довів обґрунтованість своїх вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України та п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. з вимог про стягнення аліментів, від оплати якого позивача звільнено законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся в суд із вказаним позовом. Зазначав, що проживає з матір'ю і навчається у Вінницькому аграрному університеті на денній формі навчання у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач є його батьком і може надавати йому матеріальну допомогу, тому просив суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання на період навчання в розмірі ? частини заробітку щомісячно. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, де зазначив, що позов підтримує та просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). [PERSON] є студентом четвертого курсу Вінницького аграрного університету та потребує матеріальної допомоги, термін навчання закінчується 30.06.2015 року (а.с. 5). Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України цього Кодексу. Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" № 3674-VI, від 08.07.2011 року, позивача звільнено від сплати судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок, тому на підставі статті 88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача. Враховуючи наведене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08 квітня 2015 року відкрито провадження у справі. 03 квітня 2015 року позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту спірної квартири може зробити неможливим виконання рішення суду про задоволення позову, оскільки існує ризик відчуження відповідачем по справі нерухомого майна, яке є предметом спору. Згідно зі ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, тощо. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Як убачається з матеріалів справи, позивач просить витребувати на його користь квартиру [ADDRESS] з чужого незаконного володіння ТОВ «Сол-Істейт». Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірна квартира є предметом іпотеки за договором, укладеним між позивачем та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ТОВ «Кей-Колект». У березні 2015 року позивач дізнався, що право власності на спірну квартиру було відчужено та зареєстровано спочатку за ТОВ «Кей-Колект», а згодом за ТОВ «Сол-Істейт». За таких обставин, позивач вказує, що існує значний ризик подальшого відчуження спірної квартири на користь третіх осіб. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач є співмірними із заявленими позивачем вимогам, а тому суд приходить до висновку про необхідність забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS]. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за укладеним договором від 01 серпня 2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач умови кредитного договору належно не виконав і станом на 31 січня 2016 року має заборгованість в сумі 19471,62 гривні. Просив стягнути з відповідача вказану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 01 серпня 2012 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується копіями анкети-заяви від 01 серпня 2012 року (а.с.8), довідки про умови кредитування (а.с.9-10), витягом з умов і правил надання банківських послуг (а.с.11-43), новою редакцією статуту ПАТ КБ "Приватбанк" (а.с.39). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.6-7) станом на 31 січня 2016 року сума заборгованості по кредитному договору відповідача становить 19471,62 грн. в тому числі: 2486,21 грн. - заборгованість за кредитом; 12782,00 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 2800,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 903,41 грн. - штраф процентна складова Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1378,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за укладеним договором від 08 лютого 2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідачка умови кредитного договору належно не виконала і станом на 31 січня 2015 року має заборгованість в сумі 12786,34 гривень. Просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 12786,34 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов підтримав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 08 лютого 2013 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується копіями заяви від 08 лютого 2013 року (а.с.6), довідки про умови кредитування (а.с.7-8), копією витягу з умов і правил надання банківських послуг (а.с.9-32) новою редакцією статуту ПАТ КБ "Приватбанк" (а.с.37). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.5) станом на 31 січня 2015 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідачки становить 12786,34 грн. в тому числі: 3390,97 грн. заборгованість за кредитом; 5910,31 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1800,00 грн.- комісія, 1085,06 грн. - штраф. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за укладеним договором від 13 квітня 2012 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач умови кредитного договору належно не виконав і станом на 25 березня 2015 року має заборгованість в сумі 26576,02 грн. Просив стягнути з відповідача вказану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 13 квітня 2012 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується копіями заяви від 13 квітня 2012 року (а.с.9), довідки про умови і правила кредитування (а.с.10-11), витягом з умов і правил надання банківських послуг (а.с.12-35) та витягу з нової редакції статуту ПАТ КБ "Приватбанк" (а.с.40). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.6-7) станом на 25 березня 2015 року сума заборгованості по кредитному договору відповідача становить 26576,02 грн. в тому числі: 12260 грн. - заборгованість за кредитом; 11324,3 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1250 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 1741,72 грн. - штраф. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved