Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Представник позивача - головний лісничий Державного підприємства «Саратське лісове господарство» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача на користь держави 5868 гривень 11 копійок в рахунок погашення завданих лісовому господарству матеріальних збитків самовільною рубкою лісу. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначив, що 26 серпня 2013 року о 13 годині 30 хвилин в кварталі 12 виділ 1 Тарутинського лісництва ДП «Саратське лісове господарство» відповідач вчинив самовільний, без належного на те дозволу передбаченого ст.69 Лісового кодексу України, поруб дерев, чим завдав лісовому господарству матеріальну шкоду на загальну суму 5868 гривень 11 копійок. За вказане порушення лісничим Тарутинського лісництва структурної ланки ДП «Саратське лісове господарство» Грібінь О.О. на відповідача [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення № 19 від 26 серпня 2013 року, згідно якого було винесено постанову про адміністративне правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 гривень та запропоновано в десятиденний строк добровільно відшкодувати матеріальні збитки в розмірі 5868 гривень 11 копійок. Однак, відповідачем матеріальні збитки не відшкодовані. Таким чином представник позивача просить в судовому порядку стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду в розмірі 5868 гривень 11 копійок та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, на розгляд суду від представника позивача надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність (а.с. 22). Відповідач у судове засідання не з'явився. На адресу суду від відповідача надійшла заява про згоду з позовними вимогами позивача та з проханням розглянути справу без його участі (а.с. 18), що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо це не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються главою 82 Цивільного Кодексу України , постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 р. N 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу». Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12 червня 2009 року передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 105 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у: 1) незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Відповідно ст.107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. З розрахунку шкоди, заподіяної державі відповідачем самовільною порубкою дерев у кварталі 12 виділ 1 Тарутинського лісництва структурної ланки ДП «Саратське лісове господарство» згідно такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року № 665, вбачається, що незаконними діями відповідача нанесені збитки державі у розмірі 5868 гривень 11 копійок. Відповідно до ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення. Таким чином, згідно ст. 69 ЗУ «Про охорону навколишнього середовища», ст. 1166 ЦК України суд приходить до висновку, що позовні вимоги ДП «Саратське лісове господарство» є законними та обґрунтованими і з [PERSON] на користь держави слід стягнути 5868 гривень 11 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої самовільною порубкою дерев. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 229 гривень 40 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved