Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з відповідачем з 23 серпня 1997 року по 19 жовтня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбу. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. В теперішній час [PERSON] навчається в Комунальному вищому навчальному закладі «Криворізький медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради по спеціальності «Сестринська справа» на 3-му курсі денної форми навчання, отримує стипендію в розмірі 875,30 грн. Вона не працює, оскільки знаходиться в декретній відпустці. Відповідач працює, має постійний заробіток, а тому має можливість надавати допомогу на період навчання доньки. Оскільки відповідач добровільно допомоги не надає, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн. на утримання доньки [PERSON], до [INFO] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій просила розглядати справу без її участі і задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив суд розглядати справу без його участі. Згідно з частиною третьою статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України (частина четверта статті 200 ЦПК України). Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] року, батьками якого є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], (а.с. 8). Згідно довідки № 3 від 13.04.2018 р., [PERSON] навчається у Комунальному вищому навчальному закладі «Криворізький медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради» на 3-му курсі денної форми навчання, строк навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року (а.с. 12). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. [PERSON] потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, так як не в змозі в повному обсязі самостійно утримувати себе, оскільки розмір стипендії, яку вона отримує в середньому становить 875,30 грн на місяць, що підтверджується довідкою про доходи № 69 Комунального вищого навчального закладу «Криворізький медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради» від 17.04.2018 р. згідно якої сума доходу [PERSON] за період з жовтня 2017 р. по березень 2018 р. становить 5 251,75 грн (а.с. 10). Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Потреба повнолітньої дитини у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням полягає у необхідності її харчування в учбовому закладі, придбання необхідної літератури, канцелярських предметів, тощо. Оскільки сторони у судове засідання не з'явилися, просили розглядати справу за їх відсутності, відповідач скористався наданим йому правом визнати позов, відповідно до ч. 2 ст. 49 ЦПК, і суду не надано документів про стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних осіб на утримані, суд не досліджує зазначені обставини справи. Крім того, частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Дослідивши та врахувавши усі доводи позивача, визнання позову відповідачем та інші обставини на які посилався позивач в позовній заяві, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. У зв'язку з тим, що [PERSON] визнав позовні вимоги та не заперечував проти стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі, суд вважає за можливе стягувати з нього аліменти в розмірі 1 000 грн. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач звернулась до суду з позовною заявою 19 квітня 2018 року, а тому аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на викладене необхідно стягнути з [PERSON] на користь Держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved