Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

У вересні 2019 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , заявниця) звернулася до суду із заявою про визнання недієздатною її матері [PERSON] , [INFO] (далі по тексту - [PERSON] , заявниця), встановлення над нею опіки та призначення опікуна. На обґрунтування заяви вказала, що внаслідок психічного захворювання її мати поводить себе неадекватно, самостійно себе не обслуговує, дезорієнтована у просторі і в часі, не впізнає рідних та дуже погано розмовляє. Мати перебуває на обліку у лікаря-психіатра де проходила стаціонарне лікування і через свою хворобу не розуміє значення своїх дій, не може керувати ними та потребує постійного стороннього догляду і опіки. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала, просила її задовольнити. З урахуванням психічного стану [PERSON] суд вважав за можливе розглянути справу без її виклику в судове засідання. Орган опіки та піклування вніс подання про призначення заявниці опікуном її матері. Представник органу опіки та піклування подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши заявницю та дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини. Відповідно до пояснень заявниці та згідно з даними висновку судово-психіатричного експерта (№ 196 від 31.03.2020) психічний стан [PERSON] змінився приблизно у 2012 році. Зокрема, погіршилась пам`ять, почала заявляти, що в неї крадуть речі, а потім підкидають їй назад, світять фонарями-фарами у вікна, щоб пограбувати квартиру, виносять з квартири речі. Під час експертизи [PERSON] до кімнати, де очікують експерти, заходить вкрай повільно, притримується донькою, зовні в одязі охайна. На запитання не відповідає, недоречно посміхається. Не виконує найпростіші інструкції, а саме: підняти праву руку, назвати предмет побуту на столі експертів, тощо. Настрій невизначений, з відтінком благодушного. Емоційні прояви збіднілі, часом слабодуха, тяжко "охає", легко відволікається, астенізується, втомлюється. З приводу хронічного психічного захворювання [PERSON] перебуває на обліку в Київській міській психоневрологічній лікарні № 2, де також проходила стаціонарне лікування. За результатами проведеної судово-психіатричної експертизи встановлено, що [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом у вигляді судинної деменції ( згідно з МКХ-10: F01) і за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до статті 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з положеннями статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. За приписом статті 41 цього Кодексу у зв`язку із визнанням фізичної особи недієздатною вона не вправі вчиняти правочини, тобто дії, які спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а одним із наслідків визнання фізичної особи недієздатною є встановлення над нею опіки. Визначення понять психічного розладу та тяжкого психічного розладу дає Закон України «Про психіатричну допомогу», відповідно до якого психічними розладами є розлади психічної діяльності, визнані такими згідно з чинною в Україні Міжнародною статистичною класифікацією хвороб, травм і причин смерті, а під тяжким психічним розладом розуміють порушення психічної діяльності функціонального характер розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Отже, зважаючи на наявність у [PERSON] хронічного стійкого психічного розладу, який повністю позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання її недієздатною. За приписами статтей 58, 60 ЦК України у разі визнання фізичної особи недієздатною суд встановлює над нею опіку і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Обставин, які перешкоджають заявниці виконувати обов`язки опікуна над матір`ю, судом не встановлено, а отже подання органу опіки та піклування суд визнає обґрунтованим. На підставі викладеного,

Outcome: approved