Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про зобов`язання відшкодувати завдану шкоду майну [PERSON] в натурі шляхом ремонту пошкодженого майна, убиральні - позначеної літерою Г на плані земельної ділянки технічного паспорту від 06 жовтня 2015 року на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також паркану, розташованого на межі домоволодіння, адреса розташування: [ADDRESS] та домоволодіння, адреса розташування: [ADDRESS] , стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. Вимоги мотивує тим, що є власником житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями по [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 2 Лященко В.Є. від 13.11.2015 року. 30 червня 2020 року вночі їй стало відомо що [PERSON] зруйнувала сарай, четверту частину стіни убиральні та паркан на її подвір`ї без її дозволу, що зафіксовано працівниками поліції. Просить зобов`язати [PERSON] відшкодувати завдану майнову шкоду шляхом ремонту пошкодженого майна. Вказує, що окрім матеріальних збитків, протиправною поведінкою відповідача було завдано моральної шкоди, яка виразилась у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із пошкодженням свого майна тому просить стягнути моральну шкоду від протиправної поведінки відповідача у розмірі 10000 грн. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.10.2020 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання /а.с. 34-35/. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.04.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті /а.с. 73-74/. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала повністю, просила задовольнити, пославшись на обставини, які викладені у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю та просила відмовити в задоволенні позову повністю. Суд, в межах наданих доказів. заслухавши пояснення сторін. дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом, Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 2, Лященко В.Є. від 13.11.2015 та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 47561435, виданий державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 2 Лященко В.Є від 13.11.2015 року позивач є власником житлового будинку по [ADDRESS] . Відповідно до схематичного плану земельної ділянки технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого ОКП "Кіровоградським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації" від 05.10.2015 року домоволодіння має: житловий будинок - літери за планом Ааа , убиральню - літера за планом Г, гараж - літера за планом Д, погріб - літера за планом- Д, д В, гараж - літери за планом О, сарай - літери за планом Е, вимощення - літера за плано І, огорожа - літера за планом N. Як вбачається з матеріалів справи 30.06.2020 року об 11 год. 39 хв. та 08.07.2020 року о 13 год. 01 хв. позивач викликала поліцію та повідомила про конфлікт з відповідачем. З наданих суду позивачем відповідей Національної поліції України, Головного управління національної поліції в Кіровоградські області в липні 2020 року, позивачу повідомлено, про відсутність в даних подіях ознак кримінального правопорушення та відсутність підстав для внесення до відомостей Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.16-21). Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи, або виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до п. 3 ч 5 ст. 12 ЦПК України суд роз`яснював учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій. Однак, в ході розгляду справи ні позивач ні представник позивача клопотань про призначення експертизи для визначення розміру майнової шкоди не заявляли, а інших доказів на підставі яких визначати розмір заподіяної шкоди сторони суду не надали. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до положень ч.3 ст. 15, ч. І ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З наданого відеозапису представником позивача до позовної заяви факт майнової шкоди завданої позивачу не встановлено, оскільки на даному записі відображені лише відібрання пояснень працівниками поліції у позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позивачем не доведено за допомогою належних засобів доказування факту заподіяної майнової шкоди з вини відповідача, оскільки матеріали справи таких доказів не містять, а позивачем не надано, а тому заявлені позивачем позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди задоволенню не підлягають. Також не підлягають задоволенню і позовні вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 10000 грн., яку позивач зазнала через стрес під час руйнування паркану та знесення убиральні, моральних та психічних переживаннях, пов`язаних з пошкодженням належного їй майна, так як позивачем не доведено факт завдання моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру діями відповідача та не надано доказів наявності моральної шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Статтею 1167 ЦК України визначені підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, які полягають у тому, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди відповідно до ст. 23 ЦК України визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно п. 5 Постанови Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому доказуванню позивачем підлягають такі обставини:наявність моральної шкоди, протиправність діяння того хто спричинив цю шкоду, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, необхідно з`ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 цієї постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Саме позивач має довести наявність усіх вищевказаних обставин для вирішення питання про наявність та розмір моральної шкоди. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати в справі компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved