Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

У жовтні 2020 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з Єдиного реєстру боржників, автоматизованої системи виконавчих проваджень 21.10.2020 року їй стало відомо, що приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. вчинено виконавчий напис про стягнення з неї коштів на користь ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ». На підставі виконавчого напису нотаріуса, приватним виконавцем Дорошкевич Вірою Леонідівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, відповідно внесено відомості про неї до Єдиного реєстру боржників. Зазначає, що не брала участі у будь-яких судових провадженнях та від жодних осіб не отримувала претензій або вимог. Вказує, що нотаріус учинив виконавчий напис не дотримавшись пп.2.3 п.2 гл.16 розд.ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, адже товариство взагалі не направляло їй, як боржнику, письмову вимогу щодо усунення порушень за кредитною угодою. Недотриманням нотаріусом вказаних вимог порядку порушено її права на спростування розміру заборгованості. У зв`язку з чим просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем про стягнення коштів з [PERSON] на користь ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ». Ухвалою судді від 23.10.2020 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 11107 від 29.04.2020 року, приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» заборгованості у розмірі 11 850 грн., виконавче провадження №62250266 Ухвалою суду від 23.10.2020 року було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого судового засідання та викликом сторін. За клопотанням представника позивача, в порядку ст.84 ЦПК України, витребувано у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчика В.В. - належно оформлену копію повного обсягу матеріалів нотаріальної справи, яку відкрито за заявою ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» щодо вчинення виконавчого напису про стягнення коштів з [PERSON] на користь ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ». Ухвалою суду від 18.11.2020 року за клопотанням представника позивача, в порядку ст.84 ЦПК України, з Київського обласного державного нотаріального архіву витребувано повний обсяг матеріалів нотаріальної справи, яку відкрито за заявою ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» щодо вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості з [PERSON] 04.12.2020 року на електронну адресу суду від представника відповідача ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позовні вимоги не визнає. Зокрема зазначив, що відповідачем направлено претензію позивачу з вимогою про погашення заборгованості за договором про надання кредиту, яку позивач отримав, але не виконав. Крім того вказав, що будь-яких заперечень позивачем щодо оспоренyя суми боргу надано не було, що свідчить про визнання вимоги відповідача у повному обсязі, в результаті чого відповідач звернувся до приватного виконавця для вчинення виконавчого напису. З метою вчинення виконавчого напису нотаріусу було надано, зокрема оригінал договору про надання кредиту, укладений між позивачем та відповідачем з додатками до нього і засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Крім того зазначив, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом встановлено, що заборгованість за договором існує, її розмір, здійснення позичальником платежів на погашення суми заборгованості та те, що не минуло три роки з дня виникнення права вимоги. А тому на підставі отриманих документів, які в повному обсязі відповідають вимогам Постанови КМУ №662 від 26.11.2014 року, приватний нотаріус вчинив виконавчий напис. Зазначив, що всі вчинені дії нотаріусом були здійснені відповідно до положень чинного законодавства України, а тому відсутні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вважає, що позиція позивача зводиться лише до намагання уникнути виконання кредитних зобов`язань за договором про надання кредиту. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] за безпідставністю та необґрунтованістю. Розгляд справи просив проводити у їх відсутність. 13.01.2021 року надійшло повідомлення Київського державного нотаріального архіву про те, що документи приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчик В. В. на зберігання до архіву не передавалися. Ухвалою суду від 16.02.2021 року справу було призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, заявою від 09.03.2021 року представник позивача просила розглянути справу за їх відсутності, на позовних вимогах наполягала. Представника відповідача ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву, просив розгляд справи проводити у їх відсутність. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України, на підставі наявних у справі матеріалів Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. Так, з матеріалів справи вбачається, що постановою від 17.06.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. відкрито виконавче провадження № 62250266 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. № 11107 від 29.04.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ Алекскредит заборгованості у розмірі 11850,00 грн. За загальним правилом ст. 15, ст.16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом учинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом. Порядок учинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється законом Про нотаріат та іншими актами законодавства (ч.1 ст.39 цього закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 №296/5. Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону України Про нотаріат). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена гл.14 закону Про нотаріат та гл.16 розд. ІІ порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі ст.87 Закону України Про нотаріат для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів. У ст. 88 Закону України Про нотаріат визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті закону нотаріус учиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше ніж 3 роки, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше ніж рік. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку. Порядок учинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пп.1, 3 гл.16 розд. ІІ порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з п.п.2.1 п.2 гл.16 розд. ІІ порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування й місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата й місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, якою керувався нотаріус. Відповідно до ст. 89 Закону України Про нотаріат у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України Про нотаріат ). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений у п.п.2.3 п.2 гл.16 розд. ІІ порядку вчинення нотаріальних дій, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст.15, ст.16, ст.18 ЦК, ст. 50, ст.87, ст.88 закону Про нотаріат захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19), а також Верховний Суд в постанові від 23 січня 2020 року у справі № 355/1214/16-ц, провадження № 61-25331св18, від 12 березня 2020 року у справі № 754/7994/17-ц, провадження № 61-19592св19. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всупереч зазначеним положенням закону відповідачем по справі не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що розмір заборгованості, на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом, відповідав заявленому стягувачем, та взагалі, що між позивачем та відповідачем були укладені цивільно-правові договори та як наслідок існують цивільні правовідносини. Окрім того, матеріали справи не містять у собі копій документів на підставі яких нотаріусом було вчинено виконавчий напис (які були витребувані ухвалою суду, але до суду так і не надійшли), а отже суд не має можливості перевірити законність та правильність процедури вчинення виконавчого напису нотаріусом. Враховуючи те, що позивачем заперечується як сам факт укладання кредитного договору так і розмір заборгованості, а сторонами у справі не було доведено, що при вчиненні приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем виконавчого напису ним було дотримано процедуру встановлено Законом України Про нотаріат та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що ним було встановлено безспірність заборгованості, суд приходить до висновку, що виконавчий напис, виданий приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем № 11107 від 29.04.2020 року про стягнення заборгованості з [PERSON] , на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЕКСКРЕДИТ" в розмірі 11 850,00 грн., повинен бути визнаний таким, що задоволенню не підлягає. Таким чином, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: approved