Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

Позивач по справі звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить суд визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 7,26 га на території Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області, яка належала [PERSON] згідно Сертифікату на земельну частку (пай) серії ХР № 0167455, виданого Шевченківською районною державною адміністрацією, в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову вказує, що 30 жовтня 1998 року померла тітка позивача (по матері) [PERSON]. За життя [PERSON] отримала сертифікат на земельну ділянку (пай) серії ХР № 0167455, розташовану на території Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області, проте Державний акт про право власності на вищевказану земельну ділянку оформлений не був. Про наявність у [PERSON] вищезазначеного сертифікату позивачу стало відомо після смерті тітки. На даний час позивач має намір документально оформити спадщину, що лишилася після смерті тітки, у звязку з чим, змушена звернутися до суду для захисту своїх законних прав та інтересів, так як постійно проживала зі своєю рідною тіткою. Представник позивача по справі у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та наполягав на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача по справі Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області у судове засідання не зявився, надавши письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують (а.с.23). Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно до вимог\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Бабуся позивача по справі [PERSON] народилася 20 березня 1901 року згідно свідоцтва про народження серії ЯИ № 525214 від 11.06.1953 року, де батьком вказано на рос. мові «Черняк Сергей Андреевич», а матірю на рос. мові «Черняк Фекла Григорьевна», копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.6). Зміна прізвища бабусі позивачки (двоюрідної) з «Черняк» на «Гриценко» підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-ЯР № 617216 від 25.12.1956 року в матеріалах справи (а.с.5). Родинний зв'язок бабусі позивача (двоюрідної) [PERSON] та бабусі позивача (рідної) [PERSON] підтверджується їх свідоцтвами про народження серії VІ-УР № 1833861 від 31.03.1966 року (рідної бабусі позивача) та серії ЯИ № 525214 від 11.06.1953 року (двоюрідної бабусі), де батьком вказано на рос. мові «Черняк Сергей Андреевич», а матірю на рос. мові «Черняк Фекла Григорьевна» (а.с.6,27). Зміна прізвища бабусі позивача з «Черняк» на «Василеву» підтверджується копією свідоцтва про одруження серії ІІ-ЯК № 0301012 від 06.10.1967 року в матеріалах справи (а.с.27). У [PERSON] (рідної бабусі позивача по справі) народилася донька [PERSON] (мати позивача по справі), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії УГ № 556048 в матеріалах справи (а.с.8). Зміна прізвища матері позивача [PERSON] з «Василевої» на «Тарасенко» підтверджується копією свідоцтва про одруження серії VІ-УР № 473135 від 17.11.1964 року в матеріалах справи (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження серії І-ЯК № 588719 від 24.02.1970 року 01 лютого 1970 року народилася [PERSON] (позивач по справі), копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.9). Зміна прізвища позивача по справі [PERSON] з «Тарасенко» на «Чоломбитько» підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 06.02.2014 року (а.с.12), а також копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ВЛ № 119320 від 12.01.2000 року (а.с.11). 30 жовтня 1998 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 125984 від 30.10.1998 року, виданим Петропільською сільською радою Шевченківського району Харківської області (а.с.13). За життя [PERSON] отримала сертифікат на земельну ділянку (пай) серії ХР № 0167455, розташовану на території Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області (а.с.3). Проте, Державний акт про право право власності на вищевказану земельну ділянку оформлений не був. Позивач по справі на день смерті [PERSON] проживала разом із нею, здійснювала догляд за нею і відповідно прийняла спадщину, що підтверджується довідкою Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області № 126 від 15.02.2016 року, про те, що на день своєї смерті спадкодавець [PERSON] 20.03.1901 року значилась постійно прописаною і мала такий склад сімї [PERSON] [INFO] (а.с.4). Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до п. 1, 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування",\~ відносини спадкування регулюються правилами\~ ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується законодавство, зокрема,\~відповідні правила\~Цивільного Кодексу Української РСР. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. Враховуючи, що тітка позивача померла в 1998 році, відповідно, до даних правовідносин треба застосовувати Цивільний кодекс УРСР 1963 року. Згідно вимог ст. 524 Цивільного кодексу УРСР спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Частиною 1 статті 549 зазначеного Цивільного кодексу визначається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Вказані дії повинні, відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР бути здійснені на протязі 6 місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 553 ЦК УРСР він не заявив про відмову від неї; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Шевченківським районним судом Харківської області 15.06.2016 року, було направлено запит про надання витягу зі Спадкового реєстру щодо померлої [PERSON] до Печенізької державної нотаріальної контори Харківської області (а.с.24). За інформаційними довідками зі Спадкового реєстру, після смерті [PERSON], щодо наявності посвідчених заповітів, а також заведених спадкових справ та наявності на їх підставі свідоцтв про право на спадщину інформація відсутня (а.с.28-31). Відсутність свідоцтва про право на спадщину в позивача не позбавляє його права на спадщину, отримання свідоцтва про право на спадщину є правом, а не обовязком спадкоємця. Саме до цього зводяться розяснення, надані Пленумом ВС в п.27 постанови від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». На підставі вищевикладеного, з метою захисту майнових прав сторін по справі, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Outcome: approved