Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування виконкому Металургійної районної у місті ради 12.06.2020 року звернувся до суду з вищезгаданим позовом, в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав стосовно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; дітей передати органу опіки та піклування виконкому Металургійної районної у місті ради для вирішення питання подальшого їх улаштування до сімейних форм виховання або дитячого державного закладу на повне державне забезпечення; стягнути з [PERSON] аліменти на користь майбутнього опікуна або дитячого державного закладу, де перебуватимуть діти, на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з КПН «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» КМР та Металургійного відділення поліції КВП ГУ НП в Дніпропетровській області надійшло клопотання про необхідність розгляду питання позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні її малолітніх дочок - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . При розгляді даного питання стало відомо, що відповідач [PERSON] є одинокою матір`ю, відомості про батька дітей записані на підставі ст.135 СК України. Відповідач ніде не працює, мешкає разом із дітьми та співмешканцем [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; до виконання батьківських обов`язків ставиться безвідповідально. Зі слів сусідів, які через агресивну поведінку [PERSON] , побажали залишитися анонімними, батьки схильні до вживання алкогольних напоїв, через що діти постійно голодні та недоглянуті. У квартирі, де мешкає сім`я, відсутні умови для проживання, виховання та розвитку дітей - помешкання потребує ремонту, його стан не відповідає санітарно-гігієнічним нормам; відключено тепло- та газопостачання; електроенергію підключено нелегально; радіатори опалення зрізані; відсутня будь-яка побутова техніка. У дітей наявні спальні місця, але відсутня постільна білизна, недостатня кількість одягу. На час обстеження були відсутні продукти харчування. Договір на обслуговування дітей з сімейним лікарем не укладався , медичний огляд дітей не здійснювався. Враховуючи зазначені обставини дітей було вилучено у родини та поміщено до КНП «Криворізька міська дитяча лікарня №4» на повне державне утримання. Долею дітей відповідач не цікавиться. Відповідач [PERSON] рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 10.08.2015 року позбавлена батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Представник позивача Органу опіки та піклування виконкому Металургійної районної у місті ради Казакова М.І. в судовому засіданні позов підтримала, обґрунтовуючи обставинами, викладеними в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні присутньою не була, за зареєстрованою в установленому порядку адресою направлено копію ухвали про відкриття провадження, позовну заяву з додатками, які повернулися до суду у зв`язку з закінченням терміну зберігання поштового відправлення . Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Представник третьої особи - Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку загального позовного провадження, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлялася про перебування в провадженні суду даної справи. Однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подала, крім того, представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 165 СК України встановлено, що з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позовну заяву подано Органом опіки та піклування виконкому Металургійної районної у місті ради, що відповідає положенням ст.165 СК України. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Батько дітей [PERSON] записаний на підставі ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (а.с.5-8 ), якою передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. 24.05.2020 року на гарячу лінію Дніпропетровської облдержадміністрації надійшло анонімне звернення з проханням перевірити неблагополучну сім`ю ( [PERSON] та [PERSON] ), що мешкає за адресою: [ADDRESS] . Зі слів заявниці, у сім`ї мешкає двоє дітей 4 та 5 років, які перебувають із нетверезим батьком протягом двох днів з 22.05.2020 року. Діти голодні, постійно плачуть, чим сусіди занепокоєні, так як є загроза життю дітей. Додає, що мати дітей відсутня, зникла у невідомому напрямку. Заявник зверталася до поліції, але питання не вирішується, просила вжити відповідні заходи (а.с.12). 29.05.2020 року Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Криворізької міської ради звернулося до начальника служби у справа дітей виконкому Металургійної районної у місті ради щодо відсутності договору на обслуговування дітей з сімейним лікарем. Згідно з даними первинної медичної документації, яка є в наявності в амбулаторії, [PERSON] оглядалась сімейним лікарем 19.01.2018 року перед щепленням. Стан дитини на момент огляду був задовільний, тому в той же день проведена вакцинація проти кору, епідпаротиту і краснухи. [PERSON] згідно з даними форми 063/о відвідувала амбулаторію для проведення щеплень 11.04.2017 року, 01.11.2017 року, 16.02.2018 року. В подальшому матір з дітьми до сімейного лікаря не звертались, не зважаючи на неодноразові спроби медичних працівників здійснити медичне спостереження за дітьми шляхом запрошень телефоном та відвідуванням місця мешкання. 29.05.2020 року сімейним лікарем [PERSON] та сімейною медичною сестрою проведено активний патронаж зазначеної родини. Двері медичним працівникам не відчинили, шуму чи плачу дітей через двері не чути, матір на телефон не відповідає. Сусіди бачили, що 29.05.2020 року батьки виходили з квартири без дітей. Дітей сусіди бачили давно, стан їх був не задовільний, оскільки [PERSON] (4 роки) не могла самостійно ходити . Вважають, що існує загроза життю та здоров`ю дітей (а.с.11). 01.06.2020 року Металургійне відділення поліції КВП ГУНП в Дніпропетровській області звернулося до Металургійної районної у місті ради , повідомило, що 01.06.2020 року о 10:34год. надійшло повідомлення на лінію 102, про те що за адресою: [ADDRESS] знаходиться головний спеціаліст з питань служби у справах дітей разом з представниками ЦСС, які прийшли за даною адресою до [PERSON] , яка має двох малолітніх дітей, сусіди скаржаться на умови проживання сім`ї. Виїздом на місце події працівниками ювенальної превенції Металургійного ВП КВП встановлено, що за вищевказаною адресою мешкає [PERSON] , 1993р.н. та співмешканець [PERSON] , 1995р.н., які мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . При огляді помешкання виявлено вищевказаних малолітніх дітей без одягу, брудних, голодних, зовнішній стан дітей незадовільний, дівчатка не розвинуті, не розмовляють, мають виснажений вигляд. В помешканні дуже брудно, сморід, загалом немає належного стану для життя, повна антисанітарія. В зв`язку з даною ситуацією прийнято рішення забрати двох малолітніх дітей до КНП «Криворізької міської дитячої лікарні №4» для обстеження, вважають за доцільне розглянути питання щодо позбавлення останньої батьківських прав (а.с.13). 01.06.2020 року службою у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті ради складено акт обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якого зазначене житлове приміщення розташоване на третьому поверсі триповерхового будинку, складається з двох кімнат. Умови проживання незадовільні. Квартира потребує ремонту. Відсутні газ,опалення, гаряча вода. Світло підключене нелегально. На момент обстеження продуктів харчування немає. У дітей є власні спальні місця, невелика кількість одягу, постільної білизни немає. Стосунки, зі слів матері, конфліктні. Матір попереджена про наслідки невиконання батьківських обов`язків та необхідність поліпшення умов проживання (а.с.10). Відповідно до частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Згідно з пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (далі - Постанова) ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Частинами 7, 8 ст.7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частиною 2 ст.150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року, зазначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Як роз`яснив Верховний Суд України в узагальненні «Практика розгляду судами справ, пов`язаних із позбавленням батьківських прав, поновленням батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми» від 11 грудня 2008 року, при розгляді справ про позбавлення батьківських прав для встановлення обставин справи суду потрібно ретельно перевіряти докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, обов`язково здійснювати необхідні дії для залучення відповідача у справі та з`ясування його позиції та обґрунтувань. Також згідно із ч.4 ст.19 СК обов`язковою є участь у справі органу опіки та піклування. Суду слід витребувати від цього органу письмовий висновок відповідно до ч.5 ст.19 СК, а також може допитати представника цього органу в судовому засіданні. Виконавчим комітетом Металургійної районної у місті ради надано висновок №14/29-1433 від 11.06.2020 року, в якому зазначено, що з урахуванням встановлених обставин позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є доцільним (а.с.4). Також, суд враховує, що рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 10.08.2015 року [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішення не оскаржено, набрало законної сили 26.10.2015 року (а.с.14, 15). Відомості щодо відновлення батьківських прав [PERSON] стосовно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] відсутні. При вирішенні даного спору, суд враховує, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Приймаючи рішення, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. «Факт оскарження заявником заяви про позбавлення батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до сина» (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року). Відповідач жодного разу в судове засідання не з`явилася, життям та станом здоров`я дітей після відібрання їх у неї майже п`ять місяців не цікавиться, що свідчить про її байдуже ставлення до дітей та відсутність бажання змінити свою поведінку. З боку відповідача відсутня будь-якої зацікавленості у долі своїх дітей, як тих, щодо яких її вже позбавлено батьківських прав, так і тих, щодо яких питання позбавлення її батьківських прав вирішується судом, тому перебування дітей разом із матір`ю є небезпечним для їхнього здоров`я та життя. Відтак, враховуючи найкращі інтереси дітей, суд вважає позов в частині позбавлення батьківських прав доведеним та таким, що підлягає задоволенню. При цьому, з урахуванням встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] необхідно передати органу опіки та піклування Металургійної районної у місті ради. Також суд вважає доведеним позов в частині стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (ч.ч.2, 3 ст.166 СК України). Згідно зі ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Статтею 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Частиною 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатною особою, має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей, у відношення яких вона позбавлена батьківських прав та має сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), тому суд стягує з відповідача на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] аліменти розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не надано доказів, які б підтверджували незаконність вимог позивача або їх необґрунтованість. На підставі викладеного,

Outcome: approved