Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позов обгрунтований тим, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що по [ADDRESS]. Відповідно до заповіту від 21 жовтня 2001 року [PERSON] усе своє майно заповіла позивачу. Позивач прийняв спадщину після смерті матері, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном, однак належним чином оформити право на спадщину він не може у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Просив визнати за ним право власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями, що по [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, подавши суду заяву від 17 листопада 2016 року про розгляд справи за їхньої відсутності, де вказують, що позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву від 17 листопада 2016 року про визнання позову та розгляд справи без його участі. Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області (а. с. 9), слідує, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, зокрема, житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями, що по [ADDRESS]. Належність вищевказаного майна спадкодавцеві [PERSON] підтверджується витягом з погосподарської книги №3 Перевалівської сільської ради (а. с. 16). До складу спадкового домоволодіння входять: житловий будинок А-1, веранда а, загальною площею 38.0 кв.м., житловою площею 13.6 кв.м., літня кухня Б-1, сарай В-1, сарай в, погріб П, вбиральня У, колодязь К, що по [ADDRESS], (а.с. 17-19). Згідно заповіту, посвідченого 21 жовтня 2001 року Перевалівською сільською радою Турійського району Волинської області, [PERSON] заповіла усе своє майно позивачу [PERSON] Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику в справах про спадкування", відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Виходячи з того, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO], до даних цивільних відносин слід застосовувати правила ЦК УРСР (від 1963 року). Відповідно до вимог статті 549 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] шляхом вступу у фактичне управління і володіння спадковим майном, що стверджується довідкою Перевалівської сільської ради Турійського району від 01 серпня 2016 року №404 (а. с. 12). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). З матеріалів справи слідує, що 10 серпня 2016 року позивач звернувся до державного нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне нерухоме майно йому відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього (а.с. 15). Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про визнання позову, що в силу ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON], немає, що підтверджуються дослідженими судом матеріалами копії спадкової справи №263/2016 до майна померлої [PERSON] За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права та виходячи із характеру спірних правовідносин між сторонами, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на спадкування після смерті [PERSON] та правових підстав для визнання за ним права власності на спадкове майно. На підставі викладеного, ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР (1963 року), ст.ст. 1216, 1223, 1268, 1270, 1297 ЦК України та

Outcome: approved