Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Представник ПАТ «Дельта Банк» Духота І.В. звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитною лінією у сумі 62 199 грн. 04 коп., посилаючись на те, що 15.05.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та фізичною особою [PERSON] шляхом акцептування Банком, пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 001-17700-150513. Згідно з п.п. 2.1; 2.2; 2.5 частини 1 вищевказаного договору, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно п. 2.3 частини 3 договору банк встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 50 000 грн. Відповідач скористався Кредитною лінією, але станом на 22.07.2014 р. не виконує належним чином кредитні зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. В судове засідання представник позивача Духота І.В. не з'явився, у позовній заяві просив справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, до початку судового засідання подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із перебуванням його представника [PERSON] у відрядженні до Житомирського апеляційного адміністративного суду. Оскільки дане клопотання не підтверджене належними письмовими доказами, суд, вважає неявку відповідача [PERSON] неповажною та зі згоди представника позивача, про що свідчить подана до початку судового засідання заява, вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення у справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення з наступних підстав. 15.05.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та фізичною особою [PERSON] шляхом акцептування Банком, пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 001-17700-150513. Згідно з п.п. 2.1; 2.2; 2.5 частини 1 вищевказаного договору, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно п. 2.3 частини 3 договору банк встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 50 000 грн. Згідно п. 1 Частини 3 Договору - обслуговування Карткового рахунку здійснюється у відповідності до Тарифів, що є невід'ємною частиною Договору. У відповідності до п. 2.5. Частини 3 Договору, Відповідач до підписання Пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку (у формі встановлення Кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України, Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України, Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 2 ст. 642 Цивільного кодексу України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до ст.ст. 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч. 4 ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідач скористався Кредитною лінією, але станом на 22.07.2014 р. не виконує належним чином кредитні зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 22.07.2014 року за відповідачем по укладеному з Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" Договором № 001-17700-150513 від 15.05.2013 року рахується заборгованість нa загальну суму 62 199,04 грн., яка складається з: тіла кредиту - 40 769,71 грн.; простроченого тіла кредиту - 7 151,65 грн.; заборгованості за відсотками - 14 277,68 грн. Оскільки розрахунок заборгованості проведений позивачем у відповідності до умов договору, він приймається судом до уваги. Вказана заборгованість за згаданим кредитним договором на даний час відповідачем не погашена, а тому підлягає стягненню. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а отже з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved