Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Представник органу опіки та піклування Гусятинської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач являється матір'ю малолітньому [PERSON]. Реєстрація народження малолітнього [PERSON], проведена відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного Кодексу України, а запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень проведено за прізвищем та громадянством матері, ім'я та по батькові дитини вказано за її вказівкою. У березні 2017 року [PERSON] вибула із села Кут Гусятинського району та залишила без нагляду малолітнього сина, який є інвалідом підгрупи А, з того часу, догляд за дитиною здійснювала бабуся [PERSON]. Відповідач до свого сина [PERSON] не навідується, не цікавиться його життям і здоров'ям, не підтримує його матеріально, тому орган опіки та піклування Гусятинської державної адміністрації вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав, оскільки це захистить права малолітнього, зокрема право на достатній життєвий рівень, всебічне виховання і розвиток дитини, шляхом надання відповідного статусу та подальшого встановлення над ними опіки з боку його бабусі [PERSON] Представник позивача-органу опіки та піклування Гусятинської районної державної адміністрації Соболь В.І. в судовому засіданні підтримав позов, додатково пояснив, що відповідач [PERSON] покинула свого сина та місце проживання ще в 2017 році і з того часу дитиною не цікавиться. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася про дату, час і місце слухання справи була повідомлена за місцем реєстрації відповідно до ст.128 ЦПК України та шляхом розміщеного, на офіційній веб-сторінці суду, повідомлення про виклик у судове засідання. За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши докази, подані сторонами та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, приходить до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON].( а.с. 9,12) [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON] присвоєно прізвище «[PERSON]», відповідно до копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00021616059 від 06.12.2018 року.(а.с.14) Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] видане 11.12.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гусятинського районного управління юстиції Тернопільської області, шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №79 від 17.06.2010 року. Після реєстрації розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище «[PERSON]».(а.с.11) [PERSON] після державної реєстрації шлюбу з [PERSON] присвоєно прізвище «[PERSON]».(а.с.15) Гусятинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану інформаційною довідкою №1473/14-01-09.6 від 19.12.2018 року, повідомив, що реєстрація народження [PERSON], [INFO], уродженця с. Товсте Гусятинського району Тернопільської області проведена відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного Кодексу України.(а.с.13) Із медичного висновку №54 Гусятинської комунальної районної поліклініки про дитину-інваліда віком до 18 років від 16 листопада 2018 року у [PERSON] ДЦП, подвійна геміплегія, спастичний тетрапарез, епісиндром. Підгрупа «А».(а.с.16) Як вбачається із довідок №54 від 05.12.2018 року, №54 від 06.12.2018 року Товстенської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області, в селі Кут Гусятинського району Тернопільської області проживає дитина-інвалід (підгрупа «А») [PERSON], [INFO], який потребує постійного стороннього догляду. Його мати-[PERSON], [INFO], одинока мати, яка зареєстрована в цьому ж селі, залишила сина без нагляду і вибула з села Кут Гусятинського району Тернопільської області в березні 2017 року та місце її перебування не відоме. Догляд за дитиною - інвалідом здійснює його бабуся [PERSON]. До свого сина [PERSON] не навідується, не цікавиться його життям і здоров'ям, не підтримує його матеріально.(а.с.7,19) Із письмових заяв від 03.12.2018 року [PERSON] та [PERSON], вбачається, що вони проживають в [ADDRESS] і підтверджують те, що [PERSON], [INFO], проживає в житловому будинку своєї бабусі [PERSON], а його мати [PERSON] до сина протягом більше року не навідується, не підтримує його матеріально, не цікавиться його життям і здоров'ям.(а.с.5,6) Згідно акту-обстеження матеріально-побутових умов проживання неповнолітнього [PERSON], 2007 року народження, комісія виявила, що [PERSON] проживає в домогосподарстві своєї бабусі [PERSON], яка здійснює за ним постійний догляд. Він не навчається, оскільки являється дитиною-інвалідом, підгрупи «А», потребує постійного стороннього догляду. Його мати, [PERSON], одинока мати, зареєстрована в [ADDRESS], але фактично з 2017 року не проживає, місце її проживання невідоме. Протягом цього часу до сина не навідується, не підтримує його матеріально.(а.с.17,18) Обставини умисного ухилення [PERSON] від виконання батьківських обовязків доводяться також показаннями свідків, безпосередньо допитаних в судовому засіданні. Так, допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона являється матір'ю відповідачки і проживає разом з чоловіком, сином - інвалідом, донькою та внуком - інвалідом. Її дочка [PERSON] вже не вперше залишає свого сина інваліда І групи, у якого дитячий параліч, в 2011 році залишила його на 8 місяців. В 2017 році, забравши з дому закордонний паспорт, пішла і покинула дитину. Від людей чула, що вона перебуває в Польщі. По даний час в селі не проживає, з дитиною не спілкується та не навідується. Допитаний в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні показав, що він являється сільським головою села Товсте, Гусятинського району та знає цю сім'ю. Йому відомо, що відповідач [PERSON] часто залишила свою дитину, вела розгульний спосіб життя, навіть були пошуки із залученням поліції. В 2017 році [PERSON] залишила дитину і зникла, поїхала за кордон. До сина протягом цього часу не навідується, не підтримує його матеріально, не цікавиться його життям і здоров'ям. Відповідно до повідомлення Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області від 05.04.2019 року та інформації Головного управління національної поліції в Тернопільській області від 17.04.2019 року, [PERSON], [INFO], за відомостями ЄІАС УМП ДМС України документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон. Згідно даних системи «АРКАН»15.03.2017 року о 03:51 год. ПП перетину Рава-Руська за кодом перетину 460500 перетнула державний кордон з польською ділянкою кордону.(а.с.64,67) Згідно висновку Органу опіки та піклування Гусятинської районної державної адміністрації № 01-3/02-16 від 02.01.2019 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], орган опіки та піклування Гусятинської райдержадміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а.с.3). Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї, зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини є однією з підстав для позбавлення батьківських прав згідно пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України. Аналогічне положення містяться в роз'ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав". Постановою ПВСУ №3 визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; неспілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу докультурних та інших духовних цінностей; несприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи вищевикладене судом встановлено, що відповідач [PERSON] умисно ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання сина [PERSON], [INFO], який являється дитиною-інвалідом підгрупи «А», а саме: не піклується ним більше року, матеріально не допомагає. Зазначені обставини суд розцінює як свідоме ухилення від виховання дитини і приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача [PERSON] в дохід держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп..

Outcome: approved