Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за законом на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS], в що належав батькам. Після смерті батька [PERSON] у [INFO], спадщину прийняла її мати [PERSON], яка померла у [INFO], та брат [PERSON], що помер у [INFO] Позов мотивує тим, що як єдиний спадкоємець вона прийняла спадщину, звернувшись в нотаріальну контору, однак отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса вона не може у зв'язку із відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документа на житловий будинок, тому просить визнати право власності на це спадкове майно. Позивач у судове засідання подала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Дубечненська сільська рада просить розглядати справу за відсутності її представника, позов визнає. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Судом встановлено, що батько позивача [PERSON] помер [INFO] /а.с.9/, мати позивачки померла [INFO] /а.с.8/, брат [PERSON] помер [INFO] /а.с.10/, спадкоємцем після них є позивачка /а.с.6,7/. Судом встановлено, що до складу спадщини входить житловий будинок із господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно з довідкою Дубечненської сільської ради у вказаному житловому будинку був зареєстрований та проживав батько позивачки, мати та брат, надавалась рішенням сільської ради земельна ділянка /а.с.6/. Відповідно до представленого позивачем технічного паспорту та довідки сільської ради, вказаний житловий будинок та господарські споруди збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі по с.Дубечне /а.с.6/, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю /а.с. 6, 12-17/. Позивач є спадкоємцем за заповітом після матері, прийняла спадщину подавши заяву до нотаріальної контори, де заведена спадкова справа, однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно у зв'язку із неподанням правовстановлюючих документів про належність спадкодавцю нерухомого майна - будинку /а.с.31/. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За вимогами ст.ст.328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність прав власності не випливатиме із закону. Згідно з п.п.5 п. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004р. правовстановлювальним документом, на підставі якого провадиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна може бути рішення суду, що набрало законної сили про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна. Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами, цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права, а у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання і у випадку невизнання права особи, вона згідно вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мав, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що він за життя набув право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, та оскільки захистити свої права позивач може лише в судовому порядку, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved