Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 травня 2019 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку - [PERSON] , [INFO] , батьком якої у свідоцтві про її народження записано відповідача, а матір`ю - позивачку. Дитина проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося, наразі сторони проживають окремо, відповідач добровільно допомогу на утримання неповнолітньої дитини не надає, позивачка звернулася з позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату місце та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Від неї в судове засідання надійшла заява, в якій вона позов підтримала, просить його задоволити. Проти розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення рішення у його відсутність не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином через публікацію оголошення на сайті Рівненського районного суду Рівненської області, оскільки адресований йому конверт повернувся на адресу суду з відміткою пошти "адресат відмовився від отримання". Про причини неявки суду не повідомив і від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи або розгляд справи без його участі. Суд визнає неявку відповідача до суду неповажною. З врахуванням наведених вище обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі документів. А оскільки в судовому засіданні відсутній відповідач, то суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 травня 2019 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку - [PERSON] , [INFO] , батьком якої у свідоцтві про її народження записано відповідача, а матір`ю - позивачку. На даний час сторони проживають окремо, дитина проживає з матір`ю і перебуває на її утриманні. Відповідач тривалий час добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча він є здоровим, працездатним, інших утриманців не має і має змогу надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 183 Сімейного кодексу України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що відповідач є здоровим, працездатним, має стабільний дохід, інших утриманців немає, доказів, які б це спростовували суду не надано, суд вважає, що позов підлягає до задоволення і стягненню підлягають аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Встановлюючи вказаний розмір аліментів, суд враховує всі обставини справи у їх сукупності, а саме стан здоров`я відповідача і дитини, його матеріальний стан і матеріальний стан позивачки і дитини. Крім того, судом береться до уваги і вимога ст.182 СК України про гарантований розмір аліментів. На думку суду, таке рішення буде законним і відповідатиме інтересам дитини та сприятиме її належному утриманню. Неявку відповідача до суду розцінено як самоусунення від вирішення даного спору, оскільки від отримання позовної заяви та повістки про виклик до суду він відмовився, ніяким чином на виклик до суду не відреагував, жодної заяви до суду не подав, і переклав вирішення питання подальшого забезпечення дитини на позивачку і на суд. Відповідно до п.1 ч.1 і ч.2 ст.430 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В зв`язку з задоволенням позову з відповідача належить стягнути судовий збір, як це передбачено ст.141 ЦПК України, від сплати якого була звільнена позивачка при подачі позову до суду, а також стягнути на користь позивачки витрати на правову допомогу в сумі 500 грн., які вона понесла при подачі позову до суду, про що свідчить Акт наданих послуг правової допомоги від 18.08.2021 року, який долучено до матеріалів справи.

Outcome: approved