Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів до відповідача [PERSON] . Просить стягнути з [PERSON] на її користь 18048,38 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 31.01.2019 року по 30.06.2020 року. Свої позовні вимоги обґрунтувала наступним. 17 жовтня 2009 року між нею та [PERSON] , був укладений шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області. Від цього шлюбу є спільна малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] . 21 січня 2019 року шлюб між нею та відповідачем був розірваний Вижницьким районним судом м.Вижниця. Після розірвання шлюбу їхній спільний малолітній син [PERSON] продовжує проживати разом з нею. Відповідно до рішення Вижницького районного суду від 8 серпня 2019 року відповідач повинен сплачувати на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 гривень, починаючи з 31 січня 2019 року. Відповідно до розрахунку державного виконавця відділу державної виконавчої служби третього відділу державної виконавчої служби м.Чернівці Чорною М.С. станом на 10 липня 2020 року за період з 31 січня 2019 року по 30 червня 2020 року заборгованість по аліментам складає 18048,38 грн. Відповідно до висновків Великої Палати ВС, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за такою формулою: р = (А1 х 1% х 01) + (А2 х 1% х 02) +(Ап х 1% х Оп), де: р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів (обраховується позивачем на момент пред`явлення позову); А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; 01 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; 02- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; Ап- нарахована сума аліментів за останній місяць перед пред`явленням позову; Оп- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Таким чином загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів у період з 31.01.2019 року по 30.06.2020 року становить 42224,47 грн. Оскільки дана сума перевищує 100% від загальної заборгованості по сплаті аліментів, то сума пені за даний період становитиме 18048,38 грн. Заяви (клопотання) учасників справи. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи позивачка [PERSON] скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності відповідача та відзив суду не надано, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши думку позивача, щодо заочного порядку розгляду справи, прийшов до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] з перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 18 грудня 2018 року - розірвано. Від шлюбу є неповнолітня дитина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого 07.08.2018 року Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 02 липня 2019 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500,00 (Одна тисяча п`ятсот) гривень щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% (п`ятдесят відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. На підтвердження позивачкою [PERSON] позовних вимог щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, надано наступні докази: Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, виданий Третім відділом державної виконавчої служби у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) №АСВП:60226154 від 10.07.2020 року з даних якої вбачається, що розмір заборгованості зі сплати аліментів за період з 31 січня 2019 року по 10 липня 2020 року становить 18532,25 гривень. Позивачкою [PERSON] надано розрахунок пені згідно якого вбачається, що пеня на заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів визначених рішенням Вижницького районного суду від 02.07.2019 року в період з січня 2019 року по червень 2020 року становить 42224,47 грн. З огляду на те, що відповідачем [PERSON] не надано іншого розрахунку пені чи відомості про відсутність такої, суд, ухвалюючи заочне рішення у справі, приймає розрахунок позивачки, як належний та допустимий доказ у справі. При вирішенні справи судом застосовано наступні норми права. Відповідно до ч.1-3 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів. У разі самостійного надіслання стягувачем виконавчого документа безпосередньо підприємству, установі, організації, фізичній особі - підприємцю чи фізичній особі, зазначеним у частині першій статті 7 цього Закону, індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". За наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У ч.1 ст.51 Конституції України та ст.180 СК України закріплено обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами у справі доказів, враховуючи положення ч.1 ст.196 СК України, яке містить визначення максимальної суми пені у розмірі 100 відсотків заборгованості, суд вважає, що стягненню з відповідача [PERSON] підлягає пеня у межах суми заборгованості зі сплати аліментів, тобто у сумі 18048,38 гривень, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Крім того, слід зазначити, що стягнення пені за несплату аліментів, як захід відповідальності спрямований насамперед на забезпечення належного виконання аліментного зобов`язання платником аліментів. У відповідності до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 840,80 гривень в дохід держави. На підставі чч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ст.ст.51, 58 Конституції України, ст.ст.180, 196 СК України, пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: approved