Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

позивач - Тернопільський обласний центру зайнятості в особі Зборівської районної філії Тернопільської області звернувся з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами про стягнення коштів неправомірно одержаної допомоги по безробіттю та судових витрат. Позивач подав\~клопотання про\~розгляд справи\~за його\~відсутності,\~позовні вимоги\~підтримує,\~посилаючись на\~те,\~що відповідач\~безпідставно отримала\~допомогу по\~безробіттю \~в сумі\~994\~грн.\~88\~коп.,\~так як\~перебуваючи на\~обліку як\~безробітна,\~виконувала роботу\~кур`єра,\~згідно цивільно-правового\~договору у ТОВ «Елітар» однак не повідомила про це центр зайнятості і згідно ст.36 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи. Відповідач у судове засідання не з`явилася повторно, про причини неявки не повідомила, відзиву не надала. Суд, в силу ст.211, ст.ст.280-282 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі сторін на підставі наявних матеріалів та постановити заочне рішення. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що відповідач була зареєстрована у Зборівському районному\~центрі зайнятості як безробітна з 30 березня 2006 року по 24 травня 2007 року. Згідно п.2 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення», безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. В ході перевірки розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, яка була проведена 14 травня 2018 року, було виявлено, що відповідач з 01 серпня 2006 року по 28 листопада 2006 року працювала кур`єром в ТОВ «Елітар», згідно цивільно-правового договору та отримувала доходи, що підтверджується довідкою ТОВ «Елітар» від 23 квітня 2018 року . В силу ч.1 ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством. За період перебування в центрі зайнятості з 01 серпня 2006 року по 24 березня 2007 року їй була виплачена допомога по безробіттю в сумі 994 грн.88 коп., що підтверджується довідкою позивача № 579 від 15 травня 2018 року. В добровільному порядку відповідач зазначені кошти не повернула. Згідно ч.2, ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ч.4 ст.38 Закону України Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» строк давності в разі стягнення штрафних санкцій, передбачених цим Законом та Законом України "Про зайнятість населення", адміністративних штрафів, а також інших видів заборгованості перед Фондом не застосовується. Так як під час перебування на обліку у центрі зайнятості відповідач отримувала доходи, вона втратила статус безробітного, відповідно до ст.ст.2,45 Закону України «Про зайнятість населення». Згідно ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. При поданні заяви про реєстрацією в центрі зайнятості відповідач завила, що не займається трудовою діяльністю, про що свідчить її підпис на заяві. Однак в подальшому відповідач під час відвідування центру зайнятості не повідомила про факт працевлаштування. Тому суд вважає, що її дії є умисними і сума виплаченої допомоги підлягає стягненню з неї в користь позивача. За таких обставин позов підлягає задоволенню, крім цього з відповідача слід стягнути судові витрати в користь позивача.

Outcome: approved