Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачем право власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що спірний житловий будинок належав на праві власності колгоспному двору, головою якого була [PERSON], яка померла [INFO] року в с. Покрівці Жидачівського району Львівської області. Після смерті матері позивачка вступила у володіння спадковим майном будинку, користується ним, підтримує будинок у належному стані. В даний час вона звернулася до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, однак постановою № 368/02-31 від 10.07.2017 року державний нотаріус Жидачівської державної нотаріальної контори відмовив їй у видачі свідоцтва про праву на спадщину на вказане майно у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Оскільки в нотаріальній конторі їй не може бути видане свідоцтво про право на спадщину, тому вона звернулася до суду з даним позовом та просить визнати за нею право власності на спадкове майно. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги пітримує, просить позов задоволити повністю. Представник відповідача Гніздичівської селищної ради - Оліяр І.І. подав до суду заяву про визнання позову, просить розгляд справи проводити без участі їх представника. Відповідачка [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов визнала, проти задоволення позову про визнання за [PERSON] права власності на нерухоме майно, не заперечує. Згідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та додані до неї письмові документи, об`єктивно оцінивши докази по справі в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно до положень ст. ст.11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Витягом з погосподарської книги № 1 за 1983-1985 роки с. Покрівці Жидачівського району Львівської області встановлено, що господарство за адресою [ADDRESS] відноситься до групи колгоспний двір та рахується за [PERSON], яка була постійно зареєстрована і проживала у ньому до дня смерті, [INFO] року. Відтак, головою колгоспного двору, єдиним і останнім його членом була [PERSON]. У відповідності до ст. 17 ЗУ «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Судом встановлено та підтверджено документально той факт, що [PERSON], померла [INFO] року. Після смерті останнього члена колгоспного двору [PERSON] відкрилася спадщина на цілий житловий будинок [ADDRESS] Згідно ч.1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом, спадкоємці першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина, батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК України (в ред. 1963 р) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. А відповідно до ст. 549 ЦК визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. З матеріалів справи вбачається, що після смерті матері [PERSON] позивачка [PERSON] прийняла спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадщиною, оскільки постійно користувалася присадибною ділянкою, доглядала та підтримувала будинок у належному стані. Відповідачка [PERSON] постійно проживає в іншому житловому будинку в с. Покрівці Жидачівського району Львівської області, що підтверджується її показами в поданій нею заяві, і їй відомо, що позивачка після смерті матері [PERSON] вступила в фактичне управління та володіння спадщиною, постійно користується спадковим будинком та земельною ділянкою біля нього. У встановлений законом строк спадщину не оформила, оскільки із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась та не надала суду доказів прийняття спадщини після смерті матері [PERSON]. З Постанови нотаріуса 368/02-31 від 10.07.2017 року, вбачається факт відмови державного нотаріуса Жидачівської державної нотаріальної контори позивачці [PERSON] у видачі свідоцтва про праву на спадщину у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Таким чином, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та обгрунтованими, оскільки позивач, являючись спадкоємцем по закону після смерті матері має право на оформлення своїх спадкових прав, а тому позов слід задоволити та визнати за нею право власності на житловий будинок в [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померла [INFO] рокуу в с. Покрівці Жидачівського району Львівської області.

Outcome: approved