Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно дочки [PERSON] Позов обґрунтовує тим, що з 23 січня 2002 року по 28 січня 2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем по справі. Від спільного проживання у шлюбі в них народилася дочка [PERSON] , [INFO], яка є неповнолітньою дитиною . Дитина проживає разом із нею та перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач більше трьох років вихованням дочки не займається, , протягом цього часу до дочки взагалі не навідувався , не турбується про її фізичний та духовний розвиток. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позов підтримали із підстав, наведених у позовній заяві, просили задовольнити. Третя особа - представник служби в справах дітей Рогатинської районної державної адміністрації Олексів О.Я. підтримала в судовому засіданні рішення комісії з питань захисту прав дитини від 26 липня 2017 року про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки. Вказала, що підставою позбавлення батьківських прав є те, що батько не бере участі у вихованні дитини . Відповідач [PERSON] повторно не з`явився в судове засідання, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому процесуальним законом порядку. Згідно відповіді ВОМІРМП УДМС України в Івано-Франківській області від 02 жовтня 2017 року [PERSON] зареєстрований за місцем проживанням за адресою: [ADDRESS]. З повідомлень про вручення поштових відправлень вбачається , що [PERSON] за вказаною адресою тимчасово не проживає. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик вручений їй належним чином. Заочний розгляд справи здійснено судом за відсутності відповідача, що відповідає положенням ч.1 ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, третьої особи та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що з 23 січня 2002 року по 28 січня 2011 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі і у них є неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO], яка після розлучення батьків проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області №20 від 26 липня 2017 року визнано за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дочки [PERSON] Підставою позбавлення батьківських прав є те, що батько тривалий час не бере участі у вихованні дитини. Свідоме ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов'язків підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї від 21 вересня 2017 року. У декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (принцип 6), проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. За ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток. Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. За наведених вище обставин і доказів наданих позивачем суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] як батько, більше трьох років свідомо ухиляється від виконання свого обов'язку по вихованню дочки, морально її не підтримує, з дочкою не спілкується, не проявляє щодо неї батьківської турботи. Крім цього не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. Таким чином позбавлення [PERSON] батьківських прав не буде суперечити інтересам дитини.

Outcome: approved