Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач згідно укладеного договору від 02.03.2012 р. отримав кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом в розмірі 20,40% на рік на суму залишку за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», що діють на дату нарахування з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Умов та Правил надання банківських послуг». ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 31.12.2017 р. відповідач має заборгованість по кредитному договору в сумі 107266,84 грн., яка складається з наступного: 2920,00 грн. - заборгованість за кредитом; 93722,70 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5040,00 грн. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн.(фіксована частина), 5084,14 грн. (процентна складова). Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 107266,84 грн. за кредитним договором б/н від 02.03.2012р. та 1 762,00 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не зявився, в позовні заяві просить справу розглянути без його участі, не заперечив щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся судовими повістками по місцю проживання зазначеному в позовній заяві, через оголошення в порядку передбаченому ч.11 ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе справу розглянути без його участі на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в заяві. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 02.03.2012 р. відповідач став клієнтом банку ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», згідно якої отримав платіжну карту № 5211537100025217 на яку отримав кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік(1,7% на місяць) які нараховуються на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році, на строк дії платіжної картки, перерахувавши грошові кошти на картковий рахунок позичальника. Відповідач зобов'язався повернути позивачеві кредит і сплатити банку проценти щомісячними платежами в розмірі 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, на кінець звітного місяця до 25-го числа місяця, що слідує за звітним. За невчасне погашення заборгованості кредиту та процентів відповідач за договором повинен щомісячно сплачувати банку пеню в розмірі 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту)+ 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. У випадку порушення відповідачем строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених кредитним договором, позичальник зобовязався сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих прострочених процентів. Банк і відповідач уклали кредитний договір шляхом приєднання останнього до запропонованих банком Умов і Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 6 березня 2010 року № СП-2010-256 (даліУмови і Правила). Сторони визначили, що заява клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг та Памятка клієнта становлять укладений між ними договір про надання банківських послуг. Подавши позивачеві анкету-заяву клієнта від 02.03.2012 р. відповідач приєднався до запропонованих банком умов кредитування, які встановлені останнім у стандартних формахУмовах і Правилах, Тарифах. Сторони підписали названі документи, які містять усі істотні умови кредитного договору. При цьому, відповідач своїм підписом підтвердив, що він ознайомився та погоджується із запропонованими банком умовами кредитування. Таким чином сторони у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору. Ст. 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Після укладення договору відповідач одержав від позивача 2500 грн. кредитних коштів протягом 02.03.2012 р. 07.03.2012 р., однак в послідуючому свої обовязки за договором належним чином не виконував, єдиний платіж в рахунок погашення заборгованості в сумі 130,00 грн. сплатив 12.06.2014 р. Внаслідок цього станом на 31.12.2017 р. відповідач має заборгованість по кредитному договору в сумі 107266,84 грн., яка складається з наступного: 2920,00 грн. - заборгованість за кредитом; 93722,70 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5040,00 грн. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн.(фіксована частина), 5084,14 грн. (процентна складова). Зазначені обставини підтверджуються розрахунком заборгованості, випискою по особовому рахунку. Суд не приймає до уваги розрахунок заборгованості наданий банком в частині заборгованості по відсоткам в сумі 93722,70 грн., оскільки даний розрахунок не відповідає умовам кредитного договору. За умовами кредитного договору відповідач мав сплачувати за користування кредитними коштами 1,7% в місяць за тратами до 1.09.2014 року, тобто 20,4% на рік. Як видно з матеріалів справи, відповідач здійснював трати за кредитною карткою до квітня 2012 року. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 31 грудня 2017 року заборгованість по тілу кредиту 2920,00 грн., вказана сума заборгованості повністю повинна була бути виплачена відповідачем згідно розрахунку з 30.09.2014 р., кількість прострочених днів неповернення кредитних коштів складає 1189 днів (93 дні(30.09.2014 р. 31.12.2014) + 365 днів(2015 р.) + 366 днів(2016 р.) + 365 днів(2017 р.). Крім цього за вересень 2014 р. банком на суму заборгованості 2905,00 грн. відсотки було нараховано в підвищеному розмірі 2,9% які також підлягають перерахування. Також станом на 01.09.2014 р. заборгованість по відсоткам вже складала 1611,37 грн. Фактично заборгованість відповідача по відсоткам повинна складати 3626,51 грн .: (20,4% : 360 х 29 дні х 2905,00 грн. : 100) + (20,4% : 360 х 1189 дні х 2920,00 грн. : :100) + 1611,37 грн. = 47,74 грн. + 1967,40 грн. + 1611,37 грн. = 3626,51 грн. За таких обставин, позовні вимоги банку підлягають задоволенню частково, оскільки з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по кредитному договору по тілу кредиту 2920,00 грн., заборгованість по процентам 3626,51 грн . Виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546 ЦК України). Як передбачено ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Вимоги позивача стягнути з відповідача 5040,00 грн. заборгованості за пенею, на думку суду, підлягають частковому задоволенню оскільки перевищують розмір заборгованості відповідача по тілу кредиту, пеню в такому розмірі банком нараховано за значний проміжок часу з травня 2012 р. по грудень 2017 р., а тому враховуючи обставини справи, правову позицію висловлену в постанові Верховного Суду України у справі за N 6-1120цс15 від 04.11.2015 р., суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки які підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача до 1500,00 грн. Що ж стосується вимог позивача щодо стягнення з відповідача штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, то зазначені вимоги, на думку суду задоволенню не підлягають. При цьому суд враховує, що відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами кредитного договору (п. 2.1.1.12.6.1 Умов і Правил) передбачено застосування до відповідача пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобовязання. Одночасно, пунктом 2.1.1.7.6 Умов і Правил передбачена сплата позичальником штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, визначених цим договором. Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором не допускається. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача підлягає до стягнення заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.03.2012 р. в сумі 8046,51 грн., в т.ч.: заборгованість по кредиту 2920,00 грн., заборгованість по процентам 3626,51 грн., пеня 1500,00 грн.; Враховуючи викладене,

Outcome: approved