Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивач ПАТ «СК «Уніка» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку зворотної вимоги. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.10.2017 року о 17 год. 05 хв. керуючи транспортним засобом марки «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] на перехресті вул. Чернишевського - Ковельська в м. Луцьку, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, не вибрав безпечну швидкість для руху, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки «ЗАЗ» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], чим порушив вимоги п.п.2.9 (а), 13.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Луцького міськрайонного суду від 12.01.2017 року винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача. Цивільна відповідальність власника транспортного засобу винної сторони «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] застраховано у СК «Уніка», за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/0099983. Оскільки автомобіль ЗАЗ Деу, д.н.з. [NUMBER] був застрахований в ПрАТ «СГ «ТАС» на випадок його пошкодження внаслідок ДТП, на підставі договору добровільного комплексного страхування автотранспортного засобу №А450843 від 22.10.2015 року, ПрАТ «СГ «КАС» виплатило власнику пошкодженого транспортного засобу страхове відшкодування в сумі 20 030 грн. 14.11.2016 року, в зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК «Уніка», ПрАТ «СГ «ТАС» звернулась з відповідною заявою на суму 20 030 грн. 28.12.2016 року на підставі полісу №АК/0099983 від 13.09.2016 року, заяви ПрАТ «СГ «ТАС» та складеного страхового акту №00204618, позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 18403,10 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Покликаючись на те, що [PERSON] спричинив ДТП в стані алкогольного сп'яніння, керуючи транспортним засобом, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача виплачену суму страхового відшкодування в розмірі 18403,10 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Просив позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечив. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності відповідача. Крім того, просив суд зменшити розмір відшкодування шкоди до 10 000 грн. відповідно до ч. 4 ст. 1193 ЦК України, оскільки відповідач не працює та на його утриманні перебуває малолітня дитина, про що подав суду відповідні письмові докази. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З матеріалів справи судом встановлено, що 03.10.2017 року о 17 год. 05 хв. керуючи транспортним засобом марки «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] на перехресті вул. Чернишевського - Ковельська в м. Луцьку, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, не вибрав безпечну швидкість для руху, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки «ЗАЗ» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], чим порушив вимоги п.п.2.9 (а), 13.1 Правил дорожнього руху України. Згідно постанови Луцького міськрайонного суду від 12.01.2017 року винним у вчиненні ДТП визнано [PERSON] (а.с. 6). Крім того, відповідно до постанови Луцького міськрайонного суду від 12.01.2017 року [PERSON] визнано виним у вчиненні адміністратвиного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 6). Зазначена обставина, згідно вимог ч.3 ст. 61 ЦПК України, доказуванню не підлягає. Цивільна відповідальність власника транспортного засобу винної сторони «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] застраховано у СК «Уніка», за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/0099983. Автомобіль ЗАЗ Деу, д.н.з. [NUMBER] був застрахований в ПрАТ «СГ «ТАС» на випадок його пошкодження внаслідок ДТП, на підставі договору добровільного комплексного страхування автотранспортного засобу №А450843 від 22.10.2015 року, ПрАТ «СГ «КАС» виплатило власнику пошкодженого транспортного засобу страхове відшкодування в сумі 20 030 грн. 14.11.2016 року, в зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК «Уніка», ПрАТ «СГ «ТАС» звернулась з відповідною заявою на суму 20 030 грн. 28.12.2016 року на підставі полісу №АК/0099983 від 13.09.2016 року, заяви ПрАТ «СГ «ТАС» та складеного страхового акту №00204618, позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 18403,10 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Згідно ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п.а ст.38.1.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Отже, позивач набув права регресної вимоги до [PERSON] у відповідності до вищезазначених вимог закону, а саме страхового відшкодування в сумі 18 403,10 грн. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, а тому слід стягнути з відповідача в порядку регресу в користь позивача 18403,10 грн. відшкодованої матеріальної шкоди та 1600 грн. судового збору. Суд вважає, що позивачем не доведено наявність підстав для зменшення розміру відшкодування шкоди, що передбаченео ч.4 ст.1193 ЦК України. На підставі ст.ст. 1166, 1188, 1191 Цивільного кодексу України, Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",

Outcome: approved