Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування адміністрації Дніпровського району міської ради звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити гр. [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]; передавати малолітню [PERSON] органу опіки та піклування Дніпровського району; стягнути з гр. [PERSON] аліменти на утримання малолітньої [PERSON], у розмірі ? частки з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення повноліття, на користь майбутнього опікуна; в разі позитивного вирішення питання, рішення про позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] після набрання ним законної сили, надіслати до Заводського районного у місті Дніпродзержинську відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач по справі [PERSON], [INFO] р. н., є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO] р. н. Відомості про батька у свідоцтві про народження дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] нехтує своїми батьківськими обов'язками, які передбачені цивільним законодавством та загальними моральними засадами суспільства, не піклується про свою дитину, зокрема не забезпечує необхідного медичного догляду, лікування, харчування, не створює умов для виховання та розвитку. Позивач зазначає, що [PERSON] не працює, джерел для існування не має, житла не має. У зв'язку з відсутністю постійного місця проживання та тяжкими матеріально-побутовими умовами у [PERSON], 13.10.2014 року її доньку, [PERSON], було направлено до КЗ «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» ДОР». 19.11.2014 р. за № 151 було прийнято рішення виконавчого комітету Дніпровської районної у місті ради про влаштування малолітньої [PERSON], [INFO] р. н., до зазначеного вище закладу на повне державне утримання. За листом КЗ «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» ДОР» з 23.05.2015 року по теперішній час мати дитину в закладі жодного разу не відвідувала, не цікавилась станом здоров'я, на телефоні дзвінки не відповідала. 11.04.2016 року малолітню [PERSON] поставлено на облік у службі у справах дітей, як дитину, яка перебуває в складних життєвих обставинах. На виконання наказу Мінсоцполітики України від 20.01.2014 року №27 «Про Порядок ведення службами у справах дітей обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах» своєчасно було проінформовано Дніпродзержинський міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Фахівцями центру проведено оцінку потреб сім'ї [PERSON] За результатам інспектування в сім'ї виявлені складні життєві обставини, але від соціального супроводу [PERSON] відмовилася. Спосіб життя, який веде відповідач, відсутність житла, реєстрації, місця роботи, байдужість до долі дитини не залишає сподівань на те, що коли-небудь вона почне проявляти свої материнські почуття. Постановою судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 28.03.2016 року на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а саме невиконання обов'язків щодо виховання та утримання дитини, що виразилося у невідвідуванні своєї доньки у КЗ «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини». Також, 07.05.2016 року стосовно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів малолітньої [PERSON], [INFO], орган опіки та піклування вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Представник позивача Органу опіки та піклування адміністрації Дніпровського району міської ради - Стасенко М.С. в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи - Служби у справах дітей адміністрації Дніпровського району міської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов підтримує у повному обсязі. Представник третьої особи - КЗ «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» ДОР» в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином. Представник третьої особи - Заводський районний у місті Дніпродзержинську відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов підтримує у повному обсязі. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що батьками малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON] [INFO] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Згідно матеріалів справи відомості про батька у свідоцтві про народження дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.9). Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з відсутністю постійного місця проживання та тяжкими матеріально-побутовими умовами у [PERSON], 13.10.2014 року її доньку, [PERSON], було направлено до КЗ «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» ДОР», що підтверджується копією клопотання начальника служби у справах дітей від 13.10.2014 року та копією направлення малолітньої [PERSON] [INFO] до КЗ «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» ДОР» (а.с.11) . Судом встановлено, що на підставі заяви [PERSON] від 11.11.2014 року 19.11.2014 р. за №151 було прийнято рішення виконавчого комітету Дніпровської районної у місті ради про влаштування малолітньої [PERSON], [INFO], до зазначеного вище закладу на повне державне утримання, що підтверджується копією заяви [PERSON], копією рішення виконавчого комітету Дніпровської районної у місті ради № 151 від 19.11.2014 року (а.с.10). Згідно листа КЗ «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» ДОР» з 23.05.2015 по теперішній час відповідач дитину в закладі жодного разу не відвідувала, не цікавилась станом здоров'я, на телефоні дзвінки не відповідала, що підтверджується копією листа головного лікаря КЗ «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» ДОР» від 11.02.2016 року № 107, копією повідомлення КЗ «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» ДОР» від 15.07.2016 року № 492 (а.с.12). Згідно матеріалів справи, 11.04.2016 року малолітню [PERSON] поставлено на облік у службі у справах дітей, як дитину, яка перебуває в складних життєвих обставинах, що підтверджується копією листа Служби у справах дітей Дніпровського району про надання інформації від 28ю04.2016 року № 4-24/28 (а.с.13). З матеріалів справи вбачається, що фахівцями центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді проведено оцінку потреб сім'ї [PERSON] За результатам інспектування в сім'ї виявлено, що [PERSON] нехтує своїми батьківськими обов'язками, не піклується про свою дитину, що підтверджується копією листа Дніпродзержинського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 24.05.2016 року № 790 вих/01-06 (а.с.13). Згідно постанови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 28.03.2016 року на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а саме невиконання обов'язків щодо виховання та утримання дитини, що виразилося у невідвідуванні своєї доньки у КЗ «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини», що підтверджується копією постанови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 28.03.2016 року (а.с.14). Як вбачається з матеріалів справи органом опіки адміністрації Дніпровського району Дніпродзержинської міської ради надано висновок згідно якого орган опіки вважає доцільним позбавити [PERSON], [INFO] у відношенні малолітньої доньки [PERSON], [INFO], оскільки відповідач не працює, джерел для існування не має, житла не має, не піклується про свою дитину, зокрема не забезпечує необхідного медичного догляду, лікування, харчування, не створює умов для виховання та розвитку, дитину у КЗ «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» ДОР» не відвідує, її долею не цікавиться. Згідно наданої суду заяви від 28.10.2016 року [PERSON] не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON] (а.с.23). Обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені статтею 150 СК України, так батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток тощо. Статтею 12 Закону України "Про охорону дитини" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини, перелік підстав для позбавлення батьківських прав є вичерпним. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини. Відповідно до статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно із ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування Адміністрації Дніпровського району Дніпродзержинської (Кам'янської) міської ради № 6-11/387 від [INFO], про позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню її малолітньої доньки [PERSON], [INFO], оскільки він є достатньо обґрунтованим, не суперечить інтересам дитини. Враховуючи те, що відповідач самоусунулась від виховання дітей, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не спілкується з ними, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу та беручи до уваги висновок Органу опіки та піклування, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Органа опіки та піклування - Адміністрації Дніпровського району Дніпродзержинської (Кам'янської) міської ради в частині позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] у відношенні малолітньої доньки [PERSON], [INFO], є законними, обґрунтованими та мають бути задоволені. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на користь майбутнього піклувальника та опікуна, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог Органу опіки та піклування - Адміністрації Дніпровського району Дніпродзержинської (Кам'янської) міської ради в частині стягнення з [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття, на користь майбутнього опікуна. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача на користь держави повинно бути стягнено судовий збір в сумі 1102 грн. 40 коп.

Outcome: approved