Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідачки, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.03.2020 між ними було укладено договір про надання послуг, за яким позивачка замовила ФОП [PERSON] видання збірки «Поетичні світлини» за її авторства. На виконання вимог договору вона внесла відповідачці за виготовлення тиражу книги в кількості 300 примірників кошти в розмірі 14000 грн., а також було внесено попередню оплату в розмірі 2000 грн., а всього 16000 грн. В послідуючому сторонами було погоджено макет майбутньої поетичної збірки, але виготовлена та передана позивачці у визначений договором строк вона не була. Таку затримку відповідачка обґрунтовувала запровадженням карантину з 12.03.2020 по 24.04.2020. Однак, і після закінчення загальноукраїнського карантину та до моменту звернення до суду замовником не одержано обумовлену кількість примірників книги. Тому [PERSON] просила розірвати договір про надання послуг від 18.03.2020 з видання книги «Поетичні світлини», укладений між нею та відповідачкою, а також стягнути з [PERSON] збитки у сумі 16000 грн., пеню у сумі 1848,59 грн. та на відшкодування моральної шкоди кошти в сумі 10000 грн. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідачка в судове засідання не з`явилася. У відзиві на позовну заяву від 26.04.2021 зазначила, що з рукописом, наданим автором в електронному вигляді, силами видавництва було здійснено всі необхідні етапи підготовки до друку. На етапі друку виникла проблема через те, що у зв`язку із пандемією, викликаною КОВІД-19, не всі поліграфічні підприємства працювали у звичному режимі, що викликало затримку із друком тиражу у кількості 300 прим. Зазначила, що гарантує виготовлення і доставку тиражу автору до 20.05.2021. Вислухавши позивачку, дослідивши докази у справі, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані із захистом прав споживачів, позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.03.2020 року між сторонами укладено договір про надання послуг, за умовами якого [PERSON] замовила ФОП [PERSON] видання книги «Поетичні світлини». Так, відповідно до п. 1 зазначеного договору відповідачка взяла на себе зобов`язання: - видати книгу «Поетичні світлини», здійснивши вичитування і верстку книги, формат - 142,0 х 192,0 мм -\~обкладинка - м`яка (дизайнерський картон типу льон) - папір офсетний \~ \~ \~ \~ - кольорові вставки - 9 штук - кількість сторінок - 104. На виконання досягнутих домовленостей позивачка 30.10.2019 провела попередню оплату за виготовлення книги, сплативши на рахунок відповідачки 2000 грн. за квитанцією (а.с. 13). Крім цього, внесла у день підписання договору ще 14000 грн. за виготовлення тиражу книги в кількості 300 примірників, що доводиться квитанцією (а.с. 14). Виконати свої зобов`язань за даним договором сторони домовилися до 09.04.2020 Однак, у визначений строк збірка виготовлена та передана позивачці не була. [PERSON] вважає, що невиконанням умов договору були порушенні її права. У зв`язку з цим внесені нею кошти повинні бути повернуті, а також на її користь слід стягнути з відповідачки пеню за невиконання зобов`язань та завдану моральну шкоду. Суд повністю погоджується з такими доводами [PERSON] та при ухваленні рішення враховує таке. Не оспорюючи обставин щодо укладення з відповідачкою оспорюваного договору з видання книги «Поетичні світлини», відповідачка посилається на те, що книга у визначені строки видана не була, оскільки на етапі її друку виникли певні проблеми, а саме у зв`язку із пандемією, викликаною КОВІД-19, не всі поліграфічні підприємства працювали у звичному режимі, що викликало затримку із друком тиражу у необхідній кількості примірників. Таким чином, [PERSON] визнала факт невиконання умов, які встановлені змістом договору, укладеного між сторонами, у встановлений строк до 09.04.2020. Більш того в ході судового розгляду відповідачка гарантувала виготовлення і доставку тиражу автору до 20.05.2021, але свої зобов`язання вчергове порушила, умови договору не виконала. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~611\~ЦК України\~у разі\~порушення зобов`язання\~настають правові\~наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~зокрема: 1)\~припинення зобов`язання\~внаслідок односторонньої\~відмови від\~зобов`язання,\~якщо це\~встановлено договором\~або законом,\~або розірвання\~договору; 2)\~зміна умов\~зобов`язання; 3)\~сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 629 ЦК України встановлено договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ч.\~ч.\~1,\~2,\~4\~ст.\~631\~ЦК України строком\~договору є\~час,\~протягом якого\~сторони можуть\~здійснити свої\~права і\~виконати свої\~обов`язки\~відповідно до\~договору. Договір\~набирає чинності\~з моменту\~його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно з\~ч.\~2\~ст.\~651 ЦК\~України договір\~може бути\~змінено або\~розірвано за\~рішенням суду\~на вимогу\~однієї із\~сторін у\~разі істотного\~порушення договору\~другою стороною\~та в\~інших випадках,\~встановлених договором\~або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. За змістом\~статті 627\~ЦК України відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу\~сторони є\~вільними в\~укладенні договору,\~виборі контрагента\~та визначенні\~умов договору\~з урахуванням\~вимог цього\~Кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства,\~звичаїв ділового\~обороту,\~вимог розумності\~та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлення прав споживачів, а також визначення механізму їх захисту та основ реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів регулюються положеннями Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року № 1023-XII, статтею 1 якого визначено, що у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: 3) виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; 7) договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим\~Законом України\~"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", або іншими документами (далі - розрахунковий документ); 22) споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; За змістом ч. 1 ст. 10 Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що виконавцем робіт зобов`язання за договором були порушені, а тому наявні правові підстави для задоволення вимог [PERSON] про розірвання договору про надання послуг від 18.03.2020 з видання книги «Поетичні світлини», стягнення з відповідачки збитків у сумі 16 000 грн. та пені, при визначенні розміру якої слід врахувати домовленість сторін, встановлену в п. 5.3 спірного договору (а.с. 11). Так, сторони домовилися, що у разі не додержання строків надання послуг, виконавець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний прострочений день прострочення. За підрахунками позивачки сума пені, яка підлягає стягненню з відповідачки, складає 1845,59 грн. і такий розмір нарахувань [PERSON] не оспорює. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, то на думку суду така шкода позивачці дійсно була завдана внаслідок вчинення протиправних дій щодо неї. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує, положення ст. 23 ЦК України,\~згідно з\~якими особа\~має право\~на відшкодування\~моральної шкоди,\~завданої внаслідок\~порушення її\~прав. Моральна\~шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Пленуму Верховного Суду України у п. 9 постанови\~«Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 N 4\~(з наступними змінами та доповненнями) зазначив, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Визнаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Задовольняючи позовні вимоги в цій частині, суд враховує, що завдана позивачці моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала як споживач послуг невиконанням умов договору у визначені строки по отриманню необхідного тиражу книги, видання якої вона замовляла відповідачці. Це стало причиною не проведення культурно-мистецького заходу «Презентація книги «Поетичні світлини» 12.08.2020 року, про що мала місце домовленість між [PERSON] та Лебединським районним будинком культури (а.с. 19, 20) і на думку суду така неможливість реалізувати задумане суттєво вплинуло на погіршення душевного стану позивачки та привело до душевних страждань. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути в рахунок компенсації моральної шкоди кошти у розмірі 10 000 грн., що буде достатнім для відновлення її порушених прав в цій частині. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України також необхідно вирішити питання щодо розподілу судових витрат, а саме стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн., від сплати якого у даних правовідносинах позивачка звільнена за законом, як споживач.

Outcome: approved