Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з цим зустрічним позовом, посилаючись на те, що приватне сільськогосподарське підприємство «Зарічне» (далі - ПСП «Зарічне») не визнає, що договір оренди землі укладений 1 серпня 2006 року між [PERSON] та ПСП «Зарічне» припинив свою дію. [PERSON] зазначає, що є спадкоємицею майна [PERSON], який помер [INFO], а саме спадкоємицею земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] площею 4,9083 га, що знаходиться на території Новоолександрівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області. 1 серпня 2006 року між [PERSON] та ПСП «Зарічне» укладено на строк десять років договір оренди землі, який 22 травня 2007 року зареєстрований у Кіровоградській регіональній філії державного підприємства «Центр ДЗК» за № 16. Цього ж дня було укладено акт приймання-передачі земельної ділянки. [PERSON] вказує, що строк дії договору укладеного 1 серпня 2006 року між [PERSON] та ПСП «Зарічне» закінчився 1 серпня 2016 року, що відповідає правовій позиції Верхового Суду України у справі № 6-162ц13. У судовому засіданні представник [PERSON], [PERSON] зазначив, що підтримує первісний зустрічний позов за обставин зазначених у ньому та наполягає на його задоволенні. Представник ПСП «Зарічне» у судове засідання не з'явився, повідомлявся про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Суд, заслухавши пояснення особи, яка брала участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення зустрічного позову з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що 1 серпня 2006 року між [PERSON] та ПСП «Зарічне» укладено договір оренди землі площею 4,91 га, що знаходиться на території Новоолександрівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, зареєстрований у державному підприємстві «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель 22 травня 2007 року вчинено запис за № 16 (далі - Договір). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 26 травня 2016 року виконуючим обов'язки державного нотаріуса Долинської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Голобородьком О.В., зареєстрованого у реєстрі за № 172, спадкоємцем майна [PERSON], який помер [INFO] є його донька, [PERSON] Спадщина складається із земельної ділянки площею 4,9083 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], що знаходиться на території Новоолександрівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області. За змістом відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться на території Новоолександрівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 26 травня 2016 року виконуючим обов'язки державного нотаріуса Долинської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Голобородьком О.В., зареєстрованого у реєстрі за № 172. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ст. 18 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на час укладення сторонами договору оренди землі) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. За змістом ст. 15 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на час укладення Договору) істотними умовами договору оренди землі є, зокрема строк дії договору оренди. Отже, істотною умовою договору оренди землі, є умови про його строк. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Отже, учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоді встановленої форми. Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення учасників при укладенні спірного договору, набуваються після відповідної державної реєстрації. Статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Волевиявлення є важливими чинником, без якого неможливо вчинення правочину, що узгоджується зі свободою договору, установленою ст. 627 ЦК України. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідки. Реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім щодо договору. Таким чином, сторони Договору оренди землі від 1 серпня 2006 року, а саме [PERSON] та ПСП «Зарічне», підписуючи цього дня Договір оренди землі надали згоді щодо істотних умов цього правочину відповідної форми. Відповідно до п. 8. Договору від 1 серпня 2006 року, його укладено на строк десять років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за п'ятнадцять днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Як суд вище зазначав волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідки. Складаючи та підписуючи Договір оренди землі від 1 серпня 2006 року сторони визначили істотну умову цього договору, а саме строк його дії, що становить десять років. Цей строк обраховується, починаючи з досягнення цієї згоди, тобто з 1 серпня 2006 року. За змістом ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції на момент закінчення строку дії спірного Договору оренди землі) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. Згідно положень п. 37 Договору, дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Орендар за спірним Договором оренди землі від 1 серпня 2006 року не вчинив вищевказаних дій, оскільки не надав суду додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, а тому цей правочин припинений згідно ст. 31 Закону України «Про оренду землі», а також положень Договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема визнання права, у тому числі визнання наявності або відсутності обов'язків у особи або їх припинення, а також припинення правовідношення. З огляду на вищезазначене, оскільки суд установив, що спірний правочин припинений у зв'язку із закінченням строку на який його укладено, первісний орендар ПСП «Зарічне» не визнає цього факту, відповідно вимоги про визнання цього правочину припиненим є обґрунтованими. Із ПСП «Зарічне» підлягає стягненню на користь [PERSON] 640 грн понесених та документально підтверджених судових витрат (ч. 1 ст. 88 ЦПК України). На підставі викладеного,

Outcome: approved