Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначає, що сторони 27.12.2011 року зареєстрували шлюб з відповідачем по даній справі. Від шлюбу народилася дочка [PERSON],[INFO] Протягом останнього часу між сторонами склалися неприязні відносини. Відповідач не надає належного утримання дитині. Дитина перебуває на утриманні та вихованні позивачки. В даний час відповідач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Одночасно позивачка бажає вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Інших зобовязань по виплатах відповідач не має. У звязку з цим просить стягувати аліменти на утримання дочки [PERSON], 07.08.2012р.н. у твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн., щомісячно і до досягнення донькою повноліття. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, просять його задовольнити з підстав наведених у фабулі позовної заяви. Позивачка пояснила, що дитина в даний час відвідує дитячий заклад у звязку з цим несе витрати у розмірі 300 грн. щомісячно. Також дитині необхідно постійно купляти одяг, взуття, бо дитина росте, змінюється. Позивачка отримує лише допомогу по безробіттю в розмірі 1200 грн., інших доходів немає. Одній важко утримувати дитину, тому вважає, що відповідач, який отримує дохід від послуг по перевезенню, працюючи на таксі, має можливість надавати матеріальну допомогу дитині, може сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти в розмірі 700 грн. Пояснив, що його середньомісячний дохід становить 1000 в місяць, так як немає постійного місця праці. Підтвердив, що в нього є автомобіль, однак категорично заперечив, що надає послуги по перевезенню, працюючи таксистом. Зазначив, що в нього є одна дитина від першого шлюбу, якій він надає щомісячну допомогу в розмірі 1000-1500 грн. Крім цього несе витрати по винайму житла, оскільки свого житла немає, тому просить позов задовольнити частково. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка, зясувавши обставини справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.12.2011року у відділі РАЦС Бродівського РУЮ Львівської області (а.с.2). Згідно свідоцтва про народження від цього шлюбу у подружжя народилася дочка [PERSON],07.08.2012р.н р.н.(а.с.7), яка проживає разом із позивачкою (а.с.8). Згідно чинного законодавства відповідач зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На час розгляду справи в суді прожитковий мінімум для дитини від шести років до вісімнадцяти років становить 1777 грн. Згідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. При визначенні розміру судом враховано, що позивачка перебуває на обліку як безробітна та отримує допомогу по безробіттю в розмірі 1280 грн. (а.с.23), дитина відвідує дошкільний заклад Гаї-Дітковецького НВК (а.с.21), часто хворіє простудними захворюваннями та знаходиться на «Д» обліку у Бродівській ЦРЛ (а.с.22). Відповідач офіційно не працює, однак надає послуги по перевезенню пасажирів про що свідчать показання свідка [PERSON], яка ствердила, що користувалася послугами таксі, водієм якого був відповідач та вручив їй свою візитку (а.с.24). При відсутності доказів про отримання відповідачем доходів достатніх для стягнення аліментів у розмірі, який просить стягнути позивачка, суд виходить з того, що відповідач є працездатним, за своїм станом здоровя може бути працевлаштованим на будь-яку некваліфіковану роботу і отримувати дохід у вигляді мінімального заробітку, розмір якого станом на час розгляду справи не може бути меншим 3200 грн. Тому з врахуванням розяснень, що містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків його заробітної плати (доходів), доцільно визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі 1000 грн. Крім цього, судом враховано, що відповідно до вищенаведених правових норм розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років повинен становити не менше 888.50 грн., а отже сплата аліментів відповідачем у розмірі 1000 грн. буде достатнім для забезпечення найнеобхідніших потреб дитини для гармонійного її розвитку. З урахування наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. На підставі ст.ст.180,181,182,184 СК України,

Outcome: approved