Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні частиною будинку. Вимоги позову мотивовано тим, що [PERSON], [INFO], в інтересах якої діє позивачка [PERSON], є її онукою. Згідно Рішення Виноградівського районного суду від 17.02.2006 року у цивільній справі №2/176/06 [PERSON] та її рідну сестру [PERSON] було відібрано від їх батьків [PERSON] і передано на виховання у дитбудинок «Берізка» -[PERSON], а у дитбудинок Св. Йосипа - [PERSON] Розпорядженням голови Виноградівської райдержадміністрації від 06.09.2010 року за № 325 позивачку [PERSON] було призначено опікуном над [PERSON]. Після встановлення опіки неповнолітня внучка позивачки-Коростенська [PERSON] є членом сім'ї позивачки, а її сестра [PERSON] поки що перебуває на вихованні у дитячому будинку Св. Йосипа в смт. Королеве Виноградівського району Закарпатської області. Рішенням Виноградівського районного суду від 06.07.2012 року у цивільній справі № 703/550/12-ц був задоволений позов позивачки [PERSON] до відповідача [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно.. Згідно з цим рішенням [PERSON] і її рідна сестра [PERSON] стали власниками по 5/18 частин кожна житлового будинку по вулиці Горького, 20 кут вулиці Лесі Українки, 2 Українки у селі Підвиноградів Виноградівського району Закарпатської області. Після того, як внучка позивапчки [PERSON] стала власником частини житлового будинку, вона вибрала собі одну кімнату, яку впорядкувала, - зробила ремонт, поставила меблі, ліжко. Її молодша сестра [PERSON] ще мала і поки що не претендує на виділення частини будинку в натурі, і не бажає поки що захищати своє право власності у суді. Але це тимчасово і позивачка турбується також про те, що рано чи пізно вона виросте, покине дитячий будинок і їй також треба буде кімнату у будинку. Відповідач [PERSON] у даній справі, який також є власником лише частини цього будинку, повністю зайняв вищевказаний будинок, не дозволяє внучці позивачки [PERSON] там нормально проживати і користуватися своєю частиною. Відповідач захопив кімнату внучки позивачки, доріжки та меблі, крім того не пускає і постійно її проганяє. Багаторазові усні законні вимоги сільського голови і дільничного інспектора міліції на відповідача [PERSON] не діють. Дана обставина змушує позивачку звернутися до суду з цим позовом. Позивачка [PERSON], про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з"явилася, однак до суду подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав, тому, в порядку ч.4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Отже, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв"язку, суд знаходить позов підставним та обгрунтованим із-за таких міркувань. Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов»язків. Частиною 1 ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів. При здійсненні правосуддя (ст.4 ЦПК) у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Завданнями цивільного судочинства (ст.1 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст.10,11,59,60,61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В судовому засіданні достовірними та належними доказами встановлено, що [PERSON], [INFO], в інтересах якої діє позивачка [PERSON], є її онукою. Згідно Рішення Виноградівського районного суду від 17.02.2006 року у цивільній справі №2/176/06 [PERSON] та її рідну сестру [PERSON] було відібрано від їх батьків [PERSON] і передано на виховання у дитбудинок «Берізка» -[PERSON], а у дитбудинок Св. Йосипа - [PERSON] Розпорядженням голови Виноградівської райдержадміністрації від 06.09.2010 року за № 325 позивачку [PERSON] було призначено опікуном над [PERSON]. Після встановлення опіки неповнолітня внучка позивачки-Коростенська [PERSON] є членом сім'ї позивачки, а її сестра [PERSON] поки що перебуває на вихованні у дитячому будинку Св. Йосипа в смт. Королеве Виноградівського району Закарпатської області. Рішенням Виноградівського районного суду від 06.07.2012 року у цивільній справі № 703/550/12-ц був задоволений позов позивачки [PERSON] до відповідача [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно.. Згідно з цим рішенням [PERSON] і її рідна сестра [PERSON] стали власниками по 5/18 частин кожна житлового будинку по вулиці Горького, 20 кут вулиці Лесі Українки, 2 Українки у селі Підвиноградів Виноградівського району Закарпатської області. Після того, як внучка позивачки [PERSON] стала власником частини житлового будинку, вона вибрала собі одну кімнату, яку впорядкувала, - зробила ремонт, поставила меблі, ліжко. Її молодша сестра [PERSON] ще мала і поки що не претендує на виділення частини будинку в натурі, і не бажає поки що захищати своє право власності у суді. Але це тимчасово і позивачка турбується також про те, що рано чи пізно вона виросте, покине дитячий будинок і їй також треба буде кімнату у будинку. Відповідач [PERSON] у даній справі, який також є власником лише частини цього будинку, повністю зайняв вищевказаний будинок, не дозволяє внучці позивачки [PERSON] там нормально проживати і користуватися своєю частиною. Відповідач захопив кімнату внучки позивачки, доріжки та меблі, крім того не пускає і постійно її проганяє. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно положеньст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно положень ч.1, 2 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч.1,2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону. У відповідності до ч.1ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба (ст. ст. 379, 380 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України - власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.405 ЦК України житлом члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. При таких обставинах суд вважає за можливе задовольнити вимоги. Суд також вважає, що судові витрати по справі, які понесла позивачка, слід стягнути з відповідача, оскільки відповідно до вимог ст.88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. В даному випадку відповідно до платіжної квитанції від 17.03.2016р. \\а.с.1\\ позивач сплатив 551,20 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved