Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Пологівська районна державна адміністрація Запорізької області, як орган опіки та піклування, діючи в інтересах малолітньої дитини - [PERSON], звернулася до Пологівського районного суду Запорізької області із зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач у справі є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], яка з 11.07.2017 року перебуває в Комунальній установі «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради на підставі розпорядження голови Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області від 06.07.2017 року №217 «Про відібрання у матері малолітньої [PERSON], [INFO], та тимчасове влаштування її до Запорізького обласного спеціалізованого будинку дитини «Сонечко» на державне утримання». З 15.03.2017 року по 11.07.2017 року малолітня [PERSON] перебувала у педіатричному відділенні Пологівської ЦРЛ у зв'язку із наявністю загрози для її життя та здоров'я. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню своєї малолітньої доньки, оскільки після звільнення 06.01.2017 року від відбування призначеного вироком суду покарання до досягнення дитиною трирічного віку з Чорноморської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України в Одеській області № 74 вона не відновила паспорта громадянина України, що унеможливлює отримання нею соціальної допомоги на утримання дитини, не забезпечує дитину у повній мірі сезонним одягом, іграшками та іншими речами, необхідними для її повноцінного розвитку. Окрім того, через свій конфліктний характер вона неодноразово йшла з дому та побиралася разом зі своєю донькою, або залишала її у своєї баби [PERSON], у будинку якої вона із донькою проживали після звільнення з Чорноморської виправної колонії. Після звернення [PERSON] до Пологівського районного відділу з питань пробації щодо невиконання батьківських обов'язків [PERSON] у ході проведення профілактичного рейду «Сім'я» було відвідано [PERSON] за місцем проживання та було прийнято рішення про вилучення малолітньої [PERSON] і направлення її до педіатричного відділення Пологівської ЦРЛ. Окрім того, відносно [PERSON] було порушено кримінальне провадження за ст. 125 КК України за фактом спричинення тілесних ушкоджень її малолітній доньці. Родина [PERSON] перебувала під соціальним супроводом Пологівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді (далі - Пологівський РЦСССДМ), з нею вели роботу фахівці із соціальної роботи, однак [PERSON] рекомендації спеціалістів не виконувала. Незважаючи на посилену профілактичну роботу спеціалістів служби у справах дітей та Пологівського РВ з питань пробації, де [PERSON] перебуває на обліку, остання не стала на шлях виправлення, не виконувала рекомендації спеціалістів, не вжила жодних заходів для повернення своєї доньки у родину, не цікавилася її здоров'ям та потребами, жодної допомоги дитині не надавала. У зв'язку з цим Пологівська районна державна адміністрація Запорізької області, як орган опіки та піклування, в інтересах малолітньої дитини - [PERSON], просить постановити судове рішення, яким позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дочки - [PERSON] з метою захисту прав та інтересів дитини шляхом вжиття передбачених чинним законодавством заходів щодо її соціального захисту органом опіки та піклування. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності. Позовні вимоги вона підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення у даній справі заочного рішення. Відповідач [PERSON], щодо якої не виявилося можливим встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання (перебування), а останнє відоме місце проживання якої: [ADDRESS], підтверджено копією листа Пологівського РВ з питань пробації від 06.07.2017 року № 1274, до суду не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, будучи повідомленою в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України про місце, дату і час розгляду справи, про що свідчить оголошення, оприлюднене в газеті «Урядовий кур'єр» №188 (6057) від 06 жовтня 2017 року про її виклик до суду в дане судове засідання в якості відповідача. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку у судове засідання без поважних причин належним чином повідомленого відповідача, від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, а також заяву представника позивача про можливість заочного розгляду справи, суд вбачає підстави для ухвалення у даній справі заочного рішення. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем, дослідивши письмові докази, вважає позов доведеним і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Так, із копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.07.2017 року судом встановлено, що відповідач у справі є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідно до копії Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 04.07.2017 року № 00018303506 державна реєстрація народження малолітньої [PERSON] проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України за заявою представника Чорноморської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України в Одеській області № 74, а відомості про батька дитини внесені на підставі заяви матері дитини від 06.02.2015 року. Як вбачається із копії Акта обстеження умов утримання та виховання дітей у сім'ї [PERSON], [INFO], від 02.03.2017 року, за адресою: [ADDRESS], проживають [PERSON] та [PERSON] У членів комісії виникли зауваження до поведінки сина [PERSON], який виганяв з дому [PERSON] разом із малолітньою донькою. [PERSON] було роз'яснено про необхідність виготовлення паспорта громадянина України, а також попереджено про відповідальність за неналежне виконання нею своїх батьківських обов'язків. [PERSON] у вказаному акті зазначила, що не буде виганяти [PERSON] разом із донькою з дому. Як вбачається із копії листа Пологівського РЦСССДМ від 03.07.2017 року № 985/02-01, родина [PERSON] перебувала під соціальним супроводом Пологівського РЦСССДМ. Фахівець із соціальної роботи консультувала [PERSON] щодо відновлення нею паспорта громадянина України, повідомила її про наслідки зволікання з вирішенням питання щодо відновлення паспорта, а також про наслідки ухилення її від виконання батьківських обов'язків, надала ряд індивідуальних консультацій, а також вони обговорили приблизний план дій для подолання складних життєвих обставин у родині. Окрім того, фахівець із соціальної роботи щотижня протягом місяця відвідувала родину [PERSON] за місцем проживання, але жодного разу не заставала її вдома. На телефонні дзвінки [PERSON] не відповідає, з'ясувати її місцезнаходження не вдалося. За час перебування на обліку в Пологівському РЦСССДМ, тобто з лютого по червень 2017 року, ставлення [PERSON] до існуючих складних життєвих обставин у її родині не змінилося, вона не вживала заходів для повернення своєї доньки, яка перебувала у педіатричному відділенні Пологівської ЦРЛ, у родину, не піклувалася про доньку. Відповідно до копії листа Пологівського відділу поліції ГУНП України в Запорізькій області від 27.03.2017 року № 2515/70/01-2017 відносно громадянки [PERSON], [INFO], за фактом спричинення тілесних ушкоджень малолітній дитині [PERSON], [INFO], відкрито кримінальне провадження № 12017080320000298 від 15.03.2017 року за ст. 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження) та проводиться перевірка. Як вбачається із копії листа Пологівського РВ з питань пробації від 06.07.2017 року № 1274, 06.01.2017 року на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 30.12.2016 року [PERSON] була звільнена від відбування покарання з Чорноморської виправної колонії № 74 на підставі ст. 83 КК України до досягнення дитиною трирічного віку. [PERSON] 02.02.2017 року було роз'яснено порядок і умови звільнення від відбування покарання відповідно до ст. 83 КК України, а також 07.02.2017 року, 07.03.2017 року, 16.03.2017 року, 28.03.2017 року, 13.04.2017 року, 19.05.2017 року з нею проводилися профілактичні бесіди. Однак, [PERSON] показала себе з незадовільної сторони, не виконувала обов'язки по догляду та належному вихованню доньки [PERSON], яка з 15.03.2017 року перебувала у педіатричному відділенні КУ Полгогівської ЦРЛ. 18.05.2017 року до Пологівського РВ з питань пробації надійшла копія постанови про закриття кримінального провадження № 12017080320000298 від 15.03.2017 року за ст. 125 КК України відносно громадянки [PERSON] за фактом спричинення тілесних ушкоджень малолітній дитині [PERSON], [INFO], у якій вказано про необхідність вирішення питання про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Відповідно до копії Акта вилучення дітей від 15.03.2017 року на тілі малолітньої [PERSON] було виявлено синці різного ступеня давності. Зі слів бабусі [PERSON] стало відомо, що [PERSON] не виконує свої батьківські обов'язки та б'є дитину. Матеріальне становище сім'ї незадовільне. [PERSON] не має паспорта та не отримує виплат на дитину. Тому було вирішено вилучити малолітню дитину - [PERSON], [INFO], та направити її до педіатричного відділення Пологівської ЦРЛ. Із копії листа Управління соціального захисту населення Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області від 06.07.2017 року № 3292/06 судом встановлено, що [PERSON] на обліку у даному управлінні соціального захисту населення не перебуває і ніяких видів державної соціальної допомоги не отримує. Відповідно до копії витягу з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області від 25.05.2017 року № 05, комісією було прийнято рішення рекомендувати Пологівському районному центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді взяти під соціальний супровід сім'ю [PERSON], [INFO], без укладання договору. Відповідно до копії витягу з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області від 04.07.2017 року № 07, оскільки [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, з моменту перебування її малолітньої дитини в педіатричному відділенні ЦРЛ не займається вирішенням питання щодо відновлення паспорта громадянина України, не виконує рекомендації фахівця із соціальної роботи та не звертається до компетентних спеціалістів та установ з метою повернення своєї малолітньої доньки у родину, комісією було прийнято рішення, зокрема, доручити службі у справах дітей оформити документи щодо влаштування малолітньої [PERSON] до закладу для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також підготувати проект позовної заяви до суду про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Окрім того, було вирішено рекомендувати Пологівському районному центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді продовжити роботу із сім'єю [PERSON], [INFO]. Згідно із висновком Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області, як органу опіки та піклування, про виконання батьківських обов'язків громадянкою [PERSON] відносно [PERSON], [INFO], від 13 липня 2017 року орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] стосовно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO], оскільки вищевказана громадянка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно із ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З аналізу досліджених у судовому засіданні доказів судом встановлено, що відповідач самоусунулася від виконання батьківських обов'язків щодо виховання та утримання своєї малолітньої дочки, матеріально не утримує дитину, не піклується про її духовний та фізичний розвиток, з часу влаштування дитини до педіатричного відділення КУ Полгогівської ЦРЛ та КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради не відвідує її та не цікавиться нею, не бере ніякої участі у вихованні дитини, фактично переклавши свої батьківські обов'язки на державу. На підставі викладеного суд дійшов висновку про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітньої дочки, що відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав. При цьому, застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав, вона має право бути поновленою у батьківських правах відносно своєї дитини відповідно до положень ст. 169 СК України. Окрім того, судом враховано, що відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом також враховано положення абз. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3, у якому наголошується, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України (у редакції, чинній на час розгляду справи) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач до ухвалення рішення у даній справі не була зобов'язана судовим рішенням сплачувати аліменти на утримання дитини, стосовно якої вона позбавляється батьківських прав, тому відповідно до вимог ч. 3 ст. 166 СК України вбачаються підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON] на користь піклувальника (прийомних батьків, батьків-вихователів, усиновлювачів) або установи (закладу), в якому буде перебувати дитина, і який буде виконувати функції її державного опікуна, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання до суду позовної заяви, тобто з 25 липня 2017 року, і до повноліття дитини, тобто до [INFO] року включно. Вирішуючи питання щодо судових витрат у справі суд керувався положенням п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого судовий збір не справляється за подання, зокрема, заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов'язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб'єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служби у справах дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved