Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

У квітні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що 02 червня 2007 р. позивачка одружилась з відповідачем [PERSON], який зареєструвано Виконкомом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що в книзі реєстрації одружень зроблено актовий запис № 178. [INFO]. у них з відповідачем народився син [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про народження 06 серпня 2008 р. зроблено відповідний актовий запис за № 54. Вказане підтверджується Свідоцтвом про народження, виданий 06 серпня 2008 р Борщагівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області. У квітні 2014 року позивачка та відповідач припинили шлюбні стосунки, перестали весні спільне господарство. Позивачка зазначає, що їхній спільний з відповідачем неповнолітній син проживає з позивачкою, яка самостійно його утримує та виховує. Згоди про утримання спільної дитини між сторонами не досягнуто.Тому позивачка просить суд стягнути з відповідача кошти на щомісячне утримання дитини по досягнення нею повноліття у розмірі 1 286,00 грн. В судове засідання позивачка з'явилась. Позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явився. Позовні вимоги визнав частково, а саме погодився сплачувати аліменти у розмірі 30 % від заробітної плати. Суд вислухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши письмові докази вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане виконавчим комітетом Петропавлівсько-Борщагівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області від 06.08.2014 року, актовий запис № 54, батьком якого є відповідач [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає та перебуває на утриманні позивачки, про що стверджується довідкою Комунального підприємства «Борщагівка» № 216 від 26.06.2014 року. Ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1 ст. 18 «Конвенції про права дитини» держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до абз. 1 п.17 пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України та абз.3 абз. 1 п.17 пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатної чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх доньки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2014 року становить 1 286 грн. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи дані про особу відповідача, його стан здоров'я та матеріальне становище, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 643 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 24.04.2014 року. В решті позову відмовити. Враховуючи наведене та

Outcome: approved