Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 23.05.2014 року уклала шлюб з відповідачем, який вони зареєстрували у виконавчому комітеті Долішньолужецької сільської ради Дрогобицького району Львівської області. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. Позивачка на даний час навчається у Самбірському медичному коледжі, а тому не має змоги самостійно утримувати їх дитину. Вважає,що відповідач зобовязаний виконувати покладений на нього чинним законодавством та моральними принципами обовязок батька та надавати матеріальну допомогу для утримання та забезпечення належного рівня життя та розвитку їх дитини. При таких обставинах, просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення сином повноліття. Позивачка та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, подавши суду заяву, в якій просять розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач двічі в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про слухання справи по останньому відомому місцю проживання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача не поважною, провівши заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Матеріалами справи встановлено, що 23.05.2014 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про шлюб серія І-СГ № 213232). За час подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серія ІСГ № 413752, який проживає та знаходиться на утриманні матері. Обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття (ст. 180 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Крім цього, судом встановлено, що в даний час між позивачем та відповідачем виник спір з приводу утримання неповнолітньої дитини, а тому суд переконаний, що позивачка потребує допомоги на утримання дитини, а відповідач зобовязаний їй таку допомогу надавати. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на неповнолітню дитину, суд враховує стан здоровя позивачки та її матеріальне становище. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. А тому, з врахуванням рівності прав та обовязків батьків щодо дитини, вимог розумності та справедливості суд визначає аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 800,00 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, при наявності у позивача доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, позивач не позбавлена можливості заявити вимогу про збільшення розміру аліментів. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved