Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Представник позивача звернувшись з даним позовом до суду посилається на те, що відповідач [PERSON] не займається вихованням своєї малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до листа з КНП «Коломийська центральна районна лікарня» КРР структурний підрозділ «Пологовий будинок» від 27.10.2020 , відомо що [PERSON] народила живу дівчинку та покинула її в пологовому будинку 26.10.2020, про що працівниками поліції, служби у справах дітей та пологового будинку складено відповідний акт. Орган опіки та піклування вжив заходів для реєстрації народження дитини [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Коломийської міської ради від 06.11.2020 року № 242 малолітню [PERSON] влаштовано у сім`ю патронатного вихователя, а 22.12.2020 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування . Вказує, що мати [PERSON] жодного разу не виявила бажання побачити дитину чи повернути її в свою сім`ю . Батька в дитини не має. На засідання комісії з питань захисту прав дитини 07.05.2021, де розглядалось питання про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав , мама дитини не з`явилась. 25.05.2021 виконком Коломийської міської ради прийняв рішення № 137 «Про затвердження висновків про доцільність позбавлення батьківських прав» . Вказує, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до своєї дитини, не займається її утриманням і розвитком, не цікавиться її життям, не зустрічається та не спілкується з дитиною, тому позивач просить позбавити відповідача батьківських прав щодо вказаної дитини. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи . Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подала . Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, доходить наступних висновків. Відповідно до положень частин 1-3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п.1 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона не забрала дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляла щодо неї батьківського піклування. Відповідно до положень п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення і поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , що стверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29.10.2020 року про що складено відповідний актовий запис № 639, її матір`ю вказана [PERSON] (а.с.6). Даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, виданого Коломийським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) 29.10.2020 року за № 00028348630, стверджується, що до цього реєстру внесено актовий запис № 639 про народження [PERSON] , [INFO] , де відомості про батька : [PERSON] , відомості про матір : [PERSON] . Державна реєстрація проведена відповідно до ч. 2 ст. 135 Сімейного кодексу України (якщо батьки дитини невідомі, державна реєстрація її народження проводиться за рішенням органу опіки та піклування, яким визначається прізвище, власне ім`я, по батькові дитини і відомості про батьків (а.с.10). Відповідно до листа з КНП «Коломийська центральна районна лікарня» КРР структурний підрозділ «Пологовий будинок» № 40 від 27.10.2020 відповідач [PERSON] 17.10.2020 народила живу дівчинку та покинула її в пологовому будинку. 26.10.2020, про що працівниками поліції, служби у справах дітей та пологового будинку складено відповідний акт. Рішенням виконавчого комітету Коломийської міської ради № 238 від 28.10.2020 рекомендовано Коломийському міськрайонному відділу ДРАЦС зареєструвати народження дитини покинутої в СП «Пологовий будинок» КНП «Коломийська ЦРЛ» та присвоїти їй прізвище , ім`я та по батькові [PERSON] . Матір`ю записати - [PERSON] , батьком записати [PERSON] відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с.9) Рішенням виконавчого комітету Коломийської міської ради № 137 від 25.05.2021 року затверджено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с. 4-6). Приписами ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»). Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Як зазначив ЄСПЛ у рішенні у справі «Нойлінґер та Шурук проти Швейцарії» (Neulingerand Shuruk v. Switzerland) заява № 41615/07, ЄСПЛ 2010 року) інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв`язки дитини з її сім`єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, «відновити» сім`ю. З іншого боку очевидно, також, що в інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у здоровому середовищі, та батькам не може бути надано право за статтею 8 Конвенції на вжиття таких заходів, що можуть завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини. Отже, під час судового розгляду встановлено факт невиконання батьківських обов`язків відповідача відносно вказаної дитини, відсутності з її боку участі у вихованні дитини, ненадання матеріальної допомоги. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів суд доходить висновку про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини, оскільки цього, насамперед, вимагають інтереси дитини, адже відповідач не забрала дитину з пологового будинку і протягом шести місяців не виявила щодо неї батьківського піклування, не цікавилася її духовним та фізичним розвитком, не проявляла щонайменшої батьківської турботи і її повернення в сім`ю, а тому позовні вимоги суд вважає обґрунтованими. На підставі наведеного, ст.ст.19, 150, 164 СК України, та,

Outcome: approved