Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ленінський відділ державної виконавчого служби Вінницького міського управління юстиції про зняття арешту. Мотивуючи позов тим, що відповідно до укладеного договору № VIH0AN00000380 від 22.02.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 31564,93грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,76% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.02.2011року. В забезпечення виконання зобов'язань був укладений договір застави рухомого майна №б/н від 22.02.2006 року. Згідно п.1 договору застави відповідач надав в заставу автомобіль марки ВАЗ, модель: 2107, рік випуску 2006, тип ТЗ: легковий седан В, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] 14.01.2010р. державним виконавцем Ленінського відділу ДВС ВМУЮ Вишарем І.Ю. при примусовому виконанні рішення Ленінського районного суду м. Вінниці накладено арешт на вищевказаний автомобіль. Згідно рішення від 15.03.2013р. та ухвали від 07.05.2013р. Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ПАТ КБ «Приватбанк» надано право на вилучення у відповідача та реалізацію предмета застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Просять звільнити з-під арешту накладеного 14.01.2010 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби ВМУЮ Вишар І.Ю. майно, належне на праві власності відповідачу, а саме автомобіль, марки ВАЗ модель: 2107, рік випуску 2006, тип ТЗ: легковий седан В, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], заборонити органам ДВС вчиняти будь - які дії, пов'язані з обмеженням ПАТ КБ «Приватбанк» права розпоряджатися відносно автомобіля, марки ВАЗ модель: 2107, рік випуску 2006, тип ТЗ: легковий седан В, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER] та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 28.01.2014року позовну вимогу в частині заборони органам ДВС вчиняти будь - які дії, пов'язані з обмеженням ПАТ КБ «Приватбанк» права розпоряджатися відносно автомобіля, марки ВАЗ модель: 2107, рік випуску 2006, тип ТЗ: легковий седан В, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER] залишено без розгляду. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином. Враховуючи вимоги ст. ст. 158, 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників судового процесу, постановивши по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову з наступних підстав. При розгляді справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до укладеного договору № VIH0AN00000380 від 22.02.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 31564,93грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,76% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.02.2011року (а.с.4-5). В забезпечення виконання зобов'язань був укладений договір застави рухомого майна №б/н від 22.02.2006 року. Згідно п.1 договору застави відповідач надав в заставу автомобіль марки ВАЗ, модель: 2107, рік випуску 2006, тип ТЗ: легковий седан В, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] (а.с.6). Постановою державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції від 14.01.2010року накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], а саме автомобіль, марки ВАЗ 2107, легковий седан - В, 2006 р.в., реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.7). Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 15.03.2013року звернуто стягнення на рухоме майно за договором застави рухомого майна, а саме: автомобіль ВАЗ, модель 21043, рік випуску: 2005, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/ шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] для задоволення грошових вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» за кредитним договором № VIH0AN00000380 від 22.02.2006 року - в розмірі 145663,91грн. (а.с.8-9). Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України, оскільки належним виконанням зобов'язання є виконання, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання (ст. 599 ЦК України). Згідно ст. 19 ЗУ «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. У відповідності до ч.3 ст. 52 ЗУ "Про виконавче провадження " для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів, або коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. В порушення вказаного положеня норми чинного законодавства України, державним виконавцем накладено арешт на майно, яке вже було предметом застави, при примусовому виконанні рішення суду ухваленого на користь особи яка не є заставодержателем даного майна, а тому вимоги позивача про звільнення зазначеного майна з під арешту є законними та підлягають задоволеню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність у позивача вищого пріоритету, який має переважне право на звернення стягнення на заставне майно, тому необхідно зняти арешт із заставного майна, а саме: автомобіля марки ВАЗ, модель: 2107, рік випуску 2006, тип ТЗ: легковий седан В, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], який належить [PERSON] накладений постановою державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Вишара І.Ю. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 229,40грн.

Outcome: approved