Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

У березні 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що Ірпінським міським центром зайнятості відповідачу [PERSON] на підставі його заяви від 29 квітня 2020 року було надано статус безробітного з 29 квітня 2020 року та згідно з наказом від 30 липня 2020 року розпочато виплату допомоги по безробіттю. Під час реєстрації в статусі безробітного відповідач у заяві від 29 квітня 2020 року зазначив своїм останнім місцем роботи ТОВ «Автологістика», період роботи з 03 липня 2012 року по 20 травня 2014 року, однак, проведеним 10 листопада 2020 року Ірпінським МЦЗ розслідуванням страхового випадку та обґрунтованості виплати відповідачу матеріального забезпечення, зокрема, зі звірки з Пенсійним фондом України, виявлено факт перебування [PERSON] у трудових відносинах з ТОВ «Ріалайз-Плюс» у період з 10 жовтня 2016 року по 05 грудня 2016 року. За результатами розслідування складено акт № 135 від 10 листопада 2020 року. На підставі наказу Ірпінського МЦЗ від 10 листопада 2020 року відповідачу припинено виплату допомоги по безробіттю і припинено його реєстрацію в статусі безробітного. Оскільки позивач дізнався про недостовірність поданих відповідачем даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання йому статусу безробітного, вже після його /відповідача/ реєстрації як безробітного, у період з 29 квітня 2020 року по 10 листопада 2020 року [PERSON] безпідставно було нараховано та виплачено допомогу по безробіттю у розмірі 3429,03 грн., незважаючи на повідомлення позивача, до цього часу відповідач у добровільному порядку надлишково отримані ним грошові кошти, як матеріальну допомогу по безробіттю, у вказаній сумі не повернув, то просив стягнути з нього /відповідача/ на свою користь грошові кошти у розмірі 3429,03 грн. та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 01 квітня 2021 року було відкрито провадження у даній справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачу роз`яснено його право на подання відзиву на позов, однак, до цього часу відповідач відзив на позов суду не надав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 29 квітня 2020 року відповідач [PERSON] звернувся до Ірпінського міського центру зайнятості із заявами про надання йому статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю з дня реєстрації його як безробітного /а.с. 11,12/. Того ж дня, 29 квітня 2020 року, відповідача було взято на облік як безробітного та створено персональну картку особи /а.с.13/. Як убачається з витягу із наказів про прийняті рішення службою зайнятості по [PERSON] , наказом від 04 травня 2020 року № НТ200504 відповідачу було надано статус безробітного з 29 квітня 2020 року та згідно з наказом від 30 липня 2020 року № НТ200730 призначено допомогу по безробіттю з 29 квітня 2020 року по 23 квітня 2021 року. Наказом від 30 липня 2020 року № НТ200730 відповідачу було скорочено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку із звільненням безробітного з останнього місця роботи за власним бажанням без поважних причин відповідно до пп.1 п.5 ст. 31 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та пп.1 п.5.3 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, на строк 90 календарних днів - з 29 квітня 2020 року по 27 липня 2020 року; цим же наказом від 30 липня 2020 року відповідачу поновлено виплату по безробіттю з 28 липня 2020 року. Наказом від 10 листопада 2020 року № НТ201110 відповідачу припинено виплату по безробіттю з 10 листопада 2020 року та його реєстрацію як безробітного, у зв`язку із встановленням факту подання ним /відповідачем/ недостовірних даних та документів на підставі яких було прийнято рішення про надання йому статусу безробітного та призначено матеріальне забезпечення, цим же наказом прийнято рішення про повернення відповідачем здійснених йому виплат по безробіттю з 29 квітня 2020 року по 10 квітня 2020 року у сумі 3429,03 грн. /а.с. 14-15/. Так, як убачається з копії заяви відповідача про надання статусу безробітного, у цій заяві відповідач вказав своїм останнім місцем роботи - ТОВ «Автологістика», період роботи з 03 липня 2012 року по 20 травня 2014 року, ці відомості співпадають з даними, що містяться у трудовій книжці відповідача /а.с. 11,16-17/. 10 листопада 2020 року Ірпінським міським центром зайнятості з метою забезпечення цільового використання коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, на підставі службової записки начальника відділу організації працевлаштування населення від 10 листопада 2020 року, було проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат відповідачу матеріального забезпечення відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та встановлено, що [PERSON] , перебуваючи на обліку в Ірпінському міському центрі зайнятості, надав неправдиві дані, оскільки запис у трудовій книжці (відомості про роботу) не співпадають з даними ПФУ, зокрема, під час звірки виявлено факт перебування відповідача у трудових відносинах з ТОВ «Ріалайз-Плюс» з 10 жовтня 2016 року по 05 грудня 2016 року, дата припинення трудових відносин за останнім місцем роботи - 05 грудня 2016 року, тобто виявлено порушення ч.2, ч.3 ст. 36 вказаного Закону, про що складено акт № 135 від 10 листопада 2020 року /а.с. 21/. Як убачається з інформації, наданої Пенсійним фондом України 25 січня 2021 року, з жовтня 2016 року по грудень 2016 року відповідач перебував у трудових відносинах з ТзОВ «Ріалайз-плюс» /а.с.20/. Згідно з довідкою Ірпінського міського центру зайнятості від 11 листопада 2020 року, відомостями виплат допомоги по безробіттю з серпня по листопад 2020 року, за період з 29 квітня 2020 року по 10 листопада 2020 року відповідачу було нараховано та виплачено допомогу по безробіттю: у липні 2020 року у розмірі 129,03 грн., у серпні 2020 року - 1000 грн., у вересні 2020 року - 1000 грн., у жовтні 2020 року - 1000 грн., у листопаді 2020 року - 300 грн., а всього 3429,03 грн. /а.с.22-35/. 16 листопада 2020 року позивачем було направлено відповідачу лист з пропозицією повернути надлишково отриману допомогу по безробіттю у сумі 3429,03 грн. протягом п`ятнадцяти календарних днів з дня отримання даного листа, але до цього часу відповідач такі кошти позивачу не повернув /а.с. 23-26/. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Згідно з п.1 ч.1, ч.2 ст. 43 Закону, статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою (у тому числі поданою засобами електронної ідентифікації) у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.3 ст.44 Закону, відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Відповідно до п.8 ч.1 ст.45 Закону України «Про зайнятість населення», реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг. Відповідно до п.2 ч.1 ст.44 Закону, зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону. У відповідності до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Згідно ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п. 3,5,6,7 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Державної податкової адміністрації України № 60/62 від 13 лютого 2009 року, перевірка проводиться районними, міськрайонними, міськими та районними у містах центрами зайнятості, на які покладено виконання функцій робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, за місцем реєстрації роботодавця як платника внесків на загальнообов`язкове соціальне страхування на випадок безробіття (далі - центри зайнятості) у разі, коли: під час перебування особи на обліку як безробітної до центру зайнятості надійшла інформація від державних органів, підприємств, установ, організацій чи громадян про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг безробітній особі, яка відрізняється від поданих нею відомостей, або така інформація розміщена в засобах масової інформації. За результатами звірки або перевірки оформлюється акт, який підписується посадовими особами, що її проводили. У разі встановлення недостовірності даних, на підставі яких особі надано статус безробітної та право на виплату матеріального забезпечення, особа ознайомлюється з актом, про що засвідчує власним підписом. У разі відмови особи підписати акт про це робиться відповідна відмітка спеціалістом центру зайнятості. Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до пункту 7 цього Порядку. Рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Враховуючи вищевикладене, оскільки [PERSON] у своїй заяві від 29 квітня 2020 року щодо надання йому статусу безробітного всупереч вказаним вимогам законодавства України та існуючому обов`язку вказав недостовірні дані щодо свого останнього місця роботи, факт подання відповідачем недостовірних даних на підставі яких йому було надано статус безробітного та право на виплату матеріального забезпечення встановлено позивачем вже після його реєстрації як безробітного, у період з 29 квітня 2020 року по 10 листопада 2020 року відповідачу позивачем було виплачено допомогу по безробіттю у сумі 3429,03 грн., то суд вважає, що така матеріальна допомога по безробіттю була виплачена відповідачу безпідставно та підлягає поверненню. Так як відповідач, незважаючи на направлення йому 16 листопада 2020 року повідомлення про повернення надлишково отриманої допомоги по безробіттю у зазначеній сумі, до цього часу такі кошти позивачу не повернув, жодних заперечень щодо позову суду не надав, то суд вбачає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з нього / [PERSON] / на користь позивача надлишково отриману матеріальну допомогу по безробіттю у розмірі 3429,03 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2270 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved