overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду зазначивши, що зареєструвала шлюб з відповідачем по справі 28 лютого 1997 року. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв"язку з тим, що не зійшлися характерами, у сім"ї постійно виникали сварки. З жовтня 2013 року сторони припинили шлюбні відносини та проживають окремо один від одного. Зазначаючи, що спору про розподіл майна сторони не мають, позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, дітей залишити разом з нею. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надавши письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить після розірвання шлюбу прізвище змінити на дошлюбне - [PERSON]. Відповідач в судове засідання також не з`явився, належним чином повідомлений про день слухання справи, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти розірвання шлюбу . Проаналізувавши зібрані докази, суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 28 лютого 1997 року у Олександрівському райвідділі РАГСу Донецької області, актовий запис № 13. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають та знаходиться на утриманні позивачки. Спору про розподіл майна вони не мають. Встановлено, що з жовтня 2013 року сторони фактично припинили шлюбні відносини в зв'язку з тим, що не зійшлися характерами. Судом надавався строк на примирення, але, в цей час вони не приймали будь-яких заходів для збереження сім`ї. Згідно з вимогами ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає , що позов підлягає задоволенню з тих підстав, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, взаємоповага між ними втрачена і надалі вони не бажають відновляти сімейні відносини, на даний час проживають окремо, що реальна перспектива збереження сім`ї втрачена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вимогою про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Шлюб з відповідачем розірвано рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 13.11.2012 року. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку надавати грошові кошти на утримання дитини не бажає. Тому, позивачка просить суд стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно. Сторони у судове засідання не з'явилися подавши письмові заяви: позивачка про наполяганні на позові, а відповідач про його визнання і згоду на стягнення аліментів на утримання дитини в заявленому розмірі. Дослідивши матеріали справи, суд визнає позов підлягаючий задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини - аліменти, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших дітей, його вік, розмір заробітку. Так, сторони мають спільну неповнолітню дитину, яка проживає з матір'ю. Батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають, перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, обов'язком особистим, а не солідарним. Відповідач не надає грошові кошти позивачу для утримання дитини, хоча є працездатним. Працює на Малинівському лікерно-горілочному заводі "ПРАЙМ" та має стабільний заробіток. На підставі вищевикладеного, суд вважає доцільним визначити розмір аліментів для утримання дитини у вигляді 1/4 частини від всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи від дня звернення до суду позивача до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування вимог вказує, що з відповідачем в перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2010 року, від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина перебуває на її утриманні, відповідач належної матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, щомісяця на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до повноліття дитини. До розгляду справи по суті від позивачки надійшла заява про слухання справи у її відсутність, наполягає на позовних вимогах. Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечує проти стягнення з нього аліментів. В судове засідання не зявився, просив справу розглядати в його відсутність. Судове засідання проводиться у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ №323724 від 15.02.2011 року. Дитина проживає з матір?ю і знаходяться на її утриманні. Відповідач не працює. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст. 182-183,191 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоровя дитини, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків інші обставини, що мають істотне значення. Частка заробітку(доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України - Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною 18 річного віку, починаючи з моменту звернення до суду, тобто 17 жовтня 2017 року. Згідно довідки МСЕК від 17.12.2015 року відповідач [PERSON] є інваладом II групи (а.с. 12). Відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів. Згідно ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 14 червня 2007 року між сторонами зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №642. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON],[INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають з матір"ю. Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені, причиною розпаду сімї є те, що сторони не знаходять порозуміння у вирішенні спільних питань сімейного життя. Сімя розпалася, спільне господарство не ведуть, примирення з відповідачем не можливе. Просить розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивачка не зявилась, в наданій суду заяві просила розглянути справу без її участі, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судовезасідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. Між сторонами зареєстрований шлюб 14 червня 2007 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №642. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON],[INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають з матір"ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони припинили сімейні відносини, спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, вжиті судом заходи щодо примирення подружжя поизтивного результату не дали, за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 19.06.2012 року помер її чоловік [PERSON], який був за життя членом гаражного кооперативу Автолюбитель. Членам гаражного кооперативу та зокрема її чоловіку, рішенням виконкому Нетішинської міської ради від 30.03.2012 року № 25/509 було передано у приватну власність земельні ділянки під індивідуальні гаражі. Право власності на гараж нею було оформлено. Так, як державний акт на земельну ділянку виготовлений не був, а чоловік помер, у неї виникла необхідність в оформленні права власності на земельну ділянку в гаражному кооперативі Автолюбитель м. Нетішина, площею 0,0025 га на якій побудовано гараж. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, давши пояснення, аналогічні підставам звернення до суду. Представник виконавчого комітету Нетішинської міської ради в судове засідання не з"явився, надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Представник третьої особи [PERSON] кооперативу «Автолюбитель», в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи відділу Держземагенства у м. Нетішині не заперечувала щодо задоволення позову. Заслухавши позивачку, представника треьої особи, дослідивши матеріали справи судом встановлено, що покійному чоловіку позивачки [PERSON] як члену гаражного кооперативу Автолюбитель, згідно рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 17.07.1997 року № 225 та від 30.03.2012 року № 25/509 було передано у приватну власність земельну ділянку під будівництво індивідуального гаража. Вказана земельна ділянка використана ним за призначенням, на ній збудовано гараж, який належить позивачці. Згідно затвердженої рішенням сесії виконавчого комітету Нетішинської міської ради 6 скликання від 30.03.2014 року технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для індивідуального гаражного будівництва, яка розташована в ГК «Автолюбитель» м. Нетішин Хмельницької області [PERSON] вбачається, що останньому належала земельна ділянка площею 0,0025 га кадастровий номер 6810500000:02:007:0522. Судом встановлено, що 19.06.2012 року [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть від 19.06.2014 року актовий запис 93. Державний акт на право приватної власності на землю [PERSON] не виготовив. З довідки завідувача державної нотаріальної контори від 19.03.2014 року за № 96/01-16 слідує, що позивачка є спадкоємцем майна [PERSON] Інших спадкоємців крім неї немає. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає позов обгрунтованим і підтвердженим доказами та приходить до висновку про його задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 23.05.2000 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Люцернянській сільраді Вільнянського району Запорізької області, актовий запис № 01. Від шлюбу в них є син [PERSON], [INFO]. Позивачка просила розірвати шлюб посилаючись на те, що тривалий час між нею та відповідачем відсутнє взаєморозуміння, існують розходження поглядів на сімейне життя, ведення домашнього господарства, виховання вина, розподіл сімейного бюджету, відносини носять негативний характер, відсутнє нормальне спілкування. Протягом останніх двох років сторони сімейні відносини не підтримують. Позивачка вважає, що шлюб став формальним, подальше спільне проживання з відповідачем і збереження шлюбу неможливе. Позивачка в судове засідання надала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу. Також просила розгляд справи проводити у її відсутності, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнав та погодився на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, оскільки встановлено факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння, тому їхній шлюб є формальністю, яку зберігати не доцільно. Суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно, відновити її вже неможливо і тому шлюб необхідно розірвати. Крім того, у відповідності до статті 113 СК України, особа, що змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем у них є донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають разом нею і знаходяться на її утриманні. Після розірвання шлюбу сторони не проживають як подружжя, сімейні та матеріальні відносини між ними припинилися. Позивачка перебуває в не найкращому матеріальному становищі, самотужки не має змоги утримувати дітей, тому потребує допомоги відповідача. Останній працює у ВП "Хмельницька АЕС", має стабільний дохід, але добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість. На підставі наведеного, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 1/6 частині всіх заробітків (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного, щомісячно до досягнення ними повноліття. Позивачка в судове засідання подала заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги та просила розглядати справу у її відсутності. Відповідач надав в судове засідання заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі, який просить позивачка. Також просив розгляд справи проводити у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивачки. Відповідно до ст.180, ч.1 ст.182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.3 ст.181, ч.2 ст.182, ч.1 ст.183 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. На підставі наведеного, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що права дітей підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] аліментів на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 01.02.2002 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку, вихованням сина не займається, його станом здоров'я та розвитком не цікавиться. Позивач отримує заробітну плату, але цих коштів не вистачає, їй самій важко утримувати дитину. Зазначає, що відповідач зобов'язаний утримувати дитину до його повноліття. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не явилась. Надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/ 4 частини з усіх видів заробітку відповідача. Відповідач в судове засідання не явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги про стягнення з нього аліментів визнає повністю. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 01.02.2002 року Відділом РАЦС Інгулецького районного управління юстиції м.Кривого Дніпропетровської області, актовий запис №10 (а.с.9). Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.8). Заробітна плата позивача за період з березня 2014 року по серпень 2014 року включно, за мінусом прибуткового податку, склала 19995,24 грн. (а.с.7). Відповідач працює головним інженером в ТОВ "Консоль КР", його загальна сума доходу за період з 01.03.2014р. по 31.08.2014р. за винятком утримань склала 4224,15 грн. (а.с.19). Дитина зареєстрована з матір'ю [ADDRESS] (а.с.11), потребує матеріальної допомоги. Також встановлено, що відповідач позовні вимоги визнає повністю (а.с.18). Встановленим у судовому засіданні фактам відповідають правовідносини з аліментних обов'язків батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей. Відповідачем порушені вимоги ст.180 СК України щодо обов'язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин, а також у зв'язку з визнанням відповідачем позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, також підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого в них є діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач не приймає участі у вихованні дітей, протягом трьох років добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює слюсарем у ВП "Хмельницька АЕС" та утримує регулярний дохід в сумі 5000 гривень, який повністю витрачає на власні потреби. На підставі наведеного позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку і доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка подала письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просила розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно вимог ст.ст.74, 76 ЦПК України. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ч.4 ст.169. ч.1 ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181, ч.2 ст.182, ч.1 ст.183 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Обставинами, які враховуються судом при призначенні аліментів, відповідно до ст.182 СК України є стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Дослідивши матеріали справи: копії свідоцтв про народження, з яких вбачається, що батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є сторони у справі, суд вважає, що за таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved