Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із наведеним позовом в якому, посилаючись на те, що перебувала у громадянському шлюбі з відповідачем з 28.12.2008 р. по 15.10.2012 р., від даних шлюбних відносини [INFO] у сторін народилася дитина, [PERSON], який проживає з нею і перебуває повністю на її утриманні. Зазначила, що відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, в житті дитини, її вихованні та розвитку ніякої участі не приймає, що ставить її в край скрутне матеріальне становище. Дитина часто хворіє, вимагає додаткових витрат на лікування, розвиток, проте всі додаткові витрати несе вона. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача, починаючи з 23.10.2014 р. до досягнення дитиною повноліття. Сторони про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, надали до канцелярії суду заяви про розгляд справи у їхню відсутність: позивач в заяві зазначила, що підтримує позов з викладених вньому підстав, відповідач - що позов визнає та проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у цивільному шлюбі. У сторін [INFO] народилася дитина, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 3). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі, згідно ст.181 СК України. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У пункті 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006, № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", Верховний Суд України роз'яснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що дитина сторін проживає разом з позивачем. При визначені розміру аліментів суд враховує положення ч. 1 ст. 183 СК України та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів на утримання дитини подана до суду 23.10.2014 року, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 23.10.2014 року. Суд також вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved