Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернулася до суду про визнання права власності на спадкове домоволодіння, мотивуючи його тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON], який до смерті мешкав в [ADDRESS]. Після смерті її чоловіка відкрилася спадщина у виді домоволодіння з господарськими спорудами. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], яка спадщину в установленому порядку прийняла, фактично проживаючи до смерті і після смерті чоловіка в спадковому будинку. Іншим спадкоємцями за законом першої черги є її дочка [PERSON] та дочка [PERSON], які відмовилися від спадщини по законом на користь позивачки. У оформленні прав на спадщину у виді домоволодіння з господарськими спорудами в нотаріальній конторі позивачці відмовили через те, що за свого життя її чоловік не оформив та не зареєстрував в органах БТІ право власності на зазначений вище об'єкт нерухомості. Уважаючи себе спадкоємцем за законом першої черги спадкування після смерті свого чоловіка [PERSON], позивачка просила суд визнати за нею право власності на спірну будівлю із господарськими спорудами, як набуте нею в порядку спадкування за законом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, додатково подавши письмові докази в підтвердження позовних вимог. Відповідач, [PERSON], [PERSON] та представник Капустинської сільської ради Липоводолинського району Сумської області в судове засідання не з'явилися, але в поданих письмових заявах позов визнали в повному обсязі, просили суд розглянути справу без їх присутності. Представник Липоводолинської районної державної контори, до суду не з'явився, але в письмовій заяві державний нотаріус Мельник В.О. просив розглянути справу за його відсутності. Представник КП „Сумське міське БТІ", як третя особа, до суду не з'явився, але в письмовій заяві не заперечував проти позову, просив справу розглянути без участі представника КП „Сумське міське БТІ". Представник реєстраційної служби Липоводолинського районного управління, до суду не з'явився, але в письмовій заяві начальник цієї установи не заперечував проти позову, просив справу розглянути без участі представника реєстраційної служби. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін та третіх осіб, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши обставини справи, в якій достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено факт смерті [INFO] [PERSON] в с. Капустинці Липоводолинського району Сумської області, який був чоловіком [PERSON], остання постійно проживала із своїм чоловіком на день смерті, тобто на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України позивачка вважається такою, що прийняла спадщину (а.с. 6,7,8). Іншим спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], які в заявах, посвідчених секретарем Капустинської сільської ради Липоводолинського району Сумської області та державним нотаріусом Мельником В.О., відмовилися від прийняття спадщини на користь позивачки по справі (а.с.14,15). Згідно з довідкою Капустинської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 10 квітня 2014 року № 174-02-13, домоволодіння [ADDRESS], за даними погосподарської книги обліковувалось за померлим [PERSON] (а.с.13). З державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на ім'я [PERSON], вбачається, що на свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 листопада 2008 року № 1225 остання є власником земельної ділянки площею 0,0901 гектарів, яка розташована в [ADDRESS], з призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.9). Згідно з довідкою Липоводолинської районної державної нотаріальної контори № 375/01-16 від 28 квітня 2014 року вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] в Липоводолинській районній державній нотаріальній конторі 01 червня 2006 року заведена спадкова справа за заявою [PERSON]. Заповіт від імені [PERSON] Липоводолинською державною районною нотаріальною конторою не посвідчувався. 13 листопада 2008 року на ім'я [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.28). У відповідності до технічного паспорту на спірне майно від 01 серпня 2005 року, будівлі в домогосподарстві [ADDRESS] зводились до 1985 року, до них віднесений житловий будинок, літня кухня, сіни, два сараї, погріб, вбиральня, колодязь та огорожа. При цьому, самовільно зведені будівлі у цьому домогосподарстві відсутні (а.с.11-12). При вирішенні цього спору, суд виходить з таких положень закону чинного на час виникнення спірних правовідносин зі спадкування. Так, згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтями 1217, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням здійснюється за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст.12 Закону України «Про власність» праця громадян є основою створення і примноження їх власності. Таким чином, визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, вимоги позивачки суд вважає обґрунтованими. Також судом достовірно встановлено, що позивачка, є спадкоємцем за законом після смерті свого чоловіка, проте за життя [PERSON] на відведеній для цього земельній ділянці правомірно звів домоволодіння з господарськими спорудами, але через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове домоволодіння [PERSON] не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на вказане домоволодіння і зареєструвати право власності на нього, а тому її право на спадщину підлягає захисту саме у спосіб визнання за нею права власності на вищевказане спірне домоволодіння з господарськими спорудами.

Outcome: approved