Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

Позивач подав позовну заяву у якій вказує, що в період з 31.10.2013 року по 22.08.2014 року він перебував у трудових відносинах з Сіверським міським спеціалізованим комунальним підприємством, займаючи посаду директора підприємства. Під час звільнення йому не була виплачена заробітна плата на загальну суму 10151,71 гривень. Протягом двох місяців він намагався отримати у керівництва відповідача довідку про заборгованість по заробітній платі та довідку про середній заробіток за останні два місяці його роботи на підприємстві, однак до теперішнього часу дані довідки йому не надані з невідомої причини. У зв*язку з вищезазначеним він просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 10151,71 гривні та середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день винесення рішення суду. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги на підставах викладених у позовній заяві та просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача Стеценко К.А. позовні вимоги [PERSON] визнав частково. Не заперечує проти позову в частині стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 10151,71 гривень на користь позивача, однак вимоги в частині стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення по день винесення рішення суду не визнав та просив в цій частині вимог відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши представлені ними докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно Розпорядження № 96 від 31.10.2013 року «Про призначення на посаду директора Сіверського МСКП» [PERSON] призначено на посаду директора Сіверського міського спеціалізованого комунального підприємства з 31.10.2013 року згідно контракту (а.с.15). Наказом за № 68/1 від 22.08.2014 року його було звільнено з посади з 22.08.2014 року за згодою сторін на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України (а.с.14), але розрахунок при звільненні з ним не було проведено до теперішнього часу, незважаючи на те, що відповідач має перед ним заборгованість по заробітній платі станом на 01.11.2014 року у розмірі 10151,71 гривень (а.с. 12). Згідно Довідки про середню заробітну плату № 144 від 01.12.2014 року середньомісячна заробітна плата [PERSON] складає 2700 гривень (а.с.13). У зв*язку з зазначеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі та його середній заробіток за весь час затримки розрахунку з часу звільнення по день винесення рішення суду. В силу ст. 116 ч.1 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від установи, провадиться в день звільнення. Таким чином судом встановлене порушення відповідачем вказаної норми закону. Згідно п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року N 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 (з наступними змінами і доповненнями). В силу ст. 2 ч. 3 вказанного Порядку обчислення середньої заробітної плати, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов*язана відповідна виплата, т.т. з дня звільнення позивача, в даному випадку 5400 гривень 00 копійок (2700.00 гривень + 2700.00 гривень : 2) , а середньоденна зарплата складає 129.00 гривень ( 2700.00 грн. + 2700.00 грн. ) : 42 дня (за червень 2014 року - 19 робочих днів; за липень 2014 року - 23 робочі дні). Стаття 117 ч.1 КЗпП України передбачає, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, установа повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідачем не доведено відсутність вини установи у порушенні строків розрахунку з позивачем при його звільненні, суд вважає необхідним стягнути з відповідача середній розмір заробітку позивача за період з 22 серпня 2014 року по 29 грудня 20114 року (дата прийняття рішення) включно у кількості 91 робочих днів на суму 11739.00 гривень, а саме : серпень 2014 року (з 22.08.2014 року - 5 днів); вересень 2014 року (22 днів); жовтень 2014 року (23 дні); листопад 2014 року (20 днів); грудень 2014 року (по 29 грудня 2014 року - дата прийняття рішення включно - 21 день) т.т. 91 робочий день х 129 гривень ( середньоденна заробітна плата) = 11739.00 гривень. Таким чином, в судовому засіданні у достатній ступені доведено факт порушення відповідачем законних прав позивача на своєчасне отримання працівником заробітної плати, розрахунок з ним при його звільненні. В силу ст. 88 ч. 3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави, а інші судові витрати повертаються стороні, на користь якої ухвалено рішення, таким з відповідача підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 гривні.

Outcome: approved