Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Росвен Інвест Україна» - Матвійчук А.В. звернувся до Згурівського районного суду Київської області з вищевказаною позовною заявою, в якій вказує, що 13.07.2011 року між ПАТ «Альфа Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 500217201, згідно якого відповідачу надано кредит у сумі 8720 гривень на умовах поворотності, платності, строковості, з кінцевим строком погашення до 14.01.2014 року. Позивач свої зобов"язання згідно умов кредитного договору виконав повністю та надав відповідачу кредит на визначених умовах. Відповідач свої зобов'язання згідно умов кредитування належним чином не виконав, станом на 23.12.2013 року кредитна заборгованість становить 19010,75 гривень, яка складається із простроченої заборгованості по тілу кредиту - 7508,47 гривень, прострочених відсотків за користування кредитом - 2052,28 гривень, простроченої комісії - 3000,00 гривень; пені - 6450,00 гривень. 23.12.2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого позивач ТОВ «Росвен Інвест Україна» набув право вимоги за кредитним договором № 500217201. Враховуючи вищевикладене, представник позивача ТОВ «Росвен Інвест Україна» - Матвійчук А.В. просить суд: 1. Стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованість за кредитним договором № 500217201 від 13.07.2011 року в сумі 19010,75 гривень. 2. Стягнути з [PERSON] судовий збір у розмірі 243,60 гривень. Позивач ТОВ «Росвен Інвест Україна» в судове засідання свого представника не направив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, представник позивача Матвійчук А.В. направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток на адресу його реєстрації, про причини неявки суду не повідомив, заяв та заперечень проти позову до суду не направив. Суд визнав можливим розглядати справу у відсутність сторін, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та ухвалити заочне рішення у справі. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує, проти такого вирішення справи. Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що 13.07.2011 року між ПАТ «Альфа Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 500217201, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 8720 гривень, шляхом перерахування коштів на картковий рахунок, на умовах поворотності, платності, строковості, з кінцевим строком погашення до 14.01.2014 року, що встановлено з копії кредитного договору (а.с.12), копії додатку № 1 до кредитного договору (а.с.13), копії анкети-заяви на отримання кредиту (а.с.16), копії анкети-заяви про акцепт (а.с.17), копії повідомлення про доходи (а.с.18), копії розписки відповідача (а.с.19). 23.12.2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого позивач ТОВ «Росвен Інвест Україна» набув право вимоги за кредитним договором № 500217201, що встановлено згідно копії договору факторингу (а.с.4-7), копії витягу з Реєстру передачі прав вимоги (а.с.8). Відповідач [PERSON] свої зобов"язання згідно умов кредитного договору належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, по наявність якої відповідач повідомлявся (вимога про погашення простроченої заборгованості - а.с.20-21). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до п. 1 ст. 1046 ЦК України,за договором позики одна сторона ( позикодавець ) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суми позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. В силу ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Росвен Інвест Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення повністю. 13.07.2011 року між ПАТ «Альфа Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 500217201 на визначених умовах. Відповідач [PERSON] належним чином не виконав свої зобов'язання за кредитним договором щодо поворотності, платності, строковості кредитування, що призвело до виникнення заборгованості. Позивач ТОВ «Росвен Інвест Україна» згідно договору факторингу набув право вимоги за кредитним договором № 500217201 від 13.07.2011 року. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» суму заборгованості за кредитним договором, а також судовий збір.

Outcome: approved