Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач в обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що до служби у справах дітей Головинської сільської ради Рівненської області надійшло звернення громадянки [PERSON] , [INFO] , про те, що її дочка [PERSON] , [INFO] , не займається вихованням та утриманням своєї малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . 04 березня 2021 року малолітню [PERSON] взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у службі у справах дітей Головинської сільської ради Рівненської області у зв`язку із проживанням у сім`ї, в якій матір ухиляється від виконання обов`язків з виховання дитини. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 15 квітня 2021 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрите загальне позовне провадження у справі. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Представник позивача в судове засідання не з"явився- подав до суду заяву , в якій просить розглядати справу у відсутність представника позивача , позов підтримує повністю , не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася- повідомлена вчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомила. Суд ухвалив розглянути справу в порядку заочного провадження, представник позивача проти цього не заперечує. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . До служби у справах дітей Головинської сільської ради Рівненської області надійшло звернення громадянки [PERSON] , [INFO] , про те, що її дочка [PERSON] , [INFO] , не займається вихованням та утриманням своєї малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, сформований Костопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 23 березня 2017 року № 00017821440). 04 березня 2021 року малолітню [PERSON] взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у службі у справах дітей Головинської сільської ради Рівненської області у зв`язку із проживанням у сім`ї, в якій матір ухиляється від виконання обов`язків з виховання дитини. [PERSON] є уродженкою села Ставок Костопільського району Рівненської області, а зареєстрована по [ADDRESS] . [PERSON] із 2009 року перебувала у шлюбі із громадянином [PERSON] . У 2014 році відповідно до рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 23 грудня 2014 року (справа № 555/2676/14-ц), беручи до уваги ухвалу Березнівського районного суду Рівненської області від 05 лютого 2015 року (справа № 555/2676/14-ц), шлюб між громадянами розірвано. Відповідно до інформації Головинської сільської ради Рівненської області від 25 березня 2021 року [PERSON] вийшла заміж та виїхала на проживання у село Поліське Березнівського району Рівненської області разом із дочкою, яку через деякий час привезла на проживання у сім`ю бабусі [PERSON] у [ADDRESS] . З того часу жодного зв`язку із дитиною не підтримує, не бере участі у її вихованні, утриманні, не цікавиться її життям, дитина перебуває на повному утриманні бабусі. Відповідно до інформації Ставецької гімназії Головинської сільської ради Рівненської області від 12 березня 2021 року встановлено, що малолітня [PERSON] проживає у сім`ї бабусі по лінії матері [PERSON] , яка займається її вихованням та утриманням. Матір дитини участі у її навчанні та вихованні не приймає. На думку навчального закладу є доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої дочки [PERSON] . Відповідно до інформації комунального некомерційного підприємства «Костопільський центр первинної медичної допомоги» Костопільської міської ради Рівненського району Рівненської області від 24 березня 2021 року встановлено, що на медичні огляди, консультацію до лікаря-педіатра дитину супроводжує бабуся гр. [PERSON] . Відповідно до інформації Поліської сільської ради Березнівського району Рівненської області від 09 лютого 2021 року № 02-21/31 та характеристики [PERSON] від 04.03.2021 року № 40, виданої старостинським округом № 6 (с. Поліське) Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області, громадянка [PERSON] не проживає за місцем реєстрації із 2014 року. За період проживання на території села [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони, до неї неодноразово були здійснені виїзди комісій у складі працівників сільської ради, ФАПу, соціального працівника щодо проведення роз`яснювальної роботи з виховання дітей. Відповідно до інформації Рівненського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області від 19 березня 2021 року № 5688/200/04-2021 [PERSON] в розшуку не перебуває, за місцем реєстрації не проживає, відомості про місце проживання громадянки відсутні. У 2018 році працівниками відділення поліції № 1 (м. Рівне) Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області [PERSON] було двічі притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до частин 1, 2 статті 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення (розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або поява у громадських місцях у п`яному вигляді), де вказувалася адреса її проживання -смт Клевань Рівненської області. Судом встановлено ,що громадянка [PERSON] схильна до бродяжництва, має шкідливі звички, не має постійного місця проживання та доходу. Більше десяти років [PERSON] нехтувала своїми обов`язками з виховання дочки, не брала участі в її утриманні, не створила умов, необхідних для її всебічного розвитку та для проживання дитини у її сім`ї. [PERSON] із дитиною стосунків не підтримує, не піклується про здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не готує до самостійного життя, самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків. Родинні зв`язки між матір`ю і дочкою втрачені. [PERSON] порушує статті 3, 6, 7 Конвенції ООН про права дитини. Відповідно до статей 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батьки або особи, що їх замінюють несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Комісія з питань захисту прав дитини Головинської сільської ради Рівненської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] у зв`язку із тим, що вона самоусунулася від виховання та утримання дитини (протокол засідання комісії з питань захисту прав дитини Головинської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 29 березня 2021 року № 2). Орган опіки та піклування - Головинська сільська рада також вважає за доцільне позбавити громадянку [PERSON] батьківських прав (висновок від 30 березня 2021 року). Норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Саме батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України і на кожного з них покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно положень ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву не подала, заперечень щодо позовних вимог не висловила, не представила суду будь-яких доказів на спростування обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню і вихованню дочки , а тому позбавлення його батьківських прав буде відповідати інтересам дитини, яка матиме право на піклування з боку держави. Водночас суд вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до ч.ч. 1-4 ст.169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Крім того, підставною є вимога про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] , так як остання не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дітей. Положення ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачають, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Приймаючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача підлягають аліменти на утримання неповнолітньої дитини- дочки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 13 квітня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved