Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

Приватне акціонерне товариство Рівнеобленерго звернулось до Зарічненського районного суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення вартості необлікованої електричної енергії згідно якої просить стягнути з відповідача 21 844, 87 гривень, що складається з вартості необлікованої електричної енергії та судовий збір у розмірі 1 762 грн. 00 коп. Позивач зазначає, що 20 січня 2018 року представниками енергопостачальника під час обстеження обєкта за адресою вул. Шкільна, 28 у с. Бутово Зарічненського району Рівненської області виявлено факт порушення Правил користування електричною енергією, який полягав у самовільному підключенні житлового будинку до електричної мережі енергопостачальника поза приладом обліку, внаслідок чого електроенергія не обліковувалась та не оплачувалась. Таким чином за місцем проживання відповідача було зафіксовано порушення п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357 (надалі - Правила). Представник позивача у судове засідання не зявилась, подала суду заяву за змістом якої просить судове засідання провести без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи у суді повідомлений належним чином, поважних причин незявлення у судове засідання суд не повідомив, відзиву та/або заперечення на позовну заяву не подав, що не перешкоджає розгляду справи по суті за змістом ст. 223 ЦПК України і є умовою для ухвалення заочного рішення у справі згідно ст. 280 ЦПК України . Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків. Вимоги ст. 264 ЦПК України зобовязують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Судом встановлено, на підставі довідки Вичівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області від 21 травня 2018 року № 256, що [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою [INFO]. 20 січня 2018 року під час проведення представниками позивача обстеження за адресою проживання відповідача виявлено порушення Правил користування електричною енергією та в присутності споживача складено акт № R 005615 про порушення Правил. Протоколом № 125 від 05 березня 2018 року за наслідком розгляду Акту про порушення № R 005615 від 20 січня 2018 року згідно розрахунків проведених нарахувань відповідно до п. 53 Правил та пп. б п. 3.3. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією (надалі Методика), затвердженою постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562 встановлено, що вартість необлікованої електричної енергії складає 21\~847,87 гривень разом з ПДВ за ставкою 20%. Правовідносини у сфері споживання електричної енергії регулюються Законом України Про електроенергетику, відповідно до якого споживання електричної енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач електричної енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії, самостійно забезпечувати експлуатацію енергетичних установок та їх належний технічний стан. Згідно п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із положеннями ст. 638, ч. 1, 3 ст. 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 42 ч.5, п.48 ч.1 Правил користування електричною енергією для населення споживач електричної енергії зобовязаний оплачувати за спожиту електричну енергію, а також несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електроенергію. Згідно ч. 1 ст. 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13 квітня 2017 року учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Згідно п. 4 ч. 2 вищевказаної статті правопорушеннями на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до обєктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку. Аналогічні твердження містяться і у п. 48 Правил. Споживач енергії несе відповідальність як за порушення умов договору з енергопостачальником, так і за порушення Правил, а саме: за крадіжку електроенергії, за самовільне підключення до об'єктів електроенергетики без укладення договору з електропостачальником чи з порушенням Правил і споживання енергії без приладів обліку, пошкодження приладів обліку та інші порушення. Відповідно до п. 4 ст. 26 Закону України Про електроенергетику, п. 53 Правил та п. 3.3 Методики у разі виявлення енергопостачальником порушення споживачами електроенергії ПКЕЕ шляхом використання необлікованої електроенергії за допомогою самовільного підключення до електромереж повз прилад обліку споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об'єкт, але не більше ніж за три роки. Судом встановлено, що жодних претензій до позивача з приводу складення акту № R 005615 відповідач не предявляв та зазначив у цьому акті пров відсутність зауважень до представників позивача, які цей акт складали. Виявлені порушення зафіксовані двосторонніми актами про порушення, підписаними трьома представниками постачальника, як того вимагає п. 53 Правил. Даний акт відповідачем не оспорений, разом з тим є лише фіксацією порушення, яке виявлено під час проведення постачальником енергії перевірки дотримання наведених вище Правил і є доказом, який у разі виникнення спору оцінюється судом. Хоча в акті відсутні пояснення відповідача, він не був позбавлений права викласти свої зауваження до акта про порушення Правил, надати пояснення, не погодитись з виявленим порушенням. У акті чітко викладено вид та суть порушення, він складений уповноваженими на те особами та належно оформлений, що відповідно до Правил та з урахуванням п.4 Методики є підтвердженням вчинення споживачем порушення Правил та є підставою для нарахування обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. Відповідачем не спростовано факту виявлених в його житлі порушень Правил, що є підставою для нарахування збитків, завданих протиправними діями споживача, не надано будь-яких доказів на спростування доказів, наданих позивачем і у суду немає підстав вважати обставини, викладені в акті, такими, що не відповідають дійсності. Судом перевірено Правильність нарахування збитків та, чи відповідає період, за який розраховано загальний обсяг самовільно спожитої електроенергії, характеру допущеного порушення Правил. За таких умов суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно п. 36 Правил повторне підключення можливе лише після сплати заборгованості та витрат на повторне підключення. У звязку із задоволенням позову з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню на користь позивача понесені і документально підтвердженні судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору. З огляду на викладене,

Outcome: approved