Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідачів про встановлення факту спільного проживання, визнання членом родини наймача та зміни договору найма житлового приміщення. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на наступні обставини. Вона проживала за адресою: [ADDRESS] зі своїм цивільним чоловіком [PERSON] до дня його смерті, що настала [INFO] року однієї родиною. Разом господарювали, турбувались один про одного, перебували з ним у фактичних сімейно-шлюбних відносинах. Вона ж потім і поховала свого чоловіка. Дотепер вона проживає в зазначеній квартирі, будучи в ній зареєстрованою з 13.11.1990 року, незважаючи на те, що сумісно вони стали мешкати однією родиною з серпня 1988 року. Після смерті чоловіка вона змушена була звернутися до відповідача із заявою про переоформлення на себе особового рахунку (зміні договору найму житлового приміщення) у зазначеній квартирі, який був оформлений на померлого за № 4610072. Однак, їй пояснили, що для цього необхідне рішення суду. З 2001 року її чоловік важко захворів, йому зробили операцію, після якої їм давали путівку в санаторій як родині на оздоровлення, тому, що захворювання було інфекційним, а вона із чоловіком була постійно в контакті, що підтверджується довідкою КЗ «Нікопольський протитуберкульозний диспансер» від 20.07.2016 року. Чоловік був на інвалідності до 2013 року. Проживаючи разом з чоловіком, вона фактично опікала та утримувала чоловіка в період його хвороби й інвалідності, несла матеріальні витрати на продукти харчування, медикаменти, оздоровлення-відпочинок, готувала їжу, утримувала їх квартиру (постійно оплачувала комунальні платежі, укладала з КП «Нікопольтеплоенерго» договір № 261 про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію), що підтверджується актом про проживання від 17.07.2017 року та вищевказаним договором про реструктуризацію. Жили вони на її заробітну плату та пізніше пенсію, так як чоловік не перебував на обліку як безробітний, допомогу по безробіттю не отримував (довідка Нікопольського міськрайонного центру зайнятості № 2257 від 12.07.2017 року), не перебував на обліку і в управлінні праці та соціального захисту населення м.Нікополя, і ніяких видів державної соціальної допомоги не отримував (довідка управління праці та соціального захисту населення № 2055/2 від 12.07.2017 року). Крім того, на обліку в Нікопольському ОУ ПФ України не перебував та пенсію не отримував (довідка № 10565/02/08 від 17.07.2017 року). Їх родинні відносини підтверджуються документами, фотографіями із сімейного альбому, зокрема, довідками відповідача, паспортом (штампом про реєстрацію), і іншими документами, які надані нею до суду. На цей час у квартирі вона зареєстрована одна і іншого житла в неї ніколи не було і немає. 09.12.2016р року між КП «Міська житлова-технічна інспекція» Нікопольської міської ради в особі директора [PERSON] та її чоловіком [PERSON] був укладений договір найму житла, в якому в п.1.1 р.1 зазначено, що наймодавець надає наймачу (основному квартиронаймачу), та членам його сім'ї - [PERSON] - дружині ([INFO]) у користування житло (квартира, загальною площею 42,3 кв.м за адресою: [ADDRESS]). Після смерті чоловіка вона звернулася в комунальні служби міста по переоформленню книжок по оплаті комунальних платежів на своє ім»я, але у всіх службах комунального господарства їй було відмовлено, тому що всі вимагали від неї особовий рахунок по квартир. Тому всі комунальні платежі вона вимушена сплачувати на ім'я чоловіка (по квартирі, міськводоканалу, міськсвітлу, міськгаз). Тому вона звернулась в ТОВ «Ніко-АРС» із проханням змінити договір найму житлового приміщення, однак їй було запропоновано звернутися до суду. Відсутність особового рахунку позбавляє її можливості укладати договори й робити оплату комунальних платежів на своє ім'я у всіх комунальних службах міста (їй тільки надали довідки для комунальних служб). Зазначені вище обставини можуть підтвердити й свідки. За таких обставин звернулась до суду. В судовому засіданні позивачка на задоволенні позовних вимог наполягала. Представник позивача в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог своєї довірительки також наполягав і суду пояснив, що його довірителька проживала однією сім»єю з нині померлим чоловіком з 1988 року, хоча в квартирі зареєстрована лише в 1990 році. Вони проживали однією сім»єю, вели спільне господарство, піклувались один про одного, мали спільний бюджет тощо. Його довірителька вказана як дружина й в договорі найму житлового приміщення, що також підтверджує, що вона з чоловіком проживали однією родиною як чоловік та дружина. Після смерті чоловіка його довірителька зверталась до «Ніко - АРС» з проханням переоформити на неї договір найму житлового приміщення як на квартиронаймача. Директор ТОВ «Ніко-АРС» навіть поставила на її заяві резолюцію, що не заперечує, однак не має право це зробити без рішення суду. Крім того, як вияснилось, це функції МЖТІ. Вони звертались й до МЖТІ і також почули, що вони не заперечують. Однак, без рішення суду зробити цього не можуть. Представники відповідачів в судове засідання не прибули, надали заяви про розгляд справи у свою відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечували Вислухавши позивача, його представника, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру. Згідно зі ст.9 Житлового Кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. За приписами ст.64-65 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Відповідно до ст.106 ЖК України, повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача.У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму, спір може бути вирішено в судовому порядку. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] зі своїм цивільним чоловіком [PERSON] до дня його смерті (а.с.6-12), що настала [INFO] року (а.с.13) однієї родиною. Позивачка ж і поховала свого чоловіка (а.с.15-17). Дотепер позивачка проживає в зазначеній квартирі, будучи в ній зареєстрованою з 13.11.1990 року (а.с.12). Після смерті чоловіка [PERSON] позивачка звернулась до директора ТОВ «Ніко - АРС» із заявою про переоформлення на себе особового рахунку у зазначеній квартирі (а.с.37). Однак, незважаючи на згоду директора, позивачці пояснили, що необхідне рішення суду. З 2001 року її чоловік важко захворів, йому зробили операцію, після якої їм давали путівку в санаторій як родині на оздоровлення, тому, що захворювання було інфекційним, а вона із чоловіком була постійно в контакті, що підтверджується довідкою КЗ «Нікопольський протитуберкульозний диспансер» від 20.07.2016 року. Чоловік був на інвалідності до 2013 року. Проживаючи разом з чоловіком, вона фактично опікала та утримувала чоловіка в період його хвороби й інвалідності, несла матеріальні витрати на продукти харчування, медикаменти, оздоровлення-відпочинок, готувала їжу, утримувала їх квартиру (постійно оплачувала комунальні платежі, укладала з КП «Нікопольтеплоенерго» договір № 261 про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію), що підтверджується актом про проживання від 17.07.2017 року та вищевказаним договором про реструктуризацію (а.с.21-13). Чоловік позивачки не перебував на обліку як безробітний, допомогу по безробіттю не отримував (довідка Нікопольського міськрайонного центру зайнятості № 2257 від 12.07.2017 року) (а.с.26), не перебував на обліку і в управлінні праці та соціального захисту населення м.Нікополя, і ніяких видів державної соціальної допомоги не отримував (довідка управління праці та соціального захисту населення № 2055/2 від 12.07.2017 року) (а.с.27). Крім того, на обліку в Нікопольському ОУ ПФ України не перебував та пенсію не отримував (довідка № 10565/02/08 від 17.07.2017 року) (а.с.25). Їх родинні відносини підтверджуються документами, фотографіями із сімейного альбому (а.с.17а-20), зокрема, довідками відповідача, паспортом (штампом про реєстрацію), і іншими документами. На цей час у квартирі позивачка зареєстрована одна і іншого житла не має. 09.12.2016 року між КП «Міська житлова-технічна інспекція» Нікопольської міської ради в особі директора [PERSON] та чоловіком позивачки [PERSON] був укладений договір найму житла, в якому в п.1.1 р.1 зазначено, що наймодавець надає наймачу (основному квартиронаймачу), та членам його сім'ї - [PERSON] - дружині ([INFO]) у користування житло (квартира, загальною площею 42,3 кв.м за адресою: [ADDRESS]) (а.с.22). Зазначені обставини в судовому засіданні підтвердили й свідки [PERSON] та [PERSON] (а.с.17). Так, свідок [PERSON] суду пояснила, що вона - сусідка позивачки по під»їзду вже 18 років. Крім того, вона старша під»їзду і все про всіх знає. Знає, що позивачка проживала з [PERSON] весь цей час. Вона їх знала як подружжя. Вони завжди були разом, як 2 голуба. [PERSON] завжди представляв [PERSON] як свою дружину. Коли [PERSON] помер, його теж ховала [PERSON]. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона - працює старшою медичною сестрою в ПНД м.Нікополя. Крім того, її будинок стоїть поруч з будинком позивачки. Вона дуже добре знає родину позивачки, бо вони постійно разом вигулюють собак у дворі. Позивачка завжди вигулювала собачку із своїм чоловіком. А коли [PERSON] захворів, вона за родом своєї професійної діяльності стикалась з цією сім»єю. Вона бувала в них в гостях. Вона завжди була впевнена, що [PERSON] - офіційна дружина померлого [PERSON]. Іра й ховала [PERSON]. За таких обставин суд вважає доведеним той факт, що позивачка фактично проживала в спірній квартирі як дружина відповідального квартиронаймача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved