Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

У квітні 2020 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, як дружини, у розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу), до досягнення дитиною сторін [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2018 року, шлюбні відносини фактично припинені, відповідач матеріальної допомоги сім"ї не надає, позивач має неналежний рівень матеріального забезпечення. Просить позов задовольнити. Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Згідно заяв від 23 червня 2020 року позивач [PERSON] позов підтримує, просить розглянути справу за відсутності; відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Інші заяви, клопотання сторін станом на час розгляду справи відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням поданих сторонами доказів суд приходить до слідуючих висновків. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2018 року, останні є батьками [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем і перебуває на її утриманні. Відповідно до ч.4 ст.75 СК України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Положеннями ст.84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі зареєстрованого шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що позивач не працює, має неналежний рівень матеріального забезпечення, відповідач є таким, що може надавати матеріальну допомогу, домовленість сторін про сплату аліментів на утримання дружини відсутня. Вказані обставини сторонами не заперечуються. Відповідно до ч.4 ст.75 СК України позивач, яка не працює і на утриманні якої перебуває малолітня дитина, є такою, що потребує матеріальної допомоги. За таких обставин в судовому засіданні встановлені підстави для стягнення утримання на позивача в порядку ст.84 СК України, про що заперечення відповідача згідно поданої письмової заяви до суду відсутні. Позивач просить стягнути аліменти на її утримання у частці від заробітку (доходу), що узгоджується з положеннями ст.80 СК України. При визначенні розміру аліментів суд враховує неналежний рівень матеріального забезпечення позивача, на утриманні якої перебуває малолітня дитина, можливість відповідача надавати матеріальну допомогу, відсутність інших аліментних зобов"язань, і вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу) відповідача, які підлягають стягненню з часу подачі позову 27 квітня 2020 року і до досягнення дитиною трьох років,-до [INFO] . Визнання відповідачем позову, із врахуванням доказів по справі, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів, що є підставою в порядку ст.141 ЦПК України для стягнення із відповідача в дохід держави 840 грн. 80 коп судового збору.\~

Outcome: approved