Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення пені, пов`язаної з несвоєчасною сплатою аліментів, зазначаючи, що 01.09.2000 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу мають двох синів - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 02 серпня 2011 року рішенням Сумського районного суду Сумської області шлюб між сторонами було розірвано та з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, в зв`язку з чим за період з квітня 2018 року по листопад 2019 року утворилась заборгованість зі сплати аліментів в сумі 22245 грн. 43 коп. Відповідно до розрахунку пені, яка повинна бути нарахована на заборгованість по аліментах, її розмір складає 81807,31 гривень у відповідності до правових позицій Верховного Суду України викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі № 333/6020/16-ц, яку позивачка просить стягнути з відповідача. Позивачка в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явились, від представника відповідача надійшла заява в якій він зазначив, що підтримує письмові заперечення надані суду раніше, просить в задоволенні позову відмовити і провести розгляд справи в їх відсутність Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: З матеріалів справи вбачається, що 01 вересня 2000 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох синів - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 02 серпня 2011 року шлюб між сторонами розірвано, та з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 05 травня 2011 року ( арк.с.4). Відповідач ухиляється від сплати аліментів, належним чином на протязі тривалого часу не виконував обов`язки по утриманню дітей, станом на 28 листопада 2019 року, за період з квітня 2018 року по листопад 2019 року має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 22245 гривні 43 копійок, що підтверджується розрахунком заборгованості (арк.с. 5). У відповідності\~з ч.1\~ст.\~196\~Сімейного кодексу\~України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Аналогічна позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 2 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, №6-149цс14 від 1 жовтня 2014р., по справі № 6-81 цс 13. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 по справі №755/10947/17 роз`яснено, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду. Таким чином, у даному випадку підлягає застосуванню висновок, викладений в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16 (провадження № 14-616цс18). Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Суд вважає, що розрахунки, викладені позивачем, виконані із застосуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №333/6020/16. Однак суд при ухваленні рішення враховує положення ч.2 ст. 196 СК України. Отже, вирішуючи питання про розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача, суд виходить з роз`яснень, що містяться в п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у відповідності з якими передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки /пені/ настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, тощо. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення. Посилання відповідача на ту обставину, що він отримував маленьку заробітну плату, яка не давала змоги сплачувати аліменти у визначеному рішенням суду розмірі, також не може бути прийнято до уваги, оскільки у відповідності з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів визначений законом і не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в письмових поясненнях зазначив що має скрутне матеріальне становище, просив врахувати що на даний час має на утриманні третю дитину якій сплачує аліменти, наголосив, що вкрай тяжко в даний час знайти роботу, однак при можливості завжди надає матеріальну допомогу дітям, що видно як з розрахунку заборгованості так із квитанцій про перерахунок коштів. Просить врахувати також факт перебування на його утриманні літніх батьків-пенсіонерів. Зазначає, що постійно намагається знайти підробітки, та співрозмірно до отриманих заробітків сплачує кошти на утримання дітей Таким чином, визначаючи розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача, суд враховує, що [PERSON] частково сплачував аліменти, має на утриманні третю дитину [PERSON] , 2014 року народження та літніх батьків-пенсіонерів (арк. с.54-67). Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Суд вважає встановленим, що відповідач має скрутне матеріальне становище, отримує незначні кошти, як обставину, що також має потягти за собою зменшення розміру пені. Отже, з врахуванням зазначених обставин суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] 10 000 гривень неустойки (пені), відмовивши в іншій частині за безпідставністю позовних вимог. Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до положень статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved