Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Прокурор Царичанського району Дніпропетровської області звернувся з позовом до Царичанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, [PERSON], про визнання незаконним розпорядження голови Царичанської районної державної адміністрації від 05.10.2011 року № 678-р та визнання недійсною додаткову угоду № 1 від 06.10.2011 року, посилаючись на наступні обставини. Відповідно до ч.3 ст.36-1 Закону України "Про прокуратуру" підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. Відповідно до ч.2 ст.45 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає в чому полягає порушення інтересів держави та обгрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду, прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. На виконання завдання прокуратури Дніпропетровської області про проведення перевірок додержання вимог законодавства при використанні сільськогосподарських угідь, збереження родючості ґрунтів прокуратурою Царичанського району, у порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів, проведено перевірку Царичанської районної державної адміністрації за результатами якої встановлено наступне. Так, головою Царичанської районної державної адміністрації прийнято розпорядження №211-р від 31.03.2009 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо передачі земельної ділянки в оренду гр.[PERSON] на території Могилівської сільської ради». Вказаним розпорядженням [PERSON] затверджено технічну документацію із землеустрою щодо передачі в оренду земельної ділянки (пасовища) площею 12.0 га (контур №36), для випасання худоби, яка знаходиться на території Могилівської сільської ради. Відповідно до п.2 вказаного розпорядження [PERSON] передано в оренду терміном на 15 років для випасання худоби земельну ділянку (пасовища) площею 12.0 га контур № 36, яка знаходиться на території Могилівської сільської ради. На підставі даного розпорядження між Царичанською райдержадміністрацією та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки від 31.03.2009 року (далі - Договір), який зареєстрований в Царичанському відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП ЦДЗК 17.04.2009 р. за № 040913500774. Відповідно до п.1 Договору Царичанська райдержадміністрація надала, а [PERSON] прийняв в строкове платне користування земельну ділянку (пасовища) загальною площею 12,0 га, контур № 36 , яка знаходиться на території Могилівської сільської ради Проведеною прокуратурою району перевіркою встановлено, що головою Царичанської районної державної адміністрації прийнято розпорядження № 435-р від 01.07.2011 року «Про надання гр.[PERSON] дозволу на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки на території Могилівської сільської ради». Вказаним розпорядженням [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки сільськогосподарського призначення (склад угідь - пасовища) площею 12.0 га на випасання худоби (контур №36) за межами населеного пункту на території Могилівської сліьської ради на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Встановлено, що головою Царичанської районної державної адміністрації прийнято розпорядження № 678-р від 05.10.2011 року «Про зміну виду використання угідь земельної ділянки сільськогосподарського призначення на території Могилівської сільської ради». Вказаним розпорядженням змінено вид використання угідь земельної ділянки сільськогосподарського призначення (склад угідь - пасовища) площею 12.0 га для випасання худоби (контур №36) за межами населеного пункту на території Могилівської сільської ради на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (склад угідь - рілля), а також внесені зміни до договору оренди земельної ділянки від 31.03.2009, зареєстрованого в Царичанському відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП ЦДЗК17.04.2009 №040913500774, шляхом підписання додаткової угоди. Окрім цього, вказаним розпорядженням припинено дію розпорядження голови Царичанської районної державної адміністрації № 435-р від 01.07.2011 року (яким надано [PERSON] дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення вказаної вище земельної ділянки). На виконання розпорядження № 678-р від 05.10.2011 року між Царичанською райдержадміністрацією та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 від 06.10.2011 року до договору оренди земельної ділянки від 31.03.2009 р., яка зареєстрована у відділі Держкомзему в Царичанському районі 14 жовтня 2011 р за №122560004000394. Відповідно до п. 1 Додаткової угоди внесені зміни до Договору оренди земельної ділянки від 31.03.2009 року, а саме: - відповідно до п.1 Царичанська райдержадміністрація надала, а [PERSON] прийняв у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення (рілля), яка знаходиться за межами населеного пункту на території Могилівської сільської ради; - відповідно до п.15 земельна ділянка передана в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Отже, розпорядженням голови Царичанської районної державної адміністрації № 678-р від 05.10.2011 року «Про зміну виду використання угідь земельної ділянки сільськогосподарського призначення на території Могилівської сільської ради» фактично змінено вид використання земельної ділянки в межах її цільового призначення. Однак, за результатами проведеної перевірки встановлено, що проект землеустрою щодо зміни виду використання земельної ділянки в межах її цільового призначення не розроблявся та не затверджувався всупереч ст.20 Земельного кодексу України (в редакції яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), в результаті чого фактично змінено вид використання земельної ділянки площею 12.0 га в межах її цільового призначення. Таким чином, розпорядження голови Царичанської районної державної адміністрації № 678-р від 05.10.2011 року не відповідає вимогам чинного законодавства, а отже воно підлягає визнанню незаконним в судовому порядку. Про це свідчить і судова практика. Зокрема, згідно постанови Верховного Суду України від 05.03.2013 року заяву Генеральної прокуратури України задоволено, а висновки попередніх судових інстанцій щодо відсутності у відповідача обов'язку дотримуватися процедури зміни цільового призначення земельної ділянки та розробляти проект її відведення визнано неправомірними. Приймаючи вказане рішення, колегія суддів виходила, зокрема, з того, що Земельним кодексом України визначено різний правовий режим земель, які відводяться для особистого селянського господарства, та земель, призначених для ведення індивідуального садівництва. При цьому положення ст.20 Кодексу (в редакції від 05.11.2009 року) встановлюють обов'язок власників використовувати землі зазначеної категорії виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду, який фіксується в рішенні уповноваженого органу про передачу земельної ділянки у власність або у користування, та зазначається у відповідних державних актах. На підставі аналізу вказаних норм права Верховний Суд України дійшов висновку про те, що зміна виду цільового призначення (використання) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, встановленого законодавством та конкретизованого уповноваженим органом державної влади у рішенні про передачу її у власність або надання у користування та в документі, що посвідчує право на земельну ділянку, потребує обов'язкового дотримання механізму такої зміни, визначеного Порядком. Законом України від 02.10.2012 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури відведення земельних ділянок та зміни їх цільового призначення», який набрав чинності з 06.12.2012 року до ст. 20 Земельного кодексу України внесено зміни, якими визначено порядок зміни цільового призначення земельних ділянок. Зокрема, згідно з частинами 1, 3 вказаної статті віднесення земель до тієї чи іншої категорії та зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення, які погоджуються в порядку, встановленому ст. 186-1 цього Кодексу. Таким чином, зміна цільового призначення земельної ділянки, у тому числі виду використання земель сільськогосподарського призначення, має здійснюватись лише за проектами відведення земельної ділянки. Віднесення земель до тієї чи іншої категорії згідно з частиною першою ст. 20 Земельного кодексу України здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Кожна категорія земель має узагальнене цільове призначення, що визначає специфіку її особливого правового режиму. Так, земельні ділянки, віднесені до однієї категорії, можуть використовуватися за різними видами цільового призначення. Виходячи з принципу Земельного кодексу України щодо раціонального використання та охорони земель Верховний Суд України вважає, що зміна цільового призначення повинна проводитися у порядку, встановленому для зміни цього цільового призначення землі. Про вказані порушення вимог законодавства прокурору Царичанського району стало відомо під час проведення перевірки. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» (пункт 7) роз'яснено, що спори, які виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 цієї ж статті якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до п. а), б) ч. 1 ст. 21 Земельного кодексу України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам, а також визнання недійсними угод щодо земельних ділянок. Укладена між Царичанською райдержадміністрацією та [PERSON] Додаткова угода № 1 від 06.10.2011 року до Договору оренди земельної ділянки від 31.03.2009 року не відповідає вимогам ст.20 Земельного кодексу України в частині змін до п. 1, 15, 16 Договору оренди земельної ділянки від 31.03.2009 року. Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: approved