Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивачка є спадкоємцем за законом, на спадкове майно померлого 15.06.2016 року батька [PERSON], зареєстрованим місцем проживання якого було село Велика Бузова, вул.Енгельса, 10, Шишацького району Полтавської області. [PERSON] був зареєстрований за вищевказаною адресою, але періодично проживав у місті Полтава. Влітку 2016 року [PERSON] перестав виходити на звязок, його місце перебування було невідоме. Після того, як 07 серпня 2016 року, коли йому мало виповнитися 50 років, [PERSON] не приїхав у село [PERSON], його сестра [PERSON] 12 вересня 2016 року звернулась до поліції з заявою про те, що її брат [PERSON] піщов з дому і не повернувся. За заявою [PERSON] було порушено кримінальне провадження №12016170040003731 за ознаками ч.1 ст.115 КК України. В ході розслідування даного провадження було виявлено, що 16 червня 2016 року Полтавським відділом ГУ НП в Полтавській області було порушено кримінальне провадження №12016170040002355 на підставі повідомлення чергового 1-го відділення Полтавського ВП про те, що і травматичному відділенні Першої міської клінічної лікарні м.Полтави помер [PERSON], [INFO], безхатько, який був доставлений 14 червня 2016 року о 04 годині 30 хвилин з вул.Жовтневої, 31 у м.Полтава швидкою допомогою. Слідів насильницької смерті не виявлено. Згідно довідки про причину смерті №870 від 04.07.2016 року [PERSON] помер від отруєння невідомою речовиною. В звязку з цим, постановою від 05.07.2016 року кримінальне провадження №12016170040002355 було закрите за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Оскільки у кримінальному провадженні №12016170040002355 по факту смерті [PERSON] було помилково вказане прізвище померлого, тривалий час не вдавалося зясувати долю батька позивачки. Тільки 02 листопада 2016 року в межах кримінального провадження №12016170040003731 було проведено впізнання по фотознімках трупів, серед який тітка позивачки [PERSON] на фотознімку під №3 впізнала батька позивачки і свого брата [PERSON], який помер 15.06.2016 року в травматологічному відділенні Першої міської клінічної лікарні м.Полтави. Після проведення відповідних перевірок тітці позивачки [PERSON] в Київському районному у м.Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Полтавській області 14 листопада 2016 року було видано свідоцтво серії І-КЕ №336477 про смерть [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими спорудами, розташованими на земельній ділянці площею 2200 м2 за адресою село Велика Бузова, вул.Енгельса, 10, Шишацького району Полтавської області. В лютому 2017 року позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, звернулась до приватного нотаріуса Шишацького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, але отримала відмову у звязку з пропуском шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. В звязку з цим та з метою реалізації своїх прав на спадкове майно, позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача та просила визначити їй додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позов, обґрунтовуючи позовні вимоги доводами, викладеними у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, тому суд, на підставі ст.224 ЦПК України, розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та постановляє заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Однією з підстав виникнення права приватної власності є успадкування майна. Згідно свідоцтва про смерть серії І-КЕ №336477, виданого Київським районним у м.Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Полтавській області 14 листопада 2016 року, [PERSON], помер 15 червня 2016 року у місті Полтава. Згідно копії свідоцтва про народження серії ІІІ-КЕ №296211, виданого Великосорочинською сільською радою Миргородського району Полтавської області 18 березня 1989 року, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], а тому, у відповідності до ч.1 ст.1261 ЦК України, [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно [PERSON]. Після отримання свідоцтва про смерть [PERSON] позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та заведення спадкової справи, але нотаріус своїм листом за вих.№70/01-16 від 14 лютого 2017 року відмовила у прийнятті заяви у звязку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Матеріали справи не містять даних щодо наявності заперечень будь-яких осіб щодо переходу до позивачки права власності на спадкове майно спадкодавця, щодо наявності спору з приводу спадкового майна та щодо звернення органу самоврядування до суду з заявою при визнання спадщини [PERSON] відумерлою. Враховуючи наведені позивачкою обставини щодо недотримання нею шестимісячного строку встановленого ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини, із врахуванням положень ст.8 Конституції України щодо верховенства права, та збереження справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення ЄСПЛ у справі "Федоренко проти України" від 01.06.2006 року), суд вважає поважною причиною пропуску позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом [PERSON] та вважає необхідним з метою захисту прав позивачки визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. На підставі ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved