Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач просить стягувати з відповідача, як батька їхнього сина, [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину щомісячно і до досягнення ним повноліття. [PERSON] разом з позивачем не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, її життям не цікавиться, а тому просить стягувати з відповідача кошти в примусовому порядку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала позов в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач до суду з'явився, позовні вимоги визнав повністю, не заперечив щодо їх задоволення. Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Малинського районного управління юстиції Житомирської області, від якого мають дитину, [PERSON], [INFO]. Відповідач, проживаючи окремо, будучи працездатним та маючи постійне місце роботи в ТОВ "Папір-Мал" на посаді молодшого оператора та отримуючи заробітну плату, ухиляється від виконання обовязку по утриманню дитини, яка проживає разом з матірю та повністю знаходиться на її утриманні, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. В добровільному порядку питання щодо утримання дитини позивач та відповідач не вирішили. В силу ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 1 статті 183 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до розяснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 05.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та врахувавши всі обставини справи суд приходить висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дітей у частці від свого доходу, а саме в розмірі 1/4 частини всіх видів своїх доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.11.2015 року та до досягнення ним повноліття. Визнання позову відповідачем в порядку вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України не суперечить правам та інтересам третіх осіб.

Outcome: approved