Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно кредитного договору №R53400151283B від 07.11.2011 року, укладеного між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем [PERSON], останній було надано кредит у розмірі 193.700,00 грн. строком користування до 07.11.2016 року зі сплатою 18% річних. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, з відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №R53400151283B-П1 від 07.11.2011 р., відповідно до умов якого остання поручилася перед банком за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором. Оскільки, відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконує, а тому вони змушені звертатись до суду з вказаним позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитом, процентів та комісій за користування кредитом, що у загальній сумі складає 156.164,36 грн. Крім того, просили суд покласти на відповідачів судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1562,00 грн. та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 122,00 грн. В судовому засіданні представники позивача - [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представник - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, заперечували в частині вимог щодо стягнення 3% річних, інфляційних збитків та вимог щодо стягнення з відповідачів тіла кредиту в розмірі 17.628,37 грн., що загалом відповідачем [PERSON] не отримувалася, оскільки дана сума була автоматично списана з її рахунку в якості комісії за видачу готівки, що не передбачено умовами договору. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначила, що дійсно кредит надавався у меншому розмірі, а ніж у тому розмірі, що передбачений договором, також заперечувала щодо стягнення на користь позивача 3% річних та інфляційних збитків. Заслухавши пояснення представників позивача - [PERSON] та [PERSON], відповідачів та представника відповідача [PERSON] - [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягаючими частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.11.2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № R53400151283B, відповідно до умов якого останній було надано кредит у розмірі 193.700,00 грн. з терміном погашення до 07.11.2016 року зі сплатою процентів за користування кредитом за ставкою 18% річних. Відповідно до п.2.1 кредит надавався на споживчі потреби в інтересах сім'ї (а.с.16-21). З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, з відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №R53400151283B-П1 від 07.11.2011 р., згідно умов якого остання поручилась перед банком за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені та збитків, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлені кредитним договором (а.с.24-25). За вищевказаним кредитним договором Банк (позивач) зобов'язався надати Позичальникові (відповідачеві) грошові кошти в порядку та на умовах, зазначених в цьому Договорі, а Позичальник зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути Банку кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені цим Договором. Відповідно до п.3.9 Кредитного договору кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточних рахунок позичальника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів, №26253000779792 у Відділенні №12 ПАТ «ВТБ Банк». Пунктом 4.1. Договору, визначено, що за користування кредитом Позичальник сплачує Банку проценти у розмірі, зазначеному в. п. 3.3. цього Договору або у розмірі, який змінений відповідно до п. 3.3. та п. 5.2.7. цього Договору. Відповідно до п.п. 4.6 та 4.18 повернення кредиту та процентів за кредитом здійснюється щомісячно згідно з графіком повернення кредиту і сплати процентів. Графік не є невід'ємною частиною цього Договору. У разі зміни графіку, новий графік починає діяти, а попередній графік втрачає свою силу з дня внесення змін. Пунктом 5.2.1. Кредитного договору визначено, що Банк має право вимагати дострокового повернення Позичальником кредиту, сплати нарахованих процентів за користування Кредитом, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадках, передбачених цим Договором або чинним законодавством України, зокрема: невиконання або неналежне виконання зобов'язань щодо сплати платежів, а також комісійної винагороди, неустойки тощо, передбачених умовами Кредитного договору; або затримання Позичальником повернення частини кредиту та/або сплати процентів по кредиту щонайменше на один календарний місяць. Відповідно до п.5.2.2. Кредитного договору Банк має право вимагати від Позичальника здійснити дострокове повернення кредиту протягом 30 календарних днів з дати відправлення Позичальнику відповідного повідомлення Банку з вимогою дострокового повернення Кредиту або у інші строки, передбачені умовами цього Договору. Згідно положень п.5.3.1. Кредитного договору, відповідач зобов'язаний сплатити комісійну винагороду, повернути Банку отриманий кредит в повному обсязі та сплатити нараховані проценти за користування кредитом в повному обсязі, виконувати інші зобов'язання в порядку та в строки, що встановлені Кредитним договором. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором №R53400151283B від 07.11.2011 року перед відповідачем [PERSON] виконав в повному обсязі, та надав останній грошові кошти в розмірі 193.700,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №40632 від 07.11.2011 року (а.с.7). Відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору, щодо повернення кредиту у встановлені терміни, сплати процентів за користування кредитом та інші зобов'язання за договором і має прострочену заборгованість. 23.01.2014 року позивач направив на адресу відповідачів вимоги про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, проте станом на день звернення до суду відповідачами заборгованість не погашено. Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України (ЦКУ) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 536 Цивільного кодексу України встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків... Згідно з наданим позивачем розрахунку суми заборгованості за кредитним договором (а.с.8,9,10,11), станом на 20.02.2014 року за відповідачем [PERSON] утворилась загальна заборгованість за кредитним договором у розмірі 156.164,36 грн. Вказана заборгованість складає: - борг за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в розмірі 141.335,65 грн., що включає поточну заборгованість за кредитом - 127.405,56 грн., заборгованість за простроченим кредитом - 13.763,32 грн., інфляційні витрати у розмірі 87,03 грн. та 3% річних у сумі 79,74 грн.; - борг за процентами з урахуванням 3% річних, нарахованих в зв'язку з порушенням зобов'язань щодо сплати процентів в сумі 8.036,07 грн., що включає суму простроченої заборгованості за відсотками - 7.058,62 грн., 3% річних - 31,92 грн., інфляційні витрати в розмірі 40,50 грн. та суму заборгованості за відсотками за період з 08.02.2014р. - 20.02.2014р. - 905,03 грн.; - пеню, що нарахована у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу у розмірі 6.792,64 грн. Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України (ЦКУ) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 156.164,36 грн. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом. При цьому, в судовому засіданні не знайшли свого обґрунтування твердження відповідачів про те, що банком, в супереч приписам п.3.7 кредитного договору, безпідставно списано з наданих кредитних коштів комісію за видачу готівки у сумі 17.628,37 грн. Оскільки, з матеріалів справи вбачається, що відповідача [PERSON] було ознайомлено з інформацією про умови кредитування та орієнтовану сукупну вартість кредиту, а саме з встановленою одноразовою комісією банку за управління кредитом в 4,99% від суми кредиту, що сплачується в день отримання кредитних коштів (а.с.99-102). Крім того, дані твердження також спростовуються поясненнями, наданими представниками позивача у судовому засіданні. Згідно ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі по 780,82 грн. з кожного. Оскільки судом було відмовлено позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову, вимоги останнього щодо стягнення понесених судових витрат при поданні такої заяви у сумі 122 грн. не підлягають задоволенню судом. На підставі викладеного та

Outcome: approved