Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Обєднана гірничо-хімічна компанія» в особі Філії «Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат» звернулось в суд з даним позовом вказуючи, що на балансі та утриманні Філії «Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат» публічного акціонерного товариства «Обєднана гірничо-хімічна компанія» знаходиться робітничий гуртожиток сімейного типу, який належить до державного відомчого житлового фонду, входить до складу цілісного майнового комплексу позивача та розташований за адресою: вул. Садова 24, смт. Іршанськ, Хорошівського району, Житомирської області. За позивачем гуртожиток зареєстрований на праві господарського відання. У період перебування гуртожитку на балансі позивача з 01 січня 2015 року деякі мешканці, які зареєстровані та проживають в гуртожитку на законних підставах не здійснюють оплату за житлову площу та комунальні послуги, чим завдають збиток позивачу. Рахунок на оплату за проживання в гуртожитку виставляється відповідно до калькуляції плати за проживання в гуртожитку, затвердженої позивачем у встановленому порядку. Плата за користування гуртожитком включає електроенергію, тепловодопостачання та інші складові, що видно з розрахунку-калькуляції. Розмір плати за проживання в гуртожитку погоджено у встановленому порядку Іршанською селищною радою. Так, відповідач, яка зареєстрована в кімнаті 170 гуртожитку, починаючи з січня 2015 року несвоєчасно та не в повному обсязі здійснювала оплату за житлову площу та комунальні послуги, внаслідок чого, борг перед позивачем станом на 01.07.2017 року становить 9081,56 грн.. Позивач після уточнення позовних вимог просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу за проживання в гуртожитку та комунальні послуги у розмірі 10265,14 грн.; пеню у розмірі 487,66 грн.; інфляційні витрати у розмірі 259,93 грн.; 3% річних у розмірі 49,87 грн. на загальну суму 11062,60 грн. та судові витрати у виді судового збору в сумі 1600 грн. Представник позивача надіслав до суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач за зареєстрованим місцем проживання повідомлялася про час та місце розгляду справи через засоби звязку, рекомендовані повідомлення повернуті з позначкою «Адресат не проживає». Іршанська селищна рада повідомила, що відповідач відсутня за місцем - 2 - реєстрації, а тому вважається, що відповідач належним чином повідомлена. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Згідно п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про жилово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У примірному положенні про гуртожитки, затвердженому Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27 квітня 2015 року N 84, а саме в п. 2 ч. 4 та в ч. 7 розділу III Користування жилою площею в гуртожитку, зазначено, що особи, які проживають у гуртожитку, зобов'язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги, які їй надаються у зв'язку з проживанням у гуртожитку. Відповідна норма зазначена також в правилах проживання та внутрішнього розпорядку в гуртожитку філії «Іршанський ГЗК», а саме в п. 5.2. Розділу 5 Мешканці гуртожитку зобов'язані своєчасно вносити плату у встановлених розмірах за користування гуртожитком та спожиті житлово-комунальні послуги. Так, в п. 8.4. Розділу 8 Правил, плата за проживання в робітничому гуртожитку сімейного типу здійснюється відповідно до розрахунку-калькуляції, затвердженому директором філії «Іршанський ГЗК» та вноситься не пізніше десятого числа місяця наступного за оплачуваним. Особи винні в порушенні правил проживання в гуртожитку, несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України (п. 10.1 Розділу 10 Правил). Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошових зобовязань, повинен сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не є підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі, що зазначено в постанові Верховного суду України від 30.10.2013 року по справі №6-59цс13. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, правовідносини, в яких замовник зобовязаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, в якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК - 3 - України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобовязання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобовязання. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов'язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що на балансі Філії «Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат» публічного акціонерного товариства «Обєднана гірничо-хімічна компанія» знаходився робітничий гуртожиток сімейного типу за адресою: смт.Іршанськ вул.Садова 24 Хорошівського району Житомирської області. Відповідач зареєстрована та проживає в кімнаті №170 по вул.Садовій 24 в смт.Іршанськ Хорошівського району та з січня 2015 року по даний час несвоєчасно та не в повному обсязі здійснює оплату за житлову площу та комунальні послуги, внаслідок чого виникла заборгованість, що підтверджується випискою з особового рахунку №3170 квартиронаймача [PERSON] та випискою з балансу про заборгованість за проживання. Заборгованість [PERSON] за проживання в робочому гуртожитку філії «ІГЗК» ПАТ «ОГХК» становить 10265,14 грн. Відповідно до розрахунків представлених позивачем 3% річних від суми заборгованості становить 49,87 грн., пеня 487,66 грн., та інфляційні витрати складають 259,93 грн. Виходячи з вищевикладеного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за проживання в гуртожитку та комунальні послуги у розмірі 11062,60 грн. Згідно ст. 133 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 1600 грн.

Outcome: approved