Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «Приватбанк», звернувся до суду з позовом, в якому просить: - в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HAL2AD0000123022 від 05.08.2008 р. в сумі 1862,76 долар США, що за курсом 22,45 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.04.2015 р. складає 41818,93 грн. вилучити у відповідача та передати в заклад позивачу: предмет застави автомобіль ВАЗ, модель: 21121, рік випуску: 2007 р., тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: ХТА21121070512735, реєстраційний номер: АХ0237ВО, що належить відповідачу на праві власності; комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіля ВАЗ, модель: 21121, рік випуску: 2007 р., тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: ХТА21121070512735, реєстраційний номер: АХ0237ВО, що належить на праві власності відповідачу; - звернути стягнення на предмет застави: автомобіль ВАЗ, модель: 21121, рік випуску: 2007 р., тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: ХТА21121070512735, реєстраційний номер: АХ0237ВО, що належить відповідачу на праві власності шляхом продажу вказаного автомобіля позивачем з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію т/з замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України по Свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також стягнути з відповідача судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами 05.08.2008 р. був укладений кредитно-заставний договір № HAL2AD0000123022, згідно якого відповідач отримав в Банку кредит у розмірі 8486,60 Долар США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03.08.2012 р. В забезпечення виконання за кредитно-заставним договором відповідач передав у заставу майно, а саме автомобіль ВАЗ 2007 року випуску, д.н. [NUMBER]. Відповідач взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконує, в звязку з чим виникла заборгованість у розмірі 1862,76 Долар США. Виходячи з того, що на вимогу позивача про повернення суми кредиту, процентів та пені відповідач не реагує, позивач вимушений звернутись до суду із позовом про звернення стягнення на предмет застави. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив розглядати справу без його участі та в разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення. Відповідач в судові засідання не зявляється, про причини неявки не повідомляє, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином, тому суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 169 ЦПК України, розглядає справу в заочному порядку. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. 05 серпня 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитно-заставний договір (далі по тексту - Договір), згідно якого відповідач отримав кредит н а придбання автомобіля у розмірі 8486,60 Долар США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % річних з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 03.08.2012 р. Крім того, з метою виконання зобовязань позичальнику було відкрито кредитну лінію в розмірі 1595,95 дол. США для спати чергових страхових платежів. Відповідно до ст. 4.1 Договору за користування наданим кредитом у період з дати списання коштів із кредитного рахунку до дати погашення кредиту позичальник сплачує проценти за ставкою, визначеною у ст. 17.1.6 Договору. Згідно ст. 17.1.6 Договору процентна ставка за користування кредитом складає 12 % річних. Відповідно до ст. 17.8 Договору позичальник зобовязаний сплатити щомісячний платіж в розмірі 241,83 дол. США для погашення заборгованості за кредитом, винагородою та процентами за користування ним. Відповідно до ст. 17.9 Договору забезпеченням виконання Позичальником своїх зобовязань перед банком є автомобіль ВАЗ, модель: 21121, рік випуску: 2007 р., тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова: ХТА21121070512735, обєм двигуна: 1596, реєстраційний номер: АХ0237ВО. Позивач зазначає, що відповідач зобовязання за Договором не виконує, в звязку з чим виникла заборгованість у розмірі 1862,76 долар США, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 411,08 долар США, заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 5,84 долар США, заборгованості з комісії за користування кредитом у розмірі 2,14 долар США, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 1344,39 долар США, штрафу (фіксована частина) у розмірі 11,14 долар США, штрафу (процентна складова) у розмірі 88,17 долар США. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. З матеріалів справи суд вбачає, що Банк 30.03.2015 р. звертався до позичальника із повідомленням про погашення заборгованості за кредитним договором, однак відповідач не вказане повідомлення не реагує. Відповідно до ст. 7.1 Договору застава забезпечує всі вимоги банку щодо виконання позичальником всіх його грошових зобовязань за цим договором у такому розмірі, у такій валюті. У такий строк і у такому порядку, як встановлено у цьому договорі із змінами та доповненнями, внесеними протягом строку його дії. Предметом застави є автомобіль ВАЗ, модель: 21121, рік випуску: 2007 р., тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова: ХТА21121070512735, обєм двигуна: 1596, реєстраційний номер: АХ0237ВО, що належить на праві власності відповідачу. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 592 ЦК України заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена, - звернути стягнення на предмет застави у випадках встановлених договором. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" (далі по тексту Закон № 1255) обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна. При цьому до забезпечувальних обтяжень належить застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 Цивільного кодексу України, що виникає на підставі договору (ст. 21 Закону № 1255). Згідно ст. 22 Закону № 1255 за рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду (ст. 24 Закону № 1255). Відповідно до ч. 5 ст. 30 Закону № 1255 договір купівлі-продажу предмета забезпечувального обтяження укладається обтяжувачем від імені боржника і є правовою підставою для набуття покупцем цього предмета права власності на відповідне рухоме майно. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог Банку щодо звернення стягнення на передане Позичальником у заставу рухоме майно автомобіль. Згідно ч. 2 ст. 25 Закону № 1255 у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Початкова ціна продажу предмета застави встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, за згодою між кредитором та боржником або на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved