Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Представник ПАТ «ВТБ Банк» 07.05.2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 23.04.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № R53700241824B, та отримано [PERSON] кредит у розмірі 98300 грн. з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 31 % з кінцевим строком повернення до 23.04.2016 року. Відповідачем було порушено умови зазначеного договору щодо належного виконання зобовязань, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 80648,39 грн., у звязку з чим позивач просить суд: стягнути з відповідача на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість у розмірі 80648,39 грн. за кредитним договором № R53700241824B від 23.04.2012 року,а також судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, в матеріалах справи наявна заява, у якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.45). Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання у відповідності до ч.1 ст.77 ЦПК України повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома (а.с.47). Враховуючи вимоги\~ст.157 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.158, 169, 197ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.04.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53700241824B, відповідно до якого банк зобовязався надати позичальнику грошові кошти у розмірі 98300 грн. в порядку та на умовах, зазначених у договорі , а позичальник зобовязався прийняти кредит, використати його цільовим призначенням, повернути банку кредит, а також сплатити банку проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені цим договором. Процентна ставка за договором встановлювалася у розмірі 31 % річних. Строк кредитування до 23.04.2016 року (а.с.4-7). Банк свої зобовязання за договором виконав на надав позичальнику грошові кошти у розмірі 98300 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 31952 від 23.04.2012 року(а.с.21). Листом-вимогою № 5608/1-2.64 від 08.08.2014 року відповідача було повідомлено про виникнення заборгованості у розмірі 80648,39 грн (а.с.22). Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобовязанні має право вимагати доказів того, що обовязок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непредявлення такої вимоги. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач належним чином не виконав зобовязання згідно договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 25.07.2014 року становила 80648,39 грн., та складається з: - 66601,94 грн. заборгованість за кредитом; - 3000 грн. прострочена заборгованість за кредитом; - 9046,98 грн. сума заборгованості за відсотками; - 43,22 грн. прострочена заборгованість за відсотками; - 1956,25 грн. сума пені. Згідно ч.2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості є обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. \~

Outcome: approved