Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, вказуючи, що вона є співвласником квартири [ADDRESS] разом із сином [PERSON] та донькою [PERSON]). В зазначеній квартирі окрім власників зареєстровані онуки позивача: [PERSON] та [PERSON], а також невістка - [PERSON] Відповідач у вказаній квартирі проживала до осені 2012 року, після чого виїхала з квартири. Реєстрація [PERSON] у вказаній квартирі створює суттєві незручності в користуванні власністю [PERSON] У зв»язку із цим, позивач просила визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право на проживання у цій квартирі. Позивач та представник позивача позов підтримали і просили про задоволення позовних вимог, при цьому вказали, що реєстрація [PERSON] у вказаній квартирі є тягарем для співвласників та тягне додаткові витрати за утримання житла. [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] наполягала на задоволенні позовних вимог вказуючи на те, що відповідач веде аморальним спосіб життя і де вона може зараз проживати ніхто не знає. [PERSON] повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, про що підтвердила позивач, до суду не з»явився. Представник Оболонського районного відділу ГУ ДМС України в м. Києві в судове засідання не з»явився. КП «Житлосервіс «Оболонь ЖЕК» №508 подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлялася належним чином шляхом здійснення оголошення в засобах масової інформації, про що в справі містяться відповідні докази. Заяв, заперечень, клопотань суду не надала, в зв'язку з чим суд визнає неявку відповідача без поважних причин та вважає можливим розглянути справу за її відсутності по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, третьої особи, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. Згідно Свідоцтва про право власності від 25.07.2000 року [PERSON] та члени її сім»ї [PERSON], [PERSON]) є співвласниками квартири [ADDRESS]. За довідкою Форма №3 КП «Житлосервіс «Оболонь ЖЕК» №508 від 18.09.2013 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивач - [PERSON], її син - [PERSON], донька [PERSON], онуки: [PERSON] та [PERSON], а також невістка - [PERSON] За твердженням позивача, вона як власник квартири позбавлена можливості вільно користуватися своєю власністю, оскільки реєстрація [PERSON] яка насправді не проживає у вказаній квартирі є тягарем та тягне додаткові витрати на утримання житла. Відповідно до ст. 41 Конституції України, "Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним." Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Статтею 386 ЦК України визначено засади захисту права власності: Держава забезпечує рівний захист усіх суб'єктів права власності. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] як співвласник має право на здійснення права власності на належну їй квартиру [ADDRESS]. Згідно ст. 405 ч.2 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом. За довідкою Київського міського протитуберкульозного диспансеру №1 від 02.10.2013 року №544 [PERSON] спостерігається у даному закладі в групі підвищеного ризику рецидиву туберкульозу, при цьому остання явка та обстеження у закладі була 22.03.2012 року. Підтвердженням відсутності [PERSON] за адресою місця реєстрації з 2012 року є Довідка Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Оболонського району м. Києва від 09.01.2014 року №18-22 за якою [PERSON] за медичною допомогою до лікарів з липня 2012 року по теперішній час не зверталась. Згідно Довідки КП «Житлосервіс «Оболонь ЖЕК» №508 від 08.10.2013 року, а також Довідки Оболонського районного управління ГУМВС України в м. Києві від 27.09.2013 року №52/186-аз, [PERSON] із заявами та зверненнями щодо чинення їй перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS] не зверталась. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів, крім іншого, на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, оцінивши зібрані по справі матеріали та докази, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved