Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що між нею та відповідачем в особі начальника відділення №10 філії «Південне регіональне управління» Комощук О.І. 31.10.2014 р. було укладено договір-заява №326933/68465/5-14 про банківський строковий вклад «Стандарт» в національній валюті. Вона внесла до банку, а банк прийняв кошти в національній валюті в сумі 40000 грн. на депозитний рахунок на строк 5 місяців з 31.10.2014р. по 31.03.2015р. За час користування коштами вкладу, банк нараховує і виплачує їй відсотки за ставкою 23%. В той самий день нею були передані банку кошти. Строк дії договору закінчився 31.03.2015р. і вона звернулася до банку за отриманням свого вкладу, проте в усній формі їй було повідомлено про відсутність коштів у банку у зв'язку із економічними труднощами і що вклад їй не повернуть. В судове засідання позивач [PERSON], з»явилась. Заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд про їх задоволення. Видати в добровільному порядку грошові кошти банк їй відмовляється, не дивлячись на всі її прохання. Представник відповідача до суду не з»явився. Проти задоволення позову заперечував. До суду надійшла телефонограма, про слухання справи у їх відсутність, в зв'язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні, в задоволенні позову просять відмовити в повній мірі. Вислухав пояснення сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази (Договір-Заяву №326933/68456/5-14 від 31.10.2014 року, квитанція №-4 від 31.10.2014 року, відповідь керуючого філією АТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 19.05.2015 року), суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що дійсно 31 жовтня 2014 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON], було укладено договір-заяву №326933/68456/5-14 від 31.10.2014 року, про банківський строковий вклад (депозит) "Стандарт" на п»ять місяців в національній валюті. Відповідно до п.1 договору та п1.1. Основних умов, позивач внесла до Банку грошові кошти в національній валюті у сумі 40000,00 грн., що підтверджується квитанцією №4 від 31.10.2014 року про надходження коштів до банку на депозитний рахунок, строком розміщення на 5 місяці, починаючи з 31 жовтня 2014 року по 31 березня 2015 року, а Банк прийняв вищезазначені грошові кошти, крім того відповідно до п.2 договору, за час користування коштами (вкладом), банк має нараховувати і виплачувати вкладнику відсотки за ставкою 23,00% річних. 31.03.2015 року позивач подавала до банку заяву про повернення банківського вкладу, розміщеного згідно договору банківського строкового вкладу (депозиту), у зв'язку із закінченням строку дії договору, однак вкладені нею грошові кошти вона не отримала до теперішнього часу. Заборгованість банка по договору депозиту складає 40000,00 грн.. Таким чином, після отримання відповідної вимоги вкладника банк був зобов'язаний видати йому суми вкладів. Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору; Відповідно до ч.1 ст.1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч.2 ст.1060 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на вимогу вкладників на умовах повернення, які встановлені договором. Згідно із п.2 ст.1070 Цивільного кодексу України, за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, а якщо відповідних умов не встановлено договором, у розмірі, що встановлюється банком за вкладом на вимогу. Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язані стоїть строк (термін) виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того відповідно до п. 5.2., Основних умов Вкладник має право звернутись до Банку з письмовою заявою про повернення суми Вкладу по закінченню строку розміщення Вкладу, а Банк зобов'язується по закінченню терміну дії даного договору повернути вкладнику суму коштів в повному обсязі в день написання заяви, а також після закінчення строку, визначеного Договором-заявою та Основними умовами, отримати суму Вкладу та суму нарахованих процентів згідно з умовами Вкладу. При припиненні дії Договору здійснити розрахунок, повернути Вкладнику суму Вкладу та нараховані проценти в дату повернення Вкладу та закрити Вкладний рахунок. За встановленого в судовому засіданні позов підлягає задоволенню в повному обсязі, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість по банківському строковому вкладу в сумі 40000,00 грн., а також відповідно до статті 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягають витрати по оплаті судового збору в сумі 400,00 грн..

Outcome: approved