Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

У вересні 2015\~р. [PERSON] звернувся з вказаним позовом, у якому, з урахуванням заяви від 04.10.2015\~р., яка була прийнята Судом до розгляду (а.\~с.\~33 35, 36), просить продовжити їй строк прийняття спадщини після смерті після смерті [PERSON], яка померла 29.03.1998\~р. Бердичівська міська рада Житомирської області проти позову заперечила, посилаючись на те, що у матеріалах справа відсутня постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину після смерті після смерті [PERSON], [PERSON] у позовній заяві не вказала та не підтвердила доказами, що пропустила строк для прийняття спадщини після смерті після смерті [PERSON] з поважних причин (а.\~с.\~29 31). [PERSON] проти задоволення позову не заперечив, про що зазначено у його заяві від 07.12.2015\~р. (а.\~с.\~46). Судом з'ясовано, що 29.03.1998\~р. померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 30.03.1998\~р. серії ТП №\~278392 (а.\~с.\~10). [PERSON] була власником 1/2 частки квартири за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом від 19.05.1993\~р. про право власності на житло (а.\~с.\~19). Власником іншої 1/2 цієї квартири на момент смерті [PERSON] була [PERSON] (а. с.\~19). [PERSON] є онукою [PERSON], що випливає з свідоцтва від 22.04.1952\~р. серії ЯД №\~535797 про народження [PERSON], свідоцтва від 22.05.1958\~р. серії КА №\~043774 про народження [PERSON] (а. с.\~17, 16). [PERSON], який є сином [PERSON] та батьком [PERSON], помер 23.10.1992\~р., що підтверджується свідоцтвом від 23.10.1992\~р. серії ІІ-ТП №\~402559 (а. с.\~11). Таким чином, зважаючи на положення статті 529 Цивільного кодексу Української РСР, [PERSON] була та є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом. Інші спадкоємці [PERSON] відсутні, що підтверджується Інформаційною довідкою від 07.08.2015\~р. із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційною довідкою від 14.08.2015\~р. із Спадкового реєстру (заповіти / спадкові договори) (а.\~с. 13, 14). Допитана як свідок [PERSON] дала пояснення про те, що коли померла [PERSON], вона та її мати [PERSON], звернулись до нотаріальної контори по вул.\~Леніна. Нотаріус сказав, що документів для оформлення спадщини (щодо 1/2 частки квартири за адресою: [ADDRESS]) подавати не потрібно, спадщина переходить автоматично до того, хто був прописаний разом з [PERSON]. Потім вона хворіла. Через певний час вирішили зробити заповіт, її мати [PERSON], хотіла заповісти квартиру [ADDRESS], онуку [PERSON]. Але нотаріус за частку квартири баби [PERSON], нічого не сказав. Вже коли її мати [PERSON], померла, вона з сином [PERSON], пішли оформлювати спадщину, але нотаріус оформив спадщину лише на 1/2 частку квартири, належну [PERSON], а на іншу 1/2 частку ні. Нотаріус сказав, що б вони звернулись до суду, що б продовжили термін прийняття спадщини, що вони і зробили. Вона є єдиним спадкоємцем [PERSON], інших немає. У нотаріальній конторі (коли прийшли після смерті [PERSON]), було багато людей, вони чекали дві чи три години. На ім'я [PERSON] видано свідоцтво від 05.08.2015\~р. про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з 1/2 частки квартири за адресою: [ADDRESS] (а.\~с. 20). На день смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS], була зареєстрована [PERSON], що підтверджується довідкою від 17.07.2015\~р. №\~195 Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Теремок" (а.\~с.\~15). Між тим, [PERSON] не була є особою, яка у відповідності до статей 529 та 530 Цивільного кодексу Української РСР відносилась до кола спадкоємців [PERSON] (була дружиною сина [PERSON] [PERSON]), а відтак не успадковувала будь-яких прав та обов'язків від [PERSON]. Таким чином [PERSON] пропустила шестимісячний строк, встановлений статтею 549 Цивільного кодексу Української РСР, для прийняття спадщини після смерті баби [PERSON], у зв'язку з чим приватний нотаріус Бердичівського міського нотаріального округу [PERSON] листом від 07.08.2015\~р. №\~693/02-14 повідомив [PERSON] про неможливість видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 1/2 частку квартири за адресою: [ADDRESS] (а.\~с.\~12). Відповідно до частини першої статті 550 Цивільного кодексу Української РСР строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Як зазначалось вище, інші спадкоємці [PERSON] відсутні. Зважаючи на наведене вище, Суд приходить до висновку, що [PERSON], яка на день смерті [PERSON] не була прописана (зареєстрована) за адресою проживання останньої ([ADDRESS]), з урахуванням отриманої від нотаріуса консультації, вирішила, що спадщина [PERSON] автоматично переходить до її матері [PERSON], оскільки на день смерті [PERSON] та була прописана (зареєстрована) за адресою проживання померлої, що і стало причиною того, що [PERSON] у встановлений статтею 549 Цивільного кодексу Української РСР строк не подала державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Суд визнає ці обставини поважною причиною, з якої [PERSON] пропустила строк, встановлений для прийняття спадщини. Крім того, Суд звертає увагу на те, що продовження [PERSON] строку прийняття спадщини після смерті баби [PERSON], буде відповідати таким загальним засадам цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України), оскільки, як зазначалось вище, вона є єдиним спадкоємцем, який бажав та бажає прийняти спадщину щодо 1/2 частки квартири за адресою: [ADDRESS], власником іншої 1/2 часки цієї квартири є її син [PERSON]. Враховуючи викладене, позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved