Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкуванняправо на земельну частку (пай) розміром 3,77 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], після померлої [INFO] року його матері [PERSON], посилаючись на те, що він як спадкоємець за законом першої черги, фактично прийняв спадщину, так як вступив в управління та розпорядження спадковим майном останньої, але не може оформити свої права в позасудовому порядку в зв'язку з втратою правовстановлюючих документів на спадкове майно. За клопотанням позивача ухвалою судді від 11 березня 2019 року витребувано від Ічнянської районної державної нотаріальної контори відомості чи заводилася спадкова справа до майна померлої [INFO] року [PERSON] (а.с. 17-18). Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. У судове засідання позивач не з»явився, який письмово у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача Ічнянської міської ради у судове засідання також не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності відповідно до наявних у ній матеріалів. Відзиву на позов відповідачем не надано. Враховуючи, що всі учасники справи у судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] (а.с. 6), яка доводилася матір'ю позивачу (а.с. 10), після смерті якої відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 3,77 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] (а.с. 12). Відповідно до довідок Хаєнківського старостинського округу Ічнянської міської ради Чернігівської області № 03-27/18 та № 03-27/19 від 16.01.2019 року, [PERSON] на день своєї смерті [INFO] року проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] разом із сином [PERSON] (а.с. 7), який провів поховання останньої та фактично вступив в управління та розпорядження її спадковим майном (а.с. 8). Згідно інформації, отриманої від Державного нотаріального архіву Чернігівської області, спадкова справа до майна померлої [INFO] року [PERSON] Ічнянською районною державною нотаріальною конторою не заводилася (а.с. 22), що також підтверджується Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 55677763 від 30 березня 2019 року (а.с. 25). Як убачається з повідомлення Ічнянської районної державної нотаріальної контори № 238/02-14 від 05.03.2019 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) за відсутності у позивача правовстановлюючих документів на неї (а.с. 9). Про втрату сертифіката на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на ім»я [PERSON] свідчить оголошення у газеті «Трудова слава» (а.с. 12). Згідно п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Аналізуючи зібрані по справі докази суд вважає встановленим, що [PERSON] як спадкоємець за законом першої черги, прийняв спадщину післяпомерлої [INFO] року його матері [PERSON], так як вступив в управління та розпорядження спадковим майном останньої, але не може оформити свої спадкові права у позасудовому порядку у зв'язку з втратою правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), що є підставою для визнання за ним права у порядку спадкування на зазначене спадкове майно.

Outcome: approved