Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 3,81 га, державний акт на право приватної власності якої [NUMBER] видано [PERSON] на підставі рішення Терпіннівської сільської ради від 28.12.2000 року та зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER] в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON], а також визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 3,81 га, державний акт на право приватної власності якої [NUMBER] видано на підставі рішення Терпіннівської сільської ради від 28.12.2000 року та зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER] в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON]. В обґрунтування позову вказує, що вона є єдиною дочкою [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO]. За час свого життя батьки склали заповіт, згідно якого усе їх майно, яке належало їм на день їх смерті, з чого б воно не складалося та де би не знаходилося, заповіли їй. Після смерті матері залишилося спадкове майно, яке складається з двох земельних ділянок, які розташовані на території Терпіннівської сільської ради Мелітопольського району. Мати позивачки проживала разом з нею до самої смерті. І як особа юридично необізнана та в зв'язку з тим, що була єдиною спадкоємицею не вчиняла будь-яких дій щодо оформлення спадщини. Вважала достатніми підставами для прийняття спадщини наявність заповіту та факт спільного проживання до моменту смерті матері. Звернувшись до приватного нотаріуса Мелітопольського районного нотаріального округу Бондар Т.І. позивачка не змогла оформити свої права на спадщину у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів та спливом строку звернення із заявою про прийняття спадщини. Вирішити в позасудовому порядку дане питання виявилося неможливим, тому позивачка звернулася з вказаним позовом до суду. В судове засідання позивачка не з'явилася, від її представника адвоката Єсипенко Т.В. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки, на позові наполягає і просить задовольнити. Представник відповідача - Терпіннівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату його проведення був повідомлений належним чином, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України, про що свідчить підпис уповноваженої особи в рекомендованому поштовому повідомлені, яке повернулось на адресу суду, відомостей про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення справи або про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. Тому суд визнає його неявку в судове засідання неповажною та вважає можливим розглядати справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню за наступними підставами. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено наступне. [PERSON], [INFO] являється дочкою [PERSON] та [PERSON], про що свідчать копії свідоцтв про народження та укладення шлюбу. /а.с. 9,10/. [INFO] помер [PERSON], а [INFO] померла [PERSON], що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про смерть. /а.с. 7-8/. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до копії заповіту, посвідченого 01.03.1996 року в с. Терпіння Мелітопольського району Запорізької області секретарем виконкому сільської Ради народних депутатів [PERSON] - [PERSON] та [PERSON], які мешкають в [ADDRESS] на випадок своєї смерті роблять таке розпорядження: все їх майно, яке буде їм належати на день їх смерті, з чого б воно не складалося, де б воно не було, все, на що вони матимуть право заповідають [PERSON]. /а.с. 6/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: на дві земельні ділянки площею по 3,81 га, державні акти на право приватної власності якої - [NUMBER] та [NUMBER] видано [PERSON] на підставі рішення Терпіннівської сільської ради від 28.12.2000 року та зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER] та [NUMBER] відповідно. /а.с. 4,5/. Частиною 3 ст. 1268 ЦПК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з копії довідки сільського голови Сокологірної сільської ради Генічеського району Херсонської області № 500, [PERSON], [INFO], яка мешкає в [ADDRESS] дійсно проживала зі своєю матір'ю [PERSON] по день її смерті [INFO]. /а.с. 9/. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки позивачка як спадкоємець, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не заявила про відмову від спадщини, вважається такою, що прийняла спадщину. Однак оформити своє право власності на успадковані вищезазначені земельні ділянки позивачка позбавлена можливості в зв'язку з тим, що постановою приватного нотаріуса Мелітопольського районного нотаріального округу Бондар Т.І. від 29.10.2015 року за вих. № 27/01-16 їй було відмовлено у зв'язку з тим, що нею не надано оригінали правовстановлюючих документів та пропущено строк для звернення із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки стосовно визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 3,81 га, державний акт на право приватної власності якої [NUMBER] видано [PERSON] на підставі рішення Терпіннівської сільської ради від 28.12.2000 року та зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER], а також права власності на земельну ділянку, площею 3,81 га, державний акт на право приватної власності якої [NUMBER] видано на підставі рішення Терпіннівської сільської ради від 28.12.2000 року та зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER] в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved