Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач просить позбавити [PERSON], жительку с. Кальна Долинського району Івано-Франківської області батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] 2012 року народження; стягнути з відповідачки аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/3 всіх видів заробітків (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Свої вимоги мотивує тим, що малолітній [PERSON] [INFO] влаштований в Надвірнянський дитячий будинок згідно заяви матері від 28.11.2012 року. Згідно листа Надвірнянського будинку [PERSON] не відвідує свого малолітнього сина та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а тому буде доцільним позбавити її батьківських прав. При проведенні обстеження умов проживання сім'ї [PERSON], виявлено, що її умови не відповідають санітарно-гігієнічним нормам, умов для проживання дитини немає. Працівниками служби у справах дітей неодноразово наголошувалося на покращенні житлових умов, однак з 2012 року нічого не змінилося. Такі дії матері є умисним ухилянням від виконання нею батьківських обов'язків. Таким чином, [PERSON] зобов'язана сплачувати аліменти для забезпечення нормальних умов розвитку та виховання дитини, забезпечення сина всім необхідним, в зв'язку з чим він змушений звернутись в суд з даним позовом В судовому засіданні представник позивача Пенджола В.І. підтримав позовні вимоги та просив їх задоволити. Представник Надвірнянського будинку дитини в судове засідання не з"явився ,однак подав заяву та просить слухати справу у їх відсутності ,позовні вимоги підтримують. Відповідачка в судове засідання не з"явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоч про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно у встановленому порядку, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток. Заслухавши висновок прокурора, яка підтримала позов, пояснення учасників процесу, дослідивши та перевіривши письмові докази по справі в їх сукупності, суд позов задовольняє з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до вимог п.п.1, 2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку, або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до вимог п.15 Постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 даної Постанови передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно зі ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Відповідно до ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та ставлення батьків до дітей зокрема. Як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO], його батьками вказані [PERSON] та [PERSON]. Згідно з інформації відділу реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції відомості про батька малолітньої дитини здійсненні на підставі ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що після народження, на підставі заяви [PERSON] від 28.11.2012 року, згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини Долинської районної державної адміністрації від 10.12.2012 року № 57, [PERSON] було влаштовано в Надвірнянський будинок дитини терміном на 1 рік у зв'язку з важкими матеріально-побутовими умовами на повному державному забезпеченні та попереджено [PERSON] про позбавлення її батьківських прав у разі не відвідування нею її малолітнього сина. Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON] від 10.12.2012 року та 20.05.2015 року, комісією встановлено, що остання проживає в незадовільних умовах, знаходження дитини в яких небезпечне для її життя; матір дитини веде аморальний спосіб життя, систематично приводить чоловіків та розпиває з ними алкогольні напитки. Як вбачається з характеристики [PERSON] від 20.05.2015 року, яка проживає в будинку її колишнього співмешканця, померлого 15 років тому, в [ADDRESS] зарекомендувала себе з негативної сторони, живе в умовах антисанітарії, забирає мамину пенсію, залишаючи її без засобів на проживання, веде аморальний спосіб життя, водить чоловіків і розпиває спиртні напої; народила двох дітей, один з яких помер до місяця, а інший знаходиться в Надвірнянському будинку дитини. З часу перебування [PERSON] в Надвірнянському будинку дитини, мати жодного разу не провідувала його та не цікавилася його долею, що підтверджується листом № 20 від 13.02.2015 року та актом складеним комісією Надвірнянського будинку дитини про невідвідування дитини від 28.05.2015 року. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Долинської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] № 762/01-09/55 від 08.06.2015 року, мати живе в антисанітарних умовах, які не має бажання покращувати, не бере участі у вихованні дитини, не провідує її, матеріально не підтримує, не цікавиться розвитком. А тому, орган опіки та піклування вважає, що позбавлення її батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON] буде доцільним та відповідає інтересам дитини. З врахуванням вищенаведеного, оскільки відповідачка нехтувала своїми обов'язками по вихованню та матеріальному забезпеченню дитини, не займалася та не піклувалася про неї, не проявляє інтересу до стану здоров'я сина, не цікавиться його фізичним, моральним і духовним розвитком, дитина виховується та проживає у державному закладі, який матір жодного разу не відвідала, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно її малолітнього сина [PERSON] [INFO], а позов в цій частині задовольнити. Окрім цього, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] є підставними з огляду на наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 згаданої вище Конвенціїї ООН, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обов'язку. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст.193 СК України передбачено, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. В судовому засіданні встановлено, що малолітній [PERSON] перебуває на державному матеріальному забезпеченні. Його мати [PERSON], будучи працездатною, має обов'язок по утриманню дитини та її матеріальному забезпеченню, які не виконує. А тому, враховуючи матеріальний стан відповідача, потреби дитини, її стан здоров'я та вік, а також, що дитина знаходиться на повному державному утриманні, суд приходить до висновку, про те що слід стягувати аліменти з відповідача на користь опікуна Надвірнянського будинку дитини на утримання малолітнього [PERSON], починаючи з 12.06.2015 року і до досягнення ним повноліття в розмірі 1/3 всіх видів заробітків (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. У відповідності до ст.367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в межах платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України. На пiдставi викладеного, ст.ст. 1-3, 27 Конвенції ООН про права дитини, ст.ст. 150, 155, 164-166 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved