Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. В листопаді 2020 року [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Шидзінський І.В., звернувся до суду з позовом до Долинянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування, як спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Позов обгрунтував тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Він є спадкоємцем, який має право на спадкування за заповітом. Інші спадкоємці за заповітом відмовилися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Спадщину прийняв, оскільки у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини. Однак, коли звернувся з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва у зв`язку з відсутністю документа, який посвідчує право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно. Просив визнати за ним право власності на спірне домоволодіння в порядку спадкування за заповітом. Відповідач заперечень проти позову не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 20 листопада 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Позивач [PERSON] . в підготовче засідання не з`явився. Від представника позивача адвоката Шидзінського І.В. надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. Долинянська сільська рада Рогатинського району Івано-Франківської області подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника, в якій вказала, що визнає позов повністю. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в підготовче засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом. За змістом частин 3 та 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. Відповідно до довідки виконавчого комітету Долинянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області від 21 жовтня 2020 року № 550, домоволодіння, яке розташоване по адресі: [ADDRESS] станом на [INFO] відносилося до суспільної групи "колгоспні двори", в якому була зареєстрована та проживала [PERSON] . Пленум Верховного Суду України в пункті 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» дав судам роз`яснення, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, станом на 15 квітня 1991 року спірне домоволодіння належало на праві власності [PERSON] , як майно колгоспного двору. [INFO] [PERSON] померла , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданим 11 листопада 2019 року виконавчим комітетом Долинянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. Згідно з копією заповіту від 02 березня 2011 року [PERSON] все своє майно заповіла своїм дітям: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в трьох рівних частинах . Заповіт не змінено і не скасовано. 21 січня 2020 року [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що підтверджується копією заяви № 23. [INFO] [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , в користь [PERSON] , що підтверджується копією заяви № 12. Судом встановлено, що спадкоємець за заповітом [PERSON] прийняв спадщину, оскільки у встановлений ст.1270 ЦК України строк подав заяву про прийняття спадщини. Згідно постанови приватного нотаріуса Рогатинської районного нотаріального округу від 01 липня 2020 року № 179/02-31 спадкоєцем померлої є її син [PERSON] . Однак, даною постановою відмовлено спадкоємцеві [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті матері [PERSON] на домоволодіння, яке розташоване по адресі[ADDRESS] , через відсутність документів, що підтверджують право власності спадкодавця на домоволодіння. Із копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарським будівлями та спорудами, виданого на ім`я [PERSON] та довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації від 24 лютого 2020 року року № 67 вбачається, що до складу спірного домоволодіння входить: житловий будинок загальною площею 49,5 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м., погріб -17,3 кв.м, літня кухня - 22,7 кв.м, стодола - 25,9 кв.м, стайня - 24,8 кв.м, ворота - 7,0 кв.м, криниця загальною площею 5,0 м/п, реєстрація права власності на домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась. Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки, ринкова вартість спірного домоволодіння станом на 30 жовтня 2020 року становить 47 300 грн. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). За змістом ст.ст.1233, 1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Частиною першою статті 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). За змістом ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.ч.1, 5-6 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Відповідно до ч.1 ст.1274 та ч.1 ст.1275 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. За змістом частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Статтею 55 Конституції України гарантовано право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, оскільки інші спадкоємці за заповітом відмовилися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, а також враховуючи те, що позивач набув право власності на спірне домоволодіння, як спадкоємець за заповітом, після смерті матері [PERSON] , однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тому це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Outcome: approved