Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування, звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що згідно заочного рішення Сихівського районного суду м.Львова від 26.10.2015 року малолітню дитину, [PERSON], [INFO], відібрано від матері, [PERSON], без позбавлення її батьківських прав та надано дозвіл на передання дитини органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації для подальшого влаштування у відповідний дитячий заклад чи під сімейну форму опіки. Однак матір добровільно дитину не передала, а тому Сихівською районною адміністрацією Львівської міської ради було скеровано виконавчого листа Сихівського районного суду м. Львова від 19.01.2016 року у Сихівський ВДВС Львівського міського управління юстиції з метою виконання рішення суду. 29.01.2016 року державним виконавцем було скеровано [PERSON] постанову про відкриття виконавчого провадження по даній справі та зобов'язано до 05.02.2016 року добровільно виконати рішення суду, що мати дитини не виконала. За результатами виходу на адресу проживання [PERSON] 16.02.2016 року та 25.02.2016 року були складені акти державного виконавця про те, що двері ніхто не відкриває, місце перебування матері та дитини невідоме. В подальшому матір з дитиною переховувалась від державного виконавця, тому начальник Сихівського ВДВС ЛМУЮ звернувся до суду з поданнями про оголошення розшуку матері [PERSON] та її дитини, [PERSON]. 15.03.2016 року ухвалами Сихівського районного суду м.Львова оголошено розшук вищезгаданих осіб та вказані ухвали скеровано для виконання у Сихівський ВП ГУ НП у Львівській області. Розшуковими заходами працівників Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області [PERSON] та [PERSON] знайдено не було, мати рішення суду не виконувала та свідомо переховувала дитину у родичів у м.Львові та у с.Жовква Львівської області. [PERSON] офіційно не працює та згідно характеристики ЖБК №247 м.Львова від 11.07.2016 року зловживає алкогольними напоями зі своїм співмешканцем [PERSON], конфліктує з сусідами, порушують громадський порядок в будинку, приводять у квартиру сторонніх осіб для розпивання алкогольних напоїв, ведуть аморальний спосіб життя. Згідно інформації комунальної 4-ї міської поліклініки м.Львова з 2014 року [PERSON] до сімейного лікаря з дитиною не зверталась, при візитах сімейного лікаря за місцем проживання вказаної сім'ї двері не відчиняють, історія розвитку дитини знаходиться у матері, сім'я веде асоціальний спосіб життя. Окрім цього, в лютому 2016 року за заявою матері дитини та за заявою її співмешканця [PERSON] в свідоцтво про народження дитини, [PERSON], були внесені зміни, а саме батьком дитини записано [PERSON], оскільки попередньо батько дитини був записаий згідно ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Внаслідок такого способу життя [PERSON], яка не виконала рішення суду, переховувала дитину, та її співмешканця (батька дитини) [PERSON], батьки не усвідомлюють своєї ролі в житті дитини та відповідальності за її життя та здоров'я. 11.05.2016 року малолітня [PERSON] була поміщена в притулок для дітей ЛОДА працівниками Франківського ГУ НП у Львівській області, як така, що залишилась без нагляду батьків, перебувала з незнайомими людьми на вул. Симоненка, які не змогли пояснити, де батьки дитини, яка фактично була покинута напризволяще. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Сихівської районної адміністрації прийнято висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO], оскільки відповідачі не виконують батьківських обов'язків, не дбають про здоров'я доньки, її духовний та фізичний розвиток, ведуть аморальний спосіб життя, не розуміють своєї відповідальності за виховання дитини. В судовому засіданні прокурор та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просять позов задоволити. Представник позивача додатково пояснив, що даною сім'єю орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради займається протягом тривалого періоду, приблизно з 2010 року. Під час багаторазових виходів за місцем проживання відповідачів, члени комісії органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради часто бачили відповідачів у стані алкогольного сп'яніння. Окрім цього, зазначив, що відповідач [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно її старшої доньки, яка влаштована під опіку її бабці. При чому, на засіданні комісії при розгляді питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її старшої доньки, дитина заявила, що відносно неї були сексуальні домагання з боку її вітчима - [PERSON] (батька [PERSON].). Зазначив, що по справі за позовом Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування до [PERSON] про відібрання дитини [PERSON] від матері без позбавлення її батьківських правподали заяву про залишення такої без розгляду, оскільки в період між винесенням заочного рішення Сихівського районного суду м.Львова про відібрання дитини та прийняттям ухвали про скасування такого рішення, мати [PERSON] та батько [PERSON] внесли до актового запису про народження дитини зміни щодо батька, а відтак доцільність у такому позові, не залучаючи до справи батька, відпала. На даний час за заявою матері дитина поміщена у Дитячий будинок №1 в м.Львові, оскільки в притулку діти більше трьох місяців перебувати не можуть. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позов заперечили, вважають такий безпідставним та необґрунтованим, надали суду пояснення аналогічні викладеним в письмових запереченнях. Зазначили, що заочне рішення Сихівського районного суду м.Львова від 26.10.2015 року по цивільній справі за позовом Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування до [PERSON] про відібрання дитини [PERSON] від матері без позбавлення її батьківських прав - ухвалою суду від 14.06.2016 року скасовано та ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 15.07.2016 року даний позов залишено без розгляду. Пояснили, що на даний час відповідачі забезпечені житлом, а саме трикімнатною квартирою, в якій дитині створені всі належні умови, вона завжди доглянута та сита. Стверджують, що дитина регулярно оглядалася сімейним лікарем до жовтня 2014 року і лише в липні 2015 року такий огляд не був проведений. На даний час [PERSON] влаштувалась на роботу, не зловживає спиртними напоями, постійно провідує доньку в притулку. Вважають безпідставними покликання позивача на характеристику №67 від 11.07.2016 року, видану головою ЖБК №247 [PERSON], в якій та зазначає про аморальний спосіб життя відповідачів, оскільки така перебуває у конфліктних із ними відносинах через затримку оплати комунальних платежів. Щодо поміщення дитини у притулок для дітей ЛОДА працівниками Франківського ВП ГУНП у Львівській області пояснили, що батько дитини [PERSON] залишив її у своїх друзів [PERSON] та [PERSON], які проживають за адресою [ADDRESS], оскільки сам був змушений відійти по особистих справах. Поліцію ж викликала [PERSON], якій заважав дитячий шум у квартирі. А відтак твердження позивача, що дитина була покинута напризволяще, вважають безпідставними. Зазначають, що батько дитини також забезпечений житлом та роботою, на даний час перебуває за кордоном, а покликання позивача на притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності за злочин невеликої тяжкості, не є підставою для позбавлення такого батьківських прав. Додатково пояснила, що між старшою дочкою та її вітчимом [PERSON] виникали конфліктні ситуації, однак жодних сексуальних домагань з його сторони відносно старшої дочки не було. Зазначила, що на даний час провідує дочку у притулку. Офіційно працює прибиральницею та отримує заробітну плату у розмірі 800 грн. Враховуючи вищевикладене, просять відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з'являвся, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Третя особа Притулок для дітей служби у справах дітей ЛОДА явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] (мати [PERSON].), яка була приведена до присяги та попереджена про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань, пояснила суду, що її син [PERSON] та [PERSON] перебувають у цивільному шлюбі, від якого у них народилася дочка [PERSON] Про те, що батьком дитини є її син знали від народження дитини, однак актовий запис внесено у свідоцтво про народження дитини лише у 2016 році. Зазначила, що періодично по два-три рази в місяць провідувала їх. Дитина має в квартирі окрему кімнату. [PERSON] може охарактеризувати як гарну господиню та матір. Батьки з дитиною багато часу проводили разом, часто виїжджали на відпочинок на природу. Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] (свекруха [PERSON], мати першого її чоловіка та опікун старшої доньки [PERSON].), яка була приведена до присяги та попереджена про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань, пояснила суду, що у квартирі, де проживає її невістка зі своїм співмешканцем, постійні бійки, п'янки, сварки; батьки за [PERSON] не слідкують, не беруть участі у її вихованні. Її вихованням займається виключно [PERSON] (мати [PERSON].). Крім того зазначила, що [PERSON] раніше знущався над старшою донькою [PERSON], а відтак та дотепер боїться його. Одного разу, коли її внучка (старша донька [PERSON].) привела до неї на квартиру свою сестру [PERSON] - та плакала, не хотіла повертатися додому та казала, що вдома багато чоловіків, які пиячать. Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER] від 14.09.2011 року батьком дитини [PERSON], [INFO], вказано [PERSON], та матір'ю - [PERSON] (а.с 6). Згідно із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження згідно з ч.1 ст 135 Сімейного кодексу України №00009447944 від 14.09.2011 року батьком дитини [PERSON], [INFO], вказано [PERSON], та матір'ю - [PERSON]. Відомості про батька записані за вказівкою матері згідно ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.7). Як вбачається із заочного рішення Сихівського районного суду м.Львова від 26.10.2015 року суд вирішив: відібрати малолітню дитину [PERSON], [INFO], від її матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав; передати [PERSON], [INFO], органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради для подальшого влаштування (а.с. 13, 14). На виконання даного рішення державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Боцій Н.Я. відкрито виконавче провадження №49961573 від 29.01.2016 року (а.с. 17). В ході виконавчого провадження двічі здійснювався вихід на дільницю за адресою, зазначеною у виконавчому документі, а саме [ADDRESS], за результатами яких встановлено, що у квартирі нікого немає, місце перебування [PERSON] та [PERSON] - невідоме, що стверджується актами державного виконавця від 16.02.2016 року та 25.02.2016 року (а.с. 18, 19). В подальшому начальник Сихівського ВДВС ЛМУЮ Бассараб Т.Ю. звернувся до суду із поданнями про розшук [PERSON] та [PERSON] Як вбачається із ухвал Сихівського районного суду м.Львова від 15.03.2016 року [PERSON] та [PERSON] оголошено у розшук (а.с. 20, 21). Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 14.06.2016 року вищезгадане заочне рішення - скасовано та відповідно до ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 15.07.2016 року позов залишено без розгляду (а.с. 55, 56), оскільки, як вбачається із пояснень представника позивача, в період між винесенням заочного рішення Сихівського районного суду м.Львова про відібрання дитини та прийняттям ухвали про скасування такого рішення, мати [PERSON] та батько [PERSON] внесли актовий запис про батька у свідоцтво про народження дитини, а відтак доцільність у такому позові, не залучаючи до справи батька, відпала. Так, судом встановлено та стверджується свідоцтвом про народження дитини серія [NUMBER] від 10.02.2016 року, виданим повторно, батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], являються [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до п.1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо ж дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частина 8 статті 7 СК України передбачає, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями) виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані турбуватися про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку її до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до п.2 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. Як вбачається із акту про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я або яку відмовилися забрати батьки чи інші родичі, про підкинуту чи знайдену дитину від 11.05.2016 року у квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], 11.05.2016 року була виявлена дитина приблизно чотирирічного віку, яка представилась [PERSON], яка знаходилась без нагляду батьків. Мешканці даної квартири не змогли назвати місцезнаходження батьків. А відтак інспектором Франківського ВП ГУ НП у Львівській області дитину було передано в притулок для дітей ЛОДА (а.с. 121). Згідно листа притулку для дітей служби у справах дітей Львівської обласної державної адміністрації №86/11 від 25.08.2016 року [PERSON] відвідувала свою дочку, [PERSON], періодично з 15.05.2016 року по дату видачі довідки 18 разів (а.с.58). Однак, як вбачається із рекомендацій притулку для дітей служби у справах дітей Львівської обласної державної адміністрації №161/10 від 15.06.2016 року, за висновками роботи з [PERSON] основними проблемами дитини є: неналежне виховання дитини, відсутність контролю, незацікавленість батьків у розвитку дитини (рівень розумового розвитку не відповідає віковій нормі, обсяг знань та уявлень - недостатній); негативний досвід (мати та вітчим ведуть асоціальний спосіб життя); педагогічна занедбаність (батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини). Під час відвідування дитини у притулку мати і батько не надто цікавилися життям дівчинки у навчальному закладі. Батьки не розуміють всієї відповідальності за виховання дитини (а.с. 24). Як вбачається із листа Комунальної 4-тої міської поліклініки м.Львова №729 від 05.07.2016 року [PERSON], [INFO], знаходиться за обліку в комунальній 4-тій міській поліклініці. Останній огляд сімейним лікарем проведено в 2015 році, паталогічних відхилень в здоров'ї дитини не виявлено. Дівчинка щеплена по віку відповідно до календаря щеплень. Однак, батьки не створили в квартирі належних умов для розвитку дитини, призначення лікаря щодо профілактичного огляду дитини вузькими спеціалістами не виконані (а.с. 5). Судом встановлено, що відповідачі забезпечені житлом. Так, згідно з довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописки №61 від 01.07.2016 року вбачається, що квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстровані чотири особи: [PERSON] (власник квартири), [PERSON] (дочка), [PERSON] (внучка) та [PERSON].(внучка) (а.с. 12). Як вбачається із довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописку №564 від 10.03.2016 року, [PERSON] (власник, бабця) та [PERSON] проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 51) Однак, як вбачається із характеристики № 67 від 11.07.2016 року, виданої за місцем проживання відповідачів головою правління ЖБК № 247 [PERSON], [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] разом з малолітньою дочкою [PERSON] та її співмешканцем [PERSON]; старша донька, зареєстрована за даною адресою, але проживає разом із опікуном - бабусею по батькові. За час проживання [PERSON] зарекомендувала себе як скандальна, недисциплінована, неохайна людина, що зловживає спиртними напоями, конфліктує з сусідами, не оплачує комунальні послуги. На даний час заборгованість за квартплату становить близько 4000 грн. ЇЇ співмешканець, [PERSON], також зловживає спиртними напоями, приводить у квартиру сторонніх мужчин для розпивання алкогольних напоїв, які часто закінчуються сварками та бійками. [PERSON] та її співмешканець [PERSON] ведуть аморальний спосіб життя (а.с. 23). Окрім того, судом встановлено, що на даний час відповідач [PERSON] офіційно працевлаштована. Так, згідно із представленої відповідачем [PERSON] копії трудової книжки така з 25.06.2016 року прийнята на роботу прибиральницею ПП ПЮОП «Щит Галичини» від 20.06.2016 року, та як вбачається з її пояснень, отримує заробітну плату у розмірі 800 грн. Однак, як вбачається із копій трудової книжки, відповідач [PERSON] тривалий час не працювала, окрім цього неодноразово, пропрацювавши незначний період часу, звільнялася з попередніх місць роботи за власним бажанням, а також була звільнена і за прогул (а.с 59, 60). Згідно довідки №37 від 05.04.2016 року [PERSON] працює в ТзОВ «Укрсвіт 2008» на посаді бетонувальника з 04.04.2016 року по час видачі довідки (а.с. 57), однак, як стверджує співвідповідач [PERSON] у своїх поясненнях, на даний час такий перебуває за кордоном. Згідно листа Сихівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області №5386/40/01/06/2016 від 01.07.2016 року [PERSON] до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягалась, [PERSON] притягався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України, до адміністративної відповідальності - не притягався (а.с. 22). Висновком органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради №27 від 29.07.2016 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO], оскільки вони не виконують своїх обов'язків щодо піклування про здоров'я доньки, її фізичний та духовний розвиток, ведуть аморальний спосіб життя, не усвідомлюють своєї ролі у житті дитини, відповідальності за її життя і здоров'я, ухиляються від виконання батьківських обов'язків. А відтак, судом встановлено, що відповідачі не забезпечують належного рівня розвитку та виховання їхньої дочки, для них не є пріоритетними інтереси їх дитини, окрім цього зловживають спиртними напоями та ведуть асоціальний спосіб життя, не забезпечують належного медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. Жодних перешкод відповідачам у виконанні батьківських обов'язків не чинилося. Отже відповідачі без поважних причин належно не виконують своїх батьківських обов'язків відносно неповнолітньої дитини та ухиляються від їх виконання. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, виходячи виключно з інтересів дитини, суд вважає доведеним, що відповідачі свідомо, протягом тривалого часу нехтують та ухиляються від належного виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, не створили належних соціально-побутових умов для нормального життя та розвитку дочки, а тому їх слід позбавити батьківських прав. Крім цього, з відповідачів солідарно в користь держави слід стягнути 551,20грн. судового збору. На підставі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 7, 150, 155, 164-166 Сімейного кодексу України, п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав",

Outcome: approved