Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство «Теплосервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (далі - КП «Теплосервіс»), звернуся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідачка з жовтня 2016 року, без укладення відповідного договору, користується послугами з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , використовуючи теплову енергію яка належить КП «Теплосервіс». На ім`я відповідача у КП «Теплосервіс» відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Таким чином, між КП «Теплосервіс» та боржником встановилися відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку, тобто відповідачці, відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», є споживачем послуг КП «Теплосервіс», оскільки їх отримує. Тарифи на вищезазначені послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води для населення, встановлені Вільногірського міською радою Дніпропетровської області. Згідно зі ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобов`язані сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Станом на 01.09.2019 року відповідач споживав теплову енергію, однак не сплатив КП «Теплосервіс» її вартість у розмірі 2251,13 грн. за період з листопада 2015 року, по що підтверджується особистим рахунком відкритим на ім`я відповідачки. Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. Таким чином, КП «Теплосервіс» виконало свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого опалення, в свою чергу відповідачка зобов`язана оплатити надані послуги. Враховуючи вищевикладене, просять стягнути з відповідачки на користь КП «Теплосервіс» заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в розмірі 2251,13 грн. та стягнути судові витрати у загальному розмірі 2102,00 грн. Ухвалою від 16.07.2020 року відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачкою надано відзив в якому вона вказує на те, що позивачем не надано розрахунку заборгованості за період часу, коли удавані послуги позивачем надавались по зазначеній в позовній заяві адресі у житловій кімнаті гуртожитку, у якій вона проживає, що позбавляє її права подати клопотання про застосування строків позовної давності до вимог позивача, що є порушенням її прав як сторони у справі. Крім того, відповідно до наданих позивачем доказів, державна реєстрація юридичної особи відповідача відбулась у 2009 році, при цьому, позивач не надає жодного документу, який би засвідчував та підтверджував передання будівлі гуртожитку на обслуговування позивачу та з якої дати та чи взагалі включено цей будинок до будівель, у яких є наявне та справне централізовані опалення та гаряче водопостачання так само як і відсутні будь-які докази наявності системи опалення у кімнатах абонентів та прийняття цих кімнат на обслуговування позивачем. Більше того, до передачі будівлі гуртожитку до комунальної власності, ця будівля перебувала на балансі філії «Вільногірський ГМК ПрАТ «Кримський Титан», яким проводились усі необхідні роботи та заходи щодо забезпечення гуртожитку опаленням та гарячою водою, тому просить в позові відмовити. 15.10.2020 року відповідачка надала клопотання про виклик свідків, клопотання задоволено, опитано свідків. Щодо клопотання відповідачки про допит в судовому засіданні управління архітектури, капітального будівництва та житлово-комунального господарства Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, то їх судом роз`яснено, що згідно положень діючого законодавства в судовому засіданні в якості свідка може бути допитана лише фізична особа. В судове засідання представник позивача у вступній промові позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити та стягнути з відповідачки заборгованість за теплопостачання за період з жовтня 2016 року до квітня 2018 року, уточнив, що заборгованість за гарячу воду відсутня, зазначив, що відсутність договору та радіаторів опалення в кімнаті відповідачки не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову. Відповідачка у вступній промові проти задоволення позову заперечувала, оскільки послуг не отримувала, радіатори опалення у кімнаті гуртожитку, де вона мешкає відсутні, письмовий договір з позивачем не укладала. Порядок відключення передбачає можливість відключити систему теплопостачання власником житла, а вона не є власником житла. Суд, вислухавши вступні промови, дослідивши матеріали безпосередньо в судовому засіданні, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач - КП «Теплосервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб (а.с. 6). Судом встановлено, що на підставі судового наказу № 174/774/19 Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 24.09.2019 року з [PERSON] на користь КП «Теплосервіс» стягнуто заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 2251,13 грн. та судовий збір у розмірі 192,10 грн. В подальшому сторони не заперечували, що вказаний судовий наказ скасовано у встановленому законом порядку (а.с. 10). Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 09.06.2020 року, судовий наказ від 24.09.19 року, виданий Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за заявою Комунального підприємства «Теплосервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про видачу судового наказу на стягнення з боржника [PERSON] заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, у розмірі 2251,13 грн. та судовий збір у розмірі 192,10 грн. - скасовано (а.с. 5) Факт надання позивачу послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за встановленими тарифами підтверджується копіями рішень виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області: від 17.09.2015 р. № 315/0/7-15 «Про внесення змін до рішення... «Про встановлення тарифу на виробництво, постачання теплової енергії...» з додатками № 1, № 2, № 3 від 29.11.2016 р. №426/0/7-16 «Про внесення змін до рішення... «Про встановлення тарифу на виробництво, постачання теплової енергії...» з додатками № 1, № 2, № 3 від 08.02.2017 р. № 22/0/7-17 «Про внесення змін до рішення... «Про встановлення тарифу на виробництво, постачання теплової енергії...» з додатками №1, №2, № 3 від 24.10.2016 р. № 379/0/7-16 «Про внесення змін до рішення... «Про встановлення тарифу на виробництво, постачання теплової енергії...» з додатками №1, №2, № 3, згідно з якими встановлювалися тарифи на виробництво, постачання теплової енергії, тарифи на теплову енергію та тарифами на послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання КП «Теплосервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області для споживачів м. Вільногірська, які опубліковувалися в засобах масової інформації (а.с. 12-27). Згідно розрахунку заборгованості за послуги теплопостачання (опалення та ГВ) станом на 01.09.2020 року, [PERSON] має заборгованість, яка утворилась за період з листопада 2016 року до березня 2018 року, який виходячи з підстав позову слід вважати спірним періодом. Після березня 2018 року сума заборгованості не змінювалась та складала 2251,13 грн., згідно наданого розрахунку (а.с. 7). Згідно бухгалтерської довідки балансоутримувачем гуртожитку, розташованого за адресою: [ADDRESS] у період з 2016 року до 17 липня 2019 року, було управління архітектури, капітального будівництва та житлово-комунального господарства Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (а.с. 53). Рішенням Вільногірської міської ради від 09.09.2016 року № 391-18/VII «Про затвердження схеми теплопостачання м. Вільногірська» затверджено відповідну схему до якої входить і будівля гуртожитку за адресою [ADDRESS] (а.с. 59-62). Рішенням виконавчого комітету Вільногірської міської ради від 21.09.2016 року за № 320/0/7-16 визначено виконавцем послуг з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, централізованого опалення і постачання гарячої води у м. Вільногірську - КП «Теплосервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, зокрема, для гуртожитку за адресою [ADDRESS] (а.с. 64). Згідно листа від 19.09.2019 року за вих. № 2363 на ім`я міського голови управління архітектури, капітального будівництва та житлово-комунального господарства Вільногірської міської ради Дніпропетровської області повідомляє у відповідь на звернення [PERSON] від 05.09.2016 року № П-1043, що послуга з централізованого опалення для будинку за адресою [ADDRESS] надається з 2013 року. В опалювальний період модульна котельня № 3, від якої опалюються приміщення за вказаною адресою, працює в технологічному режимі, з дотриманням параметрів температурного графіка подачі теплоносія. Єдиною підставою для зняття з обліку та припинення нарахування за послуги з теплопостачання є дотримання споживачами встановленого Порядку відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання. На даний час надати дозвіл на відключення квартири від мереж ЦО та ГВП не можливо (а.с. 58). Рішенням Вільногірської міської ради від 11.09.2020 року за вих. № 2019-89/VII внесено зміни до рішення міської ради від 09.09.2016 року № 391-18/VII, а саме, виключено з п. 1.1 п.п. 1.1.3.8. будівля гуртожитку за адресою [ADDRESS] (а.с. 63). Судом досліджено в судовому засіданні за клопотанням відповідачки матеріали за заявою КП «Жилсервіс» про видачу судового наказу про стягнення з боржника [PERSON] заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, які містять акти виміру температурного режиму в приміщення кімнати [ADDRESS] . Акт № 4 від 13.05.20214 року в якому вказано, що у кімнаті [ADDRESS] було самовільно знято (зрізано) батареї, чим порушено Правила проживання в гуртожитках комунальної власності територіальної громади м. Вільногірську, затверджених рішенням виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 10.06.2013 року № 210/017-18. Висновок: Гр. [PERSON] за власний рахунок повернути батареї в попередній стан, за вищевказаною адресою. Згідно акту № 638 від 28.10.2013 року на момент обстеження радіатори опалення в кімнаті відсутні, стояки опалення проходять через кімнату (а.с. 24). Розмір встановлених тарифів сторонами не оспорювався. Судом неодноразово в процесі судового розгляду роз`яснювались сторонам правила розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, була надана можливість заявляти клопотання, робити заяви та ставити питання один одному. Усі заявлені сторонами клопотання судом розглянуті. Допитана в судовому засіданні [PERSON] , яка мешкає у гуртожитку за адресою [ADDRESS] пояснила, що з 2016 року по 2019 рік опалення не було і потім нам його взагалі відключили, послуги не надавались, було холодно, навіть квіти на підвіконні замерзали. В кімнаті [PERSON] така сама ситуація. У нас є договір найму житла і у ньому вказано, що наймодавець зобов`язаний утримувати будинки та прибудинкову територію. Нам роз`яснили, що коли ми приватизуємо житло, то самі зможемо відключитися від мережі опалення. Не пам`ятає, коли у кімнаті [PERSON] бачила останній раз радіатори опалення. Мешканці гуртожитка зверталися до мера і сказали, що платити не будуть. Повністю гуртожиток відключили від опалення 2-3 роки тому, комісія щодо якості послуг не збиралась. Мешканці скаржились, систему опалення не замінили. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що в гуртожитку по [ADDRESS] в опалювальний сезон було холодно, мешканці неодноразово скаржились, а потім опалення відключили. В гуртожитку є приміщення де радіатори опалення викрали, а в інших залишилося 2-3 секції, хто їх зрізав свідку не відомо. Батареї в кімнат [PERSON] немає коли вона зникла свідку не відомо. З 2016 року по 2018 рік звертались до мера, щоб відключити опалення, однак цього не зробили, борги накопичувались, батареї були холодні. Договір найму у них укладено з балансоутримувачем. Роки 3-4 тому у них взагалі не було опалення. Отже, спірні правовідносини виникли у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг і регулюються, зокрема, Законом України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон). Між сторонами склались фактичні договірні відносини з приводу надання теплової енергії на підставі відкритого особового рахункуза відсутності письмового договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг, в яких відповідачка як особа, яка мешкає у гуртожитку має обов`язок оплатити позивачеві надані ним послуги. Частиною 1 ст. 11 ЦК України, визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння змін його умов не допускається (ст. 525 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.ст. 611, 612 ЦК України). Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про теплопостачання», в чинній у спірний період редакції, місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в чинній у спірний період редакції, виконавець це суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в чинній у спірний період редакції, визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Згідно ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» в чинній у спірний період редакції, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. N 630, в чинній у спірний період редакції, встановлено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим , якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до п. 25 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 в чинній у спірний період редакції, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Згідно «Положення про гуртожитки», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.04.2015 № 84, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03 липня 2015 р. за № 778/27223 (далі - Положення), яке набрало чинності 19.08.2015 року та втратило чинність 02.01.2019 року, тобто було чинним в спірний період, визначено, що гуртожитки за своїм призначенням поділяються на два види: для проживання окремих осіб (жилі приміщення перебувають у користуванні кількох осіб, які не перебувають між собою в сімейних відносинах); для проживання сімей (жилі приміщення, що складаються з однієї чи кількох кімнат, перебувають у відособленому користуванні однієї сім`ї). Згідно з пунктом 7 розділу III цього особа, яка проживає в гуртожитку, сплачує за таке проживання, а також за житлово-комунальні послуги, які їй надаються у зв`язку з проживанням у гуртожитку. Розмір плати за проживання в гуртожитку визначається в договорі найму жилого приміщення в гуртожитку відповідно до розрахунку, затвердженого власником гуртожитку. У договорі найму жилого приміщення в гуртожитку також визначається порядок здійснення розрахунків між власником гуртожитку та особою, що проживає в гуртожитку. Розмір плати за житлово-комунальні послуги визначається відповідно до встановлених уповноваженим органом цін/тарифів на такі послуги. За таких умов слід зазначити, що згідно Положення мешканці гуртожитків (як для проживання окремих осіб, так і для проживання сімей) оплачують вартість комунальних послуг, послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також інші послуги (якщо вони надаються за згодою мешканців гуртожитку та оплачуються на договірних засадах). Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово- комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові ВСУ від 20.04.2016 року у справі № 6-2951цс15, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.09.2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2019 року у справі № 642/2858/16, постанові ВП ВС від 07.07.2020 № 712/8916/17 (14-448цс19). Питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами належить до предмета доказування у справі. Такий висновок зробив ВС в постанові №750/12850/16-ц. Судом встановлено, що в спірний період балансоутримувачем гуртожитку по [ADDRESS] було управління архітектури, капітального будівництва та житлово-комунального господарства Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, в той час як фактичним споживачем послуг є населення, яке проживає у гуртожитку. Правомірність вселення та користування відповідачкою житловим приміщенням (кімнатою [ADDRESS] ) сторонами не оспорювалась. Отже, суд доходить висновку, що у сторін спору є фактичні договірні відносини щодо надання відповідних житлово-комунальних послуг (теплопостачання (опалення та ГВП) за особовим рахунком № [NUMBER] ), а відсутність укладеного письмового договору не звільняє відповідачку від обов`язку оплати за надані такі послуги. Те, що кімната в гуртожитку не належить на праві власності [PERSON] не впливає на правовідносини, які виникли між сторонами щодо оплати послуг теплопостачання. Представник позивача в судовому засіданні наполягав на тому, що самовільне відключення відповідача від мережи теплопостачання не є підставою даного позову, що приймається судом до уваги, оскільки визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, а встановлення належності відповідачів та обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому слід зазначити, що припинення споживання теплової енергії на опалення житлових приміщень, можливе виключно шляхом відключення від мереж центрального опалення в установленому нормативними документами порядку будинку в цілому, а не в окремому житловому приміщенні. Щодо відсутності радіаторів опалення в кімнаті, де мешкає відповідачка, то це не підтверджено належними, достатніми та допустимим доказами, Акт про самовільне відключення суд не приймає до уваги, виходячи з підстав заявленого позову, дати його складання та встановлений для [PERSON] відновити за власний рахунок систему теплопостачання. Щодо показів свідків, то слід зазначити, що ними не спростовані доводи позивача про фактичне користування житлово-комунальними послугами споживачем. Акти виміру температурного режиму від 13.12.2013 року та від 23.01.2014 року складені поза межами спірного періоду, а тому не можуть бути покладені в основу рішення. Також покази свідків про надання неякісних послуг до відключення у 2018 році гуртожитку від мережі теплопостачання не підтверджені іншими належними, достатніми та допустимими доказами. Отже, доводи позивача про фактичне користування житлово-комунальними послугами відповідачем не спростовані, що підтверджується матеріалами справи. Наданий КП "Теплосервіс" розрахунок заборгованості за послуги теплопостачання (опалення та ГВ) відповідачем не спростовано, є логічним, послідовним, а тому може бути прийнято судом до уваги. Таким чином, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, оскільки споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, наявність заборгованості [PERSON] , знайшло своє підтвердження в суді, будь-яких належних доказів на спростування цих обставин відповідачем не надано. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, сплачений судовий збір, в сумі 2102 грн. (1909, 90 + 192,10 за подання заяву про видачу судового наказу), підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved