Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру стягуваних аліментів на неповнолітню дитину. Позов мотивує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому у них 10.11.2009 року народився син [PERSON]. Згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області відповідача зобовязано сплачувати аліменти на їхнього сина [PERSON] в розмірі по 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 11.10.2013 року. Вказує, що у звязку із збільшенням розміру аліментів на законодавчому рівні сплачувана відповідачем сума аліментів недостатня для повноцінного забезпечення дитини, а тому змушена звернутися до суду з позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів. Просить суд постановити рішення, яким збільшити розмір аліментів з відповідача до 1500 грн. але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Вказує, що їхній син хворіє, перебував на стаціонарному лікуванні у охматдиті. Відповідач не надає їй жодної допомоги для сина, аліментів не сплачує, має заборгованість. Зазначила, що відповідач є працездатним, а відтак взмозі працевлаштуватись і надати синові належне матеріальне утримання. Просить позов задоволити у предявленому розмірі. У випадку, збільшення аліментів до 1400 грн., вона проти цього не заперечуватиме. Відповідач позов визнав частково та пояснив, що погоджується сплачувати позивачці аліменти на дитину в мінімальному розмірі по 840 грн., оскільки на даний час ніде не працює і сума, яку просить позивач, для нього є надто великою, він хворіє, про що надав виписку з історії хвороби. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні і сторонами не оспорюється, а відтак доказуванню не підлягає, відповідач [PERSON] є батьком для неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], якому зобовязаний сплачувати аліменти за рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі №442/6955/13-ц в розмірі по 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 11.10.2013 року. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд приймає до уваги доводи позивача, що з моменту винесення судового рішення змінилось законодавство в частині стягнення аліментів, неодноразово підвищувався розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відтак погіршилося матеріальне становище дитини. При зміні розміру аліментів суд враховує стан здоровя як дитини, позивача та відповідача, відсутність в обох батьків офіційного працевлаштування. Разом з тим, суд вважає, що відповідач є молодою працездатною особою, і, зважаючи на свій стан здоровя, взмозі працевлаштуватись на будь-яку роботу, не повязану із значними фізичними навантаженнями. Крім цього, суд враховує положення ст. 141 СК України, згідно яких мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, зокрема, утримання дітей, як матірю, так і батьком. За таких обставин, суд вважає за можливе змінити розмір аліментів на дитину сторін до 1200,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку суду вказаний розмір аліментів забезпечить дитині належний та достатній рівень матеріального утримання, який відповідає встановленому законодавством розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. При наявності у позивача доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, позивач не позбавлена можливості заявити вимогу про збільшення розміру аліментів. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 640,00 грн. Разом з тим, суд вважає, що попередній виконавчий лист по справі слід відкликати.

Outcome: approved