overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

У квітні 2014 року позивачка звернулась до суду з зазначеним вище позовом, в обгрунтування якого зазначила, що 07.06.2013 року між нею та відповідачем Виконавчим комітетом Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 33. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати та неповнолітнього сина залишити їй на виховання, посилаючись на ту обставину, що відповідач [PERSON] вчинив відносно неї фізичне насильство. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи позов підтримав. Заслухавши пояснення сторін та представника третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.109 СК України Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред"явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі 07.06.2013 року між позивачкою та відповідачем Виконавчим комітетом Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 33, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07 червня 2013 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 жовтня 2013 року. Як вбачається з матеріалів справи позов пред"явлений протягом одного року після народження дитини, але згідно з копією витягу з кримінального провадження № 12014160380000738 відповідач вчинив проти позивача протиправні дії, які містять ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно та її збереження неможливо. Збереження сім'ї суперечить інтересам сторін та неповнолітньої дитини. На підставі викладеного позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

У квітні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій вказала, що 14.12.1998 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Шлюбні відносини сторони не підтримують з 01.05.2007, спільне господарство не ведеться. Від шлюбу мають дитину, [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], оскільки вважає подальше життя з ним неможливим через його пияцтво та бійки. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов просила задовольнити. Просила суд залишити їй прізвище, набуте під час державної реєстрації шлюбу. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, своїх заперечень не надав. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному порядку розгляду справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 14 грудня 1998 року Відділом ЗАГС м. Фергана, Узбекистан, актовий запис № 925 (арк.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом ЗАГС м.Фергана, Узбекистан 02.02.1999, актовий запис № 205 (арк.с.3). Враховуючи обставини, що сторони подружні стосунки не підтримують з 01.05.2007 року, примиритися наміру позивач не має, суд доходить висновку, про те, що сім'ю зберегти немає можливості, тому шлюб розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Згідно заяви позивача суд залишає їй після розірвання шлюбу прізвище, набуте під час реєстрації шлюбу - "[PERSON]". [PERSON], як сторона, на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України на стягнення з відповідача понесених та документально підтверджених витрат, зокрема судового збору у розмірі 243,60 грн. (арк.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

У квітні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій вказала, що 26 грудня 1981 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований райвідділом ЗАГС м.Вільнянськ за № 270. Від шлюбу мають повнолітніх дітей, [PERSON], 1982 року народження, та [PERSON], 1988 року народження. Шлюбні відносини між ними припинені з 2004 року, спільне господарство не ведеться. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], просила суд залишити їй прізвище, набуте під час державної реєстрації шлюбу. Судові витрати просила віднести на її рахунок. У судове засідання позивачка не з'явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, своїх заперечень не надав. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному порядку розгляду справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 26.12.1981 року райвідділом ЗАГС м.Вільнянськ Запорізької області, актовий запис № 270 (арк..с 3). Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]., що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про народження (арк.с.7, 8). Враховуючи обставини, що сторони подружні стосунки не підтримують з 2004 року, примиритися наміру позивач не має, суд доходить висновку, про те, що сім'ю зберегти немає можливості, тому шлюб розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Згідно заяви позивача суд залишає [PERSON] після розірвання шлюбу прізвище, набуте під час реєстрації шлюбу - "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

У квітні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом, мотивуючи тим, що [INFO] помер її чоловік та батько її малолітнього сина - [PERSON], про що видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 25.06.2012 року, відділом реєстрації смерті у місті Києві. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді гаражу [NUMBER], що знаходиться в Обслуговуючому кооперативі «АГТ «Берізка-1» по [ADDRESS]. За життя [PERSON] заповіту не залишив. Спадкоємцями першої черги є позивачка та її малолітній син. У встановлений законом строк позивачка звернулась до нотаріальної контори, де 12.06.2013 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний гараж по причині відсутності правовстановлюючого документу. Просила визнати за нею та її малолітнім сином по ? частині за кожним право власності на гараж [NUMBER], що знаходиться в Обслуговуючому кооперативі «АГТ «Берізка-1» по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, просили задовольнити. Представник Обслуговуючого кооперативу «Автогаражне товариство «Берізка-1» позов визнав, просив задовольнити. Представник територіальної громади села Софіївська Борщагівка в судове засідання не з"явився двічі, про день, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду невідомі. Представник Головного управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з"явився двічі, про день, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду невідомі. Узгоджено з думкою сторін суд ухвалив про заочний розгляд справи, у відсутність відповідачів на підставі наявних в справі доказів, в порядку ст.169 ЦПК України. Вислухавши сторін, дослідивши докази, зібрані в справі, в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки та батько її малолітнього сина - [PERSON], це підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації смерті у місті Києві 25.06.12 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді гаражу [NUMBER], що знаходиться в Обслуговуючому кооперативі «АГТ «Берізка-1» по [ADDRESS]. За життя [PERSON] заповіту не залишив. Спадкоємцями першої черги є позивачка та її малолітній син. У встановлений законом строк позивачка звернулась до нотаріальної контори, де 12.06.2013 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний гараж по причині відсутності правовстановлюючого документу. Названі вище обставини підтверджуються справою №02-14 спадкова справа №271/2012 до майна померлого [INFO] [PERSON], листом про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, виданою Третьою Київською державною нотаріальною конторою 12.16.2013 року №1269/0214, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.09.2010 року, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 25.09.2010 року та іншими доказами, зібраними в справі, в їх сукупності, та не спростовані сторонами в судовому засіданні. Таким чином, суд має визнати за позивачем право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

У квітні 2014 р. ПАТ «Дельта-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором на загальну суму 15724,02 грн. та судовий збір - 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про згоду на розгляд справи за його відсутності і розгляд справи заочно, просив стягнути з відповідача витрати за розміщення оголошення в газеті «Рідне прибужжя» про виклик відповідача в сумі 220,00 грн. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 26 червня 2012 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та [PERSON] укладений кредитний договір № 005-14544-260612, відповідно до якого Банк надав Клієнту кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної Кредитної лінії в загальному розмірі 30 000 грн. та встановлює ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 10000 грн. строком Ліміту Кредитної лінії 364 календарних дні (п.п. 1.3, 1.5). Процентна ставка за користування відновлювальною кредитною лінією встановлюється 0,0001 % річних, відповідно до Тарифів на обслуговування платіжних карток (п. 1.6.1). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 530,598,599 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до розрахунку позовних вимог, станом на 06 травня 2014 р. загальна заборгованість [PERSON] по кредитному договору становить 15799,02 грн., що складається з: тіла кредиту - 6951,37 грн., простроченого тіла кредиту - 3048,63 грн., відсотки - 5724,02 грн., пені - 75,00 грн. (а.с. 8). Разом з тим, виходячи з позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість лише на суму 15724,02 грн. без врахування суми пені (а.с. 2). Оскільки суд розглядає позовні вимоги в пред'явлених межах, то ці вимоги з огляду на вищезазначене підлягають задоволенню. Таким чином, суд вважає розрахунок обґрунтованим і позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню на заявлену суму - 15724,02 грн. На підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 243,60 грн., та 220 грн. - витрати, понесені позивачем для подання оголошення до газети. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

У квітні 2014 р. ПАТ «Дельта-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором на загальну суму 8257,70 грн. та судовий збір - 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав у позовній заяві згоду на розгляд справи за його відсутності і розгляд справи заочно. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 18 листопада 2011 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та [PERSON] укладений кредитний договір № 008-14518-181111, відповідно до якого Банк надав Клієнту кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної Кредитної лінії в загальному розмірі 30 000 грн. та встановлює ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 6000 грн. строком Ліміту Кредитної лінії 364 календарних дні (п.п. 1.3, 1.5). Процентна ставка за користування відновлювальною кредитною лінією встановлюється 0,0001 % річних, відповідно до Тарифів на обслуговування платіжних карток (п. 1.4). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 530,598,599 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Пунктом 2.4 Правил бухгалтерського обліку доходів і витрат банків України (затверджених постановою Національного Банку України №225 від 18 червня 2003 р.) передбачено отримання Банком доходу від різного роду комісій при виконанні кредитних договорів. Відповідно до розрахунку позовних вимог, станом на 17 січня 2014 р. загальна заборгованість [PERSON] по кредитному договору становить 8700,70 грн., що складається з: тіла кредиту - 2306,70 грн., простроченого тіла кредиту - 2745,00 грн., комісії - 3206,00 грн., пені - 443,00 грн. (а.с. 3). Разом з тим, виходячи з позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість лише на суму 8257,70 грн. без врахування суми пені (а.с. 2). Оскільки суд розглядає позовні вимоги в пред'явлених межах, то ці вимоги з огляду на вищезазначене підлягають задоволенню. Таким чином, суд вважає розрахунок обґрунтованим і позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню на заявлену суму - 8257,70 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 243,60 грн., оскільки підтверждено відповідними документами. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

У квітні 2014р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 32335,86грн, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що у 2013р. за договором банк надав відповідачу 26667,00 грн кредиту терміном до 08.07.2014р. під 19% річних; умови повернення кредиту порушені та існуюча заборгованість відповідачем не погашена. Ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 14.04.2014р. провадження по цивільній справі в частині вимоги до АТ "Примор'є" про стягнення солідарно 32335грн.86коп. - закрито. У судовому засіданні представник позивача був відсутній, надав заяву про підтримку позову і розгляд справи без його участі. Відповідач, який про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку, до суду не з'явився. За таких обставин суд за згодою представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог статей 525,526,625,1054 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, а також боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За кредитним договором позичальник зобов'язується повернути банку кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, встановлених договором, при цьому неможливість виконання грошових зобов'язань не звільняє боржника від відповідальності. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №999-00045205 від 09.07.2013р. позивач надав відповідачу [PERSON] у кредит грошові кошти у розмірі 26667,00грн зі сплатою за користування 19% річних, з кінцевим строком повернення кредиту 08.07.2014р., що підтверджується копією договору, що є у справі. За твердженнями банку умови повернення кредиту позичальником порушені, існує заборгованість, яка згідно розрахунку позивача на 27.01.2014р. становить: за кредитом - 25448,48грн, за відсотками - 2137,38грн, за комісією - 2250,00грн. Крім того, за умовами договору за прострочення зобов'язань відповідачу нараховані: штраф - 2500,00грн. Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист з відповідача підлягають стягненню неповернені кредитні суми, заборговані відсотки, комісія, суми штрафу. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

У квітні 2014 р. позивач звернувся до суду із позовом, яким просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] Позов обгрунтований тим, що відповідачі зареєстровані в даній квартирі, однак тривалий час в ній не проживають, оскільки знаходиться поза межами України. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання у справи у його відсутність, підтримку позовних вимог та погодження на заочний розгляд справи. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися. Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання про необхідність позов задовольнити. Позивач є власником квартири [ADDRESS], на підставі договору дарування від 24 червня 2004 р. (а.с. 7). У відповідності до довідки ОСББ "Іртиш" в даній квартирі, окрім власника, зареєстровані його колишня дружина [PERSON], та діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 34). Відповідачі на даний час знаходяться поза межами України, що вбачається із заяв про надання дозволу на виїзд за кордон (9-12). Згідно частини другої статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт не проживання відповідача у квартирі понад один рік без поважних причин, а тому, у відповідності до статті 405 ЦК України, є підстави для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

У квітні 2014р. позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 13.01.2009р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], згідно якого позивачка придбала у власність вищезазначену квартиру, а [PERSON], [PERSON], [PERSON] передали останню у власність позивачки, договір купівлі-продажу зареєстрований в ОП ЗМБТІ 18.03.2009р., реєстровий номер 22191771. Згідно вищезазначеного договору купівлі-продажу квартири, продавці взяли на себе зобов'язання передати квартиру позивачці у користування та знятися з реєстраційного обліку. До цього часу відповідач [PERSON] не знявся з реєстраційного обліку та добровільно не бажає цього зробити. З січня 2009р. відповідач [PERSON] у спірній квартирі не мешкає, речей та майна, йому належних, у квартирі не має. Наявність реєстрації відповідача у належній позивачці квартирі, порушує права останньої як власника квартири, збільшує для неї щомісячні платежі за комунальні послуги, крім того, обмежує її право щодо вільного розпорядження своєю власністю. Позивачка просить суд усунути перешкоди у здійсненні нею права власності на квартиру шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою за зазначеною адресою. До судового засідання позивачка не з"явилася, надала суду заяву, у якій просить суд розглянути справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] та представник третьої особи до судового засідання не з"явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили.

Outcome: approved