Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства - Акціонерної страхової компанії «Скарбниця», в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь відшкодування в розмірі 12 189,02 грн., а також стягнути з Приватного акціонерного товариства - Акціонерна страхова компанії «Скарбниця» на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» відшкодування в розмірі 60 908,30 грн. та судові витрати. Обґрунтовуючи позовні вимоги, покликається на те, що між [PERSON] та Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №209.20.2551012, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «TOYOTA C-HR», д.н. [NUMBER] . 11.01.2021 року о 15:30 год. у м. Червоноград по вул. Б.Хмельницького відбулася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ 2101», д.н.з. [NUMBER] , та «TOYOTA C-HR», д.н.з. [NUMBER] . [PERSON] подала заяву до ТДВ «Експрес Страхування» про виплату страхового відшкодування та рахунок-фактуру №2021001300. Відповідно до умов договору №209.20.2551012 ТДВ «Експрес Страхування» здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 73 097,32 грн. Позивач зазначив, що звертався до ПрАТ АСК «Скарбниця» із заявою №1163/07-3.21.117 від 15 лютого 2021 року про відшкодування шкоди в порядку суброгації по зазначеній події, однак шкоду страховою компанією не відшкодовано. Просить позов задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 09.09.2021 року відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 06.10.2021 року представник позивача Беляєв Ю.Л. через канцелярію Галицького районного суду м.Львова подав заяву про зменшення позовних вимог. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13.10.2021 року прийнято заяву про зменшення розміру позовних вимог у цивільній справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до [PERSON] та Приватного акціонерного товариства - Акціонерної страхової компанії «Скарбниця» про стягнення відшкодування. 12.11.2021 року представник позивача Беляєв Ю.Л. на електронну адресу суду скерував клопотання, у якому зазначив, що відповідач [PERSON] 12.10.2021 року сплатив на рахунок позивача грошові кошти в сумі 10000 грн. Окрім того, представник позивача зазначив, що боржником перед позивачем є ПрАТ АСК «Скарбниця» на суму 60908,30 грн. Сторони про судове засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідачі повідомлялися про дату судового засідання шляхом скерування судової повістки на їх поштову та електрону адреси. Відповідачі відзиву на позовну заяву не подали, будь - яких інших заяв від них до суду не надходило. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Відповідно до статті 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід задовольнити позов бо в позові відмовити ( стаття 264 ЦПК України). Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (частина 3 статті 12, частина 1 статті 81 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] та Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» уклали договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №209.20.2551012, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «TOYOTA C-HR», д.н. [NUMBER] /а.с.14-17/. Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 27 січня 2021 року у справі №459/116/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме за вчинення ДТП 11.01.2021 року о 15:30 год. у м. Червоноград по вул.Б.Хмельницького, за участю автомобіля марки «ВАЗ 2101»,д.н.з. [NUMBER] ,та автомобіля марки «TOYOTA C-HR», д.н.з. [NUMBER] /а.с.22/. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене та відповідно до положення частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 27.01.2021 року, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яка не оскаржувалась та набрала законної сили, відповідно до яких відповідача визнано винним у вчиненні ДТП. Отже, з огляду на викладене вина відповідача у вчиненні дорожньо-транспортній пригоді є доведеною. 13.01.2021 року [PERSON] подала заяву до ТДВ «Експрес Страхування» про виплату страхового відшкодування та рахунок-фактуру №2021001300 від 01.02.2021 року, згідно якого вартість ремонту автомобіля становить 73097,32 грн. /а.с.23-24/. Згідно страхового акта №3.21.117-1 страхове відшкодування становить 73 097,32 грн. /а.с.25/. Відповідно до звіту №2138 про оцінку КТЗ «TOYOTA C-HR», д.н.з. [NUMBER] , вартість ремонту автомобіля становить 73097,32 грн. /а.с.27-43/. Відповідно до умов договору № 209.20.2551012 ТДВ «Експрес Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 73 097,32 грн., що підтверджується платіжним дорученням № ЦО00703 /а.с.26/ Цивільно-правова відповідальність володільця ВАЗ 2101, д.н.з. [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , станом на 11.01.2021 року була застрахована у ПрАТ АСК «Скарбниця» на підставі полісу АР/4811211 /а.с.45/. Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» подалодо ПрАТ АСК «Скарбниця» заяву №1163/07-3.21.117 від 15 лютого 2021 року про відшкодування шкоди в порядкусуброгації по зазначеній події /а.с.46/, однак шкоду страховою компанією позивачу не відшкодовано. Полісом АР/ 4811211 передбачено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну - 130 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн. Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, якщо вона завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За приписами ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Частиною 1 ст. 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічна позиція викладена у ст. 27 Закону України «Про страхування». Згідно із статтею 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати ( страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків, за якими страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування при настанні цивільно-правової відповідальності страхувальника та/або особи, відповідальність якої застрахована, такий страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання взяв на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоду. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Позивачем у справі є юридична особа, а відповідачами - юридична особа-страховик і фізична особа, відповідальність якої застрахована. У цій справі позовні вимоги є пов`язаними та мають розглядатися в одному провадженні, оскільки висновки суду щодо позовної вимоги до відповідача-фізичної особи, винної у настанні страхового випадку, залежать від висновків суду щодо позовної вимоги до відповідача-страховика особи, винної у настанні страхового випадку. Питання про відповідальність кожного з відповідачів має бути вирішене, зокрема, залежно від наявності дійсних договорів страхування, укладених між відповідачами, а також ліміту відповідальності страховика за завдану майну шкоду. Якщо страховик потерпілого, якому він виплатив страхове відшкодування, звертається з позовом одночасно про стягнення зі страховика особи, винної у настанні страхового випадку, суми виплаченого потерпілому страхового відшкодування у межах передбаченого договором, укладеним з цією особою, ліміту відповідальності страховика за завдану майну шкоду, а також про стягнення з винної особи суми виплаченого потерпілому страхового відшкодування понад ліміт відповідальності її страховика за завдану майну шкоду, такий спір має розглядатися за правилами цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Тому дана справа вирішується за правилами цивільного судочинства, з урахуванням викладених вище правових норм та встановлених судами обставин справи. Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. За таких обставин, враховуючи вищенаведене, позовні вимоги про стягнення суми 60908,30 грн. страхового відшкодування до відповідача Приватного акціонерного товариства - Акціонерної страхової компанії «Скарбниця» є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Окрім того, відповідно до звіту №2138 вартість відновлювального ремонту «TOYOTA», д.н. [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (0,37) становить 60 908,30 грн. Відповідно до акта виконаних робіт №2021001936 ремонт «TOYOTA», д.н. [NUMBER] , кузов № [NUMBER] склав 73 097,32 грн. За змістом пункту 1 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч.3 ст.22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку - це та сума, яку за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має сплатити страховик по полісу обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності. Згідно з роз`ясненнями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року N6 при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювана шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.» Вказана позиція викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду № 14-176 цс 18від 4 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц. За таких обставин, враховуючи вищенаведене, позовні вимоги про стягнення суми 12189,02 грн. страхового відшкодування до відповідача [PERSON] є законними та обґрунтованими. Окрім того, як вбачається із заяви представника позивача Беляєва Ю.Л. від 12.11.2021 року, відповідач [PERSON] 28.09.2021 року сплатив на рахунок позивача суму відшкодування в розмірі 2189,10 грн. та 12.10.2021 року - 10000 грн., відтак відповідач сплатив суму відшкодування на загальну суму 12189,02 грн., відтак суд вважає за необхідне у відповідності до п. 2 ч.1 ст. 255 ЦПК України провадження у справі в частині стягнення з [PERSON] на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» відшкодування в розмірі 12 189,02 грн. - закрити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем та підтверджені матеріалами справи підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved