Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивач мотивував тим, що 22.06.2011р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 31.11.2015р. має заборгованість в розмірі 13351,75 грн., з яких: 1497,40 грн. - заборгованість за кредитом, 8092,36 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2650,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 611,99 грн. - штраф (процентна складова). В позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 13351,75 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, крім того не заперечив проти ухвалення в справі заочного рішення. Відповідач належним чином викликалась до суду для розгляду справи, зокрема на 11 год. 14.03.2016р., та на 11 год. 18.04.2016р., що стверджується рекомендованими листами з повідомленнями «Укрпошта» та «Укркурєр» які повернуті до суду за закінченням терміну зберігання та після вручення, однак до суду не з"явилась та не подала заяви про розгляд справи у її відсутність. За таких обставин, в зв"язку із неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, у суду виникає необхідність ухвалити по справі заочне рішення. Будь - яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем суду не надано. Дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд важає, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. Судом встановлено, що 22.06.2011р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. З матеріалів справи вбачається, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, а також інші витрати згідно умов. При укладаннi договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згiдно цiєї статтi ЦК договором приєднання є договiр, умови якого встановленi однiєю iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У порушення зазначених норм закону та умов договору позичальник зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 31.11.2015р. має заборгованість в розмірі 13351,75 грн., з яких: 1497,40 грн. - заборгованість за кредитом, 8092,36 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2650,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 611,99 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимом ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання не виконані з вини відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню в повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Суд дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи дійшов висновку, що виконання зобов'язань порушено з вини відповідача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в сумі 13351,75 грн. заборгованості за кредитним договором та сплаченого судового збору за подання позовної заяви до суду, у сумі 1378,00 грн., що стверджується платіжним дорученням № PROM0B2U2Y від 10.01.2016р.

Outcome: approved