Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі, котрого зареєстрували 12 жовтня 2007 року у виконавчому комітеті Верхньовербізької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10. Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, між ними часто виникали суперечки, скандали, що призвело до неможливості спільного проживання, вони виявились людьми різних характерів та поглядів на життя. Відповідач нехтує сімейними цінностями, не може підтримувати нормальної моральної атмосфери в сім`ї. Просить суд розірвати шлюб із відповідачем, неповнолітніх дітей залишити проживати з нею, позивачем, та після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище [PERSON] , судові витрати розділити між ними порівну. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав суду заяву, в якій вимоги зустрічного позову визнав частково в частині визначення місця проживання з відповідечем малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідач за первісним позовом він же позивач за зустрічним позовом [PERSON] подав до суду зустрічний позов до відповідача вона ж позивач за первісним позовом [PERSON] про залишення проживати після розірвання шлюбу з ним [PERSON] їх малолітніх дітей. Відповідач за основним позовом, а позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги первісного позову [PERSON] визнає частково в частині розірвання шлюбу та залишення проживати після розірвання шлюбу малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з матір ю [PERSON] . Представник третьої особи: Органу опіки та піклування Нижньовербізької сільської ради ОТГ Коломийського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, належно повідомлявся про дату, час, місце розгляду даної справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши подані заяви сторін, вивчивши матеріали даної справи, суд доходить висновку. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст. 56 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки між сторонами не має взаєморозуміння, шлюб існує формально, та вони разом не проживають та не ведуть спільного господарства В судовому засіданні встановлено, що між сторонами склались неможливі умови спільного проживання, що вони не підтримують будь яких стосунків, спільного господарства не ведуть, тому зберігати такий шлюб недоцільно, так як він носить лише формальний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, який теж наполягав на розірванні шлюбу, подавши заяву про визнання позовних вимог. При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, їхніх дітей суд доходить висновку, що сім`я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. В зв`язку з фактичною відсутністю на даний час спору щодо визначення місця проживання дітей сторін по справі, враховуючи що між сторонами в добровільному порядку досягнуто згоди щодо даного питання, суд вважає, що малолітню дитину [PERSON] , [INFO] слід залишити проживати з матір`ю позивачем за первісним позовом вона ж відповідач за зустрічним позовом [PERSON] , а малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , слід залишити проживати з батьком відповідачем за первісним позовом він же позивач за зустрічним позовом [PERSON] , як це було зазначено в письмових заявах сторін, тому первісний та зустрічний позови підлягають до часткового задоволення. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити її дошлюбне прізвище " [PERSON] " як вона цього просить. З відповідача за основним позовом [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON] витрати, пов`язані з правничою допомогою в сумі 750 грн (1500:2), сплачених позивачем, що підтверджується квитанцією №334460 від 28.05.2019 р. (.а.с.9), а також судовий збір в сумі 384,20 грн. (768,40 :2) (а.с.1). На підставі наведеного та ст.ст. 109, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved