Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

У квітні 2014 року позивач Публічне акціонерне товариство «Маріупольський завод важкого машинобудування» (далі - ПАТ «МЗВМ») звернувся до суду із даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що у 2012 році за спільним рішенням адміністрації підприємства і профспілкового комітету [PERSON] надано жиле приміщення у гуртожитку [NUMBER] ПАТ «МЗВМ», розташованому у [ADDRESS]. 25.09.2012 р. відповідач був зареєстрований у гуртожитку, однак у надане йому жиле приміщення не вселився. У теперішній час фактичне місце проживання відповідача невідоме, з місця реєстрації він не знятий, з жовтня 2012 року його майна та особистих речей у гуртожитку немає. Позивач просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у гуртожитку [ADDRESS]. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, судову повістку не отримав, оскільки за місцем реєстрації не проживає. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності від 26.10.2007 року ПАТ «МЗВМ» належить гуртожиток [ADDRESS]. У 2012 році за спільним рішенням адміністрації підприємства і профспілкового комітету [PERSON], [INFO], виділено жиле приміщення у зазначеному гуртожитку. На підставі наведеного рішення 25.09.2012 р. відповідач зареєстрований у гуртожитку [ADDRESS], однак у надане йому житлове приміщення не вселився. У теперішній час фактичне місце проживання відповідача невідоме, з реєстрації у гуртожитку, відповідно до відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС у Донецькій області, він не знятий. Із актів ПАТ «МЗВМ» від 22.01.2014 р., 21.02.2014 р., 18.03.2014 р. вбачається, що з жовтня 2012 року відповідач у кімнаті [ADDRESS] не проживає, його майна та особистих речей у вказаному приміщенні немає. Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Стаття 71 Житлового Кодексу України передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Задовольняючи позов, суд також враховує надані позивачем пояснення начальника дільниці гуртожитків ПАТ «Азовзагальмаш» Чапенко Н.А. та сестри-господині гуртожитку [NUMBER] ПАТ «Азовзагальмаш» [PERSON], які підтвердили, що відповідач [PERSON] зареєстрований в гуртожитку [ADDRESS], однак за вищезазначеною адресою не проживає з 2012 року, його фактичне місце проживання їм невідоме, майна і особистих речей відповідача у приміщенні немає, особовий рахунок на нього не відкривався, заборгованість перед ПАТ «МЗВМ» у нього відсутня.

Outcome: approved