Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом, в якому зазначила, що вона є власником [ADDRESS] в Приморському районі м. Маріуполя, в якій також зареєстрована її донька [PERSON]. Фактично відповідач не проживає у квартирі з липня 2014 року, тобто більше року. Просила визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: м. Маріуполь, пр. Будівельників, б. 40 кв. 1. В суді позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного розгляду справи у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON], будучи повідомленою про дату та час судового розгляду справи, до суду не зявилась, із будь-якими заявами на адресу суду не зверталась, тому суд, за згодою позивача, ухвалив заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON] є власником [ADDRESS] в Приморському районі м. Маріуполя, що підтверджується витягом про державну реєстрацію права власності № 29612435 від 11.04. 2011 року. (а.с. 8) З особового рахунку № 1429 від 01.07. 2015 року вбачається, що в [ADDRESS] в Приморському районі м. Маріуполя, відповідач [PERSON], [INFO] зареєстрована з 1999 року та по теперішній час. (а.с.11) Відповідно до довідки № 164 від 01.07.2015 року, виданої Комітетом самоорганізації населення "Меотида", відповідачка [PERSON] в [ADDRESS] в Приморському районі м. Маріуполі тільки зареєстрована, але фактично не мешкає з липня 2014 року, оскільки проживає за межами України, з зазначеного часу в квартирі не зявлялась, чим підтверджується відсутність відповідача за місцем реєстрації на протязі більш ніж одного року. (а.с. 12) Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України власник будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і має право розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. За ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод\~в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно з положеннями ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, виходячи з аналізу змісту вказаних правових норм та встановлених судом обставин справи, суд приходить до висновку, що право відповідача [PERSON], як члена сімї власників вищезазначеної квартири перестало існувати. Таким чином, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням в [ADDRESS] в Приморському районі м. Маріуполя, а тому позов задовольняє. На підставі викладеного,

Outcome: approved