Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання їхніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1600 грв. щомісячно, до досягнення ними повноліття. Посилається на те, що на початку подружнього життя вони поживали у будинку відповідача, однак з часом він почав зловживати спиртними напоями та застосовувати до неї фізичну силу і вона разом з дітьми почала проживати в орендованому нею будинку. З грудня 2014 року відповідач не відвідує дітей, не цікавиться їхнім вихованням, матеріально їх не забезпечує та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Вона ніде не працює, оскільки здійснює догляд за дітьми та не отримує ніякої соціальної допомоги. Відповідач є сезонним робітником, не має постійного місця роботи, і його заробітки мають не регулярний мінливий характер, розмір яких він приховує від неї, тому просить стягнути з нього аліменти в розмір 1600 гривень на місяць на утримання двох дітей. Надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Не заперечує щодо ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивачки. Це стверджено свідоцтвами про народження дітей, довідками Нересницької сільської ради та актом обстеження матеріально-побутових умов позивачки, з якого вбачається, що сім'я потребує матеріальної допомоги, оскільки відповідач проживає окремо, а [PERSON] разом з дітьми тимчасово живе в будинку, який винаймає з грудня 2014 року. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивачки, яка ніде не працює та веде догляд за двома дітьми, відсутність у відповідача інших аліментних зобов'язань та відсутність істотних причин, які б перешкоджали йому працювати та заробляти кошти. Тому, суд вважає, що відповідач, як молодий, працездатний чоловік, у змозі заробити суму, яка дасть йому можливість сплачувати на утримання своїх неповнолітніх дітей 1600 гривень у місяць. Тому

Outcome: approved