Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 16.03.2016 р. звернувся до суду із зазначений позовом до відповідачів ВДВС Солом'янського РУЮ в м. Києві, [PERSON], ПАТ «Універсал Банк», в якому просить звільнити з-під арешту квартиру 27, загальною площею 39,90 кв.м., житловою площею 25,50 м2, що знаходиться в будинку [ADDRESS], накладеного згідно постанови Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві серія ВП №41235681 від 17.12.2013 р. Посилається в позові на те, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 22.06.2011 р. задоволено позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави та вирішено: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 18.09.2007 р. в розмірі 993254,05 грн., - звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру загальною площею 39,90 кв.м., житловою площею 25,50 м2, яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також надання ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Виселити [PERSON] з квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. В подальшому з'ясувалось, що Відділом державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції було накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], а саме 17.12.2013 р. винесено постанову ВП №41235681 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно боржника, відповідно до виконавчого листа №2-4340/12, виданого 06.12.2013 р. Солом'янським районним судом м. Києва. Позивач вказує, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідач [PERSON] 18.09.2007 р. уклали договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Відута О.В. 18.09.2007 р. за реєстровим № 1939. Згідно п. 33.3 договору іпотеки [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS], загальною площею 39,90 кв.м., житловою площею 25,50 кв.м. Майно належить відповідачу [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири з реєстровим №1939 від 18.09.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Відутою О.В. Отже, перебування заставної квартири під арештом згідно вищевказаної постанови ВДВС Солом'янського РУЮ в м. Києві перешкоджає повному та своєчасному виконанню рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 22.06.2011 р. про звернення стягнення на предмет застави з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Тому позивач, посилаючись на вимоги ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», просить суд звільнити з під арешту квартиру. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених в позовній заяві та просили задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Представники Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві, Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» в судове засідання не з"явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином. Таким чином, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.09.2007 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Відута О.В. за реєстровим № 1942. Згідно п. 33.3 договору іпотеки [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS], загальною площею 39,90 кв.м., житловою площею 25,50 кв.м. Майно належить відповідачу [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири з реєстровим №1939 від 18.09.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Відутою О.В. Відповідно до пункту 33.2 договору іпотеки, за договором іпотекою забезпечується виконання зобов"язавнь іпотекодавця за кредитним договром від 18.09.2007 року № К3D0GK15006617, за яким позивач надав [PERSON] кредит у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 85240,0 доларів США. Відповідно до п.33.4 вартість предмета іпотеки складає 520150,0 грн. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 22.06.2011 р. задоволено позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави та вирішено: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 18.09.2007 р. в розмірі 993254,05 грн., - звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру загальною площею 39,90 кв.м., житловою площею 25,50 м2, яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також надання ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Виселити [PERSON] з квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Встановлено, що 17.12.2013 р. головним державним виконавцем, Подпоріним Р.О., відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м. Києва, в межах виконавчого провадження ВП № 41235681 з виконання виконавчого листа № 2-4340/12, виданого 06.12.2013 р. Солом'янським районним судом м. Києва про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» боргу в сумі 78668,43 грн., накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] та заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику. Відповідно до вищевказаної постанови 20.12.2013 р. внесено запис № 13037699 про державну реєстрацію обтяження. Даний факт підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 22.02.2016 р. Відповідно до ч. 3,4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Відповідно до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на якке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. При цьому у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Згідно з ч.ч. 6, 7 статті 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Право на одержання задоволення за рахунок іпотечної квартири у разі невиконання зобов'язання за кредитним договором у позивача виникло в момент реєстрації іпотеки в Державному реєстрі іпотек - 18.09.2007 р., а постанова про арешт майна боржника, яке належить [PERSON], та оголошення заборони на його відчуження винесена 17.12.2013 р. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. В ст. 316 ЦК України зазначено, що правом власності є право особи на річ/майно/, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. З точки зору ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 319 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що наявність у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, обтяжень прав на нерухоме майно - квартиру № 27, загальною площею 39,90 кв.м., житловою площею 25,50 м2, що знаходиться в будинку [ADDRESS], внесених державним реєстратором на підставі постанови головного державного виконавця, Подпоріна Р.О., відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м. Києва, в межах виконавчого провадження ВП № 41235681 від 17.12.2013 р., обмежує права позивача на володіння та розпорядження зазначеною квартирою, оскільки позивач має право задоволення своїх забезпечених вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, а постанова прийнята державним виконавцем порушує права банку, тому позовні вимоги є обґрунтованими. Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved