Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

позивачка звернулася з позовом до суду до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина, посилаючись на те, що вони з відповідачем проживали в зареєстрованому шлюбі з 01.11.2002 року. Від шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, останні разом не проживають. Жодних коштів та іншої допомоги на утримання сина відповідач добровільно не надає, тому позивачка змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого законодавством на дитину відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з викладених в позові підстав. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать судові повістки та поштові повідомлення про отримання судової повістки. Про причини неявки суд не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався. За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 2002 року, відповідно до свідоцтва про одруження Серії [NUMBER] (а.с.3). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с.3). В судовому засіданні встановлено, що на даний час між сторонами шлюбно-сімейні відносини припинені, позивачка проживає разом з матір"ю, син проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. В даний час відповідач на утримання дитини коштів не надає, що достовірно встановлено в ході розгляду справи та доказів зворотному суду надано не було. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а тому, враховуючи встановлені обставини, вік дитини, можливості відповідача надавати матеріальну допомогу, суд дійшов висновку про те, що справедливим розміром аліментів на утримання буде 1/4 частина доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved