Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Представник Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м.Одеси 09.06.2015 року звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою посилаючись на те, що [PERSON], [INFO] отримував пенсію за віком з 05.04.2013 року, яка призначена йому УПФУ у м.Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області згідно заяви від 15.04.2013 року, яка подана довіреною особою на підставі довіреності від 31.10.2012 р. Проте в той час відповідач перебував у місцях позбавлення волі. Позивач, посилаючись на ч.1 ст.122 КВК України та на ст. 47 ЗУ « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» стверджує, що [PERSON] була безпідставно призначена пенсія, оскільки призначення пенсії засудженим під час відбування покарання діючим законодавством (на момент призначення пенсії) не було передбачено. Таким чином за період з 05.04.2013 року по 31.10.2013 року утворилась переплата в розмірі 6138,80 грн. На підставі вищевикладеного позивач просить суд: стягнути переплату пенсії з [PERSON] в розмірі 6138,80 грн. на користь УПФ у Малиновському районі м.Одеса. Представник позивача у судове засідання не зявився, надавши суду заяву, відповідно до якої просить перенести розгляд справи (а.с.39) . Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином (а.с.37-38,40). Враховуючи вимоги\~ст.157 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.158, 169, 197ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши всі надані докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 15.04.2013 року довірена особа [PERSON] [PERSON] звернулася до УПФ м.Білгород-Дністровського та Білгород-Дністровського району з заявою про призначення/перерахунок пенсії (а.с.5). Згідно протоколу 3336 від 19.04.2013 року [PERSON] призначено на загальних підставах пенсію за віком з 05.04.2013 року (а.с.4). Проте, як зазначає позивач, пенсія [PERSON] була безпідставно призначена відповідачу, оскільки призначення пенсії засудженим під час відбування покарання діючим законодавством (на момент призначення пенсії) не було передбачено. Згідно відповіді з Одеської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України в Одеській області від 15.11.2013 року , [PERSON], [INFO] дійсно відбуває покарання в Одеській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Одеської області (№14) з 05.06.2007 року. Рішення щодо позбавлення волі [PERSON] набрало чинності 11.04.2007 року (а.с.10). Статтею 1 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом. У відповідності до ч.3 ст.47 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, під час перебування пенсіонера в місцях позбавлення волі виплата призначеної йому пенсії здійснюється на загальних підставах у порядку, встановленому законодавством. У відповідності до ч.2, 4 ст. 122 КВК України ( що діяла в момент виникнення даних правовідносин) особи, яким до відбування покарання призначена пенсія, підлягають державному пенсійному забезпеченню на загальних підставах. Призначена пенсія перераховується органами Пенсійного фонду України за місцем відбування покарання пенсіонера і з неї відшкодовуються витрати на його утримання у виправній ко\-лонії (харчування, речове майно, комунально-побутові послуги та інше), при цьому не менш як двадцять п'ять відсотків пенсії зараховується на особовий рахунок засудженого. Засуджені, які втратили працездатність під час відбування покарання, після звільнення їх від покарання мають право на пенсію і на компенсацію шкоди у випадках і у порядку, встановлених законодавством України. Законом України «Про внесення змін до Кримінально-виконавчого кодексу України щодо адаптації правового статусу засудженого до європейських стандартів» від 08.04.2014 року внесено відповідні зміни до ст.122 КВК України. Так, згідно ст. 122 КВК України (чинний), засуджені мають право на загальних підставах на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії засудженим за наявності відповідного права мають призначатися органами Пенсійного фонду України за місцем відбування покарання. Особи, яким до відбування покарання призначена пенсія, підлягають державному пенсійному забезпеченню на загальних підставах. Особа, яка під час відбування покарання набула права на пенсію відповідно до частини першої цієї статті, надає адміністрації виправного закладу клопотання про забезпечення необхідних умов для призначення їй пенсії за місцезнаходженням цього виправного закладу, в тому числі щодо виклику представників Пенсійного фонду України та офіційного прийому ними у встановленому порядку необхідних документів безпосередньо від особи, яка відбуває покарання, або від представника особи, яка відбуває покарання, за нотаріальним дорученням.Адміністрація виправного закладу не більш як протягом 30 днів з дня реєстрації клопотання особи, яка набула права на призначення пенсії відповідно до частини першої цієї статті під час відбування покарання, забезпечує зустріч засудженого з представником Пенсійного фонду України та всебічно сприяє належному оформленню і поданню ним відповідних документів або забезпечує умови для оформлення і подання необхідних документів через представника особи, яка відбуває покарання.Витрати на відрядження представників Пенсійного фонду України для проведення заходів щодо оформлення необхідних документів відшкодовуються у встановленому порядку за рахунок отриманих внаслідок цього пенсій відповідними особами, які відбувають покарання.Порядок та розмір компенсації встановлюються Кабінетом Міністрів України. Час роботи засуджених у період відбування ними покарання у виді позбавлення волі зараховується у стаж роботи для призначення трудової пенсії. Засуджені, які втратили працездатність під час відбування покарання, після звільнення їх від покарання мають право на пенсію і на компенсацію шкоди у випадках і у порядку, встановлених законодавством України.Адміністрація установи зобов'язана сприяти своєчасному оформленню документів на отримання пенсії або оформленню компенсації заподіяної шкоди відповідно до законодавства України. Так, з наведених вище правових норм необхідно зробити висновок, що в момент виникнення спірних правовідносин, тобто з 05.04.2013 року та до внесення змін до КВК України 08.04.2014 року, - під час перебування пенсіонера в місцях позбавлення волі виплата пенсії проводилась раніше призначеної пенсії або після звільнення пенсіонера від відбування покарання. Призначення пенсії засудженим під час відбування покарання діючим законодавством (на момент призначення пенсії) не було передбачено. Відповідно до ч.1\~ ст. 50 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09.07.2003 року, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.\~ \~ За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України). Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Таким чином, оскільки відповідач свідомо ввів орган, який призначав пенсію в оману щодо можливості її призначення на загальних підставах, суд вважає встановленим факт недобросовісності набувача, та враховуючи вищевикладене вважає за доцільне позов Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м.Одеси до [PERSON] про стягнення сум незаконно отриманих пенсійних виплат в розмірі 6138,80 грн.- задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved