Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось у Оржицький районний суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору № SAMDN47000013664020 від 14.05.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 3500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених договором. Станом на 31.10.2013 року відповідач має заборгованість за кредитом на суму 17077,92 грн., яка складається з наступного: 3508,69 грн. - заборгованість за кредитом; 12279,81 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 789,43 грн. - штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача не з'явився, проте надав заяву, в якій прохає суд розгляд справи провести за його відсутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Заявлені позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач до суду не з'явився. Через оголошення в газеті "Урядовий кур'єр" № 237 від 21.12.2013 року здійснено виклик відповідача до суду. Суд ухвалює рішення без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу по справі, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» 14.05.2007 року та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № SAMDN47000013664020, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 3500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених договором. На підтвердження правомірності заявлених позовних вимог, позивач надав розрахунок заборгованості за кредитом, згідно якого станом на 31 жовтня 2013 року заборгованість Позичальника становить 17077,92 грн., яка складається з наступного: 3508,69 грн. - заборгованість за кредитом; 12279,81 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 789,43 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Всупереч вимогам ст. 536 ЦК України та п.п. 6.5 Кредитного договору відповідач не сплачує відсотки за користування кредитом, а тому станом на 31.10.2013 року має заборгованість у розмірі 17077,92 грн., з яких: 3508,69 грн. - заборгованість за кредитом; 12279,81 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 789,43 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст. 548 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 546 ЦК України, передбачена можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою. Кредитний договір, та його умови сторонами не змінювалися, договір є чинним, що не оспорюється сторонами. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконані у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором в нього утворилася заборгованість перед банком, яка складає 17077,92 грн. та, відповідно, повинна бути стягнута з відповідача. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з цим суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved