Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, оскільки останній у добровільному порядку не виконує взяті на себе зобовязання. У судове засідання сторони не зявились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а також останній не заперечував щодо заочного розгляду справи. Підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча він був завчасно та належним чином повідомлений про день та час слухання справи. Отже, зважаючи на те, що відповідач не з'явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, та враховуючи той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду, суд вважає за можливе провести слухання справи відповідно до положень ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідив матеріали справи судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 7 вересня 2012 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] укладено кредитний договір, що складається із заяви позичальника (а.с.7) та Умов і правил надання банківських послуг (а.с.9-32), відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 8 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36% річних і зобовязувався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Крім цього, сторони узгодили можливість зміни Банком розміру кредитного ліміту. Відповідач припинив виконувати взяті на себе зобовязання по поверненню отриманого кредиту у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 31 жовтня 2017 року склала 14 915,51 гривень. За розрахунком наданим банком (а.с.5-6) така заборгованість складається з: 3 131,50 гривня заборгованість за кредитом; 10 597,56 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 500,00 гривень штраф (фіксована частина); 686,45 гривень штраф (процентна складова). Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступним нормам матеріального права. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Кредитний договір за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Позивач з метою захисту своїх порушених прав, що знайшли своє відображення у порушенні відповідачем умов кредитного договору та взятих на себе зобовязань, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, як одним із способів та видів такого захисту. На даний час укладений між сторонами кредитний договір є діючим, оскільки позичальником не дотримано зобовязань по поверненню грошових коштів. Також, суд встановив, що тривале порушення відповідачем своїх боргових зобовязань у причинно-наслідковому зв'язку потягнуло за собою появу вищевказаної заборгованості. Крім зазначеного, оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, на підставі приписів ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи, які складаються із судового збору в сумі 1 600,00 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved