Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивач ПАТ "Дельта Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 22.06.2006 року між ВАТ «ТАС Комерцбанк», правонаступником якого виступав ПАТ «СведБанк», з однієї сторони та [PERSON] було укладено кредитний договір № 016/0606/88-470, згідно з умовами якого [PERSON] надав Позичальнику кредитні кошти у вигляді поновлюваної кредитної лінії, з лімітом кредитування у розмірі 50\~000,00 дол. США з розрахунку 14 % річних, на строк до 21.06.2013р., згідно п. 1.3. Кредитного договору; згідно п. 1.11 Кредитного договору. У подальшому, згідно Додаткового договору №2 від 25.02.11 р. про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № 016/0606/88-470 від 22.06.06р. Кредитний договір було викладено в новій редакції, та зафіксовано розмір строкової заборгованості за кредитним договором, в розмірі 23\~765 дол. США, згідно п.1.1. та згідно п.3.1.1. було встановлено ануїтентну схему погашення кредиту та процентів, тобто, однаковими рівними частинами по 999 дол. 81 цент, до 10-го числа, кожного місяця. У подальшому, згідно Додаткового договору №3 від 29.04.11 р. про внесення змін та доповнень до Кредитного Договору № 016/0606/88-470 від 22.06.06 р., Кредитний договір було викладено в новій редакції, та зафіксовано розмір строкової заборгованості за Кредитним договором, в розмірі 48\~843 дол. США 32 центи, згідно п.3 та згідно п.3.1. було встановлено новий строк кредитування, а саме до 21.06.2023 року, а згідно п.3.1.1. змінено розмір щомісячного ануїтетного платежу, шляхом зменшення, до 698 дол.США 23 центів. Також, в якості забезпечення сплати кредиту та процентів, згідно Кредитного договору, 25.02.2011 року було укладено між ПАТ «Сведбанк» та гр. [PERSON] договір поруки № 016/0606/88-470-Р, згідно п.2 якого [PERSON] зобовязався нести солідарну відповідальність за повернення [PERSON] кредиту банку, відповідно до Кредитного договору, та у випадку прострочок сплатити за [PERSON] кредит та проценти, протягом 3-х днів з моменту отримання претензії-вимоги. 25.05.2012р. між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та Публічним Акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, віповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «СведБанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «СведБанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ВАТ «СведБанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «СведБанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. Із березня 2009 року відповідачем [PERSON] допускалися прострочки по сплаті кредиту та відсотків, а починаючи із травня 2014р. взагалі припинила погашати кредит. У звязку з цим позивач ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно в розмірі 51\~073,28 дол. США, що станом на 28.07.2015р. по курсу НБУ становить 1\~126\~792,90 грн. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.03.2016р. позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору № 016/0606/88-470 від 22.06.2006 р. станом на 28.07.2015р. в сумі 51\~073,28 дол. США, що в перерахунку на національну валюту по курсу НБУ станом на 28.07.2015 року (22,06 грн. за 1 дол. США) складає 1\~126\~792,90 грн., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту 43\~436,64 дол. США (еквівалент 958\~311,23 грн.), сума заборгованості за процентами 7\~636,64 дол. США (еквівалент 168\~481,67) грн. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн. У задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] як поручителя відмовлено у звязку з припиненням права кредитора на задоволення вимог за рахунок поручителя. Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 19 квітня 2016р. апеляційну скаргу представника ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково. Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.03.2016р. в частині перерахунку доларів США на національну валюту та в частині стягнення судового збору змінено. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору № 016/0606/88-470 від 22.06.2006 р. станом на 28.07.2015р. в сумі 51\~073,28 дол. США, що в перерахунку на національну валюту по курсу НБУ станом на 09.03.2016 року становить 1\~353\~295,34 грн. Стягнуто з [PERSON] в дохід держави 3\~654 грн. судового збору. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» 4\~019,40 грн. судового збору за подання апеляційної скарги. Рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON], як з поручителя, залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2016р. касаційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково. Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області 09.03.2016р. та рішення апеляційного суду Черкаської області від 19.04.2016р. скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Справа неодноразово призначалася до розгляду в судовому засіданні на 13.03.2017р., 18.04.2017р., 23.05.2017р. У судове засідання представник позивача ПАТ «Дельта Банк» за довіреністю [PERSON] не прибув, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, де підтримав уточнені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно наявної в матеріалах справи актуальної довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 11.02.2016р. вбачається, що останній платіж за кредитним договором [PERSON] здійснила 09.05.2014р., а даний позов був поданий до суду 28.05.2015р., тобто через 14 місяців з моменту, як [PERSON] перестала сплачувати ПАТ «Дельта Банк» кредит та проценти. Тому з урахуванням фактів та обставин, встановлених ухвалою ВССУ від 14.12.2016р., які згідно ст. 360-7 ЦПК України є обовязковим для врахування в подальшому судами всіх інстанцій, та зважаючи на розмір щомісячного фіксованого платежу за кредитним договором в сумі 698,23 дол. США, з простроченого періоду сплати [PERSON] кредиту та процентів підлягає виключенню 8 місяців з розрахунку: 14 міс. прострочки (до моменту звернення позивача з позовом до суду до відповідачів) 6 міс. строк давності звернення з вимогами до поручителя [PERSON] = 8 міс. за ці 8 міс. [PERSON] мала б сплатити ПАТ «Дельта Банк» 5\~585,84 дол. США з розрахунку: 8 міс. х 698,23 дол. США, а тому право вимоги до [PERSON] на повернення саме цієї суми боргу ПАТ «Дельта Банк» і було втрачено. Тому, з урахуванням викладеного, просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] 45\~487,44 дол. США заборгованості за кредитним договором № 016/0606/88-470 від 22.06.06р., що в гривневому еквіваленті, згідно курсу НБУ станом на 07.03.2007р. (27,02 грн. за 1 дол. США) становить 1\~229\~070,63 грн. Окремо з відповідача [PERSON], як позичальника за кредитним договором, стягнути 5\~585,84 дол. США заборгованості за кредитним договором та всі судові витрати за розгляд даної справи в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, а саме 4\~019,40 грн. та 4\~384,80 грн. відповідно. Відповідач [PERSON], будучи належно повідомленою, в судові засідання не прибула та заяв від неї до суду не надходило. Відповідач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] в судові засідання не зявилися, хоча про день та час судового розгляду справи ставилися до відому судовими повістками, про що маються розписки про їх вручення та від них не надходило заяв чи клопотань. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду від 20.01.2016р. за клопотанням представника позивача ПАТ «Дельта Банк», було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] України. Представник третьої особи НБУ в судове засідання не прибув. Суд, вивчивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов, з урахуванням уточнених позовних вимог, підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 22.06.2006 року між ВАТ «ТАС Комерцбанк», правонаступником якого виступав ПАТ «СведБанк», з однієї сторони та [PERSON] було укладено кредитний договір № 016/0606/88-470, згідно з умовами якого [PERSON] надав Позичальнику кредитні кошти у вигляді поновлюваної кредитної лінії, з лімітом кредитування у розмірі 50\~000,00 дол. США з розрахунку 14 % річних, на строк до 21.06.2013р., згідно п. 1.3. Кредитного договору; згідно п. 1.11 Кредитного договору. У подальшому, згідно Додаткового договору №2 від 25.02.11 р. про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № 016/0606/88-470 від 22.06.06р. Кредитний договір було викладено в новій редакції, та зафіксовано розмір строкової заборгованості за кредитним договором, в розмірі 23\~765 дол. США, згідно п.1.1. та згідно п.3.1.1. було встановлено ануїтентну схему погашення кредиту та процентів, тобто, однаковими рівними частинами по 999 дол. 81 цент, до 10-го числа, кожного місяця. У подальшому, згідно Додаткового договору №3 від 29.04.11 р. про внесення змін та доповнень до Кредитного Договору № 016/0606/88-470 від 22.06.06 р., Кредитний договір було викладено в новій редакції, та зафіксовано розмір строкової заборгованості за Кредитним договором, в розмірі 48\~843 дол. США 32 центи, згідно п.3 та згідно п.3.1. було встановлено новий строк кредитування, а саме до 21.06.2023 року, а згідно п.3.1.1. змінено розмір щомісячного ануїтетного платежу, шляхом зменшення, до 698 дол.США 23 центів. Також, в якості забезпечення сплати кредиту та процентів, згідно Кредитного договору, 25.02.2011 року було укладено між ПАТ «Сведбанк» та гр. [PERSON] договір поруки № 016/0606/88-470-Р, згідно п.2 якого [PERSON] зобовязався нести солідарну відповідальність за повернення [PERSON] кредиту банку, відповідно до Кредитного договору, та у випадку прострочок сплатити за [PERSON] кредит та проценти, протягом 3-х днів з моменту отримання претензії-вимоги. Відповідно до вимог ст.ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України позивач ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 25.05.2012р. та додатку до нього набуло статус нового кредитора за кредитним договором № 016/0606/88-470 від 22.06.2006р., укладеним із [PERSON] та відповідно всіх прав та обовязків нового кредитора. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу і т.д. Згідно ст. 533 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання із порушенням умов, визначених змістом зобовязань. Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором кредиту № 016/0606/88-470 від 22.06.2006р. позичальника [PERSON], станом на дату купівлі-продажу прав вимоги, а саме на 28.05.2012р. заборгованість становила 47\~288,82 дол. США. Із цієї довідки (т.1 а.с. 143) також вбачається, що прострочки по погашенню кредиту [PERSON] стала допускати із березня 2009р. та із травня 2014р. взагалі припинила вносити платежі за кредитним договором, тобто виконувати зобовязання за кредитним договором № 016/0606/88-470 від 22.06.2006р. Із досудової вимоги від 13.08.2015р. ПАТ «Дельта Банк», направленої боржнику [PERSON], вбачається, що банк направляв претензію та попередження, що в разі несплати боргу буде вимушений звернутися до суду із позовом про дострокове стягнення боргу. Тому суд приходить до висновку, що позов ПАТ «Дельта Банк» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення в сумі 51\~073,28 дол. США, що станом на 07.03.2017р. по курсу НБУ (27,02 грн.) становить 1\~380\~00,03 грн. та підлягає стягненню достроково із боржника [PERSON] відповідно до п. 3.9 кредитного договору № 016/0606/88-470 від 22.06.2006р. За змістом частини 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Оскільки відповідно до ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень ч. 4 ст. 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя. Таким чином, у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений ч 4 ст. 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Отже, оскільки кредитним договором передбачено, що чергові платежі боржник повинен був здійснювати кожного місяця, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до ст. 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника, та обрахування встановленого частиною 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя. У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Разом із тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов'язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань. Оскільки останній платіж за кредитним договором [PERSON] здійснила 09.05.2014р., а даний позов був поданий ПАТ «Дельта Банк» до суду 28.05.2015р., тобто через 14 місяців з моменту, як [PERSON] перестала сплачувати ПАТ «Дельта Банк» кредит та проценти, тому, зважаючи на розмір щомісячного фіксованого платежу за кредитним договором, який становить 698,23 дол. США, з простроченого періоду сплати [PERSON] кредиту та процентів підлягає виключенню 8 місяців з розрахунку: 14 міс. прострочки (до моменту звернення позивача з позовом до суду до відповідачів) 6 міс. строк давності звернення з вимогами до поручителя [PERSON] = 8 міс. За ці 8 міс. [PERSON] мала б сплатити ПАТ «Дельта Банк» 5\~585,84 дол. США з розрахунку: 8 міс. х 698,23 дол. США, тому право вимоги до відповідача [PERSON]А на повернення саме цієї суми боргу ПАТ «Дельта Банк» було втрачено. З урахуванням викладеного, суд вважає, що належить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] 45\~487,44 дол. США заборгованості за кредитним договором № 016/0606/88-470 від 22.06.06р., що в гривневому еквіваленті, згідно курсу НБУ станом на 07.03.2007р. (27,02 грн. за 1 дол. США) становить 1\~229\~070,63 грн. Окремо з відповідача [PERSON], як позичальника за кредитним договором, належить стягнути 5\~585,84 дол. США заборгованості за кредитним договором, що в гривневому еквіваленті, згідно курсу НБУ станом на 07.03.2007р. (27,02 грн. за 1 дол. США) становить 150\~929,40 грн. При розгляді справи суд враховує висновок про застосування норм права, викладений в постановах Верховного Суду України від 29 червня 2016 року у справі № 6-272цс16 та у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-436цс15, які у відповідності до\~ ст. 360-7 ЦПК України є обовязковими. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує із відповідача [PERSON] в рахунок держави судовий збір в сумі 243,60 грн., відповідно до Закону України «Про судовий збір», який діяв в редакції на момент звернення з позовом до суду та на користь ПАТ «Дельта Банк», судові витрати за розгляд даної справи в судах апеляційної та касаційної інстанцій, а саме 4\~019,40 грн. та 4\~384,80 грн. відповідно.

Outcome: approved