Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, який уточнила, про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], 07.09.2015р.н., в твердій грошовій сумі по 1500 грн., щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що 19.06.2014\~р.\~у виконавчому\~комітеті Луківської\~сільської ради\~Самбірського району\~Львівської області\~зареєстрували із\~відповідачем шлюб. Від такого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Зазначила, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків, коштів на утримання дочки не дає, тому позивачці самій забезпечувати дитину матеріально важко, оскільки, коштів на придбання одягу, взуття, продуктів харчування, при потребі ліків тощо недостатньо. Просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Позивачка в судове засідання не зявилась, подала до суду письмову заяву, у якій зменшила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти у сумі по 1500 грн., щомісячно та розгляд справи проводити у її відсутності (а.с. 27-28). Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належно, причини неявки суду не повідомив (а.с. 19, 25). Відповідно до ст. 128 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч. 4 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу без участі сторін. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оглянувши матеріали справи, заяву позивачки, відзив відповідача, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 1\~ст. 184 СК України\~і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № З "Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 1 ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Судом встановлено, що 19.06.2014 р. сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області, актовий запис № 7. (а.с. 3). З позовної заяви, копій свідоцтва про народження серії 1-СГ № 464263 від 15.09.2015 р. вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], відповідач батьківство\~не оспорює (а.с. 5). Згідно довідки Великолюбінської селищної ради Городоцького району, Львівської області № 1876 від 08.10.2018р. [PERSON] зареєстрована та проживає разом з матір'ю - позивачкою [PERSON] [ADDRESS] на вул. Січових Стрільців в смт. Великий Любінь Городоцького району Львівської області, є на її утриманні (а.с.6). Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 181 СК України, суд вважає можливим призначити аліменти у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги вік дитини, стан здоров'я, вік та матеріальне становище платника аліментів [PERSON], який, як убачається з позовної заяви, офіційно непрацевлаштований, не має протипоказань до фізичної роботи за станом здоров'я, а також матеріальне становище одержувача аліментів [PERSON], яка працює на посаді продавця-консультанта у ФОП [PERSON], проте, її заробітної плати недостатньо для належного матеріального забезпечення дитини. Враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та призначає такі у розмірі 1500 грн., щомісячно, вважаючи, що на даний час такий розмір є достатнім вкладом відповідача у матеріальне забезпечення дитини. Виходячи з вимог ст. 367 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Також підлягають стягненню з відповідача судові витрати по сплаті судового збору, виходячи з вимог ч.2 ст.141 ЦПК України. Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам положення ч.1 ст.192 СК України, згідно з якою розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Outcome: approved