Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

У вересні 2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В позовній заяві позивач вказує, що 26.06.2008 року [PERSON] склав заповіт щодо усієї спадщини на користь позивача. Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Сквирського районного нотаріального округу Київської області, Корнійчук А.В., зареєстровано в реєстрі за №1772. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом у складі права на земельну частку (пай), згідно рішення Сквирського районного суду від 09.04.2009 року, яким за [PERSON] визнано право на земельну частку (пай) в розмірі 3,3 в умовних кадастрових гектарах із земель державної власності (земель резерву) Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області. Позивач є спадкоємцем за заповітом та прийняв спадщину шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини, проте оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки розпорядженням №445 Сквирської райдержадміністрації від 12.08.2009 року [PERSON] наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки в розмірі земельної частки (пай) з оформленням державного акту на право власності на земельну ділянку в межах Великополовецької сільської ради Сквирського району із земель державної власності. На виконання розпорядження №455 Сквирської райдержадміністрації розроблявся проект землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки в розмірі земельної частки (пай) з кадастровим номером [NUMBER] із земель державної власності. У зв'язку зі зміною законодавства вказана земельна ділянка віднесена до земель комунальної власності, відомості про земельну ділянку були внесені до Державного земельного кадастру помилково, речове право не зареєстроване. 21.04.2015 року рішенням №03/3.1-56-06 Великополовецька сільська рада Сквирського району надала дозвіл [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки в розмірі земельної частки (пай) по КСП «Гігант» 3,3 умовних кадастрових гектарах із земель державної власності (землі резерву) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах населеного пункту села Мала Михайлівка на території Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області. Вказане рішення також не було виконане, оскільки сільська рада не має повноважень розпоряджатися землями державної власності чи комунальної власності для таких цілей. Таким чином, з 2009 по 2016 рік землевпорядні організації так і не виготовили технічну документацію із землеустрою, згідно розпорядження голови Сквирської РДА від 12.08.2009 року №455, рішення суду не виконано. Тобто, за життя спадкодавець право на земельну частку (пай) не реалізував, право власності на неї не оформив та не зареєстрував. Окрім того, спадкоємець не може реалізувати право на успадкування, так як земельна ділянка із земель державної власності не може бути виділена, оскільки таких вільних земель (земель запасу) на території Великополовецької сільської ради Сквирського району немає. На території Великополовецької сільської ради знаходиться 27 невитребуваних земельних ділянок (земельних часток паїв), із земель колективної власності КСП «Гігант»», власники яких померли, а спадщина не оформлена, спадкоємці відсутні, що підтверджується інформацією Великополовецької сільської ради від 13.07.2017 року, 28.08.2017 року. З урахуванням наведеного, просить змінити спосіб виконання рішення Сквирського районного суду від 09.04.2009 року у цивільній справі №2-135/2009, яким за [PERSON] визнано право на земельну частку (пай) в розмірі 3,3 в умовних кадастрових гектарах із земель державної власності (земель резерву) Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області - на визнання права на земельну ділянку [NUMBER] площею 3,24 га, згідно схеми розпаювання земель колективної власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Гігант» за рахунок невитребуваної земельної ділянки, що виділена померлій [PERSON] і припинити за померлою право на цю земельну ділянку (частку пай) в землях колективної власності КСП «Гігант» с. Великополовецьке Сквирського району Київської області; визнати за позивачем право власності на земельну ділянку [NUMBER] площею 3,24 га, згідно схеми розпаювання земель колективної власності КСП «Гігант», в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO], судові витрати покласти на позивача. Представник позивача в судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що 26.06.2008 року [PERSON] склав заповіт щодо усієї спадщини на користь позивача. Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Сквирського районного нотаріального округу Київської області, Корнійчук А.В., зареєстровано в реєстрі за №1772. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом у складі права на земельну частку (пай), згідно рішення Сквирського районного суду від 09.04.2009 року, яким за [PERSON] визнано право на земельну частку (пай) в розмірі 3,3 в умовних кадастрових гектарах із земель державної власності (земель резерву) Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області. Позивач є спадкоємцем за заповітом та прийняв спадщину шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини, проте оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки розпорядженням №445 Сквирської райдержадміністрації від 12.08.2009 року [PERSON] наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки в розмірі земельної частки (пай) з оформленням державного акту на право власності на земельну ділянку в межах Великополовецької сільської ради Сквирського району із земель державної власності. На виконання розпорядження №455 Сквирської райдержадміністрації розроблявся проект землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки в розмірі земельної частки (пай) з кадастровим номером [NUMBER] із земель державної власності. У зв'язку зі зміною законодавства вказана земельна ділянка віднесена до земель комунальної власності, відомості про земельну ділянку були внесені до Державного земельного кадастру помилково, речове право не зареєстроване. 21.04.2015 року рішенням №03/3.1-56-06 Великополовецька сільська рада Сквирського району надала дозвіл [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки в розмірі земельної частки (пай) по КСП «Гігант» 3,3 умовних кадастрових гектарах із земель державної власності (землі резерву) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах населеного пункту села Мала Михайлівка на території Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області. Вказане рішення також не було виконане, оскільки сільська рада не має повноважень розпоряджатися землями державної власності чи комунальної власності для таких цілей. Таким чином, з 2009 по 2016 рік землевпорядні організації так і не виготовили технічну документацію із землеустрою, згідно розпорядження голови Сквирської РДА від 12.08.2009 року №455, рішення суду не виконано. Тобто, за життя спадкодавець право на земельну частку (пай) не реалізував, право власності на неї не оформив та не зареєстрував. Окрім того, спадкоємець не може реалізувати право на успадкування, так як земельна ділянка із земель державної власності не може бути виділена, оскільки таких вільних земель (земель запасу) на території Великополовецької сільської ради Сквирського району немає. На території Великополовецької сільської ради знаходиться 27 невитребуваних земельних ділянок (земельних часток паїв), із земель колективної власності КСП «Гігант»», власники яких померли, а спадщина не оформлена, спадкоємці відсутні, що підтверджується інформацією Великополовецької сільської ради від 13.07.2017 року, 28.08.2017 року. Згідно ч.1 ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.2 ст.14 Конституції України та ч.2 ст.1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Згідно ч.1 п.г ст.81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) регламентовано у Розділі VІ Цивільного процесуального Кодексу України, зокрема статтями 367 (негайне виконання судових рішень), 368 (звернення судових рішень до виконання), 369 (оформлення виконавчого листа, виправлення помилки в ньому та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню), 370 (видача дубліката виконавчого листа або судового наказу), 371 (поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання), 372 (мирова угода в процесі виконання). Стаття 373 ЦПК України передбачає за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою сторони виконавчого провадження суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання. За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження, за заявою виконавця, поданою на підставі заяви сторони виконавчого провадження, або за заявою державного виконавця, поданою з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За змістом ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1, 2 ст.1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати в майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування. Відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За змістом ч.1, 2, 8 ст.8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Відтак, суд дійшов висновку про захист порушених прав позивача, як спадкоємця за заповітом після смерті [PERSON], який помер 06 грудня 2016 року, у визначений у позові спосіб.

Outcome: approved