Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Вимоги мотивовані тим, що 20 липня 2011 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Нижньогірскього районного суду АР Крим від 10 жовтня 2013 року їх шлюб з відповідачем розірвано. Відповідач не бере участі у вихованні їх дитини та не надає матеріальної допомоги на її утримання, у зв'язку з чим вона та змушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивачка у судове засідання не явилася, про день та час розгляду справи сповіщена належним чином. Від представника позивачки на адресу суду надійшла заява, згідно якої вони просять суд розглянути справу у їх відсутність та до заяви нею також додано копію рішення Нижньогірського районного суду АР Крим від 10 жовтня 2013 року що набрало законної сили, у відповідності до якого шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON], - розірвано, [PERSON] після розірвання шлюбу залишено дошлюбне прізвище „[PERSON]" та копію паспорта, у відповідності до якого прізвище позивачки у теперішній час є [PERSON]. Відповідач у судове засідання не явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином. Від нього на адресу суду надійшла заява, згідно якої він позов визнає у повному обсязі, просить суд розглянути справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги обґрунтовані, законні й підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони 29 липня 2011 року уклали шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нижньогірського районного управління юстиції АР Крим, актовий запис №43, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] [INFO]. У відповідності до довідки про склад родини від 08 жовтня 2013 року та акту депутата Нижньогірської селищної ради від 08 жовтня 2013 року, [PERSON] [INFO] проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Рішення Нижньогірського районного суду АР Крим від 10 жовтня 2013 року що набрало законної сили, шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON], - розірвано, [PERSON] після розірвання шлюбу залишено дошлюбне прізвище „[PERSON]". Відповідно до копії паспорта, позивачки, її прізвище у теперішній час є [PERSON]. Відповідач, не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON]. Оскільки судом встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON]. [INFO] проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, проте відповідач не виконує свого обов'язку щодо надання матеріальної допомоги на утримання своєї неповнолітньої дитини, з нього на користь позивачки підлягають стягненню аліменти у примусовому порядку. З урахуванням всіх обставин по справі, суд вважає, доцільним визначити розмір підлягаючих стягненню з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у вигляді 1/4 частки усіх видів заробітку відповідача, проте не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання даного позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позовна заява задоволена, та позивачка звільнена від сплати судових витрат за подання даного позову, вони підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст.180-183 СК України,

Outcome: approved