Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Представник ТОВ "Факторингова компанія «Вектор Плюс"-[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на користь ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» загальної суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 40965, 30 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку складає 327435, 64 грн., а саме 29276, 00 доларів США заборгованість по основній сумі кредиту, що еквівалентно 234003 грн. 07 коп. за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку, 8837, 49 доларів США заборгованість за процентами, що еквівалентно 70638 грн. 06 коп. за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку, 2851, 81 доларів США нарахованої пені, що еквівалентно 22794 грн. 52 коп. за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку. При цьому, посилається на те, що 15.02.2008 р. між ВАТ «Сведбанк» і [PERSON] був укладений кредитний договір №2608/0208/88-004, за умовами якого [PERSON] банком було надано кредит у сумі 35000 доларів США. Банк виконав свої зобов'язання у відповідності до умов договору і надав позичальнику кредит, але відповідач не здійснив платежів у відповідності до умов кредитного договору, й порушивши його умови, не повертає платежі з погашення суми кредиту та нарахованих відсотків. Поточна заборгованість відповідача станом на 19.11.2013 р. дорівнює 40965, 30 доларів США, що станом на дату розрахунку за офіційним курсом НБУ становить 327435, 64 грн. Згідно умов договору факторингу №15 від 28.11.2012 р. між ПАТ «Омега банк», що є правонаступником ВАТ «Сведбанк», і ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» останнє набуває право вимоги до боржника банку по кредитному договору згідно ст. 514 ЦК України. Тому, товариство набуло право по закону вимагати стягнення заборгованості по кредитному договору в судовому порядку з відповідача по справі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач позов не визнав, пояснивши, що у зв'язку зі зміною фінансового становища він останній платіж по кредиту здійснив у лютому 2010 р. і повідомив банк про неможливість подальших платежів та просив банк звернути стягнення на предмет іпотеки-дві земельні ділянки, кошти від реалізації яких вистачило б для повного розрахунку із борговими зобов'язаннями перед банком. Він вважав, що банк і пішов таким шляхом, бо ніяких повідомлень на протязі двох років від банку не отримував про наявну заборгованість. Його не було поставлено до відома банком про відступлення права вимоги по кредиту до ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс». Розрахунок заборгованості він вважає надуманим та не відповідаючим дійсним обставинам. Після оголошення перерви в судовому засіданні 26.06.2014 р. у зв'язку з необхідністю надання розрахунків по заборгованості відповідач перестав з'являтися в судові засідання, судові повістки з зазначенням часу, місця слухання справи направлялися йому належним чином, вони повертаються назад до суду без вручення з позначками поштового відділення, що обслуговує зареєстроване місце проживання відповідача,-«за закінченням встановленого строку зберігання», тому суд, враховуючи думку представника позивача, матеріали та обставини справи, відповідно до ст.ст.74, 76, 169 ЦПК України, вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача. Представник притягнутого до участі в справі в якості третьої особи ПАТ «Омега банк» не з'явився в судове засідання, належним чином про час, місце слухання справи третя особа повідомлялась, тому суд, враховуючи думку представника позивача, матеріали та обставини справи вважає за можливе вирішити спір без участі представника третьої особи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 15.02.2008 р. між ВАТ «Сведбанк» і [PERSON] був укладений кредитний договір №2608/0208/88-004, за умовами якого [PERSON] банком було надано кредит у сумі 35000 доларів США на строк до 14.02.2018 р. зі сплатою 14 % річних за користування кредитом. Банк виконав свої зобов'язання у відповідності до умов договору і надав позичальнику кредит, але відповідач не здійснив платежів у відповідності до умов кредитного договору, й порушивши його умови, не повертає платежі з погашення суми кредиту та нарахованих відсотків. Відповідно до п.п.8.1. договору за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості. Поточна заборгованість відповідача станом на 19.11.2013 р. складає 40965, 30 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку складає 327435, 64 грн., а саме 29276, 00 доларів США заборгованість по основній сумі кредиту, що еквівалентно 234003 грн. 07 коп. за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку, 8837, 49 доларів США заборгованість за процентами, що еквівалентно 70638 грн. 06 коп. за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку, 2851, 81 доларів США нарахованої пені, що еквівалентно 22794 грн. 52 коп. за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку. Згідно умов договору факторингу №15 від 28.11.2012 р. між ПАТ «Сведбанк», що є правонаступником ВАТ «Сведбанк», і ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», ПАТ «Омега Банк» відступило ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» свої права вимоги за зобов'язаннями відповідача по кредитному договору (а.с.5-16, 21-25). Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути частину позики частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Право вимагати дострокового виконнян зобов'язань по кредитному договору передбачено і п. 3.9. кредитного договору (а.с.8). Тому, коли позичальник не здійснив у повному обсязі сплату кредиту та відсотків, позивач по справі набув право вимагати погашення заборгованої суми внаслідок невиконання і неналежного виконання умов договору. Заперечення на позов відповідача суд оцінює критично, бо вони не ґрунтуються на дійсних обставинах справи, спростовуються випискою по особовому рахунку в АТ «Сведбанк», наданою представником позивача в ході розгляду справи, при ситуації, що відповідач не заперечує факту несплати платежів по кредитному договору з лютого 2010 р., хоча і повідомлявся позивачем по справі, банком про необхідність такої оплати та настання негативних наслідків в разі непогашення боргу (а.с.27, 28, 51). Отже, відповідач повинен сплатити по умовам договору заборгованість, що утворилась, по якій наданий розрахунок подавачем позову, з яким суд погоджується, бо відповідає умовам договору (а.с.26). Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати по справі, понесені за сплату судового збору при подачі позову до суду, в розмірі 3274 грн. 36 коп., в межах задоволених позовних вимог, що підтверджується платіжним дорученням №689 від 26.11.2013 р. (а.с.4). На підставі викладеного,

Outcome: approved