Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 5939,87 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідно до укладеного договору від 25 лютого 2005 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. В порушення умов договору відповідач зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим, станом на 30 червня 2014 року заборгованість становить 5939,87 грн., яка складається: 1057,61 грн. - заборгованість за кредитом; 4123,22 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 259,04 грн. штраф (процентна складова) - нараховані штрафи .Просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 5939,87 грн. та судові витрати по справі. Під час судового розгляду справи представник позивача Попович С.М. позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у заяві та доповнив, що останній платіж відповідач здійснив 17.01.2012 року, а отже відсутні підстави для відмови у позові за пропуском строку позовновної давності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву згідно якої просить справу розглядати у його відсутності та відмовити у задоволенні позову оскільки кредит надавався до лютого 2007 року, останній платіж по кредиту було здійснено 7 грудня 2007 року, після закінчення строку наданого кредиту, претензії до нього не пред'являлись. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Згідно умов укладеного договору №б/н від 25 лютого 2005 року відповідач [PERSON] отримав у Закритого акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк» строковий кредит з кредитним лімітом 3000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, зі строком повернення до лютого 2007 року (а.с.8). Відповідно п.1.1 Статуту ПАТ КБ «Приватбанк» є правонаступником всіх прав та зобов'язань Закритого акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк» (а.с.17). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦПК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг (далі Умов) позичальник зобов'язується здійснювати погашення заборгованості по кредиту, відсотках за його користування, на умовах, передбачених договором. Відповідно до п.8.6 Умов при порушенні позивальником строків платежів по любому грошовому зобов'язанню більше ніж на 120 днів, він зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 500,0 грн. та 5 відсотків від суми позову. Пункт 9.12 Умов передбачає, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформувала другу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін (а.с.12-13). Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу вимог ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки. Не заслуговують на увагу суду посилання відповідача у поданій до суду заяві на те, що позивач пропустив строк позовної давності, оскільки вказане спростовується випискою по особовому рахунку згідно якої, останній платіж по кредиту в сумі 315 гривень відповідач здійснив 17.01.2012 року (а.с.39-42). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 25.02.2005 року, станом на 30.06.2014 року заборгованість [PERSON] перед публічним акціонерним товариством КБ «Приватбанк» становить 5939,87 грн., з яких: 1057,61 грн. - заборгованість за кредитом; 4123,22 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 759,04 - штрафи (а.с.4-7). Розрахунок заборгованості відповідачем не спростований. Аналізуючи зібрані по справі докази та правові норми, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору №б/н від 25.02.2005 року в розмірі 5939,87 гривень. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №BOOO7B0IXR від 17.07.2014 р. (а.с.20).

Outcome: approved