Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Представник АТ "Перший Український Міжнародний банк" звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з вищевказаною позовною заявою. Позивач на підтвердження своїх позовних вимог вказав, що між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] 17.12.2014 року на підставі кредитного договору №GP-7179678 видано кредит у сумі 10435,3 грн. 19.07.2016 ПАТ «Банк «Ренесанс Капітал» припинило свою діяльність шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк». ПАТ «ПУМБ» є правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк «Ренесанс Капітал». Позивач направив письмово вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] не виконує свої кредитні зобов`язання, заборгованість станом на 23.07.2019 року складає 21832,20 грн. з яких: 6505,89 грн. заборгованість за кредитом; 716,49 грн. заборгованість по процентам; 1836,57 грн. заборгованість за комісією; 1277325 грн. штрафні санкції. Зважаючи на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 21832,20 грн. та понесені позивачем при зверненні з позовом до суду судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву суду щодо позову не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Від позивача до суду 16.01.2020 року надійшла заява у якій він зазначає про те, що за заявою АТ «ПУМБ» про видачу виконавчого напису, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. було видано виконавчий напис від 30.05.2017 року про звернення стягнення з боржника [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» суми заборгованості. На даний час напис є чинним та поданий до виконання до органів примусового виконання. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає можливим, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що на підставі кредитного договору №GP-7179678 від 17.12.2014 року укладеного між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] , останній отримав кредит у розмірі 10435,30 грн. 19.07.2016 ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинило свою діяльність шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український Банк», що підтверджується випискою з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. ПАТ «ПУМБ» є правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», що підтверджується випискою з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та статутом. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Проте, у порушення норм закону та умов договору відповідач за вказаним договором свої зобов`язання належним чином не виконує. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу, з вимогою про виконання зобов`язання перед ПАТ «Перший Український міжнародний Банк» за кредитним договором, а саме: негайно погасить заборгованість по кредитному договору №GP-7179678 Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Статтями 610 і 611 ЦК України передбачається, що порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Заборгованість за кредитним договором №GP-7179678 від 17.12.2014 року станом на 23.07.2019 року складає 21832,20 грн. з яких: 6505,89 грн. заборгованість за кредитом; 716,49 грн. заборгованість по процентам; 1836,57 грн. заборгованість за комісією; 1277325 грн. штрафні санкції, що підтверджується довідкою про стан заборгованості. Надані позивачем докази відповідачем не спростовані. Відповідно ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Що стосується тверджень відповідача, про те, що за заявою АТ «ПУМБ» про видачу виконавчого напису, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. було видано виконавчий напис від 30.05.2017 року про звернення стягнення з боржника [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» суми заборгованості, який на даний час є чинним та поданий до виконання до органів примусового виконання, то суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною шостою статті 81ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Виходячи з вимог цивільного процесуального законодавства, відповідач повинен подати належні та допустимі докази на обґрунтування тих обставин, на які він посилається. Суд, відповідно до вимог ЦПК України, позбавлений права на збирання доказів за власною ініціативою, а тому при вирішенні спору, бере до уваги тільки ті докази, які надані сторонами по справі. До заяви відповідачем не надано доказів на підтвердження фактів викладених у заяві, а саме наявності чинного виконавчого напису нотаріуса. Даючи оцінку встановленим обставинам, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з врахуванням засад розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1921,00 грн.

Outcome: approved