Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

У липні 2019 року позивач [PERSON] звернулася із позовом до суду, в якому вказала, що з 04.05.2006 року вона перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу в них з відповідачем народились сини: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають та утримується нею. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 30.01.2018 року постановлено стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 14.12.2017 року і до повноліття сина [PERSON] , а потім на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісячно ї до його повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Підставою прийняття такого рішення суду стало посилання відповідача в судовому засіданні, що на той час він був не працевлаштований, перебував у скрутному матеріальному становищі, мав нерегулярний, мінливий дохід. На даний час відповідач офіційно працевлаштований в Польщі, працює водієм дальнобійником і його дохід складає більше 1500 євро на місяць. Стягнута на даний час сума аліментів в сумі 1500 грн. на двох дітей не покриває елементарних витрат на утримання синів, відповідач рідко цікавиться життям дітей,додаткової грошової допомоги не надає. Тому просить змінити розмір аліментів на утримання дітей з твердої грошової суми на частку від доходу в розмірі однієї третьої частини із заробітку відповідача щомісяця починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття сина [PERSON] , а потім на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі ј частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і до його повноліття, але не менш ніж 50% прожитого мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, до суду представник позивача [PERSON] , що діє в інтересах позивача на підставі договору про надання правової допомоги, подав заяву в якій просить справу розглядати без їх участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату,час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи доказами, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що сторони проживали у шлюбі з 04.05.2006 року та від шлюбу в них народились сини: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьком яких у свідоцтвах про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] вказаний відповідач. За рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 19 червня 2014 року сторони розірвали шлюб. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 30 січня 2018 року з відповідача [PERSON] на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 14.12.2017 року і до повноліття сина [PERSON] , а потім на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісячно ї до його повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Діти проживають з матір`ю. Цих обставин сторони не заперечують. Батько дітей офіційно працює в Республіці Польща та має дозвіл на проживання на її території з 14.05.2015 року, про що свідчить копія заявки на видачу іноземцю дозволу на постійне перебування від 14.05.2015 року. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд вважає доведеним, що у позивача змінився матеріальний стан, оскільки вона отримує аліменти на утримання дітей нижче мінімального гарантованого розміру, а діти мають право на утримання від батька - аліменти, а розмір присуджених аліментів за рішенням не відповідає закону. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.( ст. 183 СК України). Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених обставин статей 182-184 Сімейного кодексу України не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі, та навпаки). Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14. Тому з врахуванням викладених обставин суд приходить до висновку про необхідність зміни розміру аліментів з твердої грошової суми в розмірі 1500 грн. на частку заробітку (доходу) відповідача в розмірі однієї третьої її частини щомісяця на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] до повноліття сина [PERSON] , а потім на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і до його повноліття, але не менш як 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дитини, її вік та матеріальне становище платника аліментів. Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Слід стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 768,4 грн. відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, оскільки позивач від сплати такого збору звільнена. На підставі викладеного та

Outcome: approved