Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з вказаним вище позовом, в якому просив зняти арешт з житлового будинку з спорудами та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Нерубайське, вул.. Щорса, 24-А, що належить [PERSON] на праві власності, накладений постановами відділу ДВС Біляївського РУЮ Одеської області 30.07.2012 року та 13.02.2015 року. Свої вимоги мотивує тим що, наявність арештів унеможливлює реалізацію предмета іпотеки, у звязку з чим банк як іпотекодержатель та стягувач вимушений звернутись до суду із відповідною позовною заявою для скасування зазначених арештів. Представник позивача зявився до суду та підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач ПАТ ЕК «Одесаобленерго» в особі Біляївського РЕМ надав до суду заяву про слухання справи без його участі та заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що вказане питання регулюється загальними нормами ЗУ «Про виконавче провадження». Відповідач ПАТ «ПроКредитБанк» про дату та час слухання справи сповіщений належним чином. Про причини неявки до судового засідання не повідомив. Представник третьої особи до судового засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 березня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління та [PERSON] укладено кредитний договір №1331-н/1. Відповідно до умов цього договору, банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 38\~000,00 дол. США з терміном повернення до 21.03.2017 року. 06 квітня 2007 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, між банком та [PERSON] укладено іпотечний договір, посвідчений державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори [PERSON] за №1-2150. Предметом іпотеки є: 1). Житловий будинок з надвірними спорудами під №24-А, що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, село Нерубайське, вул. Щорса та складається з одного житлового черепашникового будинку житловою площею 77,20 кв.м., загальною площею 106,70 кв.м. Зазначений житловий будинок належить Іпотекодавцю на підставі свідоцтва №834 про право власності на житловий будинок, виданого виконкомом Нерубайської сільської ради Біляївського району, Одеської області 26.02.2007 року на підставі рішення виконкому від 26.01.2007 року за №4. 2). Земельна ділянка розміром 0,174 гектарів, що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, село Нерубайське, вул. Щорса, 24А. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Зазначена земельна ділянка належить іпотекодавцю на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯГ №958212, виданого Нерубайською сільською радою, Біляївського району Одеської області 01.03.2007 року. У звязку з невиконанням [PERSON] зобовязань за кредитним договором, АТ «Ощадбанк» звернувся з позовною заявою до Біляївського районного суду Одеської області про дострокове стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором №1331-н/1 від 21.03.2007 року. У звязку з чим, 19 грудня 2011 року, Біляївським районним судом Одеської області ухвалено заочне рішення, яке було змінено рішенням Апеляційного суду Одеської області від 08.06.2012 року і яким позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління, задоволено в повному обсязі та стягнуто заборгованість в сумі 48\~648,71 дол. США. В подальшому, під час проведення дій по добровільній реалізації заставленого майна за кредитним договором № 1331-н/1 від 21.03.2007 р., у рамках виконавчого провадження ВП №33611362 державним виконавцем відділу ДВС Біляївського районного управління юстиції Одеської області 30.07.2012 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою було накладено арешт на все майно, яке належить [PERSON] та накладено заборону на здійснення відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику. Вказаний арешт був накладений у звязку з виконанням виконавчого листа №2-3521/10 виданого 22.06.2012 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ПроКредитБанк» заборгованості у сумі 15\~700,35 грн. 13.02.2015 року в рамках виконавчого провадження ВП №46359834 державним виконавцем Біляївського міськрайонного управління юстиції винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою було накладено арешт на все майно, яке належить [PERSON] та накладено заборону на здійснення відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику. Вказаний арешт був накладений у звязку з виконанням виконавчого листа №496/2425/14-ц виданого 28.11.2014 року Біляївським районним судом Одеської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ ЕК «Одесаобленерго» в особі Біляївського РЕМ заборгованості у сумі 4\~678,93 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Однак, домовленості між кредитором та боржником щодо добровільної реалізації заставного майна також направлені на реальне виконання рішення суду. Згідно з п.4.1. договору іпотеки, Іпотекодержатель має право в разі невиконання умов кредитного договору звернути стягнення на предмет іпотеки. Частиною 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Постанови Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.07.2012 р. та від 13.02.2015 року якими накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] перешкоджають банку реалізувати своє право на задоволення своїх вимог шляхом реалізації предмета іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитом. АТ «Ощадбанк» є обтяжувачем з найвищим пріоритетом, у відповідності до ст. 2 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяження» та положень Кредитного договору, у звязку з тим, що на момент вчинення правочину, будь-яких інших обтяжень на предметі іпотеки не зареєстровано, а отже має першочергове право на задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки. Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду з позовом про звільнення заставленого майна з під арешту. Згідно зі ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження», спори, які виникають у виконавчому провадженні щодо звернення стягнення на заставне майно, вирішуються судом. Вважаємо своє право на заставне майно порушеним. Згідно розяснення Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (п.24) вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом предявлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту; у такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах; орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Адже, Закон України «Про іпотеку», а саме ч. 7 ст. 3, передбачає, що пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до приписів ч.2 ст. 114 ЦПК України, передбачено, що «позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини».

Outcome: approved