Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. Зазначала, що 25 травня 2014 року померла [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, площею 2,74 га, що розташована в адміністративних межах Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя, 24 березня 2008 року, [PERSON] залишила заповіт, яким належну їй земельну ділянку, заповіла їй, [PERSON] Посилаючись на те, що у встановлений законом строк вона до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, однак є такою, що прийняла спащину, так як на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем, про відмову від прийняття спадщини не заявляла, однак відсутність присвоєного кадастрового номера земельній ділянці, що входить до складу спадщини, позбавляє її можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, просила установити, що вона, [PERSON], постійно проживала разом із [PERSON], яка померла 25 травня 2014 року, на час відкриття спадщини, та визнати за нею, [PERSON], право власності на земельну ділянку, площею 2,74 га, що розташована в адміністративних межах Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У судове засіданні позивач не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Однак від представника позивача до суду надійшла заява, у якій він просив справу розглядати у його відсутність, а також у відсутність позивача, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Однак від представника відповідача до суду надійшла заява, в якій він просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши надані докази по справі, дійшов наступних висновків. Установлено, що 25 травня 2014 року померла [PERSON] (а.с. 7). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, площею 2,74 га, що розташована в адміністративних межах Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя, 24 березня 2008 року, [PERSON] залишила заповіт, яким належну їй земельну ділянку, площею 2,74 га, що розташована в адміністративних межах Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповіла [PERSON] (а.с. 9). У встановлений законом строк [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась. Разом із тим, на час відкриття спадщини спадкоємець [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON] (а.с. 10), про відмову від прийняття спадщини не заявляла, а отже відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, є такою, що прийняла спадщину. Земельній ділянці, площею 2,74 га, що розташована в адміністративних межах Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, не був присвоєний кадастровий номер земельної ділянки. Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 4.20 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та витягу з Державного земельного кадастру. Відповідно до п.п. 115 - 115-1 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17 жовтня 2012 року, державна реєстрація земельних ділянок, переданих у власність (користування) без проведення їх державної реєстрації (в тому числі у разі, коли відомості про земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, не внесені до державного реєстру земель), здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельних ділянок державної чи комунальної власності) в порядку, визначеному для державної реєстрації земельної ділянки. Разом із тим відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Крім того, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ураховуючи, що [PERSON] у визначений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, однак на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем, отримати свідоцтво про право на спадщину вона не може, у зв'язку із тим, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку, що входить до складу спадщини, не містить кадастрового номера, вказана земельна ділянка не зареєстрована у Державному земельному кадастрі, зважаючи на те, що така реєстрація земельної ділянки могла бути проведена лише за заявою спадкодавця, крім того, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved