Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 21 вересня 1996 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, за актовим записом № 629. На обґрунтування позову зазначила, що вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 1996 року та мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , та повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між нею та відповідачем поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, бо кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Вони разом не проживають, сімейно шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Діти проживають разом з нею, у добровільно порядку відповідач не надає допомогу на їх утримання. Ухвалою судді від 12 березня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи на 12 травня 2020 року. У вступному слові під час судового розгляду справи, який відбувся 12 травня 2020 року, позивачка стисло виклала зміст та підстави своїх позовних вимог та надала пояснення аналогічні обґрунтуванню позову. Підтримувала свою позовну заяву та просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Також пояснила суду, що вони з відповідачем мають двох дітей: повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . З 06 січня 2020 року вони з відповідачем спільно не проживають. Вона разом з дочкою [PERSON] залишила квартиру, де вони мешкали з чоловіком, та перейшли проживати у її приватизовану квартиру, бо відповідач її не підтримував, хоча він є хорошим батьком для дітей. Вона не бажає збереження їх з відповідачем шлюбу. В неї є інший чоловік, а у відповідача є інша жінка. У вступному слові під час судового розгляду справи, який відбувся 12 травня 2020 року, відповідач заперечував проти розірвання шлюбу та пояснив суду, що з січня 2020 року вони з дружиною дійсно спільно не мешкають, бо позивачка бажала пожити окремо один від одного, але він не думав, що вона захоче розірвати шлюб. У нього немає іншої жінки. Їм необхідно спільно виховувати дочку. Вважав, що їх сім`ю можливо зберегти, тому просив суд надати їм строк для примирення. Ухвалою суду від 12 травня 2020 року, за заявою відповідача, подружжю призначено строк для примирення до 02 вересня 2020 року. 02 вересня 2020 року відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується його особистою розпискою про явку в судове засідання на 02 вересня 2020 року о 09.00 годині, яка знаходиться в матеріалах справи (а.с. 18). 31 серпня 2020 року відповідач, на підставі поданої ним заяви, в повному обсязі ознайомився з матеріалами справи. Після ознайомлення з матеріалами справи 31 серпня 2020 року відповідач через канцелярію суду подав заяву про відкладення розгляду справи, бо він не може бути присутнім в судовому засіданні 02 вересня 2020 року у зв`язку з виниклою виробничою необхідністю, а також просить надати йому строк на укладення договору про надання правничої допомоги адвокатом для захисту своїх законних прав та інтересів. У вказаній заяві також зазначив, що наполягає на розгляді справи по суті тільки за його особистої участі. Просить суд при розгляді справи звернути увагу на те, що позивачка, яка разом з дочкою [PERSON] 07 січня 2020 року залишила зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , не зазначила у позові своє фактичне місце проживання і до теперішнього часу відмовляється повідомити йому фактичне місце проживання його дочки [PERSON] , заблокувала номери телефонів. Також у позовній заяві позивачка не вказала з ким із батьків після розірвання шлюбу буде проживати неповнолітня дочка [PERSON] та за якою з адресою, на утримання якої з нього на користь позивачки на підставі судового наказу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 26 травня 2020 року стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини його доходів. Також у позові позивачка не зазначила відомостей щодо наявності чи відсутності спору про поділ майна подружжя. Суд вважає, що відповідач, який належним чином був повідомлений про судове засідання 02 вересня 2020 року, не з`явився до суду без поважних причин, оскільки вказана ним причина неявки «у зв`язку з виниклою виробничою необхідністю» не приймається судом як поважна, бо відповідачем не вказано в чому полягала "виробнича енеобхідність" та не надано жодних доказів на підтвердження поважності причини неявки до суду. Також відсутні підстави для відкладення розгляду справи на підставі заявленого відповідачем клопотання про надання йому строку на укладення договору про надання правничої допомоги, бо відповідач після зупинення судом провадження у справі та надання подружжю строку для примирення мав достатньо часу для укладення такого договору, а будь-які поважні причини неможливості укласти цей договір та докази на їх підтвердження відповідачем суду не надані. Посилання відповідача в заяві на те, що позивачка чинить йому перепони у вихованні дочки та не вказала у позовній заяві про наявність чи відсутність спору щодо спільного майна подружжя не стосуються предмету позову про розірвання шлюбу, а спір щодо участі у вихованні дитини чи щодо майна подружжя може бути предметом судового розгляду за окремим позовом кожного із подружжя. Виходячи з наведеного, відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив провести судове засідання за відсутності відповідача та ухвалити рішення у справі. В судовому засідання, яке відбулося 02 вересня 2020 року позивачка підтримувала свій позов та пояснила суду, що в теперішній час вона мешкає у м. Дніпро з іншим чоловіком в його квартирі, дочка [PERSON] мешкає разом з ними, тобто вони мешкають однією сім`єю. В них дуже добрі стосунки, вона та дочка задоволені таким життям. Дочка у цьому навчальному році буде відвідувати школу № 54 в м. Дніпро, про що відомо відповідачу. Під час сімейного життя відповідач застосовував до неї фізичну силу і вона до цього часу боїться його. В теперішній час відповідач підтримує близькі стосунки з іншою жінкою. З відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] судовим наказом стягнуті аліменти, які він жодного разу не сплатив. За наданий судом строк для примирення вони з відповідачем не примирилися і вона наполягає на розірванні шлюбу. Вислухавши позивачку та відповідача, дослідивши письмові докази у справі та встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 вересня 1996 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, за актовим записом № 629, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 6). Сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7). В позовній заяві та в судовому засіданні позивачка стверджувала, що вона та відповідач припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства та з 06 січня 2020 року мешкають окремо один від одного. Відповідач в судовому засіданні також підтвердив те, що з січня 2020 року вони з дружиною спільно не мешкають, а у своїй заяві про відкладення розгляду справи вказав, що 07 січня 2020 року позивачка разом з дочкою [PERSON] залишили зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, судом встановлено, що з січня 2020 року сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, а малолітня дочка [PERSON] , [INFO] , мешкає разом з позивачкою [PERSON] . На утримання дитини з відповідача на користь позивачки в судовому порядку стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, що підтвердила в судовому засіданні позивачка, та не заперечувалося відповідачем, про що він вказав у своїй заяві про відкладення розгляду справи. Оскільки відповідач заперечував проти розірвання шлюбу і мав намір зберегти сім`ю, судом, згідно ст. 111 СК України, приймалися заходи для примирення подружжя шляхом надання їм строку для примирення, але сторони не примирилися та позивачка не бажає збереження шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] наполягала на розірванні шлюбу, стверджуючи, що наданий судом строк для примирення позитивних результатів не дав, вони з відповідачем не примирилися, а в теперішній час вона створила нову сім`ю з іншим чоловіком, з яким спільно мешкає, а тому збереження шлюбу з відповідачем буде суперечити її інтересам. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ч.2 ст. 112 СК України ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved