Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредит Колекш Груп» подано позов про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 500046429 від 03.12.2007 року у розмірі 29296,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги підтримав в повному обсязі. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлялася. Судова повістка у даній справі, повернуті на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Вказана кореспонденція направлена на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві та за якою відповідача зареєстровано за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Кіровоградській області. З урахуванням викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та за наявними у справі доказами. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України. Справа розглядається на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. Між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» (надалі - Цедент) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (Надалі - Цесіонарій) 29 грудня 2008 року укладено договір відступлення права вимоги боргу (надалі - Договір вимоги). Відповідно до п. 1 вищезазначеного договору Цедент відступає Цесіонарієві, а Цесіонарій набуває право вимоги боргу до осіб, які є позичальниками Банку за укладеними кредитними договорами та компенсує вартість такого боргу Цеденту. За п. 2 Договору вимоги та статті 514 Цивільного кодексу України, Цесіонарій набуває всі права вимоги як до Боржників, так і до кожного Боржника, а також всі права щодо забезпечення виконання кожним Боржником своїх зобов'язань, які належать Цеденту за договорами про надання кредиту на момент набуття Договором вимоги чинності, в тому числі, в порядку та на умовах, що передбачені договором про надання кредиту, вимагати сплати неустойки, інших виплат тощо. Цесіонарій має всі права розпоряджатися уступленими правами на власний розсуд, в тому числі переуступати їх, змінити на підставі окремо укладеного правочину, передати в забезпечення чи розпорядитись такими правами будь-яким чином. 14.07.2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (Надалі - Клієнт) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредит Колекшн Груп» уклали договір факторингу (а.с. 7). Відповідно до пункту 2.1. Договору факторингу, Фактор зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт зобов'язується відступити Факторові своє Право Вимоги до боржників за кредитним договором. Згідно Договору Факторингу та Витягу із акту приймання-передачі Реєстру Боржників від 14.07.2010 року, Клієнт передав Позивачу право вимоги до [PERSON] (надалі - Боржник/Відповідач), яке виникло у Банка на підставі вищесказаного (а.с. 10). Між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] 03.12.2007 року укладено Кредитний договір № 500046429, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у сумі 3450,00 дол. США, а відповідач зобов'язувалася погасити кредит в строк до 03.12.2010 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,99 % річних, щомісячної комісії за здійснення операції по картці в термінальних пристроях в розмірі 15,00 % від основної суми кредиту, що передбачено додатком № 1 до договору № 500046429 від 03.12.2007 року (а.с. 13). Даний договір за своєю правовою природою є кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За частиною 1 статті 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» виконало свої зобов'язання за договором кредиту в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 11-12). Відповідач неналежним чином виконувала свої зобов'язання за кредитним договором: несвоєчасно та не в повному обсязі погашала кредит та відсотки за користування кредитом. В зв'язку з чим, станом на 19.12.2013 року згідно розрахунку позивача виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 3685 доларів США, що еквівалентно 29454 грн. 20 коп. виходячи з офіційного курсу НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, тобто 19.12.2013 року (а.с.6). Сума боргу складається з: тіла кредиту - 3234, 87 доларів США, несплачені відсотки - 215,55 доларів США, пені за користування кредитом станом на 14.07.2010р.- 760 доларів США. При цьому, позивачем відраховано 504, 57 доларів США сплачених відповідачем. В наведеному розрахунку допущена помилка, сума заборгованості повинна становити 3705,85 доларів США, проте суд розглядає справу в межах позовних вимог. Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Частиною 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Позивач згідно до змісту позовних вимог просить стягнути з відповідача суму боргу не в іноземній валюті, а в її гривневому еквіваленті відносно курсу НБУ станом на 19.12.2013 року. Таким чином, діючи в межах позовних вимог, суд, стягує з відповідача на користь позивача суму боргу в гривневому еквіваленті визначеному позивачем на час подачі позову - 23546грн. 20 коп., що складається з тіла кредиту та нарахованих відсотків (2845,85 доларів США). Позивач також просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі 760 дол. США. Пунктом 16 Тарифів, які є невід'ємною частиною договору, та з якими ознайомлена відповідач, про що свідчить її підпис, передбачено, що розмір пені за кожен день прострочення, від простроченої суми становить 0,2 %. Законодавча можливість нарахування та стягнення пені визначена в ст.ст. 546, 547, 549 Цивільного Кодексу України. Згідно до ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Враховуючи викладені норми, є обґрунтованими та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені за несвоєчасну сплату кредиту, що в гривневому еквіваленті становить від 760 дол. США - 6074 грн. 68 коп. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, тобто на 19.12.2013 року, що відповідає межам позовних вимог. Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача 29454 грн. 20 коп. підлягає задоволенню в повному обсязі. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved