Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позов обгрунтований тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON], а [INFO] року помер батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS]. За життя її батьки заповіту на випадок своєї смерті не посвідчували. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом, прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] шляхом вступу у фактичне управління і володіння спадковим майном, однак належним чином оформити право на спадщину вона не може у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Просила визнати за нею право власності на житловий будинок А-1 та веранду а загальною площею 86.2 кв.м., житловою площею 50.3 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами: хлів Б-1, вбиральня В, огорожа 1, ворота 2, розташовані по [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подавши суду заяву від 23 травня 2017 року про розгляд справи за її відсутності, де вказує, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоч була вчасно і належним чином повідомлена про дату, час та місце його проведення, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не подавала. За згодою позивача та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Луківською селищною радою Турійського району Волинської області, слідує, що [INFO] року померла [PERSON] (а. с. 7). [INFO] року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Луківською селищною радою Турійського району Волинської області (а. с. 7). Свідоцтвом про народження, свідоцтвом про укладення шлюбу (а. с. 9) підтверджується, що позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] Відповідно до довідки Луківської селищної ради Турійського району Волинської області від 07 березня 25017 року №600 після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS]. Належність вищевказаного будинку спадкодавцеві [PERSON] підтверджується рішенням виконавчого комітету Луківської ради депутатів трудящих від 17 жовтня 1957 року про надання права індивідуального будівництва на земельній ділянці по [ADDRESS], викопіровкою із будівельного кварталу №23, інвентаризаційними даними на домоволодіння по [ADDRESS] (а. с. 13). До складу спадкового майна входить житловий будинок А-1, веранда а, прибудова а1, хлів Б-1, вбиральня В, огорожа 1, ворота 2, що стверджується технічним паспортом. Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом, зокрема, у першу чергу, мають діти спадкодавця (ч. ч. 1, 2 ст. 1223, ст. 1261 ЦК України). Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику в справах про спадкування", відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Виходячи з того, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] року, до даних цивільних відносин слід застосовувати правила ЦК УРСР (від 1963 року). Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до вимог статті 549 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем після смерті спадкодавця [PERSON], прийняла спадщину шляхом вступу у фактичне управління і володіння спадковим майном, що стверджується довідкою Луківської селищної ради Турійського району Волинської області від 07 березня 2017 року №600. Відповідач [PERSON] від спадщини та її обов'язкової частини відмовилась, про що у встановлений законом строк подала нотаріусу відповідну заяву. Інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON], немає, що підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи 44/2017 до майна померлого [PERSON] За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права та виходячи із характеру спірних правовідносин між сторонами, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на спадкування за законом після смерті [PERSON] та правових підстав для визнання за нею права власності на спадкове майно. На підставі викладеного, ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР (1963 року), та

Outcome: approved