overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до СФГ "Світлана" про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного 24.01.2008 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданий 10.12.2002 року підтверджує належність земельної ділянки площею 6,580 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території адміністративного підпорядкування Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. Спірний договір оренди земельної ділянки було укладено терміном на десять років та зареєстрований 22.12.2010 року Томаківським районним відділом ДРФ ДП УДКЗ за [NUMBER]. У порушення вимог п.п. 4.2, 4.4. договору оренди земельної ділянки відповідач не у повному обсязі сплатив орендну плату за 2014 рік, внаслідок чого виникла заборгованість яка не виплачена і до цього часу. У своїй письмовій заяві представник позивача, що діє на підставі довіреності від 20.03.2015 року, підтримав позовні вимоги повністю і просив суд розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні. Представник відповідача, що діє на підставі довіреності від 21.05.2014 року, у своїй письмовій заяві проти позову не заперечує і просить суд вирішити справу за своєї відсутності у судовому засіданні. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності у судовому засіданні сторін згідно вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України та на підставі наявних у справі доказів, які є достатніми для вирішення справи по суті заявлених вимог. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Отже, виходячи з тих обставин, що сторони добровільно погодилися у порядку судового розгляду спору розірвати договір оренди земельної ділянки, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до СФГ "Світлана" про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного 24.01.2008 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державний акт на право приватної власності на землю серія Р3 №137560, виданий 10.12.2002 року підтверджує належність земельної ділянки площею 5,900 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території адміністративного підпорядкування Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. Спірний договір оренди земельної ділянки було укладено терміном на десять років та зареєстрований 11.07.2008 року Томаківським відділом ДРФ Центру ДЗК за №040813401881. У порушення вимог п.п. 4.2, 4.4. договору оренди земельної ділянки відповідач не у повному обсязі сплатив орендну плату за 2014 рік, внаслідок чого виникла заборгованість яка не виплачена і до цього часу. У своїй письмовій заяві представник позивача, що діє на підставі довіреності від 27.11.2014 року, підтримав позовні вимоги повністю і просив суд розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні. Представник відповідача, що діє на підставі довіреності від 21.05.2014 року, у своїй письмовій заяві проти позову не заперечує і просить суд вирішити справу за своєї відсутності у судовому засіданні. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності у судовому засіданні сторін згідно вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України та на підставі наявних у справі доказів, які є достатніми для вирішення справи по суті заявлених вимог. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Отже, виходячи з тих обставин, що сторони добровільно погодилися у порядку судового розгляду спору розірвати договір оренди земельної ділянки, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до СФГ "Світлана" про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного 24.01.2008 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державний акт на право приватної власності на землю серія Р3 №137592, виданий 10.12.2002 року підтверджує належність земельної ділянки площею 3,060 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території адміністративного підпорядкування Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. Спірний договір оренди земельної ділянки було укладено терміном на десять років та зареєстрований 11.07.2008 року Томаківським відділом ДРФ Центру ДЗК за №040813401884. У порушення вимог п.п. 4.2, 4.4. договору оренди земельної ділянки відповідач не у повному обсязі сплатив орендну плату за 2014 рік, внаслідок чого виникла заборгованість яка не виплачена і до цього часу. У своїй письмовій заяві представник позивача, що діє на підставі довіреності від 28.11.2014 року, підтримав позовні вимоги повністю і просив суд розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні. Представник відповідача, що діє на підставі довіреності від 21.05.2014 року, у своїй письмовій заяві проти позову не заперечує і просить суд вирішити справу за своєї відсутності у судовому засіданні. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності у судовому засіданні сторін згідно вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України та на підставі наявних у справі доказів, які є достатніми для вирішення справи по суті заявлених вимог. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Отже, виходячи з тих обставин, що сторони добровільно погодилися у порядку судового розгляду спору розірвати договір оренди земельної ділянки, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до СФГ "Світлана" про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного 27.12.2010 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданий 11.05.2005 року підтверджує належність земельної ділянки площею 6,190 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території адміністративного підпорядкування Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. Спірний договір оренди земельної ділянки було укладено терміном на п'ять років та зареєстрований 07.07.2011 року відділом Держкомзему у Томаківському районі за [NUMBER]. У порушення вимог п.п. 4.2, 4.4. договору оренди земельної ділянки відповідач не у повному обсязі сплатив орендну плату за 2014 рік, внаслідок чого виникла заборгованість яка не виплачена і до цього часу. У своїй письмовій заяві представник позивача, що діє на підставі довіреності від 28.01.2015 року, підтримав позовні вимоги повністю і просив суд розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні. Представник відповідача, що діє на підставі довіреності від 21.05.2014 року, у своїй письмовій заяві проти позову не заперечує і просить суд вирішити справу за своєї відсутності у судовому засіданні. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності у судовому засіданні сторін згідно вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України та на підставі наявних у справі доказів, які є достатніми для вирішення справи по суті заявлених вимог. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Отже, виходячи з тих обставин, що сторони добровільно погодилися у порядку судового розгляду спору розірвати договір оренди земельної ділянки, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до СФГ "Світлана" про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного 27.12.2010 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданий 11.06.2007 року підтверджує належність земельної ділянки площею 2,0267 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території адміністративного підпорядкування Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. Спірний договір оренди земельної ділянки було укладено терміном на п'ять років та зареєстрований 07.07.2011 року відділом Держкомзему у Томаківському районі за [NUMBER]. У порушення вимог п.п. 4.2, 4.4. договору оренди земельної ділянки відповідач не у повному обсязі сплатив орендну плату за 2014 рік, внаслідок чого виникла заборгованість яка не виплачена і до цього часу. У своїй письмовій заяві представник позивача, що діє на підставі довіреності від 17.03.2015 року, підтримав позовні вимоги повністю і просив суд розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні. Представник відповідача, що діє на підставі довіреності від 21.05.2014 року, у своїй письмовій заяві проти позову не заперечує і просить суд вирішити справу за своєї відсутності у судовому засіданні. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності у судовому засіданні сторін згідно вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України та на підставі наявних у справі доказів, які є достатніми для вирішення справи по суті заявлених вимог. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Отже, виходячи з тих обставин, що сторони добровільно погодилися у порядку судового розгляду спору розірвати договір оренди земельної ділянки, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до СФГ "Світлана" про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного 27.12.2010 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 11.06.2007 року, підтверджує належність земельної ділянки площею 2,0266 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території адміністративного підпорядкування Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. Спірний договір оренди земельної ділянки було укладено терміном на п'ять років та зареєстрований 10.07.2011 року відділом Держкомзему у Томаківському районі за [NUMBER]. Нормами ст. 792 Цивільного кодексу передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Обов'язки відповідача за даним договором полягають у користуванні земельною ділянкою та сплатою орендної плати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Великовіської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлого [INFO] , а саме: на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка, її мати - [PERSON] та сестра - [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька позивачки - [PERSON] , котра сталася [INFO] . Спадщину після його смерті прийняла позивачка, а мати та сестра позивачки відмовилися від прийняття спадщини. В свою чергу, за життя [PERSON] прийняв спадщину після своєї матері, баби позивачки, - [PERSON] , яка померла [INFO] , але не оформив свої спадкові права. [PERSON] за життя прийняла спадщину після свого чоловіка, діда позивачки, [PERSON] , який помер [INFO] , але не оформила свої спадкові права. Водночас, до складу спадкового майна після померлого [PERSON] входить вищезазначений житловий будинок. Проте позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину на нього, оскільки за життя ні [PERSON] , ні [PERSON] , ні спадкодавець [PERSON] не здійснили державної реєстрації права власності на вищезазначений будинок з надвірними будівлями, так як державна реєстрація була запроваджена 13.12.1995 року, а будинок був збудований у 1970 році. Таким чином, позивачка позбавлена можливості в позасудовому порядку реалізувати своє право на спадкове майно. У підготовче засідання позивачка не з`явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, надавши до суду відзив на позов, у якому просив справу розглядати у його відсутність, та зазначив, що позовні вимоги Великовіська сільська рада визнає в повному обсязі, правові наслідки визнання позову зрозумілі та задовольняють. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України та п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема в порядку спадкування. Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Позивачка звернулася\~до суду\~з позовом\~до Територіальної\~громади в\~особі Великовіської\~сільської ради\~Ріпкинського району\~Чернігівської області\~про визнання права на\~земельну частку\~(пай)\~розміром 5,02\~умовних кадастрових\~гектарів у\~землях,\~які перебували\~в колективній\~власності КСП\~«Ленінський шлях»\~с.\~Велика Вісь\~Ріпкинського району\~Чернігівської області,\~згідно сертифіката\~на право\~на земельну\~частку (пай)\~серії ЧН\~№ 0179879,\~виданого на\~ім`я\~ [PERSON] на\~підставі розпорядження\~Ріпкинської районної\~державної адміністрації\~№ 220\~від 20.06.1996,\~та зареєстрованого\~в Книзі\~реєстрації сертифікатів\~на право\~на земельну\~частку (пай)\~по КСП\~«Ленінський шлях»\~21.10.1997\~за №\~518, в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги\~мотивовані тим,\~що позивачка\~є спадкоємицею\~за заповітом\~та прийняла\~спадщину після\~померлої \~ [INFO] \~матері,\~ [PERSON] . До складу спадщини після смерті останньої входить, у тому числі, вищезазначене право на земельну частку (пай), згідно вказаного сертифікату. Однак у зв`язку із втратою його оригіналу, що підтверджується оголошенням у газеті «Життя полісся» від 19.01.2018 № 2 (9929), позивачка позбавлена можливості у позасудовому порядку реалізувати своє право на спадщину, отримавши відповідне свідоцтво. У підготовче засідання позивачка не з`явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, надавши до суду заяву, у якій просив справу розглядати у його відсутність, та зазначив, що позовні вимоги визнає. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України та п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема в порядку спадкування. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Губицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, в якому просила: - встановити факт родинних відносин, а саме: що за життя [PERSON] , який помер [INFO] , доводився рідним батьком позивачки; - визначити позивачці додатковий строк тривалістю в 3 (три) місяці, з моменту набрання законної сили рішенням суду, для подання заяви про прийняття спадщини до відповідної державної нотаріальної контори (приватного нотаріуса) після смерті [PERSON] , котра сталась [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що батько позивачки [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай). Позивачка є спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON] , але при оформленні спадщини з`ясувалося, що відсутні докази родинних відносин між нею та [PERSON] , оскільки у свідоцтві про народження позивачки в графі « Батько » зазначено тільки ім`я та по батькові « [PERSON] », адже батьки позивачки не перебували у зареєстрованому шлюбі. Крім того, позивачка з поважних причин пропустила строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] . Вищезазначене створює перешкоду позивачці в оформленні своїх спадкових прав в позасудовому порядку. У підготовче засідання позивачка та її представник не з`явилися, надавши до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, надавши до суду відзив на позовну заяву, в якому просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, наслідки визнання позову зрозумілі та задовольняють. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України та п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами . Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved