Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним регламентні виплати в загальній сумі 9 286, 96 грн. та судові витрати в розмірі 1762 грн. покласти на відповідача, обгрунтовуючи свій позов наступним. 04 липня 2016 року об 13 год. 40 хв. біля АЗС «БРСМ» у с. Леонівка Кагарлицького району Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю наступних транспортних засобів: автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Форд» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду після настання вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди співробітниками поліції були складені адміністративні протоколи про адміністративне правопорушення відносно обох водіїв ([PERSON] та [PERSON].). 21.10.2016 року до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою-повідомленням про ДТП (справа № 36802) звернулась уповноважена особа власника пошкодженого автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER] (ДП «АВТОМОТОРС») та надала відповідні документи. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Рено» д.н.з. [NUMBER] була застрахована відповідно до полісу №АЕ/7898654 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в Приватному акціонерному товаристві «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС». На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Рено» д.н.з. [NUMBER] не була застрахована в жодній страховій компанії. Постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 02.09.2016 року по справі № 368/954/16-п винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON]. Постановою Бородянського районного суду Київської області від 30.08.2016 року по справі № 360/1405/16-п провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно [PERSON] закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. За дорученням МТСБУ було проведене незалежне автотоварознавче дослідження пошкодженого у ДТП транспортного засобу «Рено» д.н.з. [NUMBER]. Відповідно до звіту № 1354 від 04.11.2016р. вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП, складає 9 286, 96 грн. з ПДВ. 10.11.2016 року до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування звернулась уповноважена особа власник пошкодженого автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER] (ДП «АВТОМОТОРС») та надала відповідні документи. Відповідно до частини 1 та 2 п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Згідно чинного законодавства України позивачем власнику пошкодженого автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER] по справі № 36802 була відшкодована завдана матеріальна шкода без ПДВ в сумі 8 520, 71 грн., що підтверджується платіжним дорученням за № 9211 рв від 25.11.2016 року. 23.02.2017 року із заявою про долучення до матеріалів справи № 36802 та вимогою про доплату страхового відшкодування звернулась уповноважена особа ДП «АВТОМОТОРС» та надала відповідні документи. Згідно чинного законодавства України позивачем власнику пошкодженого автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER] по справі № 36802 було додатково перераховано розмір раніше невиплаченого ПДВ в сумі 766, 25 грн., що підтверджується платіжним дорученням за № 2614рв від 04.04.2017 року. Загальна сума регламентних виплат позивача по даній страховій справі № 36802 складає 9 286, 96 грн. З метою досудового врегулювання (п. 6 част. 3 ст. 175 ЦПК України) позивачем на адресу відповідача були надіслані лист МТСБУ та письмову вимогу представника позивача про компенсацію регламентних виплат. Проте а ні письмової відповіді, а ні виплати страхового відшкодування позивач від відповідача так і не дочекався. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також: шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 1 част. 1 ст. 1188 ЦКУ шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до пункту першого статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без представника позивача. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача. Позов підтримують та просять його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, що свідчить повернення повідомлення з відміткою - інші причини. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому суд вважає, відповідно до ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи думку позивача, який не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі, виходячи з наступного. Правовідносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Цивільним кодексом України, Законом № 1961-IV та іншими прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Пунктом 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що завдання майнової /матеріальної/ та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків. З матеріалів справи вбачається, що 04 липня 2016 року об 13 год. 40 хв. біля АЗС «БРСМ» у с. Леонівка Кагарлицького району Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю наступних транспортних засобів: автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Форд» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду після настання вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди співробітниками поліції були складені адміністративні протоколи про адміністративне правопорушення відносно обох водіїв ([PERSON] та [PERSON].). 21.10.2016 року до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою-повідомленням про ДТП (справа № 36802) звернулась уповноважена особа власника пошкодженого автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER] (ДП «АВТОМОТОРС») та надала відповідні документи. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Рено» д.н.з. [NUMBER] була застрахована відповідно до полісу №АЕ/7898654 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в Приватному акціонерному товаристві «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС». На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Рено» д.н.з. [NUMBER] не була застрахована в жодній страховій компанії. Постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 02.09.2016 року по справі № 368/954/16-п винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON]. Постановою Бородянського районного суду Київської області від 30.08.2016 року по справі № 360/1405/16-п провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно [PERSON] закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до звіту № 1354 від 04.11.2016р. вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП, складає 9 286, 96 грн. з ПДВ. У зв'язку з чим, власник пошкодженого автомобіля, з метою отримання страхового відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. На дату скоєння ДТП, водій [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Статтею 29 Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно чинного законодавства України позивачем власнику пошкодженого автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER] по справі № 36802 була відшкодована завдана матеріальна шкода без ПДВ в сумі 8 520, 71 грн., що підтверджується платіжним дорученням за № 9211 рв від 25.11.2016 року. 23.02.2017 року із заявою про долучення до матеріалів справи № 36802 та вимогою про доплату страхового відшкодування звернулась уповноважена особа ДП «АВТОМОТОРС» та надала відповідні документи. Згідно чинного законодавства України позивачем власнику пошкодженого автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER] по справі № 36802 було додатково перераховано розмір раніше невиплаченого ПДВ в сумі 766, 25 грн., що підтверджується платіжним дорученням за № 2614рв від 04.04.2017 року. Загальна сума регламентних виплат позивача по даній страховій справі № 36802 складає 9 286, 96 грн. Відповідно до п.41.4 ст.41 Закону МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучення для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентне виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди. Потерпілому відшкодована матеріальна шкода, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги саме до [PERSON], як до винної особи в розмірі понесених витрат, що складає 9 286,96 грн., оскільки дана особа на момент ДТП не мала договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 27.03.2018 року позивачем на адресу відповідача було направлено регресну вимогу № 0021-05/03-18 з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування в порядку регресу. Однак останній залишив її без задоволення. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Частина перша статті 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частинами 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За змістом п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відповідно до ст. 1187 ч.2 ЦК України, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Згідно з ст. 1194 ЦК України, особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За таких обставин, вимоги позивача є обґрунтованими, тому на його користь з відповідача підлягають стягненню витрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 9 286 грн. 96 коп. У разі задоволення позову, судові витрати у справі покладаються на відповідача відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved