overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

У липні 2018 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості в сумі 61 684 грн. 00 коп. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, та пояснив, що у зв'язку з важким матеріальним станом не має змоги вчасно його повернути. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності позивача, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 30.08.2017 року між ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] (далі-Позичальник) було укладено Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної ліній. Відповідно до умов Договору, позивач відповідачеві відкрив картковий рахунок №26255005386897 у валюті гривня та випустити міжнародну платіжну картку MC DEBIT WORLD строком дії 2 року з моменту її випуску, встановивши ліміт відновлюваної кредитної лінії (сума кредиту) 50 000,00 грн. На адресу відповідача надсилалась вимога від 21.06.2018 р. про усунення порушень, відповідно до якого банк вимагає від позичальника у строк до 30 днів з дати відправлення цієї Вимоги, але не пізніше 3 днів з дати отримання, сплатити заборгованість по кредиту, платити нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штраф/пеню в загальному розмірі 61 684,00 грн. Дотепер відповідач свої зобов'язання за вищевказаним договором не виконав, заборгованість за тілом кредитом - 31 664,89 грн., заборгованість по прострочки по тілу - 23 439,84 грн., відсотки за кредитом - 336,00 грн., неустойка - 6243,27 грн. - станом на 15.06.2018 року. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 61 684 грн. 00 коп. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 526, 527, 530,1049,1050, 1054 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за кредитним договором, у зв'язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими й підлягають задоволенню. Тому, враховуючі заявлені позивачем вимоги, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в сумі 61 684 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

у липні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, укладений з відповідачем, зареєстрований 31 липня 2010 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім"ї, про що складено актовий запис № 1761. В обґрунтування вимог, викладених у позовній заяві, зазначає про те, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, відповідач фактично не проживає з позивачем протягом тривалого часу, не веде спільний побут та бюджет, не підтримує сімейних стосунків, шлюб існує формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечило б інтересам сторін. У підготовчому судовому засідання позивач позов підтримала у повному обсязі. Відповідачем у підготовчому судовому засіданні позов визнано повністю. Згідно ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судовим розглядом встановлено, що 31 липня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім"ї, про що складено актовий запис № 1761, що підтверджується даними свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 31.07.2010 року. Від шлюбу сторони у справі мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с. 7) Судом встановлено, що спільне життя сторін у справі не склалось, у зв'язку із тим, що останні мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаємопорозуміння та почуття любові та поваги одне до одного. Протягом тривалого строку сторони у справі не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, мають окремі бюджети, проживають окремо. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд виходить з того, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї у даному випадку не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам сторін у справі, враховуючи обставини, що склалися у даному конкретному випадку, у зв'язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

У липні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 17 січня 2015 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Стрию реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 14. Від шлюбу дітей у них немає. [PERSON] втратила до відповідача почуття поваги та кохання, проживають окремо і не підтримують відносин з лютого 2018 року, примирення між ними неможливе. Тому позивачка просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на [PERSON]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] також не з'явився до суду для розгляду справи, від нього надійшла заява про слухання справи без його участі, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 17 січня 2015 року сторони перебувають в шлюбі, який було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Стрию реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 14. Сторони проживають окремо і не підтримують відносин з лютого 2018 року. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

У липні 2018 року позивачка звернулась в суд з позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений із відповідачем та зареєстрований 01 жовтня 2010 року Новенською селищною радою Кіровського району міста Кіровограда, актовий запис №89. Зазначає, що шлюбні стосунки припинені з причин відсутності взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов"язки з ведення спільного господарства. В підготовче засідання позивачка надала заяву щодо розгляду справи без її участі, позов підтримала, строк на примирення просила не надавати. Відповідач до суду також подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав ( а.с.11). Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Визнання відповідачем позовних вимог прийнято судом. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, із наступних підстав. Судом встановлено, що сторонами у жовтні 2010 року було укладено шлюб, який зареєстровано Новенською селищною радою Кіровського району міста Кіровограда, актовий запис №89. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть, примирятись не бажають. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спір про місце їх проживання відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов"язки з ведення спільного господарства, намірів зберегти сім'ю у сторін немає, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

У липні 2018 року позивачка звернулась в суд з позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений із відповідачем та зареєстрований 19 січня 2016 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис №14. Зазначає, що шлюбні стосунки припинені з причин відсутності взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов"язки з ведення спільного господарства. В підготовче засідання позивач надала заяву щодо розгляду справи без її участі, позов підтримала, строк на примирення просила не надавати. Відповідач до суду також подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Визнання відповідачем позовних вимог прийнято судом. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, із наступних підстав. Судом встановлено, що сторонами у січні 2016 року було укладено шлюб, який зареєстровано Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис №14. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть, примирятись не бажають. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов"язки з ведення спільного господарства, намірів зберегти сім'ю у сторін немає, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 17.09.1999 року він зареєстрував шлюб із відповідачкою у Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 672. Від шлюбу народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначав, що з 2018 року однією сім`єю не проживають, оскільки між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Вказував, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам, а тому просив шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище « [PERSON] ». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги\~ підлягають задоволенню, виходячи з такого. 17.09.1999 року сторони зареєстрували шлюб у Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 672. [INFO] від шлюбу народився син [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПУ України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з урахуванням думки відповідачки, яка не заперечувала проти розірвання шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав\~ для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. При зверненні до суду з даним позовом [PERSON] сплатив судовий збір в сумі 768,40 грн.. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та згідно ч.3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачкою позов було визнано до початку розгляду справи по суті, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку про повернення позивачу 50 відсотків сплаченого ним при поданні позову судового збору в сумі 384,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

У липні 2019 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивач вказує, що з 16.02.2008 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, вони є батьками малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося через поступове погіршення стосунків протягом декількох років, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Чоловік систематично виїжджав на заробітки за кордон, незважаючи на її бажання бути разом, постійні від`їзди відповідача призвели до розходження в поглядах на сімейне життя та подальшу побудову шлюбних стосунків, примирення з відповідачем та подальше спільне життя вважає неможливим. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що зареєстрований 16 лютого 2008 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 16; прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу залишити без змін "Козирєва". Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов визнає, просить задовольнити. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 лютого2008 року [PERSON] [PERSON]зареєстрували шлюб у Ленінськомувідділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, про що відповідно до Свідоцтва прошлюбсерії [NUMBER] , виданого 16.02.2008 року, зроблений актовий запис № 16. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньогосина - [PERSON] , [INFO] . Сторониподружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть; оскільки почуття любові та поваги один до одного втрачено, примирення між ними та відновлення сім`ї неможливе. Спору про місце проживання малолітньої дитини та про поділ спільного майна між сторонами немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] ,- розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

У липні 2019 року позивач звернулась в суд з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання їх двох спільних дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісяця від дня пред`явлення позову до їх повноліття, допустивши негайне виконання судового рішення у межах стягнення платежу за один місяць. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що протягом останнього часу вони не підтримують сімейних стосунків, вона з дітьми мешкає окремо від відповідача, діти потребують значно більше догляду, витрат на харчування, утримання, оздоровлення та навчання. Через відсутність регулярної підтримки з боку батька дітей, вона і звертається в суд з позовом до нього про стягнення аліментів на їх утримання. Відповідач працює, отримуючи стабільну заробітну плату, тому має можливість утримувати дітей. Ухвалою від 08.07.2019 року у справі відкрито провадження, вирішено розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка у своїй заяві від 16.09.2019 року просила справу розглядати без її участі, відповідач заявою від 13.09.2019 року позовні вимоги визнав, також просив справу розглядати без його участі. Дослідивши надані суду докази, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає, що вони підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] та [NUMBER] . На даний час діти проживають з матір`ю, що підтверджується довідкою Іванківської селищної ради № 2168 від 02.07.2019 року. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності зі ч.2 ст.182 СК України Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. П.1 ч.1 ст. 430 передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного, ст. 180-182 СК України, ст. 141, 265-268, 354, 430 ЦПК України, ст.4 Закону України "Про судовий збір", суд

Outcome: approved