Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки до досягнення нею 23-річного віку, обгрунтовуючи позов тим, що у період з 1996 року по 2007 рік перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя у них народилася донька [PERSON], [INFO] До досягнення донькою повноліття, за рішенням суду, відповідач сплачував щомісячно на утримання доньки аліменти в розмірі 1/3 частини його пенсії. На даний час [PERSON] є студенткою ІІІ курсу денної форми навчання Вищого навчального професійного училища №3, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Надавати таку матеріальну допомогу відповідач у змозі, так як отримує високу пенсію, інших утриманців у відповідача немає, а тому просила суд стягувати з відповідача аліменти в її користь на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання щомісячно в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів відповідача до досягнення нею 23-річного віку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила задоволити в повному обсязі Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечив. Беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживає повнолітня донька, яка продовжує навчання. Відповідно до копії свідоцтва про народження серія І-ФМ №063050 виданого 21.10.1999 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] р.н.(а.с.4). 12.07.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №1036. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу дружини Степанюк (а.с.7). Таким чином, сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що повнолітня донька [PERSON], [INFO] після розірвання шлюбу між батьками проживає з матірю, перебуває на її утриманні та навчається у Вищому художньому професійному училищі №3 м.Івано-Франківська, за професією (спеціалінстю) монтажник експозиції та художнє-оформлювання робіт, на третьому курсі денної форми навчання до 30.06.2018 року, що підтверджується довідкою №122 від 31.07.2017 року(а.с. 8). У відповідності з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 Сімейного кодексу України, до яких відносяться: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дочки, сина; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В судовому засіданні було встановлено, що позивачка працює в ТОВ Райз-Прикарпаття прибиральником територій та отримує невеликі доходи (а.с.9)., а тому їй не вистачає коштів для забезпечення належного рівня життя дитини, придбання продуктів харчування, одягу та предметів першої необхідності, підтримання її фізичного, інтелектуального та культурного розвитку. Відповідачем в судовому засіданні надано Довідку №1518/13 від 15.11.2017 року видану пенсіонеру [PERSON], з якої вбачається, що сума пенсії в період з 01.11.2017 року по 31.11.2017 року складає 1 452,00 грн (а.с.16). За приписами ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити частково, визначивши розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача в користь позивачки на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO] щомісячно в розмірі 1/3 частини від усіх заробітків (доходів) до закінчення нею навчання 30.06.2018 року, починаючи з 03.08.2017 року. Не підлагає до задоволення вимога позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки до досягнення нею 23-річного віку, оскільки, на батьків покладено обов'язок утримувати повнолітніх дочку, сина, за умови якщо вони продовжують навчання. Як вбачається із матеріалів справи термін навчання [PERSON] до 30.06.2018 року. У випадку продовження навчання після 30.06.2018 року позивачка має право звернутись до суду з іншим аналогічним позовом. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. ст. 3, 4, 10, 11, 59, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved