overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом в якому зазначила, що вона є власником квартир №8 в будинку № 22 по вул. Лисенка, що у м. Коломия, в якій на даний час зареєстровані вона, її колишній чоловік [PERSON] та дві дочки [PERSON] та [PERSON] Рішенням суду від 04 грудня 2013 року шлюб між нею та відповідачем розірвано, однак практичного з 2010 року відповідач не проживає в спірній квартирі. Відповідач втратив будь який інтерес до вищезазначеного будинку, не бере участі в його утриманні, не дбає про його збереження і тим самим створює незручності в користуванні будинком. Враховуючи, що відповідач більше п'яти років не проживає за вищевказаною адресою, добровільно знятись з реєстрації відмовляється, що створює незручності в праві розпоряджатись спірним майном, оформити субсидію, то просить суд визнати його таким, що втратив право на користування житлом, оскільки більше року не проживає в будинку без поважних причин. Відповідач в судове засідання не з'явивився повторно, про дату і час слухання справи належно повідомлявся судовими повістками та через засоби масової інформації в газеті "Галичина" від 26.11.2015 року № 176-177 (5129-5130). Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житла в [ADDRESS]. У вказаній квартирі в даний час зареєстрована позивачка, доньки [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] та відповідач, який з 2010 року без поважних на то причин не проживає у спірній квартирі, не бере участі в її утриманн, оплаті комунальних послуг, у квартирі відсутні його особисті речі, що свідчить про те, що він втратив інтерес до вказаного житла, а тому можна вважати його такими, що втратив право на користування житлом. Через реєстрацію відповідача , який не проживає у спірному будинку позивачка не може оформити пільги на отримання субсидій на комунальні послуги та користуватися ішними передбаченими законом пільгами. Встановлене судом підтверджується копіями свідотцв про народження, копією договору-купівлі продажу, копією технічного паспорту, копією рішення Коломийського міськрайнного суду від 04.12.2013 року, довідкою № 2795 від 23.10.2015 року та іншими перевіреними в судовому засіданні доказами. Отже, суд прийшов до переконання, що відповідач більше року без поважних на то причин не проживає у спірній квартирі, що дає суду підстави для визнання його втратившим право на користування житлом. На підставі ст.405 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, в якому зазначила, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спільним життям з відповідачем вони прожили до 02.06.2014 року, потім їхня сім'я розпалась. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Достатніх доходів на утримання дитини вона не має. Стан здоров'я дитини задовільний, що на теперішній час не потребує додаткових витрат. Оскільки між ними не був укладений нотаріально посвідчений договір про розмір аліментів і відповідач ухиляється від своїх обов'язків по утриманню дитини, вона змушена звернутись до суду з позовом . При визначенні судом розміру аліментів, вона бажала б визначити їх в частках від доходів відповідача. Інші стягнення по виконавчим листам з відповідача не проводяться, інших дітей у нього немає. Просить суд стягнути аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі ? частини від доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі, на позові наполягає (а.с.14). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений телефонограмою, по телефону відповідач повідомив, що з'являтись не буде, позов визнає в повному обсязі (а.с.15). Суд, заслухавши сторони, дослідивши та оцінивши добуті в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивачки виходячи з наступного: Сторони перебувають у шлюбі, від якого мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини та копією свідоцтва про шлюб (а.с.4,6). Згідно довідки виконавчого комітету Старобільської міської ради Луганської області, дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с.3). Відповідач згоден платити аліменти у заявленому позивачкою розмірі, що зазначив у телефонному режимі, згідно телефонограми (а.с.15). Відповідно ст..61 ЦПК України - обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу батьки зобов'язані виховувати і утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів. Даною статтею передбачено що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, згідно ст.79 ЦПК України з відповідача належить стягнути на рахунок спеціального фонду державного бюджету України судовий збір у розмірі 243.60 гривень. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, в якому зазначила, що між нею та відповідачем 1 листопада 1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Сватівської районної ради м. Сватове Луганської області, був укладений шлюб.. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач не працює, на її неодноразові прохання коштів на утримання неповнолітньої доньки не надає, вона вимушена самостійно піклуватись про забезпечення її усім необхідним. . У зв'язку із чим і звертається до суду з проханням стягувати примусово з її чоловіка кошти на утримання дитини. Просить суд стягнути аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно та до повноліття дитини, починаючи з дня подачі до суду цього позову. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, в своїй заяві просить суд розглянути справу без її участі, на позові наполягає (а.с.16). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, просить суд розглянути справу за його відсутності, позов визнає повністю (а.с.17). Суд, дослідивши та оцінивши добуті в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивачки виходячи з наступного: Сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.6). В своєму позові позивач зазначила, що дитина знаходиться на її повному утриманні, проживає разом з нею, відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає (а.с.1-2). Відповідач же в своїй письмовій заяві суду позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с.17). Відповідно ст..61 ЦПК України - обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу батьки зобов'язані виховувати і утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів. Даною статтею передбачено що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, згідно ст.79 ЦПК України з відповідача належить стягнути на рахунок спеціального фонду державного бюджету України судовий збір у розмірі 229.40 гривень. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що її онук [PERSON], [INFO] з 2010 року проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Мати хлопця, [PERSON], померла 24 квітня 2010 року. А батько хлопця, [PERSON] після розірвання шлюбу з її донькою виїхав на постійне місце проживання у [INFO]. Останній раз [PERSON] бачив сина у 2006 році, аліменти на його утримання не сплачував, життям хлопця не цікавився. Крім того, 21 червня 2015 року він надіслав заяву в якій надав свою згоду на позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON]. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з*явився, направивши письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечував. Представник служби у справах дітей Сумської РДА в судовому засіданні позов підтримала повністю. Представник прокуратури Сумського району в судовому засіданні позов підтримала повністю. Представник органу опіки та піклування Степанівської селищної ради Сумського району до суду не з*явився, хоч належним чином був повідомлений про час розгляду справи в суді. Вислухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає повному задовленню. В суді встановлено, що [PERSON] народився 14 липня 1998 року в смт.Степанівка Сумського району ( а.с.8). Батьками хлопчика є [PERSON] та [PERSON] ( а.с.8), шлюб між якими було розірвано 24 травня 2002 року ( а.с.4) 19 листопада 2005 року [PERSON] повторно зареєструвала шлюб і взяла прізвище «Алферова»( а.с.5). 24 квітня 2010 року [PERSON] померла ( а.с.9). З 2010 року [PERSON] проживає разом з бабусею в [ADDRESS] і знаходиться на її утриманні. 21 червня та 7 серпня 2015 року відповідач [PERSON] написав заяву в якій не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] Позивачка постійно займається вихованням онука, піклується про його здоров*я, фізичний і духовний розвиток. Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батько дитини [PERSON] з 2006 року по теперішній час жодного разу не відвідав сина, не цікавиться його здоров*ям, успіхами в навчанні, ніякої участі в його вихованні та утриманні не приймає. Відповідно до ст.164 СК України батьки або один із них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, шкідливо впливають на дітей своєю аморальною, антигромадською поведінкою. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] необхідно позбавити батьківськх прав відносно його сина [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом. Просиь шлюб між сторонами розірвати. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідач зловживає спиртними напоями , вчиняє сварки та скандали. Шлюбні відносини фактично припинилиь і їх відновлення неможливе. Позивачка в сдове засідання не з"явилась. Подала заяву про слухання справи без її участі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з"явився. Про причини неявки суду не повідомив. З огляду на вищевикладене суд вважає, що є підстави для заочного розгялду даної справи та прийняття рішення на підставі документів, що містяться в матеріалах справи. Шлюб між сторонами було укладено 29 жовтня 1983 року, зареєстронаний в Стрілківській сільській раді Перемишлянського району актовий запис №29. Інформації про наявність неповнолітніх (малолітніх) дітей відсутня. З огляду на це, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

позивачка звернулась до суду з даним позовом, який підтримала в судовому засіданні та пояснила, що 14 листопада 1987 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Черемхівській сільській раді, Коломийського району, актовий запис № 12. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], який на даний час вже повнолітній. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, між ними часто виникали сварки за будь-яких причин, фактично вони не жили повноцінним сімейним життям, відповідач проявляв неповагу до неї та до її матері. Крім того останніх три роки вони не підтримують нормальних сімейних стосунків та не проживають повноцінним сімейним життям. Шлюб носить формальний характер з вини відповідача, подальше збереження сім"ї вважає неможливим, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Просить шлюб розірвати та залишити їй прізвище - [PERSON]. Відповідач в судовове засідання не з"явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав: судом встановлено, що сторони 14 листопада 1987 року зареєстрували шлюб від якого народився син - [PERSON], [INFO], який на даний час повнолітній. Подружнє життя у них не склалося через сварки та непорозуміння. Останні три роки сторони не підтримують нормальних сімейних стосунків та не проживають повноцінним сімейним життям. Перебування в шлюбі в подальшому суперечитиме їх інтересам, тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. На підставі ст.ст.110.112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

позивачка звернулась до суду з даним позовом, який підтримала в судовому засіданні та пояснила, що 27 грудня 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого у них народилось двоє дітей: [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO]. З часом стосунки між ними стали погіршуватись, у них не складались нормальні сімейні відносини, відповідач нехтує сімейними цінностями. Вони із чоловіком виявились людьми з різними характерами та поглядами на життя, шлюб та сім'ю. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, оскільки перебування у шлюбі суперечить їх інтересам та інтересам дітей. Дітей просить залишити на їїутриманні. а прізвище [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні проти шлюбу заперечив та пояснив, що не бажає розлучатись з позивачкою так як у них є двоє малолітніх дітей. Під час наданого судом строку для примирення проживав окремо від сім"ї. Просить суд в позові відмовити. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав: судом встановлено, що сторони 27 грудня 2009 року зареєстрували шлюб від якого народилось двоє дітей - [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у них не склалося через втрату взаєморозуміння, підтримки та поваги. Наданий судом строк для примирення сім"ю не зберіг, а тому збереження шлюбу в подальшому суперечитиме їх інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, і шлюб між ними слід розірвати. Після розірвання шлюбу діти залишається проживати з позивачкою. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. На підставі ст.ст.110,112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою, в якій просила стягувати з відповідача аліменти на її утримання. Свої вимоги обґрунтувала тим, що добровільно відповідач матеріально їй не допомагає, а їй самій важко, скільки вона не працює, а перебуває у відпустці по догляду за їх спільною дитиною - сином [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач має можливість надавати таку допомогу, оскільки працює неофіційно та є працездатним Інших утриманців у нього немає. Позивачка просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на її утримання в розмірі 350 грн., починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення сином трирічного віку. В судове засідання позивачка не з'явилася. Надала до суду заяву, в якій змінила заявлені позовні вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на її утримання в розмірі 200 грн., починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення сином трирічного віку. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав до суду заяву, в якій змінені позовні вимоги визнав повністю. Справу просив розглянути у його відсутність. Суд вважає, що оскільки сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, то їх неявка в судове засідання, згідно ст. 158 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню так як відповідач позов визнав повністю та визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, та згідно ст.ст. 80, 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; аліменти одному з подружжя присуджуються, зокрема, у частці від заробітку другого з подружжя, розмір якої визначає суд. Згідно ч.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання відповідачем позову в даному конкретному випадку не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів інших осіб. Разом з цим, в межах задоволення позову, на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судові витрати, а саме: судовий збір на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому зазначила, що [INFO] померла її баба-[PERSON].Ще при житті вона отримала Державний акт серії ЯБ №227670 на право власності на земельну ділянку площею 2,32 га, яка розташована на території Лутівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Мати позивачки відмовилась приймати спадщину після смерті баби, заповітів не оформляла,тому вона змушена звернутись до суду. Позивачка в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала. Відповідач та третя сторона в судове засідання не з"явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином,надіслали до суду заяви,в яких просять слухати справу без їх участі. Вислухавши пояснення позивачки,дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, у судовому засіданні встановлено, що баба позивачки-[PERSON] померла [INFO]. Ще при житті вона отримала Державний акт серії ЯБ №227670 на право власності на земельну ділянку площею 2,32 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Мати позивачки відмовилась від спадщини у виді земельної ділянки на користь позивачки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадщину після смерті баби позивачка прийняла шляхом користуванням земельною ділянкою. Як роз»яснив Пленум Веховного Суду України в своїй постанові« Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «... у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги». Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача грунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved