Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею в порядку набувальної давності право власності на 1/2 ідеальну частину домоволодіння [ADDRESS] посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, в тому числі і на 1/2 частину спірного житлового будинку. Вона як спадкоємець прийняла спадщину після смерті батька і отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 16 вересня 2013 року та зареєструвала право часткової спільної власності на 1/2 частину спірного будинку, а 1/2 частина будинку залишилась бути зареєстрованною за [PERSON] який помер [INFO]. Оскільки після смерті [PERSON] спадкова справа щодо його майна не відкривалась, спадкоємці із заявами на прийняття спадщини не звертались, [PERSON] - батько позивачки, з 06 травня 1964 року по 16 березня 1995 року, та з 15 листопада 1995 року по день смерті [INFO], постійно проживав та користувався цілим житловим будинком, облаштовував прибудинкову территорію та за її підтримки ніс витрати на утримання спірного будинку. Вона ж після смерті [PERSON] - дружини [PERSON] з лютого 1994 року з метою доглянути батька, переїхала на проживання в спірний будинок, і після смерті батька відкрито продовжує ним володіти до теперішнього часу. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Вислухавши поясненя сторін, свідків та дослідивши зібрані матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підставними та пілягаючими задоволенню. Предметом спору є визнання права власності за особою на нерухоме майно за набувальною давністю. Такі правові відносини є цивільними і регулюються вимогами ст.344 ЦК України відповідно до якої особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито,безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно/набувальна давність/ якщо інше не встановлене цим Кодексом. Відповідно до п.8 Прикінцевих та Переходних положень ЦК України правила ст.344 про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим кодексом. Цей спосіб набуття права власності відноситься до першопочаткових, не базується на попередній власності. Право власності виникає на підставі тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном, як своїм власним. Володілець також повинен володіти річчю відкрито, без таємниць, безперервність означає, що на протязі визначеного в законі строку володілець не вчинив дій, що свідчили б про визнання ним обов"язку повернути річ власнику, а також йому не пред"являється правомочною особою позов про повернення майна. Як встановлено судом, позивачка після смерті батька [PERSON] який помер [INFO] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданного 16 вересня 2013 року, є власником 1/2 частини будинку [ADDRESS]. Спірна 1/2 частина вказанного будинку зареєстрована на праві спільної часткової власності за [PERSON], який помер [INFO]. Згідно довідки виданної Бердичівською державною нотаріальною конторою спадкова справа щодо майна [PERSON] який помер [INFO] не відкривалась, спадкоємці із заявами на прийняття спадщини не звертались. Як вбачається з матеріалів справи зокрема, довідки виданної МК ВЖРЕП № 3 від 18 жовтня 2012 року за № 2671, батько позивачки [PERSON] проживав і був зареєстрований в спірному домоволодінні з 06 травня 1964 року по 16 березня 1995 року, та з 15 листопада 1995 року по день смерті [INFO] користувався цілим житловим будинком, облаштовував прибудинкову территорію, ніс витрати на його утримання. Відповідно до акту №33 від 26 березня 2013 року складенного комісією МК ВЖРЕП №3, позивачка як донька померлого [PERSON] з метою догляду за батьком похилого віку, стала проживати у спірному домоволодінні з лютого 1994 року, що стверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON] Таким чином суд встановив, що позивачка тривалий час з лютого 1994 року, добросовісно володіє нерухомим спірним майном і продовжує відкрито, безперервно володіти майном, з приводу якого заявлені позовні вимоги. При цьому відповідно до ст. 344 ч.2 ЦК України особа, яка заявляє про давність володіння може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем /правонаступником/ вона є. За таких встановлених обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задоволити повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved