Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

У березні 2015 р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дитини - [PERSON], яка народилась [INFO]. Від [PERSON] та Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області заяв про визнання позову або заперечень проти позову не надходило. Представник Виконавчого комітету Вінницької міської ради підтримав висновок від 19.06.2015 р. № 31-00-011-20803 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дитини [PERSON], [INFO] (далі - Висновок), про що подав заяву від 18.06.2015 р. (а. с. 66). Судом з'ясовано, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини - дочки [PERSON], яка народилась [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 21.04.2011 р. (а. с. 12). Заочним рішенням Ленінськогоо районного суду м. Вінниці від 18.07.2012 р. у справі № 212/8206/2012, яке набрало законної сили, було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а. с. 13). Рішенням Ленінськогоо районного суду м. Вінниці від 12.12.2012 р., яке набрало законної сили, було, зокрема, вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки - [PERSON], та додаткові витрати на останню (а. с. 15). Між тим, обов'язків зі сплати аліментів на утримання дочки та додаткових витрат на неї [PERSON] майже не виконував, що підтверджується довідками-розрахунками органів Державної виконавчої служби (а. с. 19, 20, 21, 22, 25, 27). У характеристиці на [PERSON], яка надана працівниками Дошкільного навчального закладу № 4 Вінницької міської ради, зокрема, зазначено, що [PERSON] виховується у неповній сім'ї, вихованням дитини займається мама, дитиною опікується тільки мама, приводить та забирає з дитячого садка, відвідує батьківські збори, святкові ранки, забезпечує усіма необхідними речами, потрібними для відвідування садочка, батька дитини за час відвідування дитиною садочка, ніколи не бачили, до садка він ніколи не з'являвся, поцікавитись або побачитись з дитиною в садку не намагався, за час відвідування дитиною дошкільного закладу педагоги батька не бачили (а. с. 39 - 40). Відповідно до письмових пояснень від 25.03.2015 р. [PERSON] [PERSON] розійшлась з чоловіком ще до народження дочки. З того часу, приблизно з 2010 р., її чоловіка вона не бачила. Зі слів [PERSON] їй відомо, що батько у вихованні дитини участі не приймає. Жодного разу за чотири роки вона його не бачила (а. с. 43). Згідно з письмовими поясненнями від 25.03.2015 р. [PERSON] [PERSON] сама виховує дочку, так як батько дитини пішов з сім'ї що до народження [PERSON], у 2010 р. Вихованням дитини [PERSON] займається сама. За чотири роки жодного разу колишнього чоловіка [PERSON] вона не бачила (а. с. 44). У письмових поясненнях від 25.03.2015 р. [PERSON] вказано, що зі слів [PERSON] їй відомо, що та з чоловіком розійшлись ще до народження дочки. За чотири жодного разу батька дитини вона не бачила, вихованням дитини займається мати. Батько участі у вихованні дитини не приймає взагалі, жодного разу вона його не бачила (а. с. 45). У письмових поясненнях від 25.03.2015 р. [PERSON] зазначено, що чоловік [PERSON] пішов з сім'ї, коли та була вагітною. З того часу, з листопада 2010 р., її чоловіка вона більше не бачила. [PERSON] на даний час проживає зі своїми батьками, які допомагають їй у вихованні її дочки. Кожного ранку вона бачить, як [PERSON] приводить та забирає дитину з Дошкільного навчального закладу № 4. Батька дитини за чотири роки вона не бачила, дитину він не відвідував, до дитячого садочка не являвся (а. с. 46). Відповідно до Висновку [PERSON] пішов з сім'ї у 2010 р. ще під час вагітності дружини ([PERSON]). Після народження дочки та повернення дружини з пологового будинку батько провідав дитину декілька раз, а потім припинив зустрічі з нею. Фактично з 2011 р. до теперішнього часу [PERSON] не підтримував родинних відносин з дочкою, не спілкувався з нею, не цікавився її життям та розвитком, не вітав дитину з днями народження та іншими святами. Батько не брав участі у лікуванні дитини, не цікавився станом її здоров'я та перебігом захворювання (вродженої вади серця). [PERSON] також неналежним чином виконував обов'язки по утриманню дитини. Протягом двох років (з червня 2013 р. по теперішній час) не сплачував аліменти. Своєю поведінкою [PERSON] порушив вимоги статей 150, 180 Сімейного кодексу України, які покладають на батьків обов'язки по вихованню та утриманню дітей. Виконавчий комітет Вінницької міської ради вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини - [PERSON] (а. с. 67 - 68). Суд, оцінивши наведені вище докази, приходить до висновку, що [PERSON] з 2010 р. ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини - дочки [PERSON], а саме - не піклувався про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, не створював належних умов для розвитку її природних здібностей, не готував до самостійного життя та праці. Згідно з пунктом 2 частини першої статі 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Частинами першою - третьою статті 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частинами першої та другої статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. При цьому суд роз'яснює, що батьківські права [PERSON] можуть бути поновлені у порядку та за наявності підстав, наведених у статті 169 Сімейного кодексу України (Мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина). Частинами першими статей 79 та 88 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню у якості відшкодування судових витрат 243,60 грн. (судовий збір).

Outcome: approved