Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Позивачка звернулася в суду з позовною заявою до ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», [PERSON] , в якій просить поновити пропущений строк для подання заяви про страхове відшкодування до ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» щодо пошкодження ТЗ «Skoda Fabia», внаслідок ДТП, яка мала місце 03 березня 2018 року у м. Львові по вул. В. Великого, 58 у зв`язку із поважністю причин його пропуску; стягнути із ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 8779,84 грн. та стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, в розмірі 2665,30 грн. Позивачка позов мотивує тим, що вона є власником транспортного засобу «Skoda Fabia», д.н.з. [NUMBER] . 19 липня 2014 року вона видала довіреність на право розпорядження транспортним засобом «Skoda\~Fabia». Довіреність\~видана строком\~на 3\~роки до\~19\~липня 2017\~року.Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 08 травня 2019 року у справі № 439/910/18, яке залишено без змін Постановою Львівського апеляційного суду від 13 листопада 2019 р., ухвалено витребувати автомобіль «Skoda Fabia», із незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] . Після виконання рішення автомобіль 18 грудня 2019 року перейшов у її користування. Під час візуального огляду автомобіля було встановлено, що останні пошкоджено внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце в період, коли вищевказаний транспортний засіб перебував у незаконному володінні [PERSON] 11 січня 2020 року позивачка звернулася із Заявою про страхове відшкодування до ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», в якій просила здійснити відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» листом вих. № 515 від 16 січня 2020 року повідомило, що [PERSON] не були вжиті всі заходи щодо вчасного надання страховику документів, передбачених Законом, у встановлені строки, і так як вже сплинув термін подання заяви на виплату страхового відшкодування, у ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відсутні законні підстави для перегляду прийнятого рішення по даному випадку. Вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 11 445,14 грн. (без врахування коефіцієнту фізичного зносу) та 8 779,84 грн. (з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу). Позивачка вважає, оскільки вона дізналася про пошкодження належного їй автомобіля в грудні 2019 року, строк для звернення до ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про страхове відшкодування пропущено з поважних причин. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 23 червня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження. Представник відповідача ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» надав суду відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позовних вимог до ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відмовити в повному обсязі. В обґрунтування заперечення зазначає, що ДТП сталася 03 березня 2018 року , однак позивачка не подала до страхової заяву про виплату страхового відшкодування в продовж одного року з моменту ДТП, в порядку ст.. ст. 35-37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Крім того, позивачка пропустила річний строк звернення до страховика чи суду, відповідно до п. 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(Постанова Великої Палати Верховного суду від 11 грудня 2019 року у справі 465/4287/15). Також представник відповідача зазначає, що пропущений строк є присічним і поновленню не підлягає (Постанова Верховного Суду № 556/752/18 від 22 квітня 2020 року). Розгляд справи просить здійснювати у відсутності представника ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Відповідач [PERSON] 18 вересня 2020 року надав суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог до [PERSON] та стягнення судових витрат заперечує. В обґрунтування відзиву зазначає, що одним із обов`язків страховика є здійснення страхової виплати у разі настання страхового випадку у строк, встановлений договором. Відповідно до правової позиції Верховного Суду у постанові у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) від 04 липня 2018 р., що у разі коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача\~шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавана шкоди у передбаченому Законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавана шкоди. [PERSON] є неналежним відповідачем у даній справі і не зобов`язаний здійснювати виплату страхового відшкодування у визначеному позивачем розмірі. Щодо відшкодування різниці між вартістю відновлювального ремонту без врахування коефіцієнту фізичного зносу (11 445, 14 грн.) та з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу (8 779, 84 грн.) транспортного засобу позивача у розмірі 2 665,30 грн. вважає дані розрахунки такими, що не відповідають суті статті 1194 ЦК України. Згідно полісу страхова сума становила 100 000 грн. за шкоду заподіяну майну, отже межах даної суми страховик повинен здійснити страхове відшкодування потерпілому. Також [PERSON] звертає увагу суду, що до позовної заяви не долучено належних та допустимих доказів щодо підтвердження розміру збитків (висновок експерта або спеціаліста тощо.). Відсутні документи, що підтверджують право власності на майно. Подальший розгляд справи просить проводити без його участі, про прийняте рішення повідомити за зазначеною адресою. Судом встановлено фактичні обставини справи. Відповідно до рішення Бродівського районного суду Львівської області від 08 травня 2019 року у справі № 439/7910/18 позов [PERSON] до [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння задоволено та витребувано автомобіль марки Skoda Fabia, 2004 року випуску, серійний номер [NUMBER] , д. н. з. [NUMBER] , із незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] . Постановою Львівського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року рішення\~Бродівського районного суду Львівської області від 08 травня 2019 року\~залишено без змін./а.с. 57-63/ Рішення\~Бродівського районного суду Львівської області від 08 травня 2019 року набуло законної сили 14 листопада 2019 року. З аналізу рішення\~Бродівського районного суду Львівської області від 08 травня 2019 року у справі 439/910/18 встановлено, що [PERSON] є власником транспортного засобу Skoda Fabia, 2004 року випуску, серійний номер [NUMBER] , д. н. з. [NUMBER] . Відповідно до листа № 5/5 від 16 січня 2020 року ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відмовило у виплаті страхового відшкодування [PERSON] пошкодженного транспортного засобу ТЗ «Skoda Fabia», р. н. [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка мала місце 03.03.2018 р. у м. Львові по вул. В. Великого, 58, за участю ТЗ «Toyota Land Cruiser», р. н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та «Skoda Fabia», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , у зв`язку із пропуском ст. 37.4.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». /а.с. 11/ Згідно з відомостями про дорожню-транспортну пригоду від 03 березня 2018 року, у м. Львовві по вул. В.Великого, 58 відбулося ДТП за участю ТЗ «Toyota Land Cruiser», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та «Skoda Fabia», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] .. Вину у вчиненому ДТП визнав [PERSON] /а.с.13/ Відповідно до ремонтної калькуляції № 18-150688 від 12 березня 2018 року вартість відновлювального ремонту, транспортного засобу Skoda Fabia, 2004 року випуску, серійний номер [NUMBER] , д. н. з. [NUMBER] , становить 11 445,14 грн. (без врахування коефіцієнту фізичного зносу) та 8 779,84 грн. (з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу)./а.с.19-20/ Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ПрАТ АСК» Інго Україна», що вбачається з полісу № АК/7525879 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строком дії з 09 грудня 2017 року до 08 грудня 2018 року, з лімітом відповідальності за шкоду ,заподіяну майну потерпілого в сумі 100000 грн. Правовідносини в сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані\~Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", що спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до\~\~пункту 33.1.4\~статті 33 Закону № 1961-IV\~у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35). У пункті 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до пункту 37.1.4. статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння ДТП. Визначаючи обов`язок страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів виплатити страхове відшкодування законодавцем у положеннях статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було передбачено випадки, з настанням яких страховик набуває правових підстав для відмови у здійсненні такої виплати, зокрема, у випадку, коли потерпілим чи особою, яка має право на отримання відшкодування, не було протягом року з моменту скоєння ДТП подано заяви про виплату страхового відшкодування. Тобто право кредитора (потерпілого) на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП. Відтак, право отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів узятих на себе зобов`язань виникає виключно за умови подання потерпілим у визначений законодавством строк заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування) та пов`язаного з цим ризику, який полягає у можливості реалізації страховиком наданого йому положеннями підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» права на відмову у виплаті страхового відшкодування в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених строків. При цьому, закріплюючи в положеннях указаної норми відповідні правові наслідки, законодавець не ставив їх настання в залежність від суб`єкта звернення із заявою до страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів про здійснення страхового відшкодування, а навпаки, презюмував те, що з відповідною заявою має звернутися потерпілий або інша особа, яка має право на отримання відшкодування, що закріплено в положеннях статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З огляду на викладене вбачається, що закріплене в положеннях підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» право страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відмовити у здійсненні виплати страхового відшкодування у випадку пропуску встановленого строку на звернення до нього із заявою про виплату страхового відшкодування не залежить від суб`єкта звернення з відповідною заявою. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/7449/17 (провадження № 12-104гс18). Відповідно до пункту 37.1.4\~статті 37 Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» цей строк є присічним і поновленню не підлягає. Тому саме річний строк звернення із заявою про виплату страхового відшкодування є припинювальним і з його спливом у страховика настає право на відмову у виплаті страхового відшкодування. Такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2019 року в справі № 465/4287/15, провадження № 14-406цс19. Отже, в задоволенні позову [PERSON] до ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення страхового відшкодування в розмірі 8779,84 грн. необхідно відмовити у зв`язку з пропуском строку, передбаченого пунктом 37.1.4\~статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Щодо позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення 2665,30 грн., необхідно зазначити наступне. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо- транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. У Постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 року у справі № 6-691цс15 зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). На підставі цього висновку Верховний Суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові № 686/17155/15-ц від 03.10.2018 року підтримав вищезазначений правовий висновок та визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за фактом фізичного зносу, а за решту - безпосередній винуватець. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ремонтної калькуляції № 18-150688 від 12 березня 2018 року (а.с. 19-20) вартість відновлювального ремонту, транспортного засобу Skoda Fabia, д. н. з. [NUMBER] , становить 11 445,14 грн. (без врахування коефіцієнту фізичного зносу) та 8 779,84 грн. (з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу), отже з відповідача [PERSON] слід стягнути 2665,30 грн. ( 11 445,14 грн. -8 779,84 грн.) Суд відхиляє доводи відповідача [PERSON] про те, що позивачем не долучено належних та допустимих доказів щодо підтвердження розміру збитків (висновок експерта або спеціаліста), оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які посилається як на підтвердження своїх вимог або заперечень. Відповідач [PERSON] клопотань про проведення експертизи не заявляв, доказів, які б свідчили про іншу вартість матеріального збитку, суду не надав. Суд вважає належним та допустимим доказом ремонтну калькуляцію, надану страховою компанією. Щодо стягнення судових витрат, вважаю зазначити наступне. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом третім ч. 2 ст. 141 КПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 29 січня 2020 року між Адвокатським бюро «ЦЬВОК та ПРТНЕРИ» та [PERSON] укладено договір № 20/01/29 про надання прошвової допомоги. Згідно з актом наданих послуг від 28 вересня 2020 року Адвокатським бюро «ЦЬВОК та ПРТНЕРИ» надало [PERSON] наступні послуги: юридична консультація, підготовка позовної заяви та її представництво у судових засіданнях. Вартість наданих послуг становить 3200 грн. З огляду на те, що позов задоволено частково, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивачки судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved