Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» звернулось до суду з вищевказаним позовом, в якому просило стягнути з відповідача на свою користь в порядку регресу витрати в сумі 28141, 23 гривень та стягнути судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.08.2014 року в м. Кременчук Полтавської області [PERSON] керуючи, автомобілем марки Daewoo\, державний номер [NUMBER], в стані алкогольного сп'яніння, допустив рух на заборонений (червоний) сигнал світлофору, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «MERCEDES-BENZ 311», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], що призвело до пошкоджень транспортних засобів. Цивільна відповідальність відповідача була застрахована в приватному акціонерному товаристві «Страхова Група «ТАС» за полісом ОСЦПВВНТЗ № АС/3432387. Страхова компанія, за заявою потерпілої особи, зібраних документів та відповідно до страхового акту, виплатила страхове відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 30648 від 20.11.2014 року у розмірі 28 141,23 гривень. Відповідно до постанови Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 22.09.2014 року, вказана ДТП сталася з вини водія транспортного засобу Daewoo\, державний номер [NUMBER], [PERSON] Згідно зі ст. 38.1.1. Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до цієї норми закону, позивач має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, оскільки відповідач знаходився в стані алкогольного сп'яніння, що встановлено постановою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 22.09.2014 року. Саме тому відповідачу було відправлено регресну вимогу з пропозицією відшкодувати матеріальні збитки на користь позивача, але на даний час страхове відшкодування на користь позивача відповідачем не сплачено. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце та час\~розгляду справи був повідомлений належним\~чином згідно вимог статей 74, 76 ЦПК України, про причини своєї неявки відповідач суд не повідомив, заяви про розгляд справи\~ за його відсутності суду не надав. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки\~ суд не повідомив, заяву про\~ розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд\~ \~відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як\~вважає, \~що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, \~і потреба\~ дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі\~ наявних у справі даних чи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 15.11.2013 року між ПАТ «Страхова група «ТАС» та відповідачем був укладений поліс № АС/3432387 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, предметом якого є страхування транспортного засобу Daewoo\, державний номер [NUMBER] /а.с. 29/. 08.08.2014 року в м. Кременчук Полтавської області [PERSON] керуючи, автомобілем марки Daewoo\, державний номер [NUMBER], в стані алкогольного сп'яніння, допустив рух на заборонений (червоний) сигнал світлофору, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «MERCEDES-BENZ 311», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], що призвело до пошкоджень транспортних засобів та згідно постанови Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 22.09.2014 року, по справі №399/980/14-п, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення [PERSON] правил дорожнього руху України, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, 124, КУпАП /а.с. 16-17/. Страхова компанія за заявою потерпілої особи, зібраних документів та відповідно до страхового акту виплатила страхове відшкодування у розмірі 28 141, 23 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 30648 від 20.11.2014 року /а.с. 30/. Статтею 38.1. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" чітко визначений перелік підстав подання регресного позову страховика після виплати страхового відшкодування до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Так, згідно п. 38.1.1. частини 38.1. ст. 38 вищевказаного Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: 1.1. до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху; ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону; д) якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування). Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконаній зобов'язання про відшкодування шкоди. Таким чином, враховуючи вищевикладені норми, до позивача перейшло право вимоги відшкодування матеріальної шкоди до винної у заподіяних збитках особи, тобто до відповідача. З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою для досудового врегулювання даного спору за № 48 ц/з від 28.12.2015 року /а.с. 53/, проте вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та реагування. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку регресу підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 1378 грн. судового збору.

Outcome: approved