Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 05 липня 2006 року між Банком та [PERSON] був укладений договір №VOК6АU09680702, згідно з умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 15 566,79 доларів США на термін до 05 липня 2013 року. Відповідач, в свою чергу, зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Вказуючи, що у зв'язку з невиконанням відповідачем [PERSON] належним чином умов договору, у нього станом на 20 жовтня 2016 року виникла заборгованість в розмірі 51728,04 доларів США. Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 19 грудня 2013 року з відповідача [PERSON] на користь Банку було стягнуто заборгованість у сумі 193 093,77 грн, що еквівалентно 24 157,86 доларів США, а тому позивач просив стягнути із відповідача ще заборгованість у розмірі 3500.00 доларів США, а саме пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи, просив справу розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомляв, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав. Враховуючи, що в судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. За згодою представника позивача та відповідно до вимог ст.224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до повного задоволення. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства та у встановлений в зобов'язанні строк (термін) його виконання. Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до умов договору №VOК6АU09680702 від 05 липня 2006 року Банк надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 15 566,79 доларів США на купівлю автомобіля зі сплатою за користування кредитом 0,96 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, на строк до 05 липня 2013 року (а.с. 10-11). Відповідач, підписавши договір №VOК6АU09680702 від 05 липня 2006 року, підтвердив факт укладення між ним та Банком кредитного договору та те, що ознайомлений і згідний з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами Банку. Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами у даній справі виникли договірні зобов'язання, які випливають з кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. Відповідач [PERSON] взяті на себе за договором зобов'язання відповідно до вимог ст. 526 ЦК України належним чином не виконав, внаслідок чого у нього станом на 20 жовтня 2016 року виникла заборгованість по сплаті кредиту в розмірі 3 500,00 доларів США, а саме пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором (а.с. 5-8). За змістом ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 14 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Виходячи із вищенаведених положень закону та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором становить 3 500,00 доларів США, що відповідно до встановленого на день ухвалення даного рішення Національним банком України офіційного курсу гривні до долара США еквівалентно 95 410 грн 00 коп (3500,00 доларів США * 27,26 грн = 95 410.00 грн). За таких обставин справи, які підтверджуються належними, допустимими і достовірними доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, виходячи із того, що Банком правомірно надано кредит в іноземній валюті, дотримуючись вимог ст.ст. 212-214 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом правових і фактичних підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, оскільки боржник порушив умови кредитного договору, що виразилося в неналежному виконанні договірних зобов'язань, а саме - в простроченні платежів згідно з умовами договору й графіку погашення кредиту, та в неповерненні кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача в користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 1378 грн 00 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 530, 533, 1054 ЦК України та

Outcome: approved