Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, просив встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року . В обґрунтування заяви посилається на те, що він народився [INFO] в м. Кіровограді. З 1989 року по 1996 рік він проживав разом з бабусею та дідусем в [ADDRESS] . Зазначено, що станом на 24 серпня 1991 року він дійсно проживав на території України, йому на той час виповнилося шість років. Враховуючи те, що він не може підтвердити факт його реєстрації (прописки) чи його батьків, станом на 24 серпня 1991 року, Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області рекомендувало йому звернутись до суду та підтвердити факт постійного проживання станом на 24 серпня 1991 року разом з батьками/дідом або бабусею у неповнолітньому віці. Вказано, що він не може отримати паспорт громадянина України та зареєструватися по місцю проживання і користуватися всіма правами та обов`язками громадянина. Встановлення даного факту має юридичне значення, так як необхідне для підтвердження його громадянства України за територіальним походженням та отримання паспорту громадянина України. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванової Н.Ю. від 19 грудня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження в судовому засіданні. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Закон України «Про громадянство України» відповідно до Конституції України визначає правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб. Відповідно до ЗУ «Про громадянство України» (надалі Закон): громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України; реєстрація громадянства України - внесення запису про набуття особою громадянства України спеціально уповноваженим на те органом у відповідні облікові документи. (ст. 1 Закону). Громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; ( п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону); особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав (п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону). Громадянство України набувається: за територіальним походженням. (п. 2 ст. 6 Закону). Особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. (ч. 1 ст. 8 Закону). У відповідності до п. 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006) у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. У листі Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначено, що у порядку ч. 2 ст. 256, яка змінена на ст. 315 ЦПК, суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 315 ЦПК та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р. Відповідно до пункту 10 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом з батьками (одним із них) або законним представником, подає один із таких документів: судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні станом на 13 листопада 1991 року; судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. Відповідно до листа начальника Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області, на звернення заявника повідомлено, що за обліками відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання, станом на 02 липня 2019 року, його місце проживання зареєстрованим/знятим з реєстраційного обліку не значиться, клопотання щодо набуття/прийняття громадянства України не порушено. Вжитими заходами підтвердити факт реєстрації (прописки) на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року заявника та його батьків документально не підтверджується, документувати заявника паспортом громадянина України не представляється можливим. Рекомендовано заявнику звернутись до суду за місцем проживання та підтвердити факт постійного проживання за станом на 24 серпня 1991 року його разом з батьками/дідом або бабусею у неповнолітньому віці. На підтвердження заяви в матеріалах справи є наступні докази: свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER] , повторно видане 08 жовтня 2014 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції; акт про спільне проживання від 25 березня 2019 року; посвідчення про взяття на облік бездомної особи; довідка від 08 липня 2020 року № 6 видана сільським головою Високобайраківської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про те, що [PERSON] [INFO] дійсно проживав на території сільської ради за адресою: [ADDRESS] разом зі своїми дідусем та бабусею [PERSON] та [PERSON] з 1989 року по 1996 рік; акт про спільне проживання від 25 березня 2019 року; довідка від 19 грудня 2009 року Державного департаменту України з питань виконання покарань; свідоцтво про народження [PERSON] , відповідно якого її батьками вказані батько - [PERSON] та мати - [PERSON] . Також, факт постійного проживання на території України [PERSON] підтверджується письмовими показами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки судом дослідженими доказами встановлено, що заявник на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року та набрання чинності Законом України «Про громадянство України» від 13 листопада 1991 року у неповнолітньому віці проживав на території України, суд вважає, за необхідне встановити факт постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року . Встановлення даного факту постійного проживання необхідно для підтвердження громадянства України за територіальним походженням та отримання паспорту громадянина України. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне заяву [PERSON] задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved