Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації „Дніпропетровськгаз" звернулось до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути заборгованість за надані послуги з газопостачання в сумі 2559,58 грн. В обґрунтування позову позивач послався на те, що Відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу, на день виникнення відносин, регулювались Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими Постановою КМ №2246 від 09.12.1999 року (далі - Правила). Відповідно по п. 10 Правил, газопостачальні підприємства проводять щороку станом на 1 січня перерахунок оплати вартості використаного природного газу та суми нарахованих пільг окремо щодо кожного споживача залежно від обсягу використання газу у попередньому році та від диференційованих залежно від річних обсягів споживання роздрібних цін, що діяли в зазначеному році. Якщо за підсумками попереднього року використання природного газу споживачем не відповідає обсягам, на підставі яких визначалась ціна на природний газ, зокрема, у разі перевищення обсягу використаного природного газу порівняно з встановленим у попередньому році, споживач зобов'язаний протягом трьох місяців з дати здійснення перерахунку сплатити газопостачальному підприємству різницю його вартості. Застосування роздрібних цін, диференційованих залежно від річних обсягів споживання, у поточному році для споживачів здійснюється залежно від річного обсягу використання природного газу (зафіксованого на особових рахунках споживача) у попередньому році. Розрахунковий обсяг використання природного газу за не обліковані дні грудня розраховується, як різниця між контрольним зняттям показників лічильника газопостачальним підприємством у січні поточного року та грудні попереднього року, що помножена на кількість днів, не облікованих до 1 січня поточного року, та поділена на кількість днів між зазначеними контрольним зняттям показників лічильника. Відповідно до п. 17 Правил (в редакції, що діяла на момент виникнення відносин), зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця станом на 1 число місяця, що настає за розрахунковим та зазначаються споживачем у платіжних документах. Газопостачальне та газорозподільне підприємства мають право контролювати правильність зняття показань та оформлення споживачем платіжних документів. Відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював оплату за надані послуги з газопостачання, показники лічильника в платіжних документах не вказував, чим порушував п.17 Правил. 14.11.2013 року представником Позивача були зняті контрольні показники лічильника газу, що встановлений за адресою Відповідача - 39727 м3 (зазначені в книзі обходу абонентів). Також, Відповідачем 26.03.2014 року було повідомлено по телефону у кол.центр. показники лічильника, що склали - 40783 м3 . Різниця між показниками становить: 40783 м3 - 39727 м3=1056 м3. Кількість днів між показниками становить 132 дні. Таким чином, середньодобове споживання природного газу у Позивача становило: 1056 м3: на 132 дні = 8 м3 за добу. Кількість днів з 14.11.2013 року до 01.01.2014 року - 47 днів. Таким чином, за 47 днів 2013 року Відповідачем було спожито 376 м3 природного газу (47 днів х 88 м3= 376 м3). Отже, показники лічильника Відповідача станом на 01.01.2014 року складають 40103 м3 (39727 м3 - контрольні показники станом на 14.11.13р. + 376 м3 - спожитий об'єм природного газу до 01.01.14р.) 13.12.2014 року представником Позивача зафіксовані контрольні показники лічильника природного газу - 42516 м3, що підтверджуються підписом споживача /наряд-завдання на 13.12.2014р./ та 11.01.2015 року - 42889 м , /наряд-завдання на 11.01.2015р. та фото/. Різниця між показниками становить: 42889 м3 - 42516 м3= 373 м3. Кількість днів між показниками становить 29 днів. Таким чином, середньодобове споживання природного газу у Відповідача становило: 373 м3: на 29 дні = 12,86206 м3 за добу. Кількість днів з 14.11.2013 року до 01.01.2014 року - 47 днів. Кількість днів з 13.12.2014 року до кінця 2014 року - 18 днів. Таким чином, за 18 днів 2014 року Відповідачем було спожито 231,517 м3 природного газу (18 днів х 12,86206 м3 = 231,517 м ). Отже, показники лічильника станом на 01.01.2015 року складають 42747,51 м3 (42516 м3 - контрольні показники станом на 13.12.14р. + 231,517 м3 - спожитий об'єм природного газу до 01.01.15р.) Таким чином, об'єм використаного Відповідачем природного газу за 2014 року перевищує встановлений ліміт у 2500 м3 складає 2644.51 м3 виходячи з наступного: 42 747,51 м3 (показники лічильника газу станом на 01.01.2015 року) - 40103 м3 (показники лічильника газу станом на 01.01.2014р.). Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики (далі-НКРЕ) від 03.04.2014 року № 420, (яка була чинна на момент виникнення правовідносин), роздрібна ціна природнього газу для потреб населення з обсягом споживання на рік від 2500 до 6000 м.3 (друга цінова категорія) становила 1,788 грн. за 1 м.3. На підставі вищевикладеного, Позивачем, засобами поштового зв'язку листом з повідомленням Відповідачу було надіслано акт взаєморозрахунків від 01.01.2015 року , який отримано 16.02.2015 року 2015р. В акті зазначено, що сума перерахунку за 2014 рік складає:1347,64 грн., борг станом на 01.01.2015 рік - 35,29 грн. також, Відповідачу було запропоновано в термін до 01.04.2015 року сплатити загальну суму заборгованості в розмірі 1382,93 грн., та було повідомлено, що з 01.01.2015 року він повинен сплачувати послуги з газопостачання по 1,788 грн. за 1 куб.м. газу. Відповідачем вказана заборгованість сплачена не була, послуги з газопостачання за січень-березень 2015 року сплачувались з порушенням Постанови НКРЕ №420 від 03.04.2014 року та Правил. 14.04.2015 року Нікопольським УЕГГ ПАТ «Дніпропетровськгаз», у відповідності до п. 7 Правил 2246 та у зв'язку з несплатою боргу, було припинено газопостачання до будинку Позивача шляхом перекриття запірних пристроїв та встановлення пломби а/або інвентарної заглушки перед газовим приладом (пристроєм) або на ввідному газопроводі, про що складено Акт № 91 від 14.04.2015 року, який отримано Споживачем. Не погодившись з діями Позивача, Відповідач звертався до Нікопольського міськрайонного суду з позовом про захист прав споживача. 01.07.2016 року судом першої інстанції була розглянута справа та прийнято рішення, яким гр. [PERSON] в задоволенні позовних вимог відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.10.2016 року рішення суду першої інстанції, залишено без змін, апеляційна скарга [PERSON] - без задоволення. Крім цього, в січні-березні 2015 року за послуги з газопостачання Відповідачу було нараховано: 1910,39 грн., (1071 м.3 спожитого природного газу у січні - березні 2015 року), сплачено - 1183,74 грн., борг складає - 726,65 грн.. 450 грн., (125 м.3 спожитого у природного газу квітні 2015 року). Не сплачено. Таким чином, на особистому рахунку Відповідача значиться заборгованість за надані послуги з газопостачання в сумі 2559,58 грн. (1382,93 грн. - сума перерахунку на 01.01.2015 року + 726,65 грн. - борг за січень-березень 2015 року + 450 грн. - борг за квітень 2015 року). 19.06.2015 року за заявою ПАТ «Дніпропетровськгаз» Нікопольським міськрайсудом по справі №182/3353/15-ц було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] 2559,58 грн. Ухвалою суду від 10.07.2015 року наказ було скасовано, з підстав пояснень [PERSON] щодо безпідставності такої заборгованості. При зверненні в суд з заявою про видачу судового наказу, Позивачем було сплачено судовий збір - 121 грн. 80 коп., тому відповідно до ст. 99 ЦПК України просять зарахувати вказану суму до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд стягнути з відповідача заборгованість перед Позивачем, за надані послуги з газопостачання, в сумі 2559,58 грн., яка станом на день звернення до суду не сплачена. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, оскільки вважає, що розрахунок заборгованості не зрозумілий, не доведений, відсутні докази наявності заборгованості, оскільки він завжди сплачував згідно показів лічильника при наявності коштів. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем природного газу згідно з договором від 29.08.2007 року за адресою [ADDRESS] ( а.с. 10-15) Відповідно до наданого позивачем розрахунку відповідач [PERSON] має заборгованість зі сплати за надані послуги газопостачання в сумі 2559 грн. 58 коп., що складається з 1382,93 грн. - сума перерахунку на 01.01.2015 року + 726,65 грн. - борг за січень-березень 2015 року + 450 грн. - борг за квітень 2015 року. 19.06.2015 року за заявою ПАТ «Дніпропетровськгаз» Нікопольським міськрайонним судом по справі №182/3353/15-ц було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] 2559,58 грн. Ухвалою суду від 10.07.2015 року наказ було скасовано, з підстав пояснень [PERSON] щодо безпідставності такої заборгованості (а.с. 28-29). Як вбачається з матеріалів справи предметом розгляду в Нікопольському міськрайонному суді було звернення з позовом [PERSON] щодо незаконності нарахування заборгованості. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.07.2016 року, залишеним без змін 18.10.2016 року ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області, встановлено, що ПАТ по газопостачанню та газифікації „Дніпропетровськ газ вірно здійснив перерахунок та нарахування заборгованості за надані послуги з газопостачання за 2014 рік станом на 01.01.2015 року (а.с. 20-27) Згідно ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавити другій стороні (споживачеві) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 10 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 р. № 2246 (надалі Правила), розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 01 січня 2007 року за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності за нормами споживання природного газу. Застосування роздрібних цін, диференційованих залежно від річних обсягів споживання, у поточному році для споживачів здійснюється залежно від річного обсягу використання природного газу (зафіксованого на особових рахунках споживача) у попередньому році. Газопостачальні підприємства проводять щороку станом на 01 січня перерахунок оплати вартості використаного природного газу та суми нарахованих пільг окремо щодо кожного споживача залежно від обсягу використання газу у попередньому році та від диференційованих залежно від річних обсягів споживання роздрібних цін, що діяли в зазначеному році. Якщо за підсумками попереднього року використання природного газу споживачем не відповідає обсягам, на підставі яких визначалась ціна на природний газ, зокрема, у разі перевищення обсягу використаного природного газу порівняно з встановленим у попередньому році, споживач зобов'язаний протягом трьох місяців з дати здійснення перерахунку сплатити газопостачальному підприємству різницю його вартості. Такий перерахунок проводиться до 01 лютого поточного року. Визначення річного обсягу використання природного газу здійснюється шляхом додавання обсягу використаного природного газу згідно з показниками лічильника з початку попереднього року до зняття показників лічильника у грудні попереднього року та розрахункового обсягу використання природного газу за необліковані дні грудня у разі не зняття показників лічильника газу газопостачальним підприємством станом на 01 січня наступного року. Пунктом 15 Правил передбачено, що справляння плати за нормами споживання у разі наявності лічильника газу не допускається, крім випадків: самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання; зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувках на вводі в будинок, пошкодження або зняття інвентарних заглушок; пошкодження лічильника газу, повірочного тавра, цілості його пломб, а також дій споживача, що призвели до заниження показань лічильника; відмови споживача у доступі до власних приміщень, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильники газу, представникам газопостачального (газорозподільного) підприємства для контрольного зняття показань лічильників газу. Відповідно до вимог пункту 17 Правил, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 01 числа наступного місяця, якщо договором не встановлений інший строк. Пунктом 16 договору, укладеного між сторонами, передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць, тобто плата за спожитий газ повинна проводитися не пізніше 01 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно п. 19 Правил, у разі не сплати споживачем надані послуги з газопостачання протягом 10 днів після строку, зазначеного в договорі чи платіжному документі, а газопостачальне підприємство протягом наступних п'яти днів не отримало повідомлення про оплату, споживачеві надсилається письмове попередження про припинення газопостачання. У разі не оплати наданих послуг з газопостачання протягом 10 днів після отримання споживачем письмового попередження (з позначкою про його вручення) газопостачальне підприємство має право відключити споживача від газопостачання. Таке право передбачено і в п. 30 Правил у разі порушення строків оплати послуг з газопостачання. На думку суду, позивачем, відповідно до вищезазначених вимог Правил надання населенню послуг з газопостачання, вірно визначена заборгованість [PERSON] за використаний природний газ в сумі 2559,58 грн. Суд не приймає до уваги доводи [PERSON] про те, що позивачем не були взяті до уваги зняті ним показники лічильника, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а єдиним доказом споживання газу є показники лічильника станом на 01 число місяця та сплата споживачем наданих послуг, в той час як [PERSON] належним чином плата за надані послуги не проводилась. Таким чином, враховуючи, що позивачем вірно визначена заборгованість [PERSON] за використаний природний газ в сумі 2559,58 грн., суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Дніпропетровськгаз" є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що відповідно до статті 99 ЦПК України передбачено, що у разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається, а зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву, то відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в розмірі 1378 грн. , що складається з 121,80 грн. судового збору сплаченого при подачі заяви про видачу судового наказу, та з 1256,20 грн. суми судового збору, що сплачена при зверненні до суду з позовною заявою. (а.с.1,28). На підставі викладеного та

Outcome: approved