Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

Позивачка звернулася до Верховинського районного суду Івано-Франківської області із позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття . Позовні вимоги мотивує тим, що 28.10.2014 року між нею та відповідачем розірвано шлюб. У шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач відмовляється матеріально забезпечувати дочку, не цікаіиться іі життям та здоровям та ніякої участі у її вихованні не приймає. Просила стягнути із відповідача аліменти на утримання дочки розмірі 1000,00 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивачка не зявилася, подала заяву, в якій уточнила позовні вимоги, а саме: просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення нею поноліття. Відповідач в судове засідання двічі не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що рішенням Верховинського районного суду від 28.10.2014 року між сторонами розірвано шлюб, дитину залишено на проживання з матірю [PERSON] (а.с. 21). Із свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] видно, що її батьком є відповідач [PERSON], а матірю позивачка [PERSON] (а.с.3) В позовній заяві, позивачка зазначила, що відповідач коштів необхідних для утримання неповнолітньої дитини не надає, хоча має можливість таку допомогу надавати, інших аліментних зобовязань не має. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, у ч. 2 ст.51 Основного Закону зазначається, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини/аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері , батька і /або/ у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи матеріальне становище відповідача, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення аліментів слід задовольнити та призначити стягнення із відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття. На підставі наведеного,

Outcome: approved