Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Позивач Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.04.2017 року вчинено адміністративне правопорушення у сфері охорони природи, використання природних ресурсів, охорони культурної спадщини, у зв'язку з чим 15.06.2017 року постановою Броварського міськрайонного суду Київської області [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680, 00 грн. з конфіскацією знаряддя вчинення правопорушення сіток з жилки у кількості 3 шт., 1-1 = 65 м, h = 1,5м, а = 55мм, 2-1 = 45 м, h = 1,5м, а = 50мм, 3-1 = 20м, h = 1,5м, а = 40мм. Своїми діями [PERSON] наніс збитків рибному господарству України на суму 1317, 50 грн. А тому позивач просить суд стягнути з відповідача на користь Погребської сільської ради Броварського району Київської області завдану майнову шкоду та стягнути з відповідача на користь Управління Державного агенства рибного господарства у м. Києві та Київській області судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника, за наявних у справі матеріалів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів. В судове засідання представник третьої особи не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника, за наявних у справі матеріалів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що 26.04.2017 року о 04:10 год. громадянин [PERSON] на р. Десна в районі с. Погреби Броварського району Київської області, грубо порушуючи Правила рибальства, в нерестовий період, на ділянці, забороненій для рибальства, з гумового човна «Bark» проводив лов риби забороненим знаряддям лову - сітками з жилки, в кількості 3 шт.: 1)1 = 65 м, h = 1,5м, а = 55мм, 2)1 = 45 м, h = 1,5м, а = 50мм, 3)1 = 20м, h = 1,5м, а = 40мм, які йому належали. При цьому виловив наступні біоресурси: рак - 1 шт., карась - 8 шт., плоскирка - 4 шт., лящ - 4 шт., синець - 1 шт., плітка - 2 шт., клепець - 1 шт., загальною вагою 9 кг., чим наніс збитки рибному господарству на суму 1317, 50 грн. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 15.06.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680, 00 грн. з конфіскацією знаряддя вчинення правопорушення сіток з жилки у кількості 3 шт., 1-1 = 65 м, h = 1,5м, а = 55мм, 2-1 = 45 м, h = 1,5м, а = 50мм, 3-1 = 20м, h = 1,5м, а = 40мм. (а.с. 11). Частиною 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку і розмірах, встановлених законодавством. Відповідно до статей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» - шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодування за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об'єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об'єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони центрального органу виконавчої влади у галузі рибного господарства мають повноваження подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб'єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а з відповідача на користь Погребської сільської ради Броварського району Київської області підлягають стягненню збитки в розмірі 1317, 50 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved