Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом, згідно якого просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 12715,65 грн. та судові витрати по справі, посилаючись на те, що між ПРИВАТБАНКОМ і відповідачем 27.05.2008 року був укладений договір б/н, по якому вона отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умови договору відповідачем не виконувалися, внаслідок чого позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми боргу по кредиту станом на 04.10.2015 року в розмірі 16993,49 грн., яка була стягнута за рішення суду від 21.11.012 року. Однак відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язань і заборгованість за договором не погашає. Представниками позивача по довіреності [PERSON] і [PERSON] до суду були надані заяви про розгляд справи без участі представника банку, позовні вимоги підтримали у повному обсязі і просили суд їх задовольнити. Також, у випадку неявки належним чином повідомленого відповідача, просили суд постановити рішення у заочному порядку ( а.с. 5,33,39). Відповідач про час та місце проведення судових засідань була повідомлена належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про отримання судових викликів, але до суду вона не зявилась з невідомих причин, заяви про перенесення слухання справи чи можливих заперечень проти заявленого банком позову до суду не надала. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Враховуючи викладене вище, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 212,213 ЦПК України докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії договору про надання банківських послуг б/н від 27.05.2008 року, який укладено між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", та відповідачем [PERSON], що складається з анкети-заяви, пам'ятки клієнта, Умов і правил надання банківських послуг, а також тарифів банку, кредитор-позивач надав відповідачу кредитку картку з відновлювальною кредитною лінією у національній валюті України гривні, з лімітом 3000 грн., базовою процентною ставкою за кредитним лімітом 24,00% на рік на залишок заборгованості, щомісячною комісією 3,5%, на умовах зі сплатою комісій за зняття готівки, пені, штрафів за порушення умов погашення, з кінцевим терміном повернення, що відповідав строку дії картки (а.с. 11-23). Оскільки \~[PERSON] не виконала взяті на себе зобовязання за вищевказаним договором кредиту, станом на 18.04.2012 року виникла заборгованість в розмірі 16993,49 грн.,яка складалася з наступного: 2796,00 грн. заборгованості за кредитом; 8082,09 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 4830,00 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом; \~\~500,00 грн. штрафу (фіксована частина); 785,40 грн. штрафу (процентна складова), та яка згідно копії заочного рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 21 листопада 2012 року, що 03 грудня 2012 року набрало законної сили, була стягнута користь позивача ( а.с. 6). Відповідно до вимог ч.3 і 4 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з тексту Умов і правил надання банківських послуг Банк надає клієнту відповідно до укладеного договору грошові кошти на строк, обумовлений у Договорі, на умовах платності і повернення; картрахунки відкриваються банком на невизначений строк, за виключенням випадків, викладених п.п. 9.6, 9.7 даних Умов; у свою чергу клієнт зобовязався погашати заборгованість сплачуючи щомісяця платежі, а також по кредиту, процентам за його використання…, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором; у випадку невиконання зобовязань по Договору, за вимогою Банку клієнт зобовязаний повернути кредит (у тому числі прострочений кредит), виплатити винагороду Банку; при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених даним Договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобовязався сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову /п.8.6 Умов і правил / (а.с.7-18). У період часу після заочного рішення суду, ухваленого від 21 листопада 2012 року, тобто з 19.04.2012 року по 04.10.2015 року відповідач належним чином не виконує умов вказаного вище Договору, внаслідок чого існує заборгованість, яка у загальному розмірі складає: 2796,00 грн. загальний залишок заборгованості за кредитом (тіло кредиту); 16591,44 грн. загальний залишок заборгованості по відсоткам, з яких 5,51 грн. залишок заборгованості за відсотками на поточну заборгованість та 16585,93 грн. на прострочену заборгованість; 9240,00 грн. заборгованість за пенею і комісією; \~від якої відняли суму боргу в розмірі 16993,49 грн., яка була стягнута за рішення суду від 21.11.2012 року та складає 11633,95 грн., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов і правил надання банківських послуг - 500,00 грн. штрафу (фіксована частина); 581,70 грн. штрафу (процентна складова), отже остаточно сума заборгованості складає 12715,65 грн. ( а.с.6-10), про погашення якої у добровільному порядку відповідачем на час розгляду справи сторонами відомостей не надано. Відповідно до наданого суду розрахунку суми заборгованості у період після прийняття рішення суду у 2012 році і до пред'явлення даного позову будь-які виплати кредиту відповідачкою відсутні, що свідчить про невиконання нею своїх кредитних договірних зобов'язань. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк у відповідності до умов договору. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Виходячи з викладеного вище, на підставі ст. 1054 ЦК України, згідно якої банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач ухиляється від виконання зобов'язань та в добровільному порядку борг нею не погашено. Оскільки позов обґрунтований, судові витрати по справі відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача, так як понесення цих витрат було підтверджено доказами (а.с.1).

Outcome: approved