Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Так, відповідно до позовної заяви між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб 06.10.2007 року, зареєстрований виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської обл. Від шлюбу мають малолітніх синів - [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] року. Позивач вказує, що діти проживають з нею і знаходяться на повному її утриманні, відповідач добровільно допомогати відмовляється і ніякої допомоги не надає. 19.03.2018 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Позивач вказує, що як їй відомо відповідач офіційно не працює, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчии документам не проводиться, інших неповнолітніх дітей не має, батьки на його утританні не перебувають. Оскільки відповідач має мінливий та нерегулярний дохід, позивач просить суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. 25.10.2017 року протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями визначено головуючою суддею Величко Т.О. Згідно з відповіді на запит суду, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] 16.03.2018 року Ухвалою судді відкрито провадження усправі. У судове засідання позивач з"явилась, позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з"явився, про судові засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується конвертами, які повернулись на адресу суду за закінченням терміну зберігання та зворотніми повідомленнями про вручення повісток. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло, а тому суд вбачає за можливе проводити розгляд справи у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають малолітніх синів - [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] року. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги є обґрунтованими, оскільки неповнолітні діти сторін проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, відповідачем ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги не надає, має мінливий та нерегулярний дохід, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved