Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що після смерті його батька відкрилась спадщина, до якої входять, з поміж іншого, земельні ділянки, виникла необхідність прийняти спадщину, однак в нотаріальній конторі йому відмовляють у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, спадкодавець зробив розпорядження у вигляді заповіту, яким заповів все своє майно своєму синові (позивачу), позивач фактично вступив у спадщину шляхом постійного проживання з батьком, доглядом за будинком, обробітком земельної ділянки тощо, іншим чином ніж шляхом звернення до суду йому спадкові права не набути, просить суд визнати за ним право власності на земельні ділянки. В судове засідання позивач не зявився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, надіслав до суду заяву в якій просить слухати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 вересня 1997 року батько позивача, [PERSON], зробив розпорядження у вигляді заповіту, де вказав, що на випадок його смерті, все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належатиме йому на день його смерті і на що він за законом матиме право заповів [PERSON]. 04 травня 2009 року помер мій батько, [PERSON] у віці 84 років в с. Пилиповичі, Радомишльського району Житомирської області даний факт підтверджує свідоцтво про смерть серії 1-ТП № 121374, видане 06.05.2009 року виконавчим комітетом Пилиповицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області. Також встановлено в судовому засіданні те, що спадщину після смерті батька, відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняв [PERSON], шляхом постійного проживанням з покійним батьком, [PERSON] на час відкриття спадщини, доглядом за будинком, обробітком земельної ділянки та сплатою необхідних платежів, отримував кошти за землю, тощо. До складу спадкового майна, що залишилося після смерті спадкодавця, входить три земельні ділянки, а саме: - земельна ділянка площею 3,89 га (кадастровий номер 1825087600:01:000:0069), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пилиповицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області; - земельна ділянка площею 1,38 га (кадастровий номер 1825087600:01:000:0089), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пилиповицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області; які належали померлому [PERSON] згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 232757 від 16 грудня 2004 року, виданий на його імя на підставі розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації № 19 від 18.02.2004 року; - та земельна ділянка площею 4,23 га (кадастровий номер 1825087600:01:000:0091), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пилиповицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і яка належала померлій матері, [PERSON] (яка померла 08.02.2005 року у віці 79 років в с. Пилиповичі, Радомишльського району Житомирської області, що підтверджує свідоцтво про смерть серії І-ТП № 233339 від 11.07.2014 року) згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 232763 від 16 грудня 2004 року, виданий на її імя на підставі розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації № 19 від 18.02.2004 року, спадщину після смерті якої фактично прийняв [PERSON], у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, шляхом постійного проживання з покійною на час відкриття спадщини, доглядом за будинком, обробітком земельної ділянки, сплатою необхідних платежів та отримував кошти за землю. У звязку з тим, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо суд задовольняє його позовні вимоги. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 ЦК. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «… у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги» Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст. 1268 незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 10 додатку №1 до п.2.1. "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилалась позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги викладене та те, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо, суд його позовні вимоги задовольняє.

Outcome: approved