Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 22 квітня 2010 року між ними був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області. Від подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивачка мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з 13 січня 2014 року і на примирення позивачка не згодна. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливими і суперечать інтересам позивачки, тому остання і просить суд розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте завчасно подала до суду письмову заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився через невручення йому рекомендованого поштового відправлення, яке було повернено до суду Укрпоштою за закінченням терміну зберігання за адресою: [ADDRESS]. Відповідно ж до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Місце ж проживання відповідача [PERSON] згідно з відомостями Прилуцького МВ УДМС України в Чернігівській області зареєстроване за адресою: [ADDRESS] У зв'язку з цим суд відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з свідоцтва про шлюб вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області 22 квітня 2010 року, про що складено відповідний актовий запис за №99 (а. с. 3). У судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони проживають окремо з 13 січня 2014 року, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та зважаючи на те, що позивачка наполягає на розлученні, на примирення не згодна, а відповідач в судове засідання не з'явився та від нього не надійшли письмові заперечення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище "[PERSON]". На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved