Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати [PERSON], [PERSON] і [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] В обґрунтування позову зазначала, що вона є наймачем вказаної вище квартири, у якій зареєстровані її колишній чоловік [PERSON], її син [PERSON] та дочка [PERSON], які фактично з 2006 року у квартирі не проживають без поважних причин, квартиру не утримують, місце їх знаходження їй невідоме. Оскільки відповідачі не проживають у даній квартирі без поважних причини більше шести місяців, вони відповідно до вимог ст. ст. 71, 72 ЖК України втратили право користування цим житлом. Реєстрація місця проживання відповідачів у спірній квартирі порушує її права на володіння та користування цією квартирою. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали, просили суд задовольнити позовні вимоги повністю. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечували. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] повторно у судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем їхнього проживання, через оголошення у пресі відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України (у редакції до 15 грудня 2017 року) та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України згідно із ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд вони не повідомили, відзив на позов та заяву про розгляд справи за їхньої відсутності до суду не подавали. Третя особа Красилівська сільська рада Броварського району Київської області у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу без участі їхнього представника, проти позову не заперечує. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. У ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно із ст. 92 ЦПК України сторони, треті особи та їхні представники за їхньою згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим Кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи. Позивач [PERSON], будучи допитаною з власної ініціативи як свідок, у судовому засіданні показала, що вона працювала у колгоспі дояркою, у 1980 році її сім'ї було виділено квартиру [ADDRESS], у якій вона проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON], який був власником особового рахунку квартири, та дітьми. У 2002 році з цієї квартири вибув її син відповідач [PERSON], у 2004 році, залишивши малолітніх дітей, із квартири вибула її дочка відповідач [PERSON], у 2006 році від неї пішов чоловік відповідач [PERSON], шлюб з яким розірвано у 2008 році. Після цього усі троє відповідачів у квартирі не проживають, до квартири не з'являються, не телефонують, місце їхнього проживання їй невідоме. На даний час у вказаній вище квартирі проживають вона, її син [PERSON], [INFO], та онука [PERSON], [INFO]. 03 квітня 2015 року Красилівська сільська рада Броварського району Київської області, на балансі якої знаходиться зазначена квартира, прийняла рішення за № 31 про видачу ордера на дану квартиру на її (позивача) ім'я та передачу цієї квартири їй у власність. Реєстрація відповідачів, які втратили право користування квартирою, перешкоджає їй у реалізації нею належних житлових прав. Відповідно паспорта [NUMBER], виданого 12 лютого 1998 року, позивач [PERSON], [INFO], з 28 березня 1986 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Із довідки № 154 від 07 березня 2018 року, виданої виконкомом Красилівської сільської ради Броварського району Київської області, видно, що згідно із записами в погосподарській книзі [NUMBER] за 1980-1982 року відкрито погосподарський номер на квартиру [ADDRESS], власником особового рахунку значився [PERSON], [INFO]. Разом із ним на той час у квартирі були зареєстровані та проживали: дружина [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Із довідки № 1810 про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 16 серпня 2017 року, виданої Красилівською сільською радою Броварського району Київської області, видно, що у квартирі за зазначеною адресою зареєстровано 7 (сім) осіб: наймач [PERSON], [INFO], дружина [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO], та онука [PERSON], [INFO]. Згідно із актами обстеження житлових умов від 03 листопада 2014 року, 11 листопада 2015 року, 08 листопада 2016 року і 09 серпня 2017 року, складеними депутатами Красилівської сільської ради Броварського району Київської області, у вказаній вище квартирі на даний час проживають: позивач [PERSON], її син [PERSON] та онука [PERSON] Відповідно до відомостей, викладених у цих актах обстеження житлових умов, у спірній квартирі зареєстровані, проте не проживають з 2006 року чоловік позивача [PERSON], її син [PERSON] та дочка [PERSON], відповідачі у цій справі. Із довідки № 255 від 12 травня 2015 року, виданої виконкомом Красилівської сільської ради Броварського району Київської області, видно, що згідно із записами у журналі реєстрації пропозицій, заяв, скарг громадян по Красилівській сільській раді 23 березня 2015 року за № 83 зареєстрована заява [PERSON] про те, що він не заперечує проти видачі ордера на квартиру [ADDRESS] на його дружину [PERSON], позивача у справі. Згідно із довідкою № 663 від 12 травня 2017 року, виданою виконкомом Красилівської сільської ради Броварського району Київської області, позивач [PERSON] зареєстрована та проживає у [ADDRESS], квартира не приватизована та знаходиться на балансі Красилівської сільської ради Броварського району Київської області. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 29 березня 2017 року відомості про права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження щодо об'єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS], відсутні. Рішенням виконавчого комітету Красилівської сільської ради Броварського району Київської області від 03 квітня 2015 року за № 31 позивачу [PERSON] надано дозвіл на передачу у приватну власність квартири [ADDRESS] та видачу їй ордера на цю квартиру. У ч. 1 ст. 61 ЖК України встановлено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. За змістом положень ст. ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року " Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" роз'яснив, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Виходячи з наведеного, наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням (квартирою) у будинках державного і громадського житлового фонду, у разі їх відсутності у жилому приміщенні без поважних причин понад шість місяців. При вирішенні питання про втрату наймачем або членами його сім'ї права користування жилим приміщенням з'ясуванню підлягають термін їх відсутності та поважність причини такої відсутності. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що факт не проживання з 2006 року, тобто більше шести місяців, без поважних причин у квартирі [ADDRESS] відповідачів у справі: наймача квартири [PERSON], [INFO], та членів його сім'ї сина [PERSON], [INFO]., і дочки [PERSON], [INFO]., знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про визнання вказаних осіб такими, що втратили право користування даною квартирою, підлягає задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved