Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» звернулось до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», [PERSON], ПрАТ СК «Провідна» - про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу та франшизи. Позивач при зверненні до суду мотивував свої вимоги тим, що 01.10.2013 року між [PERSON] та ТДВ «Експрес Страхування» було укладено договір № 202.13.2193106 добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням ТЗ «ЗАЗ TF69YO», д.р.н.[NUMBER]. Гр. [PERSON] 26.01.2014 року, керуючи автомобілем «Фольцваген», д.р.н. [NUMBER] на 65 кв 930м а/д Київ-Суми-Юнаківка, допустив зіткнення з транспортним засобом «Фольцваген», д.р.н. [NUMBER] та «ЗАЗ», д.р.н.[NUMBER], що належить [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до умов договору страхування ТДВ «Експрес Страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування потерпілій особі - [PERSON] в сумі 12055,87 грн. шляхом оплати вартості відновлювального ремонту на СТО. Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03.03.2014р по справі № 742/943/14 [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та притягнутий до адміністративної відповідальності. На час настання ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована у відповідача-1 на підставі Полісу № АС/ 6086652 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, франшиза - 1000,00грн. 10.04.2014 року ТДВ «Експрес Страхування» звернулось до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» із заявою вих. № 2563/217 про виплату страхового відшкодування, проте страхове відшкодування виплачено не було. В зв'язку із зазначеним позивач просив суд стягнути Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 11055,87 грн.; стягнути з [PERSON] на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» франшизу в сумі 1000,00грн. Представник позивача до суду не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачі ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та ПрАТ СК «Провідна» в судове засідання своїх представників не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не подавав. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 01.10.2013 року між [PERSON] та ТДВ «Експрес Страхування» було укладено Договір № 202.13.2193106 добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням ТЗ «ЗАЗ TF69YO», д.р.н.[NUMBER]. Встановлено, що [PERSON] 26.01.2014 року, керуючи автомобілем «Фольцваген», д.р.н. [NUMBER] на 65 кв 930м а/д Київ-Суми-Юнаківка, допустив зіткнення з транспортним засобом «Фольцваген», д.р.н. [NUMBER] та «ЗАЗ», д.р.н.[NUMBER], що належить [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до п 13 частини «А», п.9.7 частини «Б» договору страхування розмір завданих збитків визначається та страхове відшкодування виплачується Страховиком на підставі кошторису ремонтних робіт, рахунків-фактур, нарядів-замовлень, актів виконаних робіт та інших документів, що підтверджують вартість та факт виконання відновлювального ремонту на СТО. Відповідно до калькуляції АФ «Бровари Авто» № Ка-002498 від 04.02.2014 р., вартість відновлювального ремонту «ЗАЗ TF69YO», д.р.н.[NUMBER] становить 12744,03 грн. Згідно Звіту № 677 про оцінку КТЗ від 26.03.2014р вартість відновлювального ремонту «ЗАЗ», д.р.н.[NUMBER] з урахуванням розцінок ПАТ «Українська автомобільна корпорація» Автосервісна Філія «Бровари-Авто» становить 15481,10 грн. Встановлено, що відповідно до умов договору страхування ТДВ «Експрес Страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування потерпілій особі - [PERSON] в сумі 12055,87 грн. шляхом оплати вартості відновлювального ремонту на СТО, що підтверджується платіжним дорученням № 2267 від 18.02.2014 р., яке міститься в матеріалах справи. Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03.03.2014р по справі № 742/943/14 [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та притягнутий до адміністративної відповідальності. Згідно розширеної довідки ДАІ вбачається, що внаслідок ДТП, яка мала місце 26.01.2014р на 65 км а/д Київ - Суми-Юнакіївка, під час ДТП було пошкоджено 2 транспортні засоби: транспортний засіб «Фольцваген», д.р.н.[NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіль «ЗАЗ TF69Y0», д.р.н. [NUMBER], що належить [PERSON] Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Стаття 979 Цивільного кодексу України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Вимогами статті 993 Цивільного кодексу України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. В статті 1187 Цивільного кодексу України наведено визначення: «Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб». Згідно із п.2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.22.1. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до статті 35 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву. Відповідно до статті 36.2 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закон) , повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування .регламентної виплати) та виплатити його. Згідно ст. 36.6. ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Встановлено, що на час настання ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована у відповідача-1 на підставі Полісу № АС/ 6086652 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, франшиза - 1000,00грн. Вбачається, що 10.04.2014 року ТДВ «Експрес Страхування» звернулось до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» із заявою вих. № 2563/217 про виплату страхового відшкодування, проте страхове відшкодування виплачено не було. Згідно вимог ст. ст. 27-30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved