Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів в розмірі 1000 грн. щомісячно, до закінчення навчання, тобто до червня 2019р. В обґрунтування позову покликалась на те, що відповідач по справі - її батько. До 25.07.2016р., тобто до досягнення позивачкою повноліття, відповідач сплачував аліменти на її утримання. На час судового розгляду вона є студенткою другого курсу ЛНУ Львівська політехніка, стипендії не утримує, навчання закінчує в червні 2019р. Потребує матеріальної допомоги, оскільки лише за проживання в гуртожитку сплачує по 3000 грн. за півроку, несе інші витрати на канцелярські товари, одяг, транспорт, харчування. Мати не має можливості матеріально допомагати, оскільки здійснює догляд за своєю незрячою матірю інвалідом та отримує за догляд доплату в розмірі 25,99 грн. Вважає, що батько, який є фізично здоровим, працездатним, отримує військову пенсію, спроможний сплачувати аліменти на її користь на період продовження навчання. В судовому засіданні представник [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач згідно з вимогами ч.9 ст.74 ЦПК України викликався в судове засідання через оголошення у пресі (газета «Львівська пошта» № 22 (1932) від 23.03.2017р.), але на виклик суду повторно не зявився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд розглянув справу за відсутності останнього та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно із ст.ст.198,199,200 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до роз'яснень даних в п.п.17,20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач згідно із свідоцтвом про народження серії 1-СГ № 097446 від 13.08.1998р. (а.с.4), є батьком позивачки. Остання у звязку зареєстрована за місцем навчання - в м. Львів, що підтверджено копією паспорта позивачки (а.с.3). Згідно з довідкою №73/с від 15.02.2017р. позивачка є студенткою другого курсу інституту ІТРЕ Національного університету «Львівська політехніка» медичного факультету стаціонарної форми навчання, закінчує навчання в червні 2019р. Згідно довідок про доходи №695 від 15.02.2017р., виданих НУ «Львівська політехніка» [PERSON], вона з січня 2016р. по січня 2017р., навчаючись на факультеті ІТРЕ денної безплатної форми навчання доходів не отримувала. Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради мати позивачки [PERSON] знаходиться на обліку в УСЗН м. Стрий і отримує компенсаційну виплату як працездатна особа, що не працює і здійснює догляд за інвалідом 1-ї групи в розмірі 25,99 грн. на місяць. Відповідач є фізично здоровою особою працездатного віку, даних про те, що він має на утриманні інших осіб, його матеріальне становище чи стан здоровя не дозволяє надавати матеріальну допомогу на утримання дочки на час навчання суду не надано та судом не здобуто; позивачка є повнолітньою, але не досягла 23-х річного віку, навчається на стаціонарній формі навчання, термін закінчення навчання червень 2019р., потребує матеріальної допомоги, оскільки несе витрати на оплату проживання в гуртожитку в м. Львів, на трпанспорт, харчування, канцтовари та навчальну літературу; мати, як особа, що також зобов'язана надавати допомогу, в повній мірі не може матеріально забезпечити дочку, оскільки доглядає за своєю матірю-інвалідом. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення в повному обсязі. Оскільки судом не встановлено, що відповідач має постійний, регулярний дохід, аліменти слід стягувати в твердій сумі, починаючи з дня подачі позову 17.02.2017р. та до закінчення позивачкою навчання до 30.06.2019р. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved