Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 17\~343,20 гривень, суму інфляційних збитків у розмірі 11\~236,36 гривень, 3 % річних у розмірі 945,70 гривень, а також судові витрати у сумі 295,25 гривень. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що особовий рахунок власника квартири [ADDRESS] відкрито на імя відповідача, вказаний будинок обслуговується організацією позивача. Відповідач в порушення своїх обовязків несвоєчасно вносить оплату за надані послуги, у звязку із чим утворилась заборгованість. Відповідач в судове засідання не зявився неодноразово, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Проте надав суду заяву, якою вказав на те, що не може зявитися у судове засідання через складання іспитів в Одеському національному медичному університеті, проте доказів здачі вказаних іспитів у день та час проведення слухання справи суду не представив Суд у звязку з його неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не зявився, у порядку заочного розгляду справи. Представник позивача надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Згідно з довідкою про заборгованість власника квартири [ADDRESS] відповідач є власником цієї квартири, зазначений будинок знаходиться на комунальному обслуговуванні Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Ювілейне», яке є виконавцем житлово-комунальних послуг. Відповідач нерегулярно сплачував квартирну плату і за спожиті комунальні послуги, в результаті чого, згідно з представленою довідкою з розрахунку та оплаті комунальних послуг, відповідачу нараховані до сплати 17\~343,20 гривень. Відповідно до ст. 68 ЖК УРСР наймачі зобов'язані вчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно зі ст. 64 Житлового кодексу УРСР члени родини наймача, що проживають разом з ним, користаються нарівні з ним усіма правами і несуть всі обов'язки, що випливають з договору наймання житлового приміщення. Повнолітні члени родини несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність по зобовязаннях, що випливає з зазначеного договору. Відповідач в розумінні ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є споживачем. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За п. «а» ст.28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні виконавчий комітет міської ради узгоджує плату за утримання будників і спору, прибудинкових територій, які знаходяться на обслуговуванні організацій. Згідно із п.1 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відповідний типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд прибудинкових територій затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 52 20.05.2009 року та на його підставі виконавцем було розроблено договір про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території. Згідно із ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, вимога про стягнення з відповідача заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 17\~343,20 гривень підлягє задоволенню у повному обсязі. Щодо стягнення суми інфляційних збитків та 3 % річних за прострочення виконання зобовязання. З огляду на вже вказане, суд дійшов висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Правові наслідки прострочення боржника виконання грошового зобов'язання, сплата пені та - на вимогу виконавця - суми втрат від інфляції та трьох процентів річних, з урахуванням зазначених норм матеріального права, визначені сторонами і в укладеному ними договорі. Застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України до спірних правовідносин також кореспондується із закріпленими в п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України нормами, відповідно до яких однією з вимог, за якими може бути видано судовий наказ, є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Наведене повною мірою узгоджується з обовязковою для суду й сторін правовою позицією, сформульованою постановою Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20 червня 2012 року. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги позивача про стягнення з [PERSON] суми інфляційних збитків у розмірі 11\~236,36 гривень та 3 % річних за прострочення виконання зобовязання у розмірі 945,70 гривень. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України підлягає також задоволенню і вимога позивача про стягнення на його користь судового збору у сумі 295,25 гривень.

Outcome: approved