Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

У квітні 2021 року [PERSON] пред`явила в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Зазначила, що 14 лютого 2016 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Млинівського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №10. Від шлюбу у них є малолітня дитина - дочка [PERSON] , [INFO] . Основною причиною розірвання шлюбу називає несумісність характерів, різні погляди на життя. Протягом останнього року проживають окремо. Шлюб між нею та відповідачем є лише формальним, оскільки особисті відносини між ними припиненні. Відповідач має постійне місце роботи, фізично здоровий, інших утриманців не має, а тому може та зобов`язаний сплачувати аліменти. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки - в розмірі ј частки від доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача на її користь понесені та документально підтвердженні судові витрати, пов`язані з розглядом справи. В судове засідання позивач не з`явилася, звернулася до суду з письмовою заявою в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю з підстав зазначених у позовній заяві, просить справу розглядати у її відсутності. (а.с.23) Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги визнає повністю. (а.с.25) Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2016 року, що підтверджується виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.02.2016 року. (а.с.8) Шлюбні відносини подружжя не підтримує протягом тривалого часу, заходи для збереження сім"ї стронами не вживаються, шлюбні стосунки фактично припинені. З викладеного суд робить висновок про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх дитини. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.06.2017 року, вбачається, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] та, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття. (а.с.9) Як вбачається з довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №446, виданої Млинівською селищною радою Рівненської області 13.04.2021 року малолітня дочка проживає разом із матір`ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. (а.с.10) Згідно довідки про доходи від 12.04.2021 року, виданої ТзОВ «Терлич» позивач працює на посаді інженера з якості, загальна сума її доходу за період з жовтня 2020 року по березень 2020 року складає 37668,82 гривень. (а.с.11) Згідно довідки про доходи від 13.04.2021 року, виданої ФОП [PERSON] , відповідач [PERSON] працює на посаді продавця-консультанта, загальна сума його доходу за період з 19.11.2020 року по 31.03.2021 року складає 25480,95 гривень (а.с.12) За змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» визначено на 2021 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2021 року - 1921 гривень, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Приймаючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, котрий на час розгляду справи становить 1921 гривень. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, а його позовні вимоги задоволені, судовий збір в сумі 908,00грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На думку суду, підлягають до задоволення вимоги позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат по справі. Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно довідки, виданої адвокатом Панчиною П.Є. на ім"я Нєжнової С.М. витрати за надання правничої допомоги складають 1500 гривень (а.с.15). Враховуючи наведене, на підставі статей 105,110,112, 180, 181, 182, 183, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved