Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивачка звернулася\~до суду\~з позовом\~до відповідача,\~в якому\~просить визначити,\~частки співвласників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у праві спільної сумісної власності на житловий будинок загальною площею - 105,2 кв м, житловою - 67,4 кв м, допоміжною - 37, 8 кв м, господарські будівлі і споруди - А-1 - житлова прибудова, а - тераса, с1с1 - сходи, Д- літня кухня, Е-гараж, Є - сарай, 1,2 - огорожа, І, II - замощення, к - кран дворовий, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 4610600000:01:025:0313 в розмірі по 1/3 за кожним. В обґрунтування позову покликається на те, що після смерті її чоловіка, [PERSON] , відкрилася спадщина на частку в житловому будинку в [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,1 га, яка розташована за цією ж адресою. Позивачка звернулася у встановлений законом строк до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, оскільки частки за кожним із співвласників вказаного будинку та земельної ділянки не було визначено, та роз`яснив необхідність звернутися до суду для вирішення зазначеного питання. В підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, подала суду заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву про проведення розгляду справи без його участі, позов визнав. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з положеннями\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1\~ст. 356 ЦК України\~як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Відповідно до\~ст. 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Що стосується існуючої в співвласника правомочності розпорядження спільним майном, то вони передбачені в ст. ст.\~364,\~367 ЦК України\~як способи реалізації цієї правомочності. Частиною 1\~ст. 357 ЦК України\~встановлено, що частки\~\~у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Як вбачається з копії рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.12.2016 по справі № 442/6830/16-ц за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Дрогобицької міської ради, [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності будинок [ADDRESS] належить на праві приватної спільної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а/с 11, 12-14). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками земельної ділянки площею 0,1 га, що розташована в [ADDRESS] кастровий номер 4610600000:01:025:0313 на підставі рішення Дрогобицької міської ради № 1802 від 06.06.2019(а/с15,16,17). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а/с 18). Після його смерті приватним нотаріусом заведено спадкову справу, що стверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі (а/с 19). За життя [PERSON] на праві спільної власності належала частка у спірному будинку та земельної ділянки, однак такі не були виділені, після його смерті спадкоємцями першої черги за законом є дружина померлого [PERSON] та син померлого [PERSON] Позивачка зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Однак, нотаріус не зміг видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки у спадковому майні не визначено частки. Відповідно до п.5\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Згідно ч. 2\~ст.370 ЦК України\~у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співмешканців у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між сторонами, законом або рішенням суду. Отже, усім співвласникам належить по 1/3 частки кожному. Нормою\~ст. 372 ЦК України\~передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч.1\~ст.355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Нормою ч.1\~ст.368 ЦК України\~передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Таким чином, оскільки встановлено, що позивачка є спадкоємцем за законом, але з наведених вище причин не може оформити право власності на вказане майно, позов\~\~слід задовольнити.

Outcome: approved