Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

У жовтні 2016 року орган опіки та піклування Ізюмської міської ради Харківської області, в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач у справі [PERSON], яка проживає в. [ADDRESS] Харківської області, є матір'ю дитини [PERSON], [INFO]. Відповідач у справі ніде не працює, не здійснює належного догляду за дитиною, не виконую свої батьківські обов'язки. Малолітній [PERSON], [INFO] перебуває на профілактичному обліку служби у справах як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах з 10.12.2015 року. До служби надійшло повідомлення про те, що гр.. [PERSON] ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, за дитиною не доглядає. Тому малолітнього [PERSON] було влаштовано до Ізюмського дитячого будинку з 21.11.2015 року. За час перебування у закладі мати дуже рідко відвідувала дитину. Станом здоров'я не цікавилася, не виявляла інтересу до її внутрішнього світу, не піклувалася про фізичний та духовний її розвиток, матеріально не утримувала. Відповідач і до теперішнього часу не дбає про нормальне самоусвідомлення дитини, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує у разі повторної неявки відповідачки в судове засідання проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка повторно в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, заперечень проти позову суду не надала. Представник третьої особи в судове засідання не з»явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON], [INFO] є рідним сином відповідача у справі - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. (а.с.4). Батьком малолітнього [PERSON] згідно свідоцтва про народження дитини записаний громадянин України [PERSON]. Малолітню дитину [PERSON], [INFO] було влаштовано до Ізюмського дитячого будинку з 21.11.2015 року. За час перебування у закладі мати дуже рідко відвідувала дитину. Станом здоров'я не цікавилася, не виявляла інтересу до її внутрішнього світу, не піклувалася про фізичний та духовний її розвиток, матеріально не утримувала. Відповідач у справі [PERSON], [INFO] у відповідності до довідок голови квартального комітету від 30.06.2016 року, від 16.09.2016 року (а.с.№ 9,10) за місцем своєї реєстрації у будинку [ADDRESS] не проживає, має двох дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (батька якого ніхто не знає) та який в теперішній час перебуває в дитячому будинку. [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, палить, систематично влаштовує бійки зі своїм співмешканцем, який виганяє її з дому та погрожує фізичною розправою. Малолітній [PERSON] перебуває на профілактичному обліку служби у справах дітей як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах з 10.12.2015 року. До служби надійшло повідомлення про те, що гр. [PERSON] ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, за дитиною не доглядає. Тому малолітнього [PERSON] було влаштовано до Ізюмського дитячого будинку з 21.11.2015 року. За час перебування у закладі мати вкрай рідко відвідувала дитину, станом здоров'я не цікавилася, не виявляла інтересу до її внутрішнього світу, не піклувалася про фізичний та духовний її розвиток, матеріально не утримувала. Інформацією Ізюмського дитячого будинку Ізюмської міської ради Харківської області за вих. № 252 від 08.09.2016 року підтверджується, що в даному закладі з 21.11.2015 року за рішенням виконкому Ізюмської міської ради Харківської області № 006 від 13.01.2016 року перебуває [PERSON], [INFO] (а.с.7,8) Мати [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], за час перебування дитини в закладі відвідала сина 3 рази: 25.03.2016р., 23.07.2016р., 25.08.2016р. Повідомила, що була на заробітках і має намір забрати дитину з дитячого будинку. У відповідності до акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON], [INFO] комісією встановлено, що одноповерховий будинок, близько 60 кв.м., який складається з 4-х кімнат, відрізаний від електро та газопостачання, доступу до будинку не надано, будинок зачинений на замок. Зі слів голови квартального комітету гр. [PERSON] гр. [PERSON] останні 3 місяці вдома не перебуває, місце її знаходження не відомо, до цього вона вела аморальний спосіб життя.(а.с.11) Відповідно до висновку органу опіки та піклування Ізюмської міської ради за вих. № 3663 від 22.09.2016 року, комісія з питань захисту прав дитини, розглянувши заяву директора Ізюмського дитячого будинку щодо відрахування малолітнього [PERSON] із закладу встановила, що [PERSON] не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини - малолітнього [PERSON], [INFO], малолітній [PERSON] з 21.11.2015 року і по теперішній час перебуває в Ізюмському дитячому будинку. За час перебування дитини у закладі [PERSON] відвідала дитину три рази, матеріально не допомагала, належні умови для повернення дитини до родини не створила, у зв'зку з чим в інтересах дитини комісія вважала за доцільне позбавити відповідачку у справі - гр.[PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо вони не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Як вбачається з матеріалів справи, позивач довів, що відповідач своїми умисними діями, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітнього [PERSON] і не бажає їх виконувати. Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, оскільки він відповідає зібраним у справі доказам і фактичним обставинам справи, є достатньо обґрунтованим, не суперечить інтересам дитини. Суд, виходячи з інтересів малолітньої дитини, вважає, що існують підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON], яка своїми винними діями свідомо нехтує обов'язками по вихованню дитини. Частиною 1 ст. 180 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України ( ч. 2 ст. 82 СК України). Згідно з положеннями ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 17 жовтня 2016 року (а.с.2-3).

Outcome: approved