Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з 06 жовтня 2007 року вона з відповідачем знаходиться в шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Солонянського районного управління юстиції, актовий запис №126, за період якого у них народилася спільна дитина - донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, ухиляється від свого обов'язку, а, оскільки він має мінливий та нерегулярний дохід, прохала стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 516 гривень щомісячно з урахування її віку і потреб та встановленого Законом України «Про Державний бюджет на 2014 рік» прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір якого з 01 січня 2014 року на особу віком до 6 років становить 1032 гривні, а обов'язки батьків щодо утримання дитини є рівними, тому відповідач повинен сплачувати ? частину від вказаної суми. Позивачка, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.15), в судове засідання не з'явилась, надавши суду письмову заяву (а.с.17), за якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала їх задовольнити, справу розглядати справу у її відсутність, а в разі неявки відповідача не заперечували проти розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.16) у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, як не надав і заперечень щодо позову та доказів, які їх обґрунтовують . В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження відповідно до вимог ст.224-228 ЦПК України по наявним у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що 06 жовтня 2007 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №126 (а.с.5). В період шлюбу у них народилася спільна дитина - донька [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка згідно довідок виконкому Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області та акту обстеження від 18 березня 2014 року проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.7,8,9). В судовому засіданні було встановлено, що сторони не проживають однією сім'єю, їх спільна неповнолітня донька проживає з позивачкою, а відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки позивачці не надає, хоча зобов'язаний це робити, при цьому будь-якої домовленості щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто. З урахуванням зазначеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в примусовому порядку відповідно до вимог ст.184 Сімейного кодексу України у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач має мінливий, нерегулярний дохід, а участь в утриманні дитини не приймає. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує матеріальне становище платника аліментів, який в даний час за станом здоров'я є працездатним, але не має постійного місця роботи і прибутків від офіційної трудової діяльності, з урахуванням стану здоров'я як дитини, так і платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 516 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме рівній участі батьків у забезпеченні дітей на рівні встановленого Законом України "Про державний бюджет України на 2014 рік" прожиткового мінімуму, який для дитини даного віку становить з 01 січня 2014 року - 1032 гривні, оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дитини. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров'я як відносно дитини, так і відносно відповідача сторонами не надано, інших утриманців відповідач не має. Крім цього, в зв'язку з задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved