Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Представник ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В судове засідання представник ПАТ КБ «Приват Банк» не зявився, однак, в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника позивача та винесення заочного рішення суду. Із позовних вимог видно, що відповідно до укладеного договору № б/н від 08.02.2013 року позивачка отримала кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідачка зобов?язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених вищенаведеним договором. Однак, взяті на себе зобов"язання належним чином не виконувала, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом в розмірі 12709,35 грн. Відповідачка [PERSON] була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не зявилася в судове засідання без поважних причин та відзив на позовну заяву не подавала. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності з ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно заяви б/н від 08.02.2013 року (а.с.6), позивач оформив на імя відповідачки кредитну картку, на якій було встановлено кредитний ліміт у сумі 6000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідачка ознайомилася і погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані відповідачці для ознайомлення в письмовому вигляді, про що вона особисто розписалася 08.02.2013 року. У відповідності до положень ч.2 ст.1054 ЦК України та згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як видно з розрахунку суми заборгованості за кредитним договором № б/н від 08.02.2013 року (а.с.4-5), виданої ПАТ КБ «ПриватБанк», загальна сума заборгованості становить 12709,35 грн., зокрема: заборгованість за кредитом складає 5326,74 грн.; заборгованість за процентами 5501,21 грн.; нарахована комісія 800 грн.; заборгованість по судових штрафах 1081,40 грн. Статтею 1049 ЦК України передбачено, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно пункту 1.1.7.41 та п. 1.1.7.42 правил і умов надання банківських послуг (а.с.8-31), договір діє без обмеження строку. Сторони визнають, що дія договору припиняється в момент закриття останнього рахунку/вкладу клієнта, відкритого в рамках даного договору чи Договору, що підпадає під дію, а також при закінченні використання послуг Банку, передбачених Договором. За наявності у клієнта до моменту закриття останнього рахунку Клієнта непогашеної заборгованості перед банком за договором, у тому числі заборгованості за овердрафтом, а також заборгованості з оплати комісій Банку, дія Договору припиняється після повного погашення такої заборгованості. Відповідачкою умови кредитного договору належно не виконувалися, внаслідок чого виникла заборгованість по кредиту, що дає суду підстави для задоволення позову в повному об"ємі, а також стягнення судових витрат, понесених позивачем. На підставі наведеного, ст.ст. 625, 1046-1054 ЦК України та

Outcome: approved