overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з цим позовом та просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання доньок [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення старшою дочкою повноліття, а потім стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення повноліття молодшою дочкою. Позивачка посилається на те, що діти знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Позивачка в судове засідання не прибула , направила до суду клопотання про розгляд справи без її участі в судовому засіданні та задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибув, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. В своїй заяві відповідач зазначив , що він позов визнає в повному обсязі, згоден виплачувати аліменти на користь позивачки на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини свого заробітку до досягнення старшою донькою повноліття , а потім в розмірі1/4 частини свого заробітку до досягнення молодшою донькою повноліття. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони раніше перебували у зареєстрованому шлюбі , який було зареєстровано 03 листопада 1996 року Жовтневою сільською радою Болградського району Одеської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.3-4). Шлюб між сторонами розірвано рішенням Болградського районного суду Одеської області від 12 серпня 2015 року, яке набрало законної сили (а.с.5). Сторони спільно не проживають, неповнолітні діти сторін [PERSON] та [PERSON] проживають з позивачкою, знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою Жовтневої сільської ради Болградського району № 988 від 11.09.2015 року (а.с.6). Цей факт не заперечує і відповідач. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України відповідач зобовязаний утримувати свїх дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючі матеріальне та сімейне становище обох сторін, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей у частці від його заробітку (доходу) відповідно до вимог ст. 183 Сімейного Кодексу України. Оскільки відповідач є працездатним, працює трактористом у Державному підприємстві "Дослідне господарство ім. Суворова", має постійний заробіток та не заперечує проти заявлених позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі , про який просить позивачка. Відповідно до ст. 88 ч.3 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати , а саме судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. Відповідно до ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК Ураїни рішення суду підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 20.10.2006 року, від якого мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем мають різні погляди на права та обов'язки подружжя, відсутні спільні інтереси та порозуміння під час вирішення сімейних проблем. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сім'ї не надає та взагалі самоусунувся від вирішення проблем та питань її життєдіяльності. Вважає, що їх шлюб остаточно припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе. Дитину просить залишити на вихованні з нею та залишити їй прізвище "[PERSON]". Сторони в судове засідання не прибули. До суду надіслали письмові заяви, в яких просили справу розглянути у їх відсутності, на розлученні наполягали. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 2006 року (а.с. 3), від якого мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO] (а.с.4). Різниця в поглядах на права та обов'язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між позивачкою та відповідачем. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї, наміру поновлювати шлюбні відносини не мають. В своїх письмових заявах, надісланих до суду, позивачка наполягала на розірванні шлюбу, вважаючи примирення і збереження їх сім'ї неможливим, проти чого відповідач не заперечував. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітній дитині, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Сина, [PERSON], суд залишає на вихованні з позивачкою за її клопотанням, оскільки спору про це у сторін не виникло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 22.12.2009 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. За час шлюбу в них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між ними припинені з жовтня 2013 року. Головна причина розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між нею та відповідачем взаєморозуміння та довіри. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу вона вважає не можливим та вважає таким, що буде суперечити їхнім інтересам. Спору про поділ майна не має. Згода про утримання доньки та її місцепроживання між ними досягнута. Тому позивачка просить шлюб з відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". В судове засідання позивачка не з'явилась, до початку слухання справи через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з'явився, до початку слухання справи надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги позивачки підтримує в повному обсязі, проти розлучення не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8) сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 грудня 2009 року. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.01.2010 (а.с. 7) вбачається, що від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини з жовтня 2013 року. Спору про поділ майна немає. Їхня родина розпалася остаточно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем має двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та на даний час неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу проживають разом з нею. Відповідач здорова, працездатна особа, на утриманні нікого не має, тому відповідно до ст. 180 СК України зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Тому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини його заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. 19 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. Відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до неї документи отримав, у встановлені судом строки відзив не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що від шлюбу сторони по справі мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується копіями рішення Бородянського районного суду Київської області від 24 грудня 2015 року, свідоцтва про народження та довідки Клавдієво-Тарасівської селищної ради (а.с.12, 9, 10). Відповідач працює та отримує заробітну плату, що підтверджується копіями довідок державного підприємства український державний інститут з проектування об`єктів дорожнього господарства "Укрдіпродор" (а.с.11,13). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1, ч.5 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи обставини якими обґрунтовуються позовні вимоги, відсутність заперечень зі сторони відповідача, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

Позивачка звернулась\~ до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 19 жовтня 2013\~ року вона уклала шлюб з відповідачем\~ в Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану\~ реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 328. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Сторони однією сімєю не проживають, спільного господарства не ведуть, оскільки\~ мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обовязків, через те що в сімї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивачка\~ в судове засідання не зявилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, на примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй прізвище «Марфенко». Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 19 жовтня 2013\~ року в Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану\~ реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 328. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини сторони припинили з червня 2017 року, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. \~ Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сімєю, втратили почуття любові та поваги один до одного.\~ При зверненні до суду з даним позовом позивачка\~ сплатила судовий збір в сумі 704,80 грн.. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та згідно ч.3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем позов було визнано до початку розгляду справи по суті, у звязку із чим, суд приходить до висновку про повернення позивачу 50 відсотків сплаченого нею при поданні позову судового збору в сумі 352,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її брата [PERSON]. В підтвердження своїх вимог посилаються на те що, її брат помер 15.10.2013 року. Після його смерті відкрилась спадщина до якої входять дві земельні ділянки загальною площею 2,70 га на території Борщівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області та площею 0,12 га на території Радомишльської міської ради, однак подати заяву до нотаріуса в установленому законом порядку вона не встигла, оскільки хворіла, тому просить суд встановити їй додатковий строк достатній для прийняття спадщини. В судове засідання позивачка не з"явилась, про день та час розгляду справи була належним чином повідомлена, надіслала до суду заяву в якій просить слухати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, причину неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши в судовому засіданні наявні у справі докази, суд вважає що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з слідуючих підстав. Як встановлено судом, брат позивачки [PERSON] помер 15.10.2013 року, що стверджується свідоцтвом про його смерть. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді двох земельних ділянок загальною площею 2,70 га на території Борщівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області та площею 0,12 га на території Радомишльської міської ради згідно довідки Борщівської сільської ради Радомишльського району за №94 від 13.03.2015 року . Позивачка не змогла своєчасно звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки перебувала на тривалому лікуванні так як являється інвалідом 1 групи та потребує стороннього догляду, тому суд вважає, що позивачка пропустила зазначений строк з поважних причин, а тому її вимоги задовольняє. Згідно з вимогами ст.ст.1272,1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що на протязі останніх двох років сімейне життя подружжя погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їхня дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє позивачці та дитині душевні страждання. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їхньої дитини та у неї самої, він не здатен підтримувати нормальну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємоповаги. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено з жовтня 2013 року. Примирення вважає неможливим, майнових суперечок не має. Сторони в судове засідання не з'явились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивачка звернулась до суду з заявою про розгляд справи за ії відсутністю. Надає згоду на розірвання шлюбу та винесення заочного рішення, оскільки з жовтня 2013 року по теперішній час шлюбні стосунки не підтримують. Примирення між ними неможливо. Спору про поділ спільного сумісного майна немає. Дитина залишиться проживати з матір'ю. Позивачка просить після розірвання шлюбу залишити прізвище " [PERSON]". Відповідач про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст.224 ЦПК України справа розглянута в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 8 червня 2008 року, про що свідчить актовий запис №54 зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану Лохвицького районного управління юстиції Полтавської області. 2 жовтня 2008 року у подружжя народився син [PERSON], який залишиться проживати з матір'ю. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В сім'ї склалися ненормальні стосунки, з жовтня 2013 року по теперішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Майнового спору не існує. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. При таких обставинах, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб позивачки, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що сімейне життя із відповідачем не склалося. В сім'ї почалися сварки, скандали, що призвело до втрати відчуття любові і взаємоповаги. Вони припинили подружні стосунки і ведення сумісного господарства з жовтня 2013 року. Примирення вважає неможливим, майнових суперечок не має. Сторони в судове засідання не з'явились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивачка звернулась до суду з заявою про розгляд справи за ії відсутністю. Надає згоду на розірвання шлюбу, оскільки з жовтня 2013 року по теперішній час шлюбні стосунки не підтримують. Примирення між ними неможливо. Спору про поділ спільного сумісного майна немає. Дитина залишиться проживати з матір'ю. Позивачка просить залишити прізвище " [PERSON]". Відповідач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, на розірвання шлюбу згодний. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2008 року, про що свідчить актовий запис №36 зроблений Другими відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси. [INFO] у подружжя народилась донька [PERSON], яка залишиться проживати з матір'ю. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В сім'ї склалися ненормальні стосунки, з жовтня 2013 року по теперішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Майнового спору не існує. Сторони згодні на розірвання шлюбу. При таких обставинах, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки чоловік став проживати окремо з лютого 2014 року. Переконана, що подальше спільне життя і збереження щлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам. У них несумісні характери та різні погляди на життя, що унеможливлюють подальше спільне проживання. Спору про поділ майна немає. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивачка звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутністю, вказуючи, що з лютого 2014 року по теперішній час шлюбні стосунки не підтримують, загальне господарство не ведуть. Примирення між ними не можливо. Спору про поділ спільного майна немає. Просить залишити прізвище " [PERSON]". Відповідач про причини неявки не повідомив. Відповідача було повідомлено про розгляд справи, в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення про його виклик в судове засідання. На підставі ст.224 ЦПК України, судом винесена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 грудня 2013 року, про що свідчить актовий запис № 1962, зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В сім'ї склалися ненормальні стосунки, з лютого 2014 року по теперішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Майнового спору не існує. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. При таких обставинах, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved