Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить зняти арешт з нерухомого майна [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), який був накладений постановою № В/9-270 серія АА №128213 від 19.10.2004 року державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції м. Одеси, реєстраційний номер обтяження [NUMBER] , зареєстрований 03.11.2004, реєстратор: Перша одеська державна нотаріальна контора, Одеський міський нотаріальний округ. При цьому позивачка посилається на те, що постановою № В/9-270 серія АА № 128213 від 19.10.2004 року державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції м. Одеси було накладено арешт на нерухоме майно, а саме на домоволодіння [ADDRESS] . Вказана постанова винесена державним виконавцем при примусовому виконані наказу №17-30/87-04-2440 виданого 20.07.2004 року Господарським судом Одеської області по справі № 17-30/87-04-2440 про стягнення з Суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи [PERSON] (боржник) на користь Комунального підприємства «Ринок Привоз» заборгованості. З метою ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження та з`ясувати підстави накладення арешту на нерухоме майно, що належить їй на праві приватної власності [PERSON] звернулася до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Листом №23468 від 08.08.2018 року Перший Приморський відділ державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області повідомив, що відповідно до п.9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого Наказом міністерства юстиції України №2274/5 від 25.12.2008 року, строк виконавчих проваджень, переданих на зберігання до архіву, становить 3 (три) роки, виконавче провадження, в межах якого було накладено арешт було знищено. Державним виконавцем також було надано Інформаційну довідку №133566351 від 08.08.2018р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відповідно до якої відомості про реєстрацію обтяження внесено реєстратором Першою одеською державною нотаріальною конторою, Одеського міського нотаріального округу, дата державної реєстрації: 03.11.2004 року. Позивачка також звернулася до Одеського державного нотаріального архіву та отримала архівну довідку №1599/01-18 від 05.09.2018 року в якій зазначено, що серед документів, переданих на державне зберігання міститься інформація, що Першою одеською державною нотаріальною конторою було накладено арешт на домоволодіння [ADDRESS] . Одесі на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Приморського управління юстиції м. Одеси від 19 жовтня 2004 року, що належить [PERSON] . Позивачка також зазначає, що їй належить на праві приватної власності з листопада 2001 року садовий будинок [ADDRESS] , а [PERSON] , яка була відповідачем (боржником) по справі та мала заборгованість, належить на праві приватної власності з травня 2002 року садовий будинок [ADDRESS]. Державним виконавцем при винесені постанови про накладення арешту на майно, що належить [PERSON] помилково, внаслідок описки було вказано домоволодіння (садовий будинок) під [ADDRESS]. Враховуючи неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивачка в іншій спосіб захистити своє порушене право не може, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, надала до суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Третя особа: представник Комунального підприємства «Ринок Привоз» у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить розглянути справу за їх відсутності, вирішення справи залишають на розсуд суду. Третя особа: представник Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] належить на праві приватної власності садовий будинок [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право власності [NUMBER] , виданим 13 листопада 2001 року Управлінням земельних ресурсів Одеської міської ради, зареєстрованого Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості. Позивачці стало відомо, що 19.10.2004 року постановою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції м. Одеси було накладено арешт на належне їй нерухоме майно, а саме на домоволодіння [ADDRESS] . З метою з`ясувати підстави накладення арешту на нерухоме майно та ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження [PERSON] звернулася до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області. На звернення позивачки Перший Приморський відділ державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області у листі №23468 від 08.08.2018 року повідомив, що відповідно до п.9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого Наказом міністерства юстиції України №2274/5 від 25.12.2008 року, строк виконавчих проваджень, переданих на зберігання до архіву, становить 3 (три) роки. Виконавче провадження, в межах якого було накладено арешт було знищено. Позивачці також було надано державним виконавцем Інформаційну довідку №133566351 від 08.08.2018р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відповідно до якої відомості про реєстрацію обтяження внесено реєстратором Першою одеською державною нотаріальною конторою, Одеського міського нотаріального округу, дата державної реєстрації: 03.11.2004 року. Позивачка звернулася також до Одеського державного нотаріального архіву та отримала архівну довідку №1599/01-18 від 05.09.2018 року в якій зазначено, що серед документів, переданих на державне зберігання міститься інформація, що Першою одеською державною нотаріальною конторою було накладено арешт на домоволодіння [ADDRESS] .Одесі на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Приморського управління юстиції м.Одеси від 19 жовтня 2004 року, що належить [PERSON] та надано копію відповідної постанови. Постановою № В/9-270 серія АА № 128213 від 19.10.2004 року державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції м.Одеси було накладено арешт на нерухоме майно домоволодіння [ADDRESS] , що належить [PERSON] . Вказана постанова винесена державним виконавцем при примусовому виконані наказу №17-30/87-04-2440 виданого 20.07.2004 року Господарським судом Одеської області по справі №17-30/87-04-2440 про стягнення з Суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи [PERSON] (боржник) на користь Комунального підприємства «Ринок Привоз» заборгованості на підставі рішення Господарського суду Одеської області від 09.07.2004р. Судом встановлено, що [PERSON] , яка була відповідачем (боржником) по справі належить на праві приватної власності садовий будинок [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності [NUMBER] , виданим 14 травня 2002 року Управлінням земельних ресурсів Одеської міської ради, зареєстрованого Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості. Відповідач [PERSON] письмово зверталася до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо зняття арешту з майна. На звернення надано лист №6532 від 26.02.2019р. в якому зазначено, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження з примусового виконання наказу №№17-30/87-04-2440 виданого Господарським судом Одеської області 20.07.2004 року про стягнення з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Ринок Привоз» коштів у розмірі 10 338, 79 грн. Перевірити матеріали виконавчого провадження та вирішити питання щодо зняття арешту з майна неможливо, оскільки матеріали виконавчого провадження знищено. Положеннями ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. Відповідно до положень ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Положеннями ст.ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На підставі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ч. 2 п. 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України зрозгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Положеннями ст.263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При таких обставинах та враховуючи, що [PERSON] не була відповідачем (боржником) по справі, при примусовому виконані наказу №17-30/87-04-2440 Господарського суду Одеської області, виданого 20.07.2004 року про стягнення з Суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи [PERSON] (боржник) на користь Комунального підприємства «Ринок Привоз» заборгованості на підставі рішення Господарського суду Одеської області від 09.07.2004р. суд вважає, позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved