Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

У жовтні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала з відповавідачем у зареє строваному шлюбі, який розірвано. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , яка проживає з матір`ю і знаходиться на її утриманні. На теперішній час дитина сторін є повнолітньою, при цьому навчається на денній формі навчання у Вищому професійному гірничо-будівельному училищі і потребує матеріальної допомоги. За таких обставин просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до закінчення навчання чи до досягнення 23 річного віку. Ухвалою від 14 листопада 2019 року відкрито провадження по справі та визначено\~ проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 04 грудня 2019 року розглянуто справу по суті та ухвалено рішення. В судове засідання позивач не зявилася, надавши заяву щодо розгляду справи за її відсутності, позов просила задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, надавши заяву щодо розгляду справи за його відсутності та визнання позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Так,\~статтею 180 СК України\~визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями\~198,\~199\~цього\~Кодексу, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.1 ст.200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.20\~Постанови від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 30 липня 1999 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Амур-Нижньодщніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2012 року розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.5,7,9). На тепершінй час донька сторін [PERSON] є студенткою Вищого професійного гірничо-будівельного училища і потребує матеріальної допомоги, що підтверджується довідкою №02.1-06/326 від 27 вересня 2019 року (а.с.8). За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] навчається на денному відділенні, на не повному державному утриманні, стипендію не отримує, а тому потребує матеріальної допомоги, а відповідач, як батько зобов`язаний та спроможній надавати таку допомогу, оскільки є працездатною особою, визнав позов, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на час навчання до 30.06.2020, але не пізніше досягнення нею 23 років, починаючи стягнення з 24 жовтня 2019 року. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи результат розгляду справи, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved