Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 24 грудня 2007 року між відповідачем та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 112751200, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 280000,00 грн. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між банком та [PERSON] 24 грудня 2007 року було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу Таранушенко М.М., предметом якого є будинок, літ. «В-І», площею 919,3 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] на праві власності. 22 вересня 2015 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір про відступлення права вимоги № 1 за Договорами іпотеки до Договору факторингу №27 від 21 вересня 2015 року, відповідно до якого права іпотекодержателя за Договором іпотеки від 24 грудня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу Таранушенко М.М., реєстровий номер 2650, перейшло до ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія». Таким чином, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» виступає кредитором відносно [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту № 11275120000 від 24 грудня 2007 року та Іпотекодержателем відносно іпотечного майна за Договором іпотеки (нерухомого майна) від 24 грудня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу Таранушенко М.М. та зареєстрованим за № 2650, а саме: Будинок літ. «В-1», площею 919,3 кв.м, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Згідно Реєстру боржників до Договору Факторингу № 27 від 21 вересня 2015 року, у Відповідача налічується заборгованість за Кредитним договором у розмірі 133 801,93 грн, з яких: сума основного боргу за кредитом - 82 654,00 грн; сума простроченого основного боргу за кредитом - 29 253,37 грн; сума нарахованих процентів - 1 167,49 грн; сума прострочених процентів - 20 727,07 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач порушив\~зобов`язання за\~кредитним договором,\~що є\~підставою для\~стягнення всієї\~суми заборгованості,\~в тому\~числі \~процентів,\~що передбачено\~ \~законом,\~тому \~заборгованість [PERSON] \~перед \~ТОВ «ФК\~«Довіра та\~Гарантія» станом\~на \~03\~вересня 2020\~року складає\~175081,67\~грн., яка складається з: - 133801,93 грн. - загальна сума боргу за кредитним договором; - 29226,74грн. - сума збитків з урахуванням встановленого індексу інфляції; - 12053,00 грн. - три проценти річних від простроченої суми. Просить суд\~в рахунок погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 11275120000 від 24 грудня 2007 року у розмірі 175081,67 грн, звернути стянення на предмет іпотеки - будинок літ. «В-І», площею 919,3 кв.м, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та складається з будинку літ. «В-І», ганку літ. «в», підпірної стіни літ. «в1», ганку літ. «в2», ганку літ. «в3», ганку літ. «а», шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій згідно Закону України «Про виконавче провадження». Також з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням просить передати предмет іпотеки в управління Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» на період до моменту його продажу в порядку ст. 41 Закону України «Про іпотеку», для чого: -вилучити у [PERSON] та передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» предмет іпотеки - будинок літ. «В-І» площею 919,3 кв.м, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , а також зобов`язати [PERSON] передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» всі правовстановлюючі документи та технічну документацію на Будинок літ. «В-І» площею 919,3 кв.м, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , протягом 10 днів з моменту набрання рішенням законної сили; -надати право Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» на укладення у відповідності до вимог чинного законодавства усіх необхідних договорів, у тому числі, але не виключно: договорів найму, оренди, суборенди, договорів, пов`язаних з експлуатацією, обслуговуванням, охороною, забезпеченням та утриманням в належному стані предмета іпотеки - Будинок літ. «В-І» площею 919,3 кв.м, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , з правом Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» діяти без довіреності, підписання документів на умовах, які будуть визначені на розсуд Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія», реалізацію інших прав, необхідних для управління майном; на отримання доходів від управління предметом іпотеки, якими є доходи, що будуть отримані Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» за договорами, за якими він є стороною - управителем, а у випадках укладення договорів оренди - доходи у вигляді орендної плати, що отримані від передачі в оренду предмета іпотеки третім особам та на спрямування отриманих як управителем доходів, за вирахуванням зроблених витрат Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» у зв`язку з управлінням майном, у тому числі, пов`язаних з експлуатацією, обслуговуванням, охороною, забезпеченням та утриманням в належному стані предмета іпотеки, податків, інших обов`язкових платежів, на погашення заборгованості [PERSON] перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» за Договором про надання споживчого кредиту № 11275120000 від 24 грудня 2007 року. Стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» сплачений судовий збір у розмірі 2626,23 грн. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у строк до 01 жовтня 2020 року надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив. У зв`язку з тим, що м. Горлівка Донецької області віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 № 1085-р., при цьому, з 27 листопада 2014 року припинено приймання поштових відправлень на/з територію(ї) Донецької та Луганської областей до/з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, у т.ч. до/з м. Горлівка (згідно з інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті УДППЗ Укрпошта). У відповідності до ч. 7 ст. 128 ЦПК України «У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Повідомлення про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідача [PERSON] було розміщене 17 вересня 2020 року, відповідно до приписів ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, тому відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач повідомлений у встановленому порядку ( належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача ( представника позивача), вважає можливим відповідно до правил ч.1 ст. 280 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у строк до 17 вересня 2020 року надати Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд,\~розглянувши подані\~сторонами документи\~та матеріали,\~всебічно і\~повно з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~об`єктивно оцінивши\~докази,\~які мають\~юридичне значення\~для розгляду\~справи і\~вирішення справи\~по суті,\~приходить до\~висновку,\~що позовні\~вимоги Товариства\~з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. В силу вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків ( ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 572 ЦК України встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Частиною 1 ст. 575 ЦК України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. В судовому засіданні встановлено, що 24 грудня 2007 року між відповідачем та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 112751200, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 280000,00 грн. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між банком та [PERSON] 24 грудня 2007 року було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу Таранушенко М.М., предметом якого є будинок, літ. «В-І», площею 919,3 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] на праві власності. Відповідно до п.1.1, 1.2 Договору іпотеки [PERSON] передав в іпотеку АКІБ УкрСиббанк нерухоме майно - будинок, літ. «В-І», площею 919,3 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який є власністю [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, ринкова вартість якого становить 591506,00 грн. (а.с.13-14). Пунктом 4.1.1. договору іпотеки передбачено право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов`язання за цим договором або будь-якого іншого зобов`язання, що забезпечено іпотекою за цим договором. Пунктом 5.2. договору іпотеки встановлено, що позасудове врегулювання здійснюється одним з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки: 5.2.1. передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотеко держателя у порядку, встановленому Законом України Про іпотеку ; 5.2.2. отримання іпотекодержателем права продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України Про іпотеку . 21 вересня 2015 року між ПАТ УкрСиббанк та\~Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу №27, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором від 24 грудня 2007 року № 11275120000, перейшло до\~Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»\~. Згідно з п. 4.1. Договору відступлення права вимоги від 21 вересня 2015 року №27 право власності на права вимоги, які відступаються за цим договором, вважаються таким, що перейшло від клієнта фактору вдень підписання Акту приймання-передачі права вимоги (додаток №1,2), за умови виконання фактором зобов`язань, передбачених п.3.1.1. цього договору. Право вимагати від боржників виконання всіх зобов`язань в межах відступлених прав вимог у фактора настає після виконання фактором зобов`язань, передбачених п.3.1.1. цього договору. Акт приймання-передачі права вимоги, підписаний сторонами та скріплений їхніми печатками, у формі, викладеній в додатку 1.2. цього договору, є доказом передачі прав вимоги. До позовної заяви позивачем було додано реєстр боржників до договору факторингу від 21 вересня 2015 року №27, підписаного директором\~Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» Правник О .П. , в якому зазначено, що клієнт - ПАТ УкрСиббанк передав, а фактор\~ - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» прийняв на умовах визначених договором права вимоги за кредитним договором № 111275120000 від 24 грудня 2007 року. 21 вересня 2015 року між ПАТ УкрСиббанк та\~Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір відступлення права вимоги №1, за Договорами іпотеки до договору факторингу від 21 вересня 2015 року №27, відповідно до якого\~Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло усі права вимоги за договорами забезпечення, перелік яких наведено у розділі 4 цього договору. Пунктом 4.1. договору відступлення права вимоги від 21 вересня 2015 року №1 встановлено, що перелік договорів забезпечення, укладених між АТ УкрСиббанк та боржниками складається згідно форми, вказаної в додатку №1 до цього договору та оформлюється реєстром, який є невід`ємною частиною даного договору. Згідно з копією реєстру ПАТ УкрСиббанк передав\~Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» права вимоги за договором іпотеки від 24 грудня 2007 року № 2650, предметом якого є будинок, літ. В-1, площею 919,3 кв.м, що знаходиться за адпресою: [ADDRESS] . Таким чином,\~Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло прав вимоги за договором про надання споживчого кредиту від 24 грудня 2007 року № 11275120000 та договором іпотеки від 24 грудня 2007 року № 62098, які були між АКІБ УкрСиббанк та [PERSON] . В силу ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення прав вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частинами 1, 3 ст.33 Закону України Про іпотеку передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 39 Закону України Про іпотеку у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки. Згідно ч.2 ст.39 Закону України Про іпотеку у разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Відповідно до ст.41 Закону України Про іпотеку реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. З досліджених доказів судом встановлено, що ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» виступає кредитором відносно [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту № 11275120000 від 24 грудня 2007 року та Іпотекодержателем відносно іпотечного майна за Договором іпотеки (нерухомого майна) від 24 грудня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу Таранушенко М.М. та зареєстрованим за № 2650, а саме: Будинок літ. «В-1», площею 919,3 кв.м, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Згідно Реєстру боржників до Договору Факторингу № 27 від 21 вересня 2015 року, у Відповідача налічується заборгованість за Кредитним договором у розмірі 133801,93 грн, з яких: сума основного боргу за кредитом - 82654,00 грн; сума простроченого основного боргу за кредитом - 29253,37 грн; сума нарахованих процентів - 1167,49 грн; сума прострочених процентів - 20727,07 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, що є підставою для стягнення всієї суми заборгованості, в тому числі процентів, що передбачено законом, тому заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» станом на 03 вересня 2020 року складає 175081,67 грн., яка складається з: - 133801,93 грн. - загальна сума боргу за кредитним договором; - 29226,74грн. - сума збитків з урахуванням встановленого індексу інфляції; - 12053,00 грн. - три проценти річних від простроченої суми. Приймаючи до уваги, що відповідачем [PERSON] порушені умови кредитного договору № 11275120000\~від 24\~грудня 2007\~року в частині своєчасного погашення заборгованості, позовні вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Статтею 7 Закону України Про іпотеку передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Якщо вимога за основним зобов`язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов`язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов`язання. Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов`язання чи умов іпотечного договору. Враховуючи приписи ст.7 Закону України Про іпотеку, зміст положень Кредитного договору №11275120000 від 24 грудня 2007 року, Договору іпотеки від 24 грудня 2007 року, Договорів про відступлення права вимоги, визначаючи загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки суд вважає, що слід виходити саме з заборгованості у розмірі 175081 грн 67 коп., право вимоги якої перейшло до позивача за договором про відступлення права вимоги. Відповідно до ст. 34 Закону України Про іпотеку після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Продукція, плоди і доходи, отримані в результаті управління предметом іпотеки, спрямовуються на задоволення забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, якщо інше не встановлено договором або рішенням суду. Враховуючи положення ст.34 Закону України Про іпотеку , позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про передачу іпотечного майна позивачу з метою забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням з наданням певних повноважень, зазначених в позовній заяві, ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.9 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції , протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам суб`єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 43-47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України Про іпотеку . Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р, м. Горлівка Донецької області відноситься до таких населених пунктів. Зупинення дій даних норм закону, не передбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово відтермінує дії, спрямовані на виконання судового рішення. Приписи даної норми закону стосуються реалізації виконання судового рішення та не можуть впливати на право іпотекодержателя на судовий захист свого порушеного права шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки та передачу майна в управління, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2626,23 грн. (а.с.5) слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved