Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 31 жовтня 2003 року у Виконавчому комітеті Шевченківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, актовий запис № 3. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося із-за різних характерів та поглядів на життя. Відповідач не розуміє її, як дружину, схильний до вживання спиртних напоїв, під впливом яких вчиняє сварки та застосовує нецензурну лайку, що негативно відображається на розвитку дитини, яка є очевидцем подій. Із січня 2021 року після чергової сварки із застосуванням фізичного насильства позивач разом з дитиною взявши деякі речі пішла проживати до друзів. За цих обставин спільне життя подружжя є неможливим, його збереження суперечитиме інтересам позивача та їхньої дитини. Шлюб між ними має формальний характер. Сім`я фактично розпалась, в зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлученні. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі: Ухвалою від 22.01.2021 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. Позивачем разом з позовом подано заяву про те, що позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу без її участі. У встановлений судом строк відповідачем, який отримав копію ухвали про відкриття провадження в справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами 29.01.2021, що підтверджується його особистим підписом проставленим на супровідному листі, що знаходиться в матеріалах справи, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини: З свідоцтва про шлюб, виданого повторно, серії [NUMBER] вбачається, що 31 жовтня 2003 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний запис за № 3. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.15). Копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] свідчить про те, [INFO] в них народилася донька - [PERSON] , де в графі батьки міститься запис: батько дитини - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.16). Довідка виконавчого комітету Переяславської міської ради № 28 від 12.01.2021 свідчить про те, що [PERSON] , 1980 року народження, має такий склад сім`ї: чоловік - [PERSON] , 1978 року народження та дочка - [PERSON] , 2004 року народження (а.с.14). Подані позивачем докази визнаються судом достовірними, належними та допустимими, які в своїй сукупності є достатніми для встановлення обставин, що мають значення для справи. Встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та її дитини. Норми права, застосовані судом: Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами глав 3, 11 Розділу ІІ Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями частин третьої та четвертої статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом № 475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до статей 104, 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що фактичні подружні стосунки сторони припинили, подальше сумісне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved