Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Провідна» звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього 202048 гривень матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судові витрати по справі. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 18 серпня 2016 року між ПрАТ СК «Провідна» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/06811486/1902/16, за яким був застрахований транспортний засіб «Subaru Outback», реєстраційний номер [NUMBER] . 24 грудня 2016 року на автодорозі Н-10 Стрий-Івано-Франківськ-Чернівці-Мамалига, 18 км. 300 м. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля «Subaru Outback», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Daewoo TF», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Subaru Outback», реєстраційний номер [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Зіткнення відбулося в результаті порушення відповідачем Правил дорожнього руху, що підтверджено постановою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2017 року. При цьому, страхувальник звернулася до ПрАТ «СК «Провідна» з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до страхових актів № 2300147705 та умов Договору страхування № 06/0681486/902/16 від 18.08.2016, розмір страхового відшкодування склав 301538 грн. 22 коп., яке позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на СТО згідно платіжних доручень № 0010818 від 06.03.2017 та № 0029694 від 23.06.2017. Відповідно до умов договору страхування № 06/0681486/1902/16 від 18.08.2016 при пошкодженні транспортного засобу розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків за вирухуванням встановленої Договором франшизи. Враховуючи, що винуватцем дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача, а його цивільно-правова відповідальність на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» згідно Полісу АК 0386562, позивач звернувся до страхової компанії відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» з претензією на суму сплаченого страхового відшкодування. Проте, ПАТ «НАСК «Оранта» здійснило виплату в розмірі 99490 гривень. Оскільки розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 301538 грн. 22 коп. при цьому Полісом № АК 0386562 покрито лише частину шкоди на суму 99490 грн, то залишок шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, складає 202048, грн. 22 коп. (301538,22 - 99490). Представник позивача ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» у судове засідання не з`явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила про задоволення позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, відзиву на позов не подав. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Долинка О.А. у судовому засіданні проти позову заперечив зазначивши, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог документи містять розбіжності, а саме акт первинного огляду транспортного засобу «Subaru Outback», реєстраційний номер [NUMBER] , де зазначено, які пошкодження отримав транспортний засіб, складено 04.01.2016, натомість дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля «Subaru Outback», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Daewoo TF», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] сталася 24 грудня 2016 року, тому не зрозуміло чи відповідає даний документ місцю та події, яка сталася 24 грудня 2016 року. А тому у задоволенні позову просив відмовити. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Як передбачено ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За загальним правилом частина 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що 18 серпня 2016 року між позивачем ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] було укладено договір № 06/0681486/1902/16 добровільного страхування наземного транспорту, відповідно до якого позивачем застраховано цивільно-правову відповідальність страхувальника [PERSON] пов`язану з експлуатацією автомобіля марки "Subaru Outback", реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.19). Згідно постанови Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 22.02.2017 року, 24 грудня 2016 року, близько 16 години 00 хвилин на автодорозі Стрий-Чернівці (М-10), [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «Daewoo TF», реєстраційний номер [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, виїхав на смугу руху, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Subaru Outback», реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодивши його, внаслідок чого порушив п.п. 12.1, 14.2 (в) ПДР. Вказаною постановою [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень (а. с.4). Як передбачено ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про дміністративне правопорушення, що набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, особою, винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 24 грудня 2016 року за участю застрахованого автомобіля «Subaru Outback», реєстраційний номер [NUMBER] , та транспортного засобу «Daewoo TF», реєстраційний номер [NUMBER] , є відповідач [PERSON] 26 грудня 2016 року страхувальник [PERSON] звернулася до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с.14). Згідно первинного акту огляду транспортного засобу від 04.01.2016 та акту огляду транспортного засобу від 31.01.2017 з фотододатками встановлено пошкодження завдані автомобілю марки «Subaru Outback», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.15-18). Згідно розрахунку суми матеріального збитку по справі № 2300147705 від 02.02.2017 визначеного на підставі рахунку СТО ТОВ «Альфа Центр Харків» № [NUMBER] від 31.01.2017 та страхового акту від 03.03.2017, ПрАТ «СК «Провідна» визначила суму страхового відшкодування, яке становить 286835 грн. 39 коп (а.с.7, 9-10 ). Листом директора СТО ТОВ «Альфа Центр Харків» від 06.04.2017 ПрАТ «СК «Провідна» було повідомлено, про зміну вартості відновлювального ремонту автомобіля марки «Subaru Outback», у зв`язку із збільшення цін на запчастини та вартості ремонтних робіт, а тому просили взяти до уваги рахунок № 1851 від 06.04.2017 на суму 304394 грн. 84 коп. та оплатити різницю в сумі 17559 грн. 45 коп (а.с.11). Згідно розрахунку суми матеріального збитку по справі № 2300147705 від 30.05.2017 визначеного на підставі рахунку СТО ТОВ «Альфа Центр Харків» № [NUMBER] від 29.05.2017 та страхового акту від 22.06.2017, ПрАТ «СК «Провідна» визначила суму страхового відшкодування, яке становить 301538 грн. 22 коп., сума доплати становить 14702 грн. 83 коп. (а.с.6, 8,12-13 ). На підставі платіжних доручень № 0010518 від 06.03.2017 та № 0029694 від 23.06.2017, ПрАТ «СК «Провідна» сплатило за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на СТО ТОВ «Альфа Центр Харків» 301538 грн. 22 коп. згідно умов договору № 06/0681486/1902/16 від 18.08.2016 року, укладеного з [PERSON] (а.с.27-28). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] пов`язана з експлуатацією автомобіля марки «Daewoo TF», реєстраційний номер [NUMBER] , застахована в ПАТ НАСК «Оранта» згідно полісу № АК 000386562 від 24.12.2016 (а.с.23). Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за разхунок фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Разом з тим, статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за задані збитки (суброгація). Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. Роз`яснення про застосування вищезазначених понять також наведені у п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року згідно з яким, при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК України), а також ст. 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення ст. 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування. Однак, судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] пов`язана з експлуатацією автомобіля марки «Daewoo TF», реєстраційний номер [NUMBER] , застахована в ПАТ НАСК «Оранта» згідно полісу № АК 000386562 від 24.12.2016. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України, встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність. Отже, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої потерпілому шкоди, то страховик, який виплатив страхове відшкодування, на підставі статті 1194 ЦК України має право звернутися безпосередньо до страхувальника з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). ПАТ «НАСК «Оранта» здійснило відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП на користь ПрАТ «СК «Провідна» у розмірі 99490 грн., хоча сума страхового відшкодування була заявлена у розмірі 301538 грн. 22 коп. Тобто, ПАТ «НАСК «Оранта» здійснило виплату страхового відшкодування у меншому розмірі ніж фактично понесені позивачем витрати, а тому різниця недоотриманих коштів у розмірі 202048 грн. покладається на винну особу, відповідача [PERSON] . Що стосується тверджень представника відповідача [PERSON] - адвоката Долинки О.А., про те, що акт первинного огляду транспортного засобу «Subaru Outback», реєстраційний номер [NUMBER] від 04.01.2016, містить розбіжності у даті його складення, оскільки дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля «Subaru Outback», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Daewoo TF», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] сталася 24 грудня 2016 року, суд оцінює критично, оскільки вважає, що при складанні даного акту очевидно зроблено описку, оскільки як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , договору № 06/0681486/1902/16 добровільного страхування наземного транспорту, автомобіль «Subaru Outback», реєстраційний номер [NUMBER] є 2016 року випуску, а зареєстрований власником тільки 17.08.2016. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони пропорційно до задоволеної частини позовних вимог понесені судові витрати. Судом встановлено, що позивачем понесені судові витрати на оплату судового збору у розмірі 3030 грн. 72 коп., які підлягають стягненню з відповідача у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог.

Outcome: approved