Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS], із скасуванням його реєстрації. Зазначала, що відповідно до реєстраційного посвідчення виданого Світловодським міжміським бюро технічної інвентаризації записаного в реєстрову книгу №2 за реєстровим №664 від 20 липня 1992 року, вона є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровані її неповнолітні діти та колишній чоловік - відповідач [PERSON], який з квітня 2012 року у квартирі не проживає, а винаймає квартиру [ADDRESS]. Відповідач добровільно не знявся з реєстраційного обліку за вказаною адресою, витрати на утримання її житла не несе, чим порушує її право власності. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що дійсно з весни 2012 року у квартирі позивачки не проживає. З реєстрації в квартирі він не знімався, так як не мав можливості зареєструватися у іншому житлі. Відповідач пообіцяв позивачці протягом місяця добровільно знятися з реєстрації зі спірної її квартири. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи у їх єдності та сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Матеріалами справи доведено, і відповідачем не оспорювалося, що позивачка [PERSON] відповідно до реєстраційного посвідчення, зареєстрованого Світловодським МБТІ в реєстрі 20 липня 1992 року, є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] зареєстрований у зазначеній квартирі, проте з квітня 2012 року в квартирі не проживає, обов'язки наймача житлового приміщення не здійснює, а мешкає в іншій квартирі в будинку [ADDRESS], шлюб з позивачкою розірвано. Реєстрація відповідача в квартирі позивачки перешкоджає її можливості розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України, - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України, - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищевикладеного вбачається, що [PERSON] зареєстрований у квартирі [ADDRESS], власником якої є позивачка, проте втратив право на проживання у спірній квартирі, оскільки не проживав у ній більше одного року без поважних причин, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування вказаною квартирою. Рішення суду є підставою для зняття [PERSON], [INFO] (ідентифікаційний номер - [NUMBER]), з реєстрації за адресою: квартира [ADDRESS]. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені судові витрати.

Outcome: approved