Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

Прокурор звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь Новоушицької селищної ради Хмельницької області 10 166 грн. шкоди, завданої водним біоресурсам внаслідок незаконного рибного промислу. Позов мотивував тим, що постановою Новоушицького районного суду Хмельницької області від 17 березня 2020 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП за те, що він 16 лютого 2020 року о 09 годині 20 хвилин на Дністровському водосховищі в адміністративних межах с.Березівка Новоушицького району Хмельницької області здійснював незаконний вилов водних біоресурсів (риби) з берега, забороненим знаряддям лову, а саме сітками ставними в кількості дві штуки та виловив риби в кількості: судак 4 шт., плітка 88 шт., карась 2 шт., короп 2 шт., чим порушив п.п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, ст.63 Закону України «Про тваринний світ». Завдані збитки рибному господарству України складають 10166 гривень. Враховуючи, що органом, уповноваженим державною здійснювати функції у спірних правовідносинах не вжито заходів до стягнення шкоди, що свідчить про його бездіяльність, тому позов пред`являється прокурором. 16\~червня \~ 2020\~року відкрито\~ провадження\~у справі\~ призначено\~розгляд справи\~по суті\~без повідомлення\~сторін за\~наявними у\~справі матеріалами, надано відповідачу строк для подання відзиву. Правом на подання відзиву відповідач не скористався, тому суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів. Позивач - Новоушицька селищна рада Хмельницької області \~ направила до суду заяву про підтримання позову. Суд, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Положеннями статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~ \~ \~ \~У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державних чи суспільних інтересах. \~ \~ \~ \~Відповідно до частин третьої, четвертої статті 23 Закон України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. \~ \~ \~ \~Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Звертаючись до суду із позовом в інтересах держави, уповноваженими органами якої виступали Управління державного агентства рибного господарства у Чернівецькій області та Новоушицька селищна рада Хмельницької області, прокурор посилався на те, що діями відповідача була спричинена шкода рибним запасам України, що свідчить про порушення інтересів держави та є підставою для захисту інтересів держави органами прокуратури, оскільки позивачами не вжито заходів для стягнення шкоди. Таким чином, пред`явлення прокурором позову в інтересах держави відповідає вимогам законодавства. Прокурором визначено орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах та дотримано встановленого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» порядку щодо обґрунтування підстав для здійснення представництва органу місцевого самоврядування у суді. При наданні правової оцінки доведеності заявлених прокурором позовних вимог, суд виходить з такого. Із постанови Новоушицького районного суду Хмельницької області від 17 березня 2020 року по справі №680/191/20 суд установив, що [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУаАП та призначено покарання у виді штрафу (а.с.11-12). З копії постанови суд установив, що [PERSON] 16 лютого 2020 року о 09 годині 20 хвилин на Дністровському водосховищі в адміністративних межах с.Березівка, Новоушицького району, Хмельницької області здійснював незаконний вилов водних біоресурсів (риби) з берега, забороненим знаряддям лову, а саме сітками ставними в кількості дві штуки та виловив риби в кількості: судак 4 шт., плітка 88 шт., карась 2 шт., короп 2 шт., чим порушив п.п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, ст.63 Закону України «Про тваринний світ». Завдані збитки рибному господарству України складають 10166 гривень. Постанова набрала законної сили 28 березня 2020 року. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про тваринний світ», Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» та Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища». За приписами статті 3 Закону України «Про тваринний світ», об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону України, є у тому числі риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку, які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі. Згідно з пунктом 4 частини другої статті 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. У статті 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» зазначено, що добування (вилов) це є вилучення водних біоресурсів із середовища їх перебування. Відповідно до вимог статті 63 Закону України «Про тваринний світ», порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Зазначені норми також містяться у частині четвертій статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища». Відповідно до статті 37 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Зазначені положення закону кореспондуються із статтею 13 Конституції України. Таким чином, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади (в даному випадку Новоушицької селищної ради Хмельницької області). Водночас, загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду закріплені в статті 1166 ЦК України. Відповідно до частин першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Розмір шкоди, заподіяної незаконним виловом риби обчислюється на підставі постанови Кабінету Міністрів України» «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» від 21 листопада 2011 року № 1209. Опис, оцінка, та розрахунок заподіяної шкоди рибним запасам держави, внаслідок порушення відповідачем природоохоронного законодавства у даній справі здійснена відповідно до вимог зазначеної вище постанови КМУ та згідно з даними довідки від 16 лютого 2020 року складає 10 166 грн (а.с.13). Таким чином, суд встановив, що відповідач порушив вимоги законодавства про охорону тваринного світу, про що свідчить постанова суду, тобто вина останнього є доведеною. У результаті незаконного вилову риби [PERSON] заподіяв збитки тваринному світу, розмір яких доведений прокурором та не оспорюється відповідачем у справі. Між протиправною поведінкою відповідача та заподіяною шкодою наявний причинний зв`язок. Отже позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Пунктом 6 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, з-поміж іншого, позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Водночас пунктом 1 частини другої статті 4 цього Закону встановлено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже з відповідача на користь держави підлягає стягнення судовий збір у розмірі 2102,00 гривні.

Outcome: approved