Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Служба у справах дітей виконкому Лубенської міської ради звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В позові вказали, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах і є батьками [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між батьками дитини не склалися. [PERSON] не відвідує сина, не цікавиться його життям та розвитком, матеріально не утримує, не виявляє турботи щодо нього. Своє небажання виконувати батьківськи обов'язки щодо сина [PERSON] підтвердив нотаріально засвідченою відмовою від 27.06.2018 року. Дитина проживає з матір'ю, яка його виховує та утримує. Позивач прохає позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина - [PERSON], [INFO]. В судовому представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області позовні вимоги підтримав. Третя особа, [PERSON], заявлений позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання у відповідності до ст.128 ЦПК України. На підставі ст.223 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене та зважаючи на те, що позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до положень ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, допитавши свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON] та третя особа по справі - [PERSON]. /а.с.14, 6-13/ Дитина проживає разом з матір'ю по [ADDRESS], батько дитини за вказаною адресою не проживає, дитину не відвідує та не надає матеріальної допомоги, що підтверджується актом комісії вуличного комітету. /а.с.15/ 27 червня 2018 року [PERSON] нотаріально засвідчив заяву про відмову від батьківських прав щодо малолітнього сина - [PERSON], яку суд приймає в якості доказу небажання батька виконувати батьківські обов'язки щодо дитини. /а.с.16/ Службою у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради складено висновок від 02.07.2018 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина - [PERSON] /а.с.4-5/ Вирішуючи питання про позбавлення батьківських прав, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст.164 Сімейного Кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом з'ясовано, що [PERSON] не спілкується з неповнолітнім сином, не цікавляться його життям, не піклується про його здоров'я, навчання, фізичний та духовний розвиток, не дбає про матеріальне забезпечення дитини, байдуже ставиться до долі дитини та не бажає виконувати свої батьківські обов'язки. За таких обставин, суд вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина, [PERSON] Сплату судового збору слід покласти на відповідача відповідно до положення ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved