Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивач у липні 2017 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що 19.10.1998 у селі Камянецьке Тростянецького району Сумської області померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина у виді земельної частки (паю) розміром 3,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на території [PERSON] сільської ради Тростянецького району Сумської області, яка належала померлій на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай) серії СМ 0061983. Указані сертифікати на цей час є втраченими. На момент смерті [PERSON] проживала одна. Заповіт після смерті [PERSON] сільською радою не посвідчувався. Після смерті [PERSON] спадкоємцем є її син позивач [PERSON]. Звернувшись до Тростянецької районної державної нотаріальної контори, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], оскільки ним було пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини. Обґрунтовуючи поважність пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач вказує, що вважав, що він є одним спадкоємцем, тому заяву про прийняття спадщини подавати до нотаріальної контори не потрібно. Із заявою про відмову від спадщини позивач не звертався. Посилаючись на указані обставини, остаточно уточнивши позовні вимоги позивач просить суд: 1) продовжити йому двомісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 19.10.1998 в с.Камянецьке Тростянецького району Сумської області; 2) визнати за ним, право на земельну частку (пай) розміром 3,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на території [PERSON] сільської ради, серії СМ № 0061983, зареєстрований за №551 від 28.06.1996, виданого на підставі розпорядження Тростянецької райдержадміністрації № 307 від 26.05.1996, який вважається втраченим. Позивач та його представник [PERSON] у судове засідання не зявились. Представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Тростянецького району Сумської області у судове засідання не зявився надіслав заяву, про те, що не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить суд справу розглядати без участі її представника (а.с. 38). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON], яка померла 19.10.1998 в с. Камянецьке Тростянецького району Сумської області (а.с.5, 6). На підставі довідки [PERSON] сільської ради Тростянецького району Сумської області судом установлено, що [PERSON] проживала і до дня смерті була зареєстрована [INFO]. [PERSON] сільською радою заповіт після смерті [PERSON] не посвідчувався (а.с.7). Позивач на момент смерті матері [PERSON] проживав та був зареєстрований окремо від неї у [ADDRESS] (а.с. 7). Відповідно до Інформаційної довідки із Спадкового реєстру № 49629578 від 27.10.2017, наданої приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу [PERSON], після смерті [PERSON], яка померла 19.10.1998 , спадкова справа не заведена (а.с. 33, 34). Часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є 19\~жовтня\~1998\~року. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» (далі - ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7) відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Ураховуючи викладене та час відкриття спадщини після смерті [PERSON] спірні правовідносини щодо спадкування спадщини після його смерті регулюються нормами ЦК УРСР. Частиною першою статті 550 ЦК УРСР передбачено, що строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. За приписами статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом установлено, що померла [PERSON] була матірю позивача. На час відкриття спадщини 19.10.1998 спадкодавець [PERSON] була зареєстрована і проживала окремо від позивача. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], спадкова справа після смерті останньої не заведена. Ураховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом, а також з огляду на пропуск позивачем строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, позивач обґрунтовано звернувся із позовом до суду. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позивач пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] без поважних причин. Разом з тим, виходячи із загальних засад цивільного судочинства, суд вважає розумним та справедливим визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки заяву про відмову від прийняття спадщини [PERSON] позивач не подавав, спадкоємці, які б прийняли спадщину, судом не установлені, а інші особи, у тому числі і територіальна громада с. Камянецьке на спадкове майно не претендують, тому таке визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» передбачений ст. 549 ЦК УРСР шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. У разі продовження зазначеного строку суд одночасно вирішує питання про визнання за позивачем права на належне йому майно, що збереглося в натурі, або на грошові суми, коли воно реалізоване. Така практика узгоджується із роз'ясненнями, що містяться в пунктах 3, 4 ППВСУ від 24 червня 1983 року № 4 "Про практику розгляду судами України справ про спадкування". Відповідно до відомостей відділу у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на імя [PERSON] виписаний сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0061983 по САПТЗТ ім.\~Ватутіна, реєстраційний номер 551, що виданий на підставі розпорядження голови Тростянецької районної державної адміністрації № 307 від 26.05.1996. У книгах реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, право власності на земельну ділянку, на імя [PERSON], факт реєстрації державного акту не встановлено (а.с. 37). У газеті «Новини Тростянеччини» було розміщено оголошення про те, що втрачений сертифікат на земельну частку (пай)серії СМ 0061983, зареєстрований за № 551 від 28.06.1996 на імя [PERSON], по САПТЗТ ім. Ватутіна, виданий на підставі розпорядження Тростянецької райдержадміністрації № 307 від 26.05.1996 вважати недійсним (а.с. 9). Постановою приватного нотаріуса Тростянецького районного нотаріального округу [PERSON] від 03.07.2017 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлої 19.10.1998 на спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату серії СМ 0061983, що належав його матері, через відсутність у спадкоємця [PERSON] оригіналів правовстановлюючих документів (а.с.8). Відповідно до роз'яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Ураховуючи відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] позивач обґрунтовано звернувся до суду з питанням визнання права на земельну частку (пай). Судом установлено, що шість місяців з часу відкриття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] на даний час минули і за даними Спадкового реєстру спадкова справа після смерті останньої не заведена. Спадкоємців, які мали б право на обовязкову частку у спадщині після смерті [PERSON], судом не установлено, позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті померлої. За таких обставин, за відсутності у позивача правовстановлюючих документів: сертифікату серії СМ № 0061983 на право на земельну частку (пай) позивач згідно з положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат» позбавлений можливості одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на цю спадщину, яке було набуто спадкодавцем за життя у встановленому законом порядку, а тому захищаючи його охоронювані законом права, таке право слід визнати за ним рішенням суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved