Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру стягуваних аліментів на неповнолітню дитину. Позов мотивує тим, що 22.01.2016 року було розірвано їхній шлюб з відповідачем, в якому у них 23.12.009 року народився син [PERSON]. Згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.07.2016 року відповідача зобовязано сплачувати аліменти на їхнього сина [PERSON], 23.12.009 року народження, в розмірі по 550,00 грн. щомісячно, починаючи з 30.03.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказує, що у звязку із збільшенням розміру аліментів на законодавчому рівні сплачувана відповідачем сума аліментів недостатня для повноцінного забезпечення дитини, а тому змушена звернутися до суду з позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів. Просить суд постановити рішення, яким збільшити розмір аліментів з відповідача з 30% до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання подала заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Відповідач позов визнав та пояснив, що погоджується сплачувати позивачці аліменти на утримання дитини в розмірі не меншому, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, підтверджено матеріалами справи, відповідач [PERSON] згідно виконавчого листа №442/2704/16-ц від 22.07.2016 року, виданого на виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.07.2016 року, зобовязаний сплачувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на сина [PERSON], [INFO], в розмірі по 550,00 грн. щомісячно, починаючи з 30.03.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд приймає до уваги доводи позивача, що з моменту винесення судового рішення 22.07.2016 року змінилось законодавство в частині стягнення аліментів, неодноразово підвищувався розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відтак погіршилося матеріальне становище дитини. За таких обставин, суд вважає за можливе змінити розмір аліментів на дитину у межах заявлених позовних вимог, проти чого відповідач не заперечив. При наявності у позивача доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, позивач не позбавлена можливості заявити вимогу про збільшення розміру аліментів. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 640,00 грн. Разом з тим, суд вважає, що попередній виконавчий лист по справі слід відкликати.

Outcome: approved