Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила суд зняти арешт з квартири [ADDRESS] У судовому засіданні представник позивачка позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, сповіщався належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що на виконання рішення №-2-1396/2004 Малиновського районного суду м. Одеси, виданого 10.08.2007 року, про стягнення з [PERSON] та [PERSON], на користь ЖЮ Малиновського району заборгованості за комунальні послуги у розмірі 2867,87 грн., другим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції 07.02.2005 року було винесено постанову про арешт належного [PERSON] нерухомого майна, а саме на квартиру [ADDRESS] У 2005 року належні боржники повністю сплатили суму заборгованості у розмірі 2867, 87 грн., [PERSON] ні якого відношення до боргу не мала. [INFO] року [PERSON] померла, після її смерті відкрився заповіт, згідно якого вона заповідала позивачці свою квартиру [ADDRESS] ум. Одесі, [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою для отримання свідоцтва про право власності на квартиру за заповітом. Проте за наявності арешту позивачка не може отримати свідоцтво про вступ у спадщину. 27.01.2015 р. [PERSON] звернулась до другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції з заявою про зняття арешту з квартири у зв'язку зі смертю [PERSON] та погашенням заборгованості, але їй було відмовлено з посиланням на закінчення строку зберігання виконавчого провадження, та було запропоновано звернутися до суду. Відповідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 26.12.2003 р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ст. 24 ЦПК, ст. 12 ГПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Відповідно до ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved