Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб, що укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 05 серпня 2005 року Шелестівською сільською радою Коломацького району Харківської області, актовий запис за № 06. Також, [PERSON] просить суд стягувати із відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказує, що протягом останніх років подружнє життя в неї з відповідачем не складаєтьс я, разом спільного господарства вони не ведуть, майнових спорів, а також намірів зберегти сімейні відносини не мають, а тому позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, а також стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання дітей та на її утримання. В судове засідання позивачка не з'явилася, при цьому подала до суду заяву за вх. № 1274/01-34/15 від 16 липня 2015 року (а.с.20), в якій просила суд провести розгляд справи за її відсутності, наполягла на задоволенні позову та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи (оголошення в газеті "Слобідський край" № 87 від 23 липня 2015 року), в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою учасників процесу в судове засідання фіксування технічними засобами не здійснювалося. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивачка у відповідній заяві вказала про свою згоду на ухвалення судом заочного рішення, суд постановив відповідну ухвалу про заочний розгляд справи. Врахувавши думку позивачки, викладену у її заяві, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого повторно 10 червня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Коломацького районного управління юстиції Харківської області, 05 серпня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, прізвище дружини після одруження змінено на «[PERSON]», про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбів зроблений відповідний запис за № 06 (а.с.09). Згідно ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проаналізувавши матеріали справи, врахувавши ту обставину, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їх інтересам та інтересам їх дитини, в зв'язку з чим шлюб між позивачкою та відповідачем доцільно розірвати. Так, із свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 11 листопада 2010 року Виконкомом Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області, вбачається, що батьком [PERSON], [INFO] є відповідач - [PERSON], про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний запис за № 74 (а.с.06). Згідно довідки, виданої 05 червня 2015 року Різуненківською сільською радою Коломацького району Харківської області за вих. № 214, позивачка проживає разом зі своїм сином та іншими членами сім'ї за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Із довідки про доходи, виданої 02 червня 2015 року Відділом освіти Коломацько районної державної адміністрації Харківської області за вих. № 1177 вбачається, що позивачка працює на посаді вихователя Коломацького НВК та за період з грудня 2014 року по травень 2015 року [PERSON] отримала дохід 7446 гривень 86 копійок (а.с.07). У відповідності до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За таких обставин, взявши до уваги те, що відповідач є працездатною особою та батьком неповнолітнього сина, який постійно проживає з позивачкою, суд вважає обґрунтованою вимогу [PERSON] стосовно стягнення із відповідача на її користь аліментів на утримання дитини. Згідно ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Врахувавши всі обставини справи, а також взявши до уваги ту обставину, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає за доцільне визначити розмір стягуваних аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 10 червня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, витрати, пов'язані з розглядом справи, суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved