Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] 27.06.2019 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2009 р. по 2011 р. В шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Солом`янськогго районного суду м.Києва від 31.08.2011 р. з [PERSON] на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання сина. Станом на 01.06.2019р. у відповідача існує заборгованість по аліментам в сумі 118 850 грн. 92 коп. Після розірвання шлюбу, відповідач зник з життя [PERSON] , не виявляє бажання з ним спілкуватися, не надає ніякої допомоги, не приймає участі у його вихованні. Відповідач ухиляється від виховання дитини, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, що є підставою, на думку позивача, про позбавлення його батьківських прав на дитину. Ухвалою судді від 16.07.2019 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с.26-27). Ухвалою від 19.09.2019 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду (а.с. 50-51). Позивач в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує (а.с.69). Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав (а.с.70). Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 54, 64, 72), відповідно до ст. 130 ЦПК України, причини своєї неявки суду не повідомив, у встановлений судом строк не подав відзив на позов, тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи без участі відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представники третіх осіб до суду не з`явилися, про час, день та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, відповідно до ст. 130 ЦПК України, причини своєї неявки суду не повідомили, однак від представника Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла заява, в якій просить справу слухати у його відсутність, ухваливши рішення в інтересах дитини, надавши до суду висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с. 58- 61). Представник Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації також надав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність (а.с.32). Так як особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 вказаної статті, заочний розгляд справи проводиться у разі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість ухвалення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 червня 2009 р. ( а.с. 7). У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 01.09.2011 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 9). Рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 31.08.2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO]., в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 20 липня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.10). Згідно довідки державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва від 11.06.2019р. станом на 01.06.2019р. у [PERSON] існує заборгованість по аліментам в розмірі 118 850,92 грн. (а.с.12). Відповідно до Довідки про реєстрацію місця проживання особи неповнолітній син Данило зареєстрований та мешкає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.45). 18 вересня 2019 року відповідач по справі[PERSON] надав нотаріально завірену нотаріусом заяву, в якій не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав відносносина [PERSON] , [INFO] (а.с. 46). За приписами ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України, які кореспондуються з положеннями абз. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 СК України). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. У п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як встановлено судом батько [PERSON] не цікавиться дитиною, матеріально її не забезпечує, не дбає про її фізичний та духовний розвиток, самоусунувся від виховання сина, написав нотаріальну заяву в якій не заперечує, щодо позбавлення його батьківських прав, відносно сина [PERSON] . Дитина мешкає з матір`ю. Позивач змушена самостійно матеріально забезпечувати доньку, дбати про її розвиток. Відповідач матеріально сину не допомагає, має заборгованість по аліментам, не цікавиться його навчанням. Наведені обставини, на думку суду, свідчать про те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно сина [PERSON] . Орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації у своєму висновку від 21 жовтня 2019 року №108-13965 вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 58-59). Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Зважаючи на викладене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, ураховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських обов`язків, суд приходить до висновку про необхідність позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . В порядку ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved