Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Прокурор в інтересах позивача звернувся в суд із зазначеним позовом, яким просить стягнути з відповідача заподіяну його протизаконними діями матеріальну шкоду у сумі 1716грв.26коп., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач скоїв умисний кримінальний злочин - 28.Х1.2015р. біля 15 годині 30 хвилин, керуючи належним йому технічно справним автомобілем [NUMBER] та рухаючись у світлий час доби по автошляху сполученням «Гранітне-Андріївка» у Волноваському районі Донецькій області в напрямку смт. Андріївка, біля с. Мирне виявив злочинну недбалість, що виразилася в неуважності та необережності при управлінні транспортним засобом, в порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України, згідно якого «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», рухаючись по прямій ділянці проїжджої частини вирішив в подальшому рухатися по лівій смузі, вивернув руль вліво та не впоравшись з керуванням виїхав на узбіччя де сталося перекидання автомобіля. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля [NUMBER] [PERSON], згідно висновку судово-медичної експертизи № 233 від 16.12.2015 року отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого компресійного перелому четвертого хребця, перелому 11 ребра зліва, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинило довготривалий розлад здоровя. Згідно судово-автотехнчіної експертизи №1843 від 21.12.2015 року у даній дорожній обстановці, водій автомобіля [NUMBER] [PERSON], повинен був діяти відповідно вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України, тобто для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. У даній дорожній обстановці, водій автомобіля Москвич АЗЛК-412 [PERSON], виконуючи вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України мав технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній події і його дії знаходилися у причинному звязку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. Тобто своїми діями [PERSON] вчинив злочин, передбачений ст.286 ч.1 КК України. Ухвалою райсуду від 14.03.2016року відповідач визнаний винним у вказаній ДТП і був звільнений від кримінальної відповідальності за ст.46 КК України (примирення з потерпілим). Потерпілий знаходився на лікуванні у позивача і тому просить стягнети на користь лікувального закладу витрати на його лікування з відповідача. Прокурор і представник позивача в судове засідання не з*явилися, подали заяву про розгляд справи за їхньої відсутністю, на позові наполягають. Відповідач у судове засідання не з'явився, причин своєї неявки суду не повідомив, про день і час слухання справи був повідомлений належним чином, оскільки до суду повернулося поштове повідомлення з відміткою, що адресат за вказаною адресою (місце прописки) не живе, у зв*язку з чим справа відповідно до ст.169 ЦПК України за згодою позивача слухалася за його відсутності. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю по наступних підставах. Згідно зі ст.ст.1166-1167 ЦК України у випадку заподіяння шкоди особа, винна в її заподіянні, повинна відшкодувати заподіяні цим матеріальні та моральні збитки. Згідно з вимогами ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов*язана відшкодувати витрати закладові охорони здоровья на лікування потерпілого від цього злочину. У судовому засіданні встановлено, що відповідач ухвалою Волноваського райсуду, Донецької області від 14.03.2016року визнаний винним у скоєні злочину за ст.286 ч.1 КК України (ДТП) щодо потерпілого [PERSON], якому внаслідок ДТП були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження (а.с.5), звільнений від кримінальної відповідальності за примиренням із потерпілим. Потерпілий [PERSON] лікувався внаслідок цього злочину в КЗОХ "Волноваська центральна районна лікарня" (а.с.6-7), на його лікування лікарнею було витрачено 1716грв.26коп. Ухвала суду набула законної сили. Відповідно до вимог ст.61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням по кримінальній справі, яке набрало законної сили, не доводяться при розгляді інших справ, тобто у даному випадку вина відповідача повністю встановлена и доведена. Згідно наданих позивачем документів встановлена що сума витратів на стаціонарне лікування потерпілого від злочину (а.с.7-8). Тому суд важає, що вказану суму слід стягнути з відповідача на користь позивача, тобто позовні вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню повністю. Відповідач до суду не з*явився, заперечень по позові не подав. У відповідності зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 551грв.20коп. Оскільки відповідно до ст.ст.224-225 ЦПК України справа розглядалася за відсутності відповідача, йому повідомляється, що він має право протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення подати до суду заяву про його перегляд (якщо він не з*явився до суду з поважних причин та якщо він обгрунтовує свої заперечення по позові). На підставі ст.ст.1166, 1206 ЦК України,

Outcome: approved