Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивачка звернулася до Жидачівського районного суду Львівської області із позовною заявою про встановлення факту її проживання однією сімєю із [PERSON] до дня його смерті, яка наступила, 09 грудня 2013 року, та визння за нею права на земельну ділянку площею 2,2709 га, розташовану на території Кніселівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю. Свої вимоги мотивує тим, що 09 грудня 2013 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на усе його майно, у тому числі і на земельну ділянку площею 2,2709 га, розташовану на території Кніселівської сільської ради Жидачівського району Львівської області. Позивачка як єдина спадкоємиця після смерті чоловіка звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріус відмовив у цьому з підстави відсутності у неї оригіналу правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку. Крім цього просить встановити факт її проживання однією сімєю із [PERSON] до дня його смерті, яка наступила, 09 грудня 2013 року, оскільки у документах, що підтверджують родинний зв'язок позивачки із спадкодавцем на явні розбіжності щодо прізвища останнього, що створює перешкоди позивачу в оформенні його спадкових прав. Позивачка подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача подав до суду заяву про слухання справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Частина 1 статті 1 Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Відповідно до положень ст.ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ № 026927 від 23 березня 2001 року, [PERSON], на підставі рішення Жидачівської районної ради народних депутатів № 225 від 22 вересня 2000 року, передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,2709 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Кніселівської сільської ради Жидачівського району Львівської області. Згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ № 341686 від 09 грудня 2013 року, [PERSON] помер 09 грудня 2013 року у с. Кнісело Жидачівського району Львівської області. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року\~\~№ 7 "Про судову практику у справах про спадкування"\~роз'яснено, що відповідно до\~статті 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно\~\~вимог ст.ст. 1268,\~1269,\~1270 ЦК України\~вбачається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право протягом шестимісячного строку подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно довідки Новострілищанської селищної ради Жидачівського району Львівської області № 605 від 12 серпня 2016 року, [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав до дня смерті у с. Кнісело Жидачівського району Львівської області, разом із своєю дружиною [PERSON], дітьми: [PERSON], [PERSON] та онуками, які і після його смерті продовжуть там проживати. Постановою завідувача Жидачівської ДНК № 369/02-31 від 30 травня 2016 року, позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка у звязку з тим, що у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно та не підтверджено родинності звязків із спадкодавцем. Згідно зі ст. ст.\~81,\~126 ЗК України\~право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Також, судом встановлено, що дійсно у документах, виданих Органами реєстрації актів цивільного стану, прізвище її чоловіка зазначено по різному як «Куцюбайло» та «Коцюбайло», що створює перешкоди позивачці у належному оформленні її спадкових прав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Так, довідками Новострілищанської селищної ради підтверджено факт родинності звязків між померлим [PERSON] та позивачем [PERSON] на рівні чоловіка та дружини. Встановлення такого факту має для позивача юридичне значення, оскільки наявність розбіжності у написанні прізвища її чоловіка, позбавляє її можливості у належний спосіб прийняти спадщину після смерті чоловіка та зареєструвати її. Враховуючи те, що представником відповідача подано суду заяву, якою позов визнано, і визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та враховуючи що відповідно до ч.1\~ст.61 ЦПК України\~обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню, а отже необхідним є встановити факт проживання однією сімєю позивачки із [PERSON] до дня його смерті, яка наступила, 09 грудня 2013 року, та визння за нею права на земельну ділянку площею 2,2709 га, розташовану на території Кніселівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю.

Outcome: approved