Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», приватного нотаріуса Бердянського нотаріального округу Запорізької області [PERSON], [PERSON], в обґрунтування якого посилався на те, що йому на праві спільної часткової власності належала 1/2 частка двокімнатної квартири за адресою: м.Бердянськ, Мелітопольське шосе[ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Управлінням житлового господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради 26.02.2010 року. 14 листопада 2013 року приватним підприємством «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» (далі ПП «СП «Юстиція») були проведені прилюдні торги з продажу належної йому 1/2 частки вказаної квартири. За результатами торгів складено протокол прилюдних торгів №05/235/134/А-1 від 14.11.2013 року, переможцем яких визнано [PERSON], якій його частку квартири було продано за 44700,00 грн. На підставі вказаного протоколу про проведення прилюдних торгів було складено акт державного виконавця про проведення прилюдних торгів від 21.11.2013 року, затверджений в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області (далі ДВС Бердянського МРУЮ) [PERSON] На підставі зазначеного акту державного виконавця приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу [PERSON] [PERSON] було видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, зареєстроване 13.02.20-14 року за №155. На підставі свідоцтва в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстроване право власності на 1/2 частку квартири №46 по Мелітопольському шосе, 112, в м.Бердянську Запорізької області за [PERSON] Вважає, що під час проведення прилюдних торгів з продажу належної йому 1/2 частки квартири було порушено низку вимог чинного законодавства. З аналізу пунктів 2.1, 2.5, 3.7, 3.10 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, які визначають поняття «лоту» як одиниці майна, що виставляється для продажу на прилюдних торгах, слід дійти висновку, що обєктом реалізації з прилюдних торгів могло бути нерухоме майно, яке є обєктом цивільних прав, виділена у встановленому законом порядку в окремий самостійний обєкт власності, а не його частина, яка не набула статусу обєкту нерухомості в передбаченому законом порядку. Тобто, здійснення продажу з прилюдних торгів 1/2 частини квартири без вирішення технічної можливості виділу цієї частки в натурі й набуття нею статусу обєкта цивільних прав не відповідають вимогам закону. Крім цього, постановою державного виконавця ВДВС Бердянського МРУЮ від 09.04.2012 року призначено [PERSON] експертом, субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2а-9225/10/0870, виданого 19.12.2011 року Запорізьким окружним адміністративним судом про стягнення податкової заборгованості з [PERSON] на користь держави в сумі 192172,75 грн. Експертом-оцінювачем [PERSON] надано висновок про ліквідаційну вартість 1/2 частини квартири №46 по Мелітопольському шосе, 112, в м.Бердянськ станом на 29.03.2013 року в розмірі 59496,00 грн. Листом №2051/13 від 23.10.2013 року ПП «СП «Юстиція» повідомила ВДВС Бердянського МРУЮ про те, що прилюдні торги з реалізації арештованого майна, призначені на 21.10.2013 року, не відбулися у звязку з відсутністю купівельного попиту. Актом про зниження вартості арештованого майна від 24.10.2013 року було знижено вартість 1/2 частки належної йому квартири на 25% та встановлено у розмірі 44622,00 грн. 14 листопада 2013 року ПП «СП «Юстиція» було проведено публічні торги та продано належну йому частку [PERSON] Однак, виходячи з правового аналізу норм Тимчасового положення та вимог ст.58 Закону України «Про виконавче провадження», можна дійти висновку, що з моменту оцінки 1/2 частини квартири, здійсненої станом на 29.03.2013 року, до її продажу з прилюдних торгів пройшло більше 6 місяців, тобто, суттєва умова правочину ціна продажу, була визначена за звітом про оцінку майна, який втратив чинність, що є підставою для визнання таких торгів недійсними. Такого висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 04.03.2015 року у справі №6-18цс15 з аналогічними обставинами. Недійсність результатів прилюдних торгів тягне за собою недійсність виданих на його підставі похідних документів, а саме: акту державного виконавця про проведення прилюдних торгів від 21.11.2013 року та виданого на його підставі свідоцтва від 13.02.2014 року, №155. Тому просив визнати недійсними результати прилюдних торгів з продажу 1/2 частини квартири №46, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м.Бердянськ, Мелітопольське шосе, буд.112, проведених приватним підприємством «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», оформлених Протоколом прилюдних торгів №05/235/13/А-1 від 14 листопада 2013 року; визнати недійсним акт державного виконавця про проведення прилюдних торгів від 21 листопада 2013 року, затверджений в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області [PERSON], а також визнати недійсним видане приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] свідоцтва про придбання [PERSON] нерухомого майна з прилюдних торгів, зареєстроване 13 лютого 2014 року за №155, а саме: 1/2 частини квартири №46, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м.Бердянськ, Мелітопольське шосе, буд.№112. У вересні 2015 року позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій, не змінюючи підстав та предмету позову та наведених обґрунтувань, виключив з числа відповідачів ПП «СП «Юстиція» у звязку з його припиненням, про що внесено запис від 04.07.2014 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців без правонаступництва. У судовому засіданні представник позивача за договором про надання правової допомоги від 12.02.2015 року адвокат [PERSON] підтримав позов із зазначених у ньому підстав, пояснив по його суті та просив задовольнити. Представник відповідача відділу ДВС Бердянського МРУЮ за довіреністю [PERSON] заперечувала проти задоволення позову, пояснивши суду, що на виконанні у відділі знаходилося виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого Запорізьким окружним адміністративним судом про стягнення з [PERSON] на користь держави в особі Бердянської ОДПІ податкової заборгованості в сумі 192172,75 грн. 18.01.2012 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 20.03.2012 року складено акт державного виконавця про опис та арешт 1/2 частки квартири №46 по Мелітопольському шосе, буд.112 в м.Бердянськ. Постановою від 09.04.2012 року у виконавчому провадженні було призначено експерта-оцінювача [PERSON] 29 березня 2013 року до ВДВС надійшов звіт про оцінку описаного майна, а сторонам було повідомлено про оцінку. Заперечень на звіт не надходило. 10.09.2013 року на адресу управління ДВС ГУЮ у Запорізькій області направлено заявку на реалізацію арештованого майна. 25.09.2013 року між відділом ДВС Бердянського МРУЮ та ПП «СП «Юстиція» укладено договір №05/235/13/А про надання послуг по організації та проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого майна. На 21.10.2013 року були призначені торги, які не відбулися. 24.10.2013 року складено акт зниження вартості арештованого майна на 25%. Після чого на прилюдних торгах 14.11.2013 року переможцем конкурсу визначено [PERSON] На її думку, звіт про оцінку майна на момент передачі майна на реалізацію та укладення договору з ПП «СП «Юстиція» був чинним, тому в діях державного виконавця немає порушень вимог законодавства. Відповідач [PERSON] також заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16.07.2014 року за позовом дружини позивача вже було встановлено ряд обставин, зокрема, щодо відсутності підстав для застосування ст.366 ЦК України, а також те, що в діях державного виконавця відсутні порушення вимог чинного законодавства при проведенні підготовчих дій для реалізації арештованого майна . [PERSON] був присутній під час розгляду справи, рішення не оскаржував. Звернувшись до суду фактично з аналогічним позовом, послався на постанову ВСУ від 18.09.2013 року №6-76цс13, однак вказана постанова прийнята у справі з іншим предметом позову і стосується обставин, повязаних з використанням невизначених в натуру приміщень гуртожитку. Крім цього, оцінка державним виконавцем арештованого майна відбувається до призначення аукціону і може бути оскаржена до суду в порядку, встановленому для оскарження дій державного виконавця. Проте оцінка майна будь-яким учасником виконавчого провадження не оскаржувалася. Тому, на її думку, позивач неправильно обрав спосіб захисту свого порушеного права. Про жодне порушення Тимчасового положення будь-яким з відповідачів позивач суду не повідомив та належних доказів не надав, а ст.215 ЦК України визначає підставами недійсності правочину недодержання вимог закону в момент його укладення. Крім цього, жодних доказів того, що звіт був підписаний саме 29.03.2013 року позивач суду також не надав. А відповідно до ч.5 ст.58 Закону України «Про виконавче провадження» звіт є чинним протягом шести місяців з часу його підписання. На її думку, поведінка позивача, є зловживанням своїми правами і свідчить про небажання виконувати судове рішення щодо погашення податкових зобовязань перед державою. Просила відмовити у задоволенні позову. Приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не зявилася, надіславши заяву про проведення попереднього судового засідання за її відсутності, а також письмові заперечення на позовну заяву, в яких зазначила, що у справі вона залучена як відповідач. Проте вона не є субєктом спірних правовідносин, не є стороною, яка має певні обовязки, не отримувала майно за оспорюваним свідоцтвом. У справі нотаріус може приймати участь лише як свідок чи третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Нотаріус видає свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів на підставі складеного державним виконавцем акта про проведені публічні торги, затвердженого начальником ВДВС. Тому вважає, що у даній справі вона є неналежним відповідачем. Заслухавши представника позивача, представника відповідача, відповідача [PERSON], дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи з свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, підтверджено належними доказами та як слідує з пояснень державного виконавця Тоцької Н.А., що на виконанні у відділі ДВС Бердянського МРУЮ знаходилося виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого Запорізьким окружним адміністративним судом про стягнення з [PERSON] на користь держави в особі Бердянської ОДПІ податкової заборгованості в сумі 192172,75 грн. 20.03.2012 року державним виконавцем складено акт про опис та арешт 1/2 частки квартири №46 по Мелітопольському шосе, 112 в м.Бердянськ, належної боржнику, а постановою від 09.04.2012 року у виконавчому провадженні призначено експерта-оцінювача [PERSON]Є Згідно висновку про ліквідаційну вартість, наданого оцінювачем [PERSON], ліквідаційна вартість 1/2 частини двокімнатної квартири, загальною площею 52,5 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS], станом на 29 березня 2013 року без врахування ПДВ складає 59496 гривень. Як вбачається з копії листа ПП «СП «Юстиція» №2051/13 від 23.10.2013 року, вказане підприємство повідомило начальника ВДВС Бердянського МРУЮ, що прилюдні торги з реалізації арештованого майна, а саме: 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яке належить боржнику [PERSON] та передано на реалізацію згідно з Договором №05/235/13/А від 25.09.2013 року, призначені на 21.10.2013 року, не відбулися у звязку з відсутністю купівельного попиту. Відповідно до акту головного державного виконавця Годіної А.Ю. про зниження вартості арештованого майна від 24.10.2013 року, знижено вартість арештованого майна шляхом уцінки вартості, визначеної експертом, на 25% та визначено ціну для реалізації в розмірі 44622,00 грн., що підтверджується його копією. Згідно протоколу №05/235/13/А-1 проведення прилюдних торгів від 14 листопада 2013 року з реалізації 1/2 частини двокімнатної квартири №46, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м.Бердянськ, Мелітопольське шосе, 112, переможцем торгів оголошено [PERSON] У звязку з цим, головним державним виконавцем ВДВС Бердянського МРУЮ [PERSON] складено акт державного виконавця про проведення прилюдних торгів від 21.11.2013 року, затвердженого в.о. начальника відділу ДВС Бердянського МРУЮ [PERSON], на підставі якого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] видане свідоцтво від 13 лютого 2014 року на імя [PERSON] про право власності на 1/2 частку вказаної вище квартири, зареєстровано в реєстрі за №155, що підтверджується копіями акту та свідоцтва. Як вбачається з позову, правовими підставами для визнання недійсними результатів прилюдних торгів, оформлених протоколом №05/235/13/А-1 від 14.11.2013 року, позивач вказує те, що на момент їх проведення звіт про оцінку майна втратив чинність, бо з часу проведення оцінки арештованого майна до часу проведення торгів минуло більше шести місяців, а також те, що належна йому 1/2 частка у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS], не виділена в натурі, не є окремим самостійним обєктом власності та не набула статусу обєкта цивільних прав. Відповідно до ч.5 ст.58 Закону України «Про виконавче провадження» звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Згідно із ч.ч.1,3 ст.62 зазначеного Закону, реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону. Відповідно до частини першої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Згідно з ч.3 ст.58 Закону державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Тобто, у разі коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту субєкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті. Судом встановлено, що звіт про ліквідаційну вартість 1/2 частини квартири, що належить позивачу, субєктом оціночної діяльності [PERSON] було визначено станом на 29 березня 2013 року в розмірі 59496,00 грн. та цього ж дня, тобто 29.03.2013 року, як вбачається з пояснень державного виконавця Тоцької Н.А., передано до ВДВС Бердянського МРУЮ, а перші прилюдні торги ПП «СП «Юстиція» були призначені на 21.10.2013 року, тобто фактично майже через місяць після сплину шестимісячного строку з моменту підписання звіту. Відповідач [PERSON] посилалася на те, що оскільки звіт про оцінку нерухомого майна не містить дати його підписання оцінювачем, то датою його підписання слід вважати дату 25.09.2013 року коли між ВДВС та ПП «СП «Юстиція» було укладено договір про надання послуг з проведення публічних торгів, бо оцінка може бути проведена станом на будь-яку дату. Втім, на переконання суду, дані твердження не заслуговують на увагу, бо звіт підписаний оцінювачем з визначенням вартості арештованого майна станом на 29.03.2013 року і в той же день був переданий до ВДВС Бердянського МРУЮ з поставленим на ньому підписом оцінювача, тому саме ця дата: 29 березня 2013 року, є датою підписання звіту, оскільки оцінювач не міг передати його до ВДВС без свого підпису, тобто без належного оформлення. Слід зазначити, що порядок реалізації арештованого майна передбачено Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 21 квітня 2005 року\~\~\~\~№ 74/5, та Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 27.10.1999 року № 68/5. Пунктом 2.6 Тимчасового положення визначено поняття стартової ціни лота це ціна, яка дорівнює початковій вартості майна, що виставляється на торги, зазначеній у заявці державного виконавця на реалізацію арештованого майна. Згідно з пунктом 2.7 зазначеного положення продажна ціна лота - фактична ціна реалізації лота на прилюдних торгах. Пунктом 3.2 Тимчасового положення передбачено, що спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги, за експертною оцінкою, та інші відомості, передбачені Інструкцією. Разом із тим, відповідно до частини пятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання і до дня проведення прилюдних торгів. Після закінчення цього строку звіт втрачає чинність і оцінка майна проводиться повторно. Судом зясовано, що сам договір ВДВС Бердянського МРУЮ зі спеціалізованим підприємством ПП «СП «Юстиція» №05/235/13/А, яким останньому доручено реалізацію арештованого майна на прилюдних торгах, був підписаний сторонами лише 25 вересня 2013 року, тобто за 4 дні до закінчення шестимісячного строку чинності звіту про оцінку майна. При цьому, згідно п.3.3 Тимчасового положення прилюдні торги повинні бути проведені в двомісячний строк з дня одержання спеціалізованою організацією заявки державного виконавця на їх проведення. Не пізніше ніж за 30 днів до дня прилюдних торгів спеціалізована організація повинна опублікувати на відповідному веб-сайті, не менші ніж на трьох загальнодоступних веб-сайтах та не менше ніж у двох друкованих засобах масової інформації, інформацію про нерухоме майно, що реалізується. До того ж не пізніше, ніж за 15 днів до дня проведення прилюдних торгів спеціалізована організація публікує повідомлення про проведення прилюдних торгів (п.3.5 Тимчасового положення). Проте дані вимоги законодавства відділом ДВС Бердянського МРУЮ не були дотримані, а повторна оцінка арештованого майна не була проведена. Державний виконавець Тоцька Н.А. вважала, що звіт про оцінку майна на момент проведення прилюдних торгів не втратив чинності, тому що з моменту підписання звіту 29.03.2013 року і до моменту передачі нерухомого майна\~\~на прилюдні торги 25 вересня 2013 року - передбачений частиною пятою\~\~статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» строк чинності звіту не сплинув, однак, судячи з аналізу норм законодавства, чинність звіту про оцінку майна, на переконання суду, має встановлюватися саме на момент проведення прилюдних торгів. Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином. Такий висновок узгоджується й з нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом\~\~свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів\~\~ на\~\~ підставі\~\~ складеного\~\~ та\~\~ затвердженого\~\~в\~\~ установленому\~\~порядку акта державного виконавця про проведені торги (розділ 6 Тимчасового положення, пп. 244, 245, 248 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства\~\~юстиції\~\~України № 18/5 від 14 червня 1994 року, зареєстрованої\~\~ в\~\~ Міністерстві\~\~ юстиції\~\~України 7 липня 1994 року\~№ 152/361,\~\~ст. 34 Закону України "Про нотаріат"). Отже, враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч. ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу). Оскільки, виходячи зі змісту ч. 1\~ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів. Враховуючи встановлені судом встановлені фактичні обставини, суд вважає, що проведення прилюдних торгів із реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням частини пятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» та є підставою для визнання\~\~таких торгів недійсними. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 04.03.2015 року у справі №6-18цс15, яка в силу приписів ст.360-7 ЦПК України, є обовязковою для судів загальною юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд не вбачає підстав для відступлення від правової позиції, викладеної в постанові ВСУ. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання недійсними результатів прилюдних торгів з продажу 1/2 частини квартири №46, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м.Бердянськ, Мелітопольське шосе, буд.112, проведених ПП «СП «Юстиція» та оформлених протоколом прилюдних торгів №05/235/13/А-1 від 14.11.2013 року, є обґрунтованими та доведеними належними і допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню. Інші заявлені позовні вимоги є похідними від першої, тому є всі правові підстави для їх задоволення також, оскільки саме такий порядок передбачено Тимчасовим положенням щодо оформлення результатів торгів, а саме: відповідно до п.6.1 положення після повного розрахунку переможця конкурсу за придбане майно на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів, державний виконавець протягом пяти днів складає акт про проведені прилюдні торги і подає його на затвердження начальнику відповідного органу державної виконавчої служби. Пунктом 6.4 Тимчасового положення визначено, що на підставі цього акту нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. Щодо іншої правової підстави, заявленої в позові, а саме: не виділення частки позивача в натурі, то суд вважає за необхідне зазначити в рішенні наступне. Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 361 ЦК України визначено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Втім позивач, посилаючись на норми права, а саме: ст. ст. 177, 179, 181, 182, 186, 188, 190, 191 ЦК України, які визначають поняття речі як об'єкта цивільних прав, нерухомої речі, належність речі до подільної й неподільної залежно від можливості поділу або виділу частки з об'єкта нерухомого майна; п.п. 2.1, 2.5, 3.7, 3.10 Тимчасового положення, які визначають поняття лота як одиниці майна, що виставляється для продажу на прилюдних торгах, разом з тим робить помилковий висновок про те, що 1/2 частка квартири не може бути об'єктом реалізації з прилюдних торгів, бо не є, на його думку, об'єктом цивільних прав. Втім, його позиція є хибною: виходячи з наведених вище норм законодавства, 1/2 частина квартири, яка належала позивачу на праві приватної, спільної часткової власності, набула статусу нерухомого майна та є об'єктом цивільних прав.\~\~ На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачів [PERSON] та ВДВС Бердянського МРУЮ на користь позивача в рівних частках підлягає стягненню сплачена сума судового збору, по 462,10 грн. з кожного, враховуючи, що приватний нотаріус не може відповідати за такою категорією справ. На підставі викладеного,

Outcome: approved