Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з зазначеним позовом та свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є одинокою матір`ю на всіх вищевказаних дітей. [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків безвідповідальна, схильна до вживання алкогольних напоїв, дітей часто залишає самих без нагляду, що підтверджується її характеристикою старости виконавчого комітету Девладівської сільської ради від 18.02.2020 року. У дітей недостатньо одягу, одяг, що є в наявності не по розміру. Продуктами харчування родина не забезпечена. Дитячий одяг, посуд та предмети повсякденного вжитку у занедбаному стані, дуже брудні. [PERSON] не дотримується особистої гігієни дітей, не створює належних умов для їх проживання та виховання. У будинку санітарні умови незадовільні, що підтверджується актами обстеження матеріально - побутових умов сім`ї від 06.02.2020року, 18.02.2020 року, 04.03.2020, 15.06.2020,08.07.2020, 27.08.2020 року Девладівської сільської ради, а також долученими фотоматеріалами. До служби у справах дітей виконавчого комітету Девладівської сільської ради часто надходять скарги в телефонному режимі від мешканців села Мар`є - Дмитрівка щодо неналежного виконання батьківських обов`язків гр. [PERSON] . Службою у справах дітей виконавчого комітету Девладівської сільської ради, суб`єктами соціальної роботи неодноразово проводилась профілактична робота з гр. [PERSON] з питань належного виконання батьківських обов`язків, але мати не виконує рекомендації відповідних служб. Мати не відвідує свою доньку [PERSON] , [INFO] , яка перебуває у комунальному закладі «Криворізький дитячий будинок - інтернат» ДОР» , що підтверджується листом цього закладу. Рішенням Софіївського районного суду від 28 лютого 2019 року у справі № 193/1557/18 малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] відібрано у матері без позбавлення батьківських прав. Ці діти виховуються в дитячому будинку сімейного типу, мати аліменти батькам- вихователям на дітей не сплачує. Постановою Софіївського районного суду від 17 березня 2020 року у справі [PERSON] визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 183 - 1 КУпАП. Також гр. [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП, що підтверджується листом Софіївського відділення поліції від 21.07.2020 року № 47.4/4950. На даний час з матір`ю залишилось двоє дітей: [PERSON] та [PERSON] . Мати нічого не робить для того, щоб діти жили та виховувались у нормальних умовах. Враховуючи вищевикладене представник позивача вважає, що гр. [PERSON] не в змозі створити для дітей умови, які б відповідали їх нормальному розвитку та забезпеченням всім необхідним. Гр. [PERSON] своєю поведінкою та діями створює умови, які шкодять інтересам дітей, негативно впливають на їх психічний та фізичний розвиток. У судове засідання представник позивача не з`явився, від них надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає (а.с. 22). Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст. 164, 165 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про шлюб(а.с.6-10). Відповідач обов`язки по вихованню дітей не виконує.Як зазначає представник позивача в позовній заяві, мати життям, вихованням, розвитком дітей не цікавиться. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Девладівської сільської ради від 16.09.2020 року № 241 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , служба вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та стягнути аліменти відповідно до законодавства (а.с.14-16). Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість.Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно виховання дітей, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться здоров`ям, не турбується про їх фізичний та духовний розвиток. Наведене свідчить про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей. Виходячи із оцінки доказів у справі таке ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, суд вважає свідомим та умисним, що дає підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав. Таким чином, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що у ході розгляду справи встановлено беззаперечні докази повного відсторонення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітніх дітей, а тому її необхідно позбавити батьківських прав відносно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2102,00 гривень на користь держави.

Outcome: approved