Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з цим позовом в якому просив стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість по кредитному договору в розмірі 21578,20 грн. та судові витрати. Свій позов аргументував тим, що 02.07.2013 між Публічним акціонерним товариство «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») і відповідачем [PERSON], шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, було укладено Кредитний договір відповідно до умов заяви за № 001-15721-020713, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 17685,98 грн. на споживчі цілі зі сплатою 0,01% річних, а також зі сплатою комісії в розмірі 2,00% в місяць за обслуговування кредитної заборгованості, а також комісії за надання кредиту. Відповідач у встановлений кредитним договором строк, взяті на себе зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим порушив умови кредитного договору і має кредитну заборгованість, яка станом на 10.06.2014 становить 21578,20 грн.. Представник позивача в судове засідання не з'явився, одним із пунктів позовної заяви просив справу розглядати у його відсутність, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с.2 на звороті). Суд вважає, що оскільки представник позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, то його неявка в судове засідання, згідно з ст. 158 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи. Відповідач [PERSON] у відповідності до ст. 74 ЦПК України належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про вручення повістки, в судове засідання 10.11.2014 не з'явилась. Причин неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність, про відкладення розгляду справи не надала (а.с.18), а тому суд підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України, для відкладення розгляду справи, не вбачає. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі ст.ст. 224, 225 КПК України, зі згоди представника позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що в позов підлягає задоволенню зважає чи на таке. В судовому засіданні згідно матеріалів справи встановлено, що 02.07.2013 між позивачем Публічним акціонерним товариство «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») і відповідачем [PERSON], шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, було укладено Кредитний договір відповідно до умов заяви за № 001-15721-020713, згідно якого позивач зобов'язався перерахувати кредитні кошти на поточний рахунок вказаний відповідачем у договорі в сумі 17685,98 грн. на споживчі цілі (п.2.1. частина 2 Договору), строком на 24 місяці (п.2.3. частини 2 Договору) зі сплатою 0,01% річних (п. 2.4. частина 2 Договору), а також зі сплатою 2,00% в місяць за ведення кредитної справи (п. 2.5. частина 2 Договору) (а.с.5). Згідно п. 2.7 частини 2 Договору, позивач відкриває відповідачеві рахунок для погашення заборгованості № [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно з п.1.1. частини 4 Договору, відповідачу наданий споживчий кредит на придбання товару та оплату комісії банку (8,00% від суми кредиту за надання кредиту, та 15 грн. за надання довідки про відсутність кредитної заборгованості). Згідно п. 2.1. частини 4 Договору, моментом прийняття (акцепту) банком щодо пропозиції клієнта (тобто відповідача) укладення Кредитного договору, вважатиметься момент підписання банком цієї пропозиції, або момент вчинення банком фактичних дій щодо перерахування суми кредитних коштів за оплату товару на поточний рахунок, вказаний відповідачем у п. 3.3. Договору. У відповідності до п. 2.3 частини 4 Договору, відповідач до підписання цього Договору був ознайомлений у письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту. Згідно з п. 4 частина 4 Договору, погашення кредитної заборгованості здійснюється щомісячно не пізніше 2 (другого) числа кожного місяця, шляхом зарахування суми грошових коштів в розмірі 1091 грн. відповідно до графіку платежів. Позивач за договором свої зобов'язання виконав. Надавши відповідачу кредит в сумі 16362,01 грн., про що свідчить меморіальний ордер №44385721 від 03.07.2013 (а.с.4). Відповідно до розрахунку заборгованості, у відповідача станом на 10.06.2014 у наслідок невиконання своїх зобов'язань перед позивачем за вищезазначеним Кредитним договором, виникла прострочена заборгованість в розмірі 21578,20 грн., що включає в себе 17685,98 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 1,30 грн. - заборгованість за відсотками; 3890,92 грн. - заборгованість за комісіями (а.с.3). У відповідності до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ст.ст. 627, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Проценти за кредитним договором установлюються відповідно до ст. 1056-1 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.4 ст. 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що позивачем надано належні та допустимих докази в обґрунтування своїх позовних вимог, з яких вбачається що відповідач взятих на себе зобов'язань в строки та на умовах укладеного Кредитного договору не виконав, в зв'язку з чим станом на 10.06.2014 заборгувала позивачу 21578,20грн., а тому позов слід задовольнити. З урахуванням задоволення позову, згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved