Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування» в особі представника - Капля А.С., яка діє на підставі ордеру, звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути з відповідача на свою користь 16 294,98 гривень в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також 2270,00 гривень, пов`язаних зі сплатою судового збору при пред`явлення позивачем даної позовної заяви до суду. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався, що 04.09.2019 між ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 1224/19-Т/Х/01, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу «Аudі», державний номерний знак [NUMBER] . 09.04.2020 у місті Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу «Аudі», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Нyundаі», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Аudі», державний номерний знак [NUMBER] , з вини відповідача [PERSON] , цивільно-страхова відповідальність якого, як водія транспортного засобу «Нyundаі», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ № АР/7163534, виданим ПАТ «НАСК «Оранта», та який діяв на момент дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 09.04.2020, винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача, який керував автомобілем «Нyundаі», державний номерний знак [NUMBER] . Посилався, що 14.05.2020 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» розрахувало суму страхового відшкодування по даній страховій справі на підставі рахунку №АUС00014211 від 21.04.2020 ТОВ «Альфа Харків Восток» та №298 від 21.04.2020 ФОП [PERSON] . Згідно з умовами договору добровільного страхування наземного транспорту №1224/19-Т/Х/01 від 04.09.2019, на підставі страхового акту № 006.01375420-1 від 14.05.2020, заяви про страхове відшкодування, розрахунку та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб «Аudі», державний номерний знак [NUMBER] , склав 34 091,22 гривень. На підставі викладеного та відповідно до умов вказаного вище договору добровільного страхування ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало потерпілому власнику транспортного засобу «Аudі», державний номерний знак [NUMBER] витрати на ремонт в розмірі 34 091,22 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 25279023 від 15.05.2020 та № 25279012 від 15.05.2020. Оскільки було встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу «Нyundаі», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» за полісом №АР/007163534 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації на суму 34 091,22 гривень, у відповідь на яку ПАТ «НАС «Оранта» здійснила виплату в розмірі 17 796,26 гривень. Франшиза, згідно з полісом №АР/007163534 ПАТ «НАСК «Оранта» становить 2500,00 гривень, а відтак, невідшкодованою залишилась сума в розмірі 16 294,98 гривень, яку позивач просить стягнути на свою користь з відповідача, як з винуватця ДТП. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 02 березня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання по справі. 30 березня 2021 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що відповідач не визнає пред`явлених до нього позовних вимог. В обґрунтування обраної позиції відповідач посилався, що ліміт відповідальності (страхова сума) за полісом № АР/007163534 становить 130 000 гривень, а страхова компанія несе відповідальність в межах встановленого ліміту, а тому, на думку відповідача, оскільки на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована, то відповідальність, у межах страхової суми несе страховик. Також зазначив, що, на його думку, сплачена ПАТ «НАСК «Оранта» сума в розмірі 17 796,24 гривень є цілком достатньою для відшкодування заподіяних збитків, спричинених його діями потерпілій, відповідно до ДТП, яка мала місце за їх участю 09.04.2020. На підтвердження такої позиції посилався, що у графі «пошкодження транспортного засобу А» (автомобіля «Аudі», державний номерний знак [NUMBER] ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 09.04.2020 (європротокол), зазначено тільки про пошкодження радіаторної решітки та таке повідомлення було підписано, як [PERSON] , так і ним. Натомість у заяві про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу від 10.04.2020 [PERSON] у графі перелік пошкоджень окрім пошкодження радіаторної решітки зазначила ще пошкодження переднього бамперу, що не відповідає «європротоколу». Вважав, що немає жодних доказів, які б фіксували та підтверджували пошкодження переднього бамперу на транспортному засобі, яким керувала [PERSON] , а тому посилання на те, що для ремонту належного [PERSON] автомобіля необхідна заміна бампера є безпідставною та необґрунтованою. Також посилався, що огляд транспортного засобу «Аudі», державний номерний знак [NUMBER] , проводився за участю власника вказаного автомобіля - [PERSON] та самого експерта, а його для проведення огляду залучено не було. Також відповідач зауважував, що для визначення вартості пошкодженого транспортного засобу та вартості відновлювального ремонту позивачем не було проведено незалежну експертизу, а тому посилання позивача на розмір збитків в сумі 34 091,22 гривень є незрозумілими. За вказаних обставин, відповідач вважав, що він не має заборгованості по виплаті страхового відшкодування, адже його цивільно-правова відповідальність була застрахована на момент ДТП, страховик виплатив страхове відшкодування позивачу, вказана сума страхової виплати є достатньою, тому в задоволенні позовних вимог просив позивачу відмовити. 15 квітня 2021 року від позивача в особі представника - Капля А.С., яка діє на підставі ордеру, надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що учасники ДТП [PERSON] та [PERSON] в повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду від 09.04.2020 (європротоколі) зазначили лише візуально помітні (зовнішні) пошкодження транспортного засобу, а реальну шкоду (збитки), завдану транспортному засобу [PERSON] внаслідок ДТП можливо було лише під час технічного огляду КТЗ оцінювачем (експертом) або відповідним фахівцем. З приводу посилань відповідача на те, що [PERSON] не було запрошено для проведення експертом огляду транспортного засобу «Аudі», державний номерний знак [NUMBER] , посилався, що відповідно до вимог п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником у разі потреби. З приводу посилань відповідача на відсутність проведеної позивачем незалежної експертної оцінки розміру збитків та вартості відновлювального ремонту зазначив, що умовами п. 17.2 Договору добровільного страхування наземного транспорту №1224/19-Т/Х/01 від 04.09.2019 сторонами погоджено, що виплата страхового відшкодування здійснюється на базі авторизованої СТО, а тому виплату страхового відшкодування здійснювалася позивачем саме на СТО, у зв`язку з чим позивач на підтвердження суми понесених збитків та вартості відновлювального ремонту надав відповідний рахунок, який і підтверджує суму збитку. Також посилався, що відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством, шкоду, пов`язану з утратою товарної цінності транспортного засобу, страховик не відшкодовує, а тому вона має бути стягнута саме з відповідача. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, про обставини, на які вона посилається в обґрунтування пред`явлених позовних вимог пояснила, як воно викладено у позовній заяві та у відповіді на відзив відповідача, просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача, про обставини, на які вона посилалась в обґрунтування заперечень проти позову, пояснила, як воно викладено у відзиві на позовну заяву, просила відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, доходить таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить транспортний засіб «Аudі», державний номерний знак [NUMBER] , номер кузова (шасі) [NUMBER] , 2012 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданим 12.04.2012 Центром 6342. Як убачається з матеріалів справи, на підставі заяви на страхування від 04 вересня 2019 року між ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та [PERSON] 04 вересня 2019 року було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 1224/19-Т/Х/01 «ALL RISKS», відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу «Аudі», державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 6-11). 09 квітня 2020 року о 15-50 годині на площі Конституції, 21 в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Аudі», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Нyundаі», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . На місці дорожньо-транспортної пригоди 09 квітня 2020 року водіями - учасниками ДТП було оформлено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, згідно з яким, свою винуватість у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнав водій [PERSON] , про що зазначено у графі 14 «Мої зауваження» - «винен» (а.с. 13). Як убачається з п. 11 повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 09 квітня 2020 року серед видимих пошкоджень транспортного засобу «Аudі», державний номерний знак [NUMBER] , зазначено пошкодження радіаторної решітки. На підставі вказаного вище повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду 10 квітня 2020 року був складений акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість), згідно з яким транспортний засіб «Аudі», державний номерний знак [NUMBER] , зазнав пошкоджень решітки радіатора та бамперу переднього (а.с. 14-15). У подальшому Приватне акціонерне товариство «СК «Арсенал Страхування» на підставі погодженого відповідачем повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду («європротоколу») склало Страховий акт №006.01375420-1 від 14 травня 2020 року, відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 34 091,22 гривень, з яких: 27 589,96 гривень - вартість робіт та матеріалів (згідно з рахунком на виплату ТОВ «Альфа Харків Восток» № AUC00014211 від 21.04.2020), 6 501,26 гривень - вартість складових (рахунок на виплату ФОП [PERSON] №0000000298 від 21.04.2020) (а.с. 16). 15 травня 2020 року ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» здійснила виплату на користь ТОВ «Альфа Харків Восток» за призначенням платежу - страхова виплата [PERSON] , акт №006.01375420-1 від 14.05.2020, згідно з рах. № [NUMBER] від 21.04.2020, що знаходить своє підтвердження платіжним дорученням № 25279023 від 15.05.2020 (а.с. 20). 15 травня 2020 року ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» здійснила виплату на користь ФОП [PERSON] за призначенням платежу - страхова виплата [PERSON] , акт №006.01375420-1 від 14.05.2020, згідно з рах. №0000000298 від 21.04.2020, що знаходить своє підтвердження платіжним дорученням № 25279012 від 15.05.2020 (а.с. 21). Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] , як водія транспортного засобу «Нyundаі», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована за Полісом № АР/7163534 від 23.03.2020 в ПАТ «НАСК «Оранта» (а.с. 51). Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «Арсенал Страхування» звернулося до Публічного акціонерного товариства «НАСК «Оранта», з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу. Публічне акціонерне товариство «НАСК «Оранта» 07 липня 2020 року здійснило розрахунок страхового відшкодування, передбаченого полісом №АР/7163534 від 23.03.2020, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в розмірі 13 794,98 гривень та передбаченої полісом безумовної франшизи в розмірі 2500,00 гривень, та 09 липня 2020 року здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок Приватного акціонерного товариства «СК «Арсенал Страхування» в розмірі 17 796,24 гривні, на підтвердження чого позивачем надано суду платіжне доручення № 32093 від 09 липня 2020 року. Таким чином різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала 16 294,98 гривень (34 091,22 - 13 794,98 - 2500 = 16 294,98). За правилами ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору, як це закріплено положеннями ст. 979 ЦК України. Згідно з вимогами ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку Страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору. Страховим випадком відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Положеннями ч.ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, як це визначено правилами п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За приписом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Судом встановлено, що ПАТ «НАСК «Оранта» визначило суму страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу деталей, що замінюються, у розмірі 34 091,22 гривень та зазначає, що визначена сума підлягає зменшенню на суму зносу деталей, що замінюються (13 794,98 гривень) та франшизи (2500,00 гривень). Знос транспортного засобу на день страхового випадку становить 50,00%. Спеціальні норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно зі ст. 29 та п. 32.7 ст. 32 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або працездатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092). Відповідно до вимог п. 8.2 цієї Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою: Сврз = С р + С м + С с Х (1- ЕЗ), де: С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.; С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.; С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн.; Е з - коефіцієнт фізичного зносу. Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повинен відшкодувати не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу. Тобто, страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми - статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі статті 1194 Цивільного кодексу України відшкодовує особа, яка завдала збитків (аналогічну позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 у справі № 910/3650/16, постанові Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 910/9396/17). Наведене вище відповідає висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 06 липня 2018 року у справі №924/675/17. За правилами ч. 18 ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Виходячи з наведеного вище, ПАТ «НАСК «Оранта», як страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності з дотриманням вимог законодавства здійснило виплату страхового відшкодування не у розмірі повної вартості відновлювального ремонту, що становить 34 091,22 гривень, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу в розмірі 13 794,98 гривень та розміру безумовної франшизи в розмірі 2500,00 гривен. Ураховуючи те, що учасниками дорожньо-транспортної пригоди 09 квітня 2020 року було оформлено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, згідно з яким свою винуватість у ДТП визнав [PERSON] , відповідач у справі, цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» (поліс № АР/7163534), яке 09 липня 2020 року здійснило відшкодування частини шкоди позивачу в розмірі 17 796,24 гривень, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та стягненню з відповідача на користь позивача 16 294,98 гривень. Що стосується посилань відповідача на ту обставину, що в повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду від 09 квітня 2020 року учасниками ДТП було погоджено лише пошкодження радіаторної решітки у транспортного засобу «Аudі», державний номерний знак [NUMBER] , а пошкодження переднього бамперу, як про це було зазначено в акті огляду транспортного засобу (дефектному акті) від 10.04.2020, встановлено не було, суд звертає увагу, що графа 11 бланку повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду має назву «видимі пошкодження», а відтак, після дорожньо-транспортної пригоди її учасниками на підставі самостійно проведеного поверхневого огляду вказаного транспортного засобу було виявлено лише видимі для них пошкодження у вигляді пошкодження саме радіаторної решітки. Натомість, під час технічного огляду вказаного вище автомобіля фахівцем було встановлено як пошкодження решітки радіатора, так і переднього бамперу, а отже відповідач, не будучи фахівцем, не міг об`єктивно знати та оцінювати наявність прихованих дефектів пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу. Поряд з цим, беручи до уваги, що передній бампер та решітка радіатора розташовані в одному місці транспортного засобу, є взаємопов`язаними між собою елементами та удар в решітку радіатора міг спричинити пошкодження обох цих елементів, підстави піддавати сумніву відомості, зазначені фахівцем в акті огляду транспортного засобу від 10.04.2020 щодо наявності в автомобіля «Аudі», державний номерний знак [NUMBER] пошкодження як решітки радіатора, так і переднього бампера, у суду відсутні. Крім того, суд звертає увагу, що з даним актом огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 10.04.2020 погодився страховик відповідача - ПАТ «НАСК «Оранта» та, як наслідок, здійснив виплату страхового відшкодування з дотриманням вимог діючого законодавства. Водночас, як закріплено правилами п. 36.7. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку. Поряд з цим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідач [PERSON] не погодився з таким рішенням страховика та оскаржив його у встановленому законом порядку. Серед іншого, суд зазначає, що клопотань про призначення по справі автотоварознавчої експертизи від відповідача також не надходило, а відтак, відповідачем не надано суду доказів на спростування обставин того, що внаслідок вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Аudі», державний номерний знак [NUMBER] , зазнав не тільки пошкодження решітки радіатора, а й переднього бампера, а, згідно з положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З приводу аргументів відповідача щодо непроведення позивачем незалежної експертної оцінки з питання визначення вартості пошкодженого транспортного засобу та вартості відновлювального ремонту суд зазначає про таке. Як убачається з п. 17.2 Розділу 17 «Умови виплати страхового відшкодування» Договору добровільного страхування наземного транспорту № 1224/19-Т/Х/01 від 04.09.2019, укладеного між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] , сторонами погоджено вирішувати питання з визначення розміру шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, на базі авторизованої Станції технічного обслуговування. Згідно з матеріалами справи, [PERSON] на виконання вказаної умови договору для визначення розміру шкоди звернулася саме до авторизованої Станції технічного обслуговування - ТОВ «Альфа Харків Восток» (а.с. 17), а відтак, порушень при визначенні розміру заподіяної транспортному засобу «Аudі», державний номерний знак [NUMBER] , шкоди, не вбачається. Поряд з цим, клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи від відповідача не надходило, а, згідно з вимогами ч. 3 ст. 13 ЦПК учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, як це закріплено положеннями ч. 4 ст. 12 ЦПК України. Поряд з цим, як зазначив Верховний Суд в п. 4.36 Постанови від 06 серпня 2018 року по справі № 924/675/17, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру, виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Виходячи з наведеного вище, посилання відповідача у справі на те, що розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту повинен встановлюватися виключно експертним висновком, є недоречним. Що стосується посилань відповідача на проведення фахівцем огляду транспортного засобу [PERSON] та складання акту огляду (дефектну відомість) від 10.04.2020 за його відсутності, суд ураховує таке. Згідно з положеннями п. 5.1, п. 5.2 Розділу V «Технічний огляд КТЗ» Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом МЮУ, Фонду державного майна України у редакції наказу від 24.07.2009 № 1335/5/1159, зареєстрованої в МЮУ 24 листопада 2003 року за № 1074/8395, технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. У разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. Таким чином, вимог щодо обов`язкової присутності під час проведення технічного огляду транспортного засобу положення діючого законодавства не містять. Поряд з цим, відповідач мав право у встановленому законом порядку оскаржити рішення страховика про здійснення страхового відшкодування, чого не зробив. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 13 цього Кодексу суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Беручи до уваги наведене вище, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача в повному обсязі. Згідно з платіжним дорученням № 6819729 від 09 лютого 2021 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 гривень. Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України клопотання відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу не підлягає задоволенню.

Outcome: approved