Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про виселення. В позові вказав, що 23.05.2007 року між банком та відповідачкою був укладений кредитний договір №PLL0GA00000117 відповідно до якого остання отримала кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 18 481,00 доларів США строком до 23.05.2017 року і зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку встановленим кредитним договором. В забезпечення виконання зобовязань 23.05.2007 року між банком та відповідачкою був укладений договір іпотеки №PLLL0G00000117 згідно якого відповідачка надала в іпотеку належне їй на підставі договору купівлі-продажу нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 78,40 м. кв., житловою площею 38,40 м. кв., який розташований за адресою Полтавська область м. Лубни, вул. Тернівська, 22. В звязку з невиконанням відповідачкою умов кредитного договору, банк звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. 18.02.2013 року суд виніс рішення звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме вищевказаний житловий будинок шляхом його продажу банком. Позивач стверджує, що після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодежрателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, що залишається не виконаним. Крім того, позивач вважає, що укладеним договором іпотеки передбачено право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Банк такої згоди не давав, а тому вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та ст. 629 ЦК України. Враховуючи вищевикладене позивач прохав суд виселити відповідачку, яка зареєстрована та/або проживає у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою Полтавська область м. Лубни, вул. Тернівська, 22, поклавши на останню судові витрати. В подальшому, згідно ухвали суду від 23.06.2016 року було задоволено клопотання представника позивача та до участі в справі була залучена в якості співвідповідача [PERSON] в її інтересах та інтересах її малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Крім того до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору було залучено Службу у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради (а.с.101). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] що діє по довіреності від 03.06.2016 року (а.с.121) позовні вимоги підтримав, прохає їх задовольнити та виселити відповідачок [PERSON] та [PERSON] разом з її малолітніми дітьми з житлового будинку (предмета іпотеки), розташованого за адресою м. Лубни, вул. Тернівська, 22, оскільки вони в дійсності по даний час проживають у цьому будинку. Також прохає стягнути з відповідачів на користь банку судові витрати. Не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради [PERSON] проти задоволення позову в частині виселення [PERSON] заперечує, оскільки остання відповідно до рішення виконавчого комітету Лубенської міської ради призначена піклувальником неповнолітньої [PERSON], [INFO]. В іншій частині позовних вимог покладається на розсуд суду. Відповідачі [PERSON] та [PERSON]Ю, повторно в судове засідання не з»явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися шляхом оголошення в пресі, а саме в газеті «Урядовий Кур»єр» №131 від 15.07.2016 року (а.с.119). Відповідно до ст. 224 ЦПК України перелічені обставини дають суду право провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. При цьому суд враховує, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує. Дослідивши обставини справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника третьої особи, суд вважає , що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23.05.2007 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №PLL0GА00000117 за яким банк надав позичальнику кредит у розмірі 18 481,00 доларів США строком до 23.05.2017 року, що підтверджується його копією (а.с.55-57). Згідно умов цього договору [PERSON] зобов'язувалась здійснювати погашення кредиту та сплачувати проценти за користування кредитом , комісії нараховані банком на залишок заборгованості . З метою забезпечення виконання своїх зобов'язань між банком та позичальником [PERSON] 23.05.2007 року був укладений договір іпотеки №PLL0GА00000117 за яким іпотекодавець [PERSON] передала в іпотеку банку будинок, розташований по вул. Тернівськівй 22 в м. Лубни Полтавської області, який належить їй на праві власності (а.с.58-59). Судом також встановлено, що відповідачка [PERSON] умови договору не виконала у звязку з чім заочним рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18.02.2013 року, яке набрало законної сили 03.04.2013 року було частково задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на будинок та вирішено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №PLL0GА00000117 від 23.05.2007 року в розмірі 340585 грн.76 коп., що виникла станом на 12.10.2012 року звернути стягнення згідно іпотечного договору №PLL0GА00000117 від 23.05.2007 року на житловий будинок загальною площею 78,40 кв.м., житловою площею 38,40 кв.м., вартістю - 116000 грн., розташований за адресою: м. Лубни, вул. Тернівська 22 Полтавської області , що належить на праві власності [PERSON] з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі продажу будь яким способом з іншою особою - покупцем, отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування , з правом здійснення ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій , необхідних для продажу предмету іпотеки (а.с.60-61). Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На виконання вимог вказаного рішення, позивач звертався до відповідачки з вимогою добровільно звільнити вищевказаний житловий будинок разом з усіма незареєстрованими у предметі іпотеки членами сім»ї та іншими мешканцями (а.с.62-63). Судом також встановлено, що відповідачка [PERSON] на даний час зареєстрована за адресою [INFO], але фактично проживаю за адресою [INFO]. В цьому ж будинку зареєстровані [PERSON], [INFO] та її малолітні і неповнолітні діти: [PERSON], 19.07.20013 року народження, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Лубенської міської ради та актами обстеження умов проживання (а.с.84, 122, 124). Пунктом 18.12 договору іпотеки сторони визначили заборону іпотекодавцю, без згоди іпотекодержателя, надавати документи у відповідні державні органи з метою реєстрації будь-яких осіб у предметі іпотеки. При цьому, уже після укладення договору іпотеки, в будинку, що є предметом іпотеки , а саме 19.05.2016 року були зареєстровані [PERSON] разом з її малолітніми дітьми [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про іпотеку», визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Статтею 33 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно з ч. 1 ст. 40 даного Закону - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Порядок виселення визначено ст. 109 ЖК України, згідно з частиною 1 якої виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 даної статті, громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Таким чином, у разі винесення рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, всі мешканці будинку підлягають виселенню із займаного житлового приміщення в добровільному чи в судовому порядку. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 39 ЗУ «Про іпотеку», за наявності підстав, одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Дослідженими вище доказами встановлено, що на момент розгляду справи про звернення стягнення на будинок, банк не довів суду, що [PERSON] та інші особи зареєстровані у спірному будинку, а тому у їх виселенні при ухваленні заочного рішення від 18 лютого 2013 року було відмовлено. Судом також встановлено, що [PERSON] зареєструвалась в іпотечному будинку уже після винесення вищевказаного заочного рішення, а саме 19.05.2016 року. За зазначених вище обставин, суд вбачає законні підстави для виселення [PERSON], яка фактично проживає у вищевказаному будинку без реєстрації без надання їй іншого житлового приміщення з будинку розташованого за адресою: м. Лубни, вул. Тернівська 22 Полтавської області (предмет іпотеки). Суд також вбачає підстави для виселення [PERSON] разом з її малолітніми дітьми [PERSON], [PERSON] та [PERSON] які були зареєстровані в будинку уже після укладення договору іпотеки, без згоди іпотекодержателя і без повідомлення його про це. Пунктом 44 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року №5 роз»яснено, що при винесенні рішень суди повинні враховувати положення ст. 32 ЦКУ, ст. 177 СКУ та ст. 17 ЗУ «Про охорону дитинства», при цьому виходити з того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Відповідачка [PERSON] та її малолітні діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не мали права користування предметом іпотеки на момент укладення договору і вселилися в такий будинок, без відома банку, уже після укладення договору. Відомості про те, що вони є наймачами житлового приміщення відповідно до договору в матеріалах справи відсутні. За зазначених вище обставин суд вважає за можливе виселити [PERSON] та її малолітніх дітей з житлового будинку, що є предметом іпотеки на який звернуто стягнення, право користування яким вони не мали на момент укладення договору. На момент реєстрації неповнолітніх та їх матері, [PERSON] мала усвідомлювати всі ризики того, що будинок є предметом іпотеки. Розуміючи умови договору іпотеки, що узгоджені між нею і банком, [PERSON] не звернулася до банку з питань реєстрації вказаних осіб в будинку. Посилання представника третьої особи про неможливість виселення [PERSON] з будинку, який є предметом іпотеки у звязку з тим, що остання є піклувальником неповнолітньої [PERSON], 24.06.1999 року не може бути взято до уваги, оскільки відповідно до рішення виконавчого комітету Лубенської міської ради №106 від 22.04.2015 року за неповнолітньою [PERSON] закріплено житлову площу у будинку №38 по вул. Кононівській у м. Лубни. Крім того, остання не зареєстрована у спірному будинку. Згідно ст. 88 ЦПК України, у зв»язку із задоволенням позову у повному обсязі, суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені останнім судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 1378 грн. Судові витрати у вигляді витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів не підлягають до задоволення, оскільки представником позивача не було надано суду відповідних підтверджуючих документів.

Outcome: approved