Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

У квітні 2014 року позивачка звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 24 лютого 1994 року вона уклала шлюб із [PERSON], якому на підставі свідоцтва про право власності належали 68/200 часток квартири [ADDRESS]. Також 68/200 часток вказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності належали матері її чоловіка - [PERSON], яка померла [INFO]. У свою чергу, 32/100 часток квартири на підставі договору купівлі-продажу належать позивачці. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 68/200 часток квартири [ADDRESS]. 16.07.2002 року державним нотаріусом Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом, на підставі якого [PERSON] набув право власності на належну його матері частину квартири. [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 68/200 часток квартири [ADDRESS], що належала йому на підставі свідоцтва про право власності, а також на 68/200 часток вказаної вище квартири, що належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. 15.04.2014 року державним нотаріусом Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого позивачка набула право власності на 68/200 часток квартири [ADDRESS], після [PERSON], померлого [INFO]. Однак, постановою державного нотаріуса Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори від 15 квітня 2014 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 68/200 часток спірної квартири, у зв'язку із відсутністю у спадкоємця правовстановлюючих документів. У зв'язку із цим позивачка була вимушена звернутися до суду, просила визнати за нею право власності на 68/200 частки квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, [PERSON] Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідача - Маріупольської міської ради у судове засідання не з'явилась, проти задоволення позову заперечувала, оскільки вважала, що [PERSON] право власності на 68/200 часток квартири [ADDRESS] після смерті своєї матері [PERSON] не набув, а тому ніякого переходу прав від нього до спадкоємця [PERSON] не вбачається. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 24 жовтня 1994 року в Іллічівському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя, про що зроблений актовий запис № 177. За договором купівлі-продажу від 08 грудня 1995 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори Ашла О.К. та зареєстрованим 20 грудня 1995 року у Бюро технічної інвентаризації м. Маріуполя Донецької області, [PERSON] набула право власності на 32/100 частки квартири [ADDRESS]. У свою чергу, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 липня 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори Ашла О.К., до [PERSON] перейшло право на спадкове майно після [PERSON], померлої [INFO], у вигляді 68/200 часток вищевказаної квартири. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 15.10.2013 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. За відомостями Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори, із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] звернулась його дружина, [PERSON] Із постанови державного нотаріусу Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори Костецької Н.Г. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 848/02-31 від 15.04.2014 року вбачається, що у провадженні нотаріальної контори знаходиться спадкова справа № 134/2014 до майна [PERSON], померлого [INFO], спадкоємцем за законом є його дружина - [PERSON], яка прийняла спадщину, шляхом подачі заяви відповідного змісту. До спадкової маси, що відкрилась після [PERSON] входять: 68/200 часток квартири [ADDRESS], які належали йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.07.2002 року, який не пройшов державну реєстрацію на його ім'я, станом на 31.12.2012 року. А тому і зв'язку із відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, [PERSON] відмовлено у видачі такого свідоцтва та роз'яснено право звернення до суду для вирішення цього питання у судовому порядку. Одночасно, 15 квітня 2014 року державним нотаріусом Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори Костецькою Н.Г. позивачці видано свідоцтво про право на спадщину за законом після [PERSON], яка складається з 68/200 часток квартири [ADDRESS], що належали померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло № 1546, виданого 12.02.1997 року ЖКУ «Азовмаш». Дійсно, у відповідності до повідомлення начальника Маріупольського БТІ, станом на 31.12.2012 року, 68/200 часток квартири [ADDRESS] належать [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № 1546 від 12.02.1997 року, зареєстрованого у Маріупольському БТІ 12.03.1997 року за № 36550. Згідно технічної інвентаризації, проведеної 20.03.2014 року спірна квартира має житлову площу 45,9 кв.м. та загальну площу 68,9 кв.м., яка змінена за рахунок балкону. Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, і батьки. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України позивач прийняв спадщину, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини у спірній квартирі і постійно утримував спадкодавця, доглядав його та надавав матеріальну допомогу, і, як наслідок, протягом шестимісячного строку після відкриття спадщини не звернувся до нотаріальної контори. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008р. № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки, визнавши за нею право власності після чоловіка в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved