Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

\~\~ Представник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором №б/н від 24.07.2008 року у розмірі 15223,29 грн. та судові витрати по справі. \~В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 24.07.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого, 24.07.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 2400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Кредитування здійснюється відповідно до умов заяви відповідача про встановлення кредитного ліміту, «Умов та правил надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті: http:privatbank.ua/terms/pages/70/. В Умовах та правилах надання банківських послуг вказано, що власник зобов'язаний слідкувати за витратами коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договору. У звязку з тим, що відповідачем [PERSON] були порушені зобовязання, встановлені договором, стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту і процентів за користування кредитними коштами, у відповідача виникла заборгованість за кредитом у розмірі 6594,41 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 3228,76 грн., заборгованість за пенею за прострочене зобовязання у розмірі 4837,11 грн..; заборгованість за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у розмірі 1200,00 грн. а також штраф (фіксована частина) 250 грн. 00 коп.; штраф (процентна складова) 713,01 грн. з них внесено коштів на погашення заборгованості з 01.06.2015 року (дата зміни облікових правил банка). Оскільки відповідачем [PERSON] так і не було повернуто кошти за кредитним договором, представник позивача змушений був звернутися до суду з позовом про стягнення зазначених коштів у судовому порядку. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не прибув, в наданому до позову клопотанні вказує, що підтримує позовні вимоги в цілому, просить стягнути з [PERSON] заборгованість у повному обсязі, зазначає, що розгляд справи може відбутися без представника банку за наявності наданих доказів по справі. Також зазначив, що не заперечує проти прийняття заочного рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановлений ст. 74 ЦПК України спосіб. Судом було надана об'ява в газету "Урядовий курєр" про виклик [PERSON] в судове засідання для участі у розгляді справи, але відповідач до суду не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються не надала. Суд, за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в звязку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів. Згідно ч. 3 ст. 10 та ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплатити проценти, належні йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. При цьому, згідно вимог ст. 526, ст. 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а за правилами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Як свідчать матеріали справи, 24.07.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого, 24.07.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 2400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При цьому, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складає між нею та банком договір. Таким чином, між сторонами було укладено договір приєднання відповідно до ч. 1\~ст. 634 ЦК України. Вказаним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобов'язань за договором, позичальник зобов'язаний на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту за договором (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороду банку (п. 2.1.1.5.6). Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш, ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Судом встановлено, що позивач виконав усі взяті на себе зобов'язання, встановивши ліміт на кредит відповідачу у розмірі 2400,00 грн. Проте, відповідачем [PERSON] було порушено зобовязання, встановлені умовами кредитного договору, стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту і процентів за користування кредитними коштами, що вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором. Таким чином умови кредитного договору щодо дати кінцевого розрахунку по погашенню кредиту, процентів та щомісячної комісії відповідачем порушені. У звязку з порушенням [PERSON] виконання зобовязань за кредитним договором № б/н від 24.07.2008 року відповідач станом на 17.08.2016 року має заборгованість у розмірі 15223,29 грн., яка складається з наступного: -6594,41 грн. тіло кредиту; -3228,76 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; -4837,11 грн. нараховано пені за прострочене зобовязання; -1200,00 грн. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг -250,00 грн. штраф (фіксована складова); -713,01 грн. штраф (процентна складова); з них 1600,00 грн. внесено коштів на погашення заборгованості з 01.06.2015 року (дата зміни облікових правил банка). Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона зобовязана вчинити на користь другої сторони певну дію. Припинення зобовязання на вимогу однієї сторони допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що вимоги договору відповідачем належним чином не виконані, що є порушенням ст.ст. 526-530 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у сумі 15223,29 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, що були понесені позивачем та документально підтверджені, належить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1378,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням № DOK35D0UGJ від 25.08.2016 року. Згідно п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідно до надісланої заяви представника ПАТ КБ «Приват Банк» та копії платіжного доручення № IHB97B1EMW від 27.12.2016 року встановлено, що позивачем за розміщення оголошення про виклик відповідача до суду були понесені витрати розмірі 630,00 грн. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. та витрати, повязані з розміщенням оголошення в зсобах масової інформації в розмірі 630.00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved