overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.09.2012 року, і від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] 31.07.2014 року звернулась з позовом в суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя у них не склалося, через різні погляди на життя, вони втратили почуття поваги, довіри та любові один до одного, внаслідок чого весь час виникають суперечки. Відповідач перестав забезпечувати їхню дитину та допомагати вести домашнє господарство. Зазначила, що їхня сім'я остаточно розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї є неможливим та недоцільним. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на мотиви такого, та доповнила, що з вересня 2013 року вони з відповідачем проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть і не підтримують жодних відносин. Вважає, що всі можливості для примирення вичерпані, будь-які підстави для збереження сім'ї відсутні. Просить позов задовольнити. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечив, зазначивши, що подружнє життя із позивачкою не склалося, тому просить позов задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом та доведено матеріалами справи, сторони уклали шлюб 21.09.2012 року у Залізничному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 325 (а.с.4), від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Також встановлено, що сторони проживають окремо один від одного з вересня 2013 року, не ведуть спільного господарства, припинили сімейні стосунки. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час, що призвело до втрати почуття любові та перспектив налагодження стосунків немає. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім'ї [PERSON] та [PERSON] неможливе, тому суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 грудня 1996 року, від якого мають одну неповнолітню дитину. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що з 15 листопада 2013 року між нею і відповідачем припинені сімейно-шлюбні відносини у зв'язку з тим, що вони виявилися різними людьми за характером, з різними поглядами на питання сім'ї і шлюбу. Відповідач зловживає спиртними напоями, в результаті чого починаються сварки і скандали з вказаної причини, ображає різними словами її та дочку, що принижує їх честь та гідність. Між ними склалися украй неприязні відносини. При вказаних обставинах продовження спільного життя неможливе і вона з дитиною перейшла на зйомну квартиру, щоб забезпечити нормальні умови для дитини, щоб вона жила в спокійній обстановці. Вони проживають окремо, ведуть роздільне господарство. Спору о розділі майна та місті перебування дитини у них немає. Позивач у судове засідання не з'явилася, представила заяву, у якій просить суд слухати справу у її відсутність, на позові наполягає (а.с.21). Відповідач у судове засідання не з'явився, представив заяву, у якій просить суд слухати справу у його відсутність, позов визнає (а.с.22). Суд вважає за можливе слухати справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити по наступним підставам. Сторони дійсно знаходяться у зареєстрованому шлюбі, що убачається зі свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.4). Подружжя мають одну неповнолітню дитину, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Дитина мешкає з позивачем. Відповідно до вимог позивача і відсутності спору з боку відповідача, дитина залишається проживати з позивачем. Позивачу - [PERSON] після розірвання шлюбу слід залишити, за її бажанням, прізвище "[PERSON]". Таким чином, вимоги позивача не суперечать вимогам ст.ст.104, 112 Сімейного кодексу України, не порушують прав і законних інтересів сторін, держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 квітня 2002 року. Від спільного проживання у них народилося двоє дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Позивачка у підтвердження заявлених вимог про стягнення аліментів, посилається на те, що відповідач проживає окремо, не допомагає матеріально, ухиляється від своїх батьківських обов`язків. Оскільки у позивачки немає коштів для забезпечення достатнього рівня проживання дітей, тому просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивачка, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, вимоги підтримала. Відповідач позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] року, [PERSON] народилася [INFO] року і їх батьками в свідоцтві зазначені сторони у справі. Оскільки, відповідач добровільно не виконує свої обов"язки по наданню утримання на дітей, а має можливість, так як є працездатним, на його утриманні немає інших осіб, згідний сплачувати аліменти, та з врахуванням того, що немає постійного місця роботи і стабільних доходів, тому стягнення аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі, в розмірі 800 грн , щомісячно до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.02.2002 року. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача. Позивач у підтвердження заявлених вимог про стягнення аліментів, посилається на те, що чотири роки спільно не проживають. Відповідач не забезпечує сина матеріально, лише інколи надає кошти в сумі по 200-300 грн. Оскільки позивачу важко одній утримувати дитину, тому просить стягувати з відповідача аліменти, на його утримання, щомісячно до досягнення сином повноліття, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивач, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві вимоги підтримала, просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідач позовні вимоги визнав, згідний сплачувати аліменти в розмірі, визначеному позивачем. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, вважає, що вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав: У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] р. і її батьками заначені сторони у справі. Оскільки, відповідач добровільно не виконує свої обов"язки по наданню утримання на дитину, а має можливість, так як є працездатним, працює, і не має інших утриманців, тому заявлені вимоги підлягають задоволенню - стягнення аліментів визначити у частці від доходу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.05.2003 року. Від спільного подружнього життя мають чотирьох неповнолітніх дітей , синів [PERSON], [INFO], [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], дочку [PERSON] , [INFO] . Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей синів [PERSON], [INFO], [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], дочку [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. Він не піклується про дітей. Їх вихованням не займається. Відповідач працездатний, може надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги зменшила , просить стягнути з відповідача на її користь на утримання чотирьох неповнолітніх дітей в розмірі 450 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття . В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав повністю . Не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей, синів [PERSON], [INFO], [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], дочку [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 450 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Буде приймати участь у вихованні та наданні матеріальної допомоги дітям . Заслухавши пояснення відповідача , перевіривши інші матеріали справи,суд вважає ,що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цього обов"язку передбаченого законом відповідач не виконує. Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні сторони пояснили, що відповідач не працює. Суд вважає, що розмір аліментів , що присуджуються з відповідача , слід визначити у твердій грошовій сумі . При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що розмір мінімальної заробітної плати в Україні на даний час складає 1218 грн. і в майбутньому може підвищуватись . Відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання чотирьох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. на кожну дитину щомісячно , починаючи з дня пред'явлення позову до повноліття дітьми . Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру стягуваних аліментів з відповідача суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, а також позивача. Аліменти на дитину суд приходить до висновку слід присудити від дня пред'явлення позову з 24.07.2014 року та у твердій грошовій сумі в розмірі по 450 грн. на кожну дитину . Відповідно до ст.367 ч.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.09.2009 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати їх з відповідачкою шлюб, стверджуючи, що їх спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння , різні погляди на шлюб та життєві цінності, вони втратили можливість будувати свої відносини на почутях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. У зв"язку з чим протягом місяця до моменту звернення до суду з позовом проживають окремо, шлюб існує формально. Переконаний в тому, що подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить їх інтересам. За довомленістю з відповідачкою син буде проживати разом з нею, просив їх шлюб розірвати. У підготовчому судовому засіданні позивач відсутній, його представник [PERSON] повноваження якого належно підтверджені подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача, повідомив суд, що заявлені вимоги з зазначених у позовній заяві підстав останнійпідтримує, просив позов задовольнити. Відповідачка у підготовче судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, повідомила суду, що не заперечує щодо розірвання шлюбу з зазначених у позовній заяві підстав. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть сумісного господарства, не мають загального бюджету. Подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити їхнім інтересам. Судом також встановлено, що сторони у справі не мають претензій один до одного щодо розподілу їх спільного майна. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім"ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.09.2014 року. Від шлюбу мають малолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що між нею та відповідачем подружнє життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов"язки. З 01.11.2018 року подружні відносини між ними припинилися, з цього ж часу вони проживають окремо , спільного господарства не ведуть. Стверджувала, що подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам дитини. Просила їх шлюб з відповідачем розірвати. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 23.12.2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання сторони не з`явились, позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, повідомила суд, що позов підтримує, просить шлюб розірвати з зазначених у позовній заяві підстав. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, ухваливши заочне рішення. З огляду на викладене, врахувавши думку позивачки, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній даних. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, у них не має сумісного спільного бюджету, позивач не бажає відновлювати подружні стосунки. Подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити інтересам позивачки. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім"ї буде суперечити інтересам позивачки у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.10.2013 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина : [PERSON] , [INFO]. Позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON],[INFO] посилаючись на те, що відповідач не приймає участі у вихованні сина . Не надає матеріальної допомоги на її утримання . На даний час в неї склались важкі сімейні та матеріальні умови. Відповідач працює. Спроможний сплачувати аліменти . А тому аліменти мають стягуватися з відповідача на її користь в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку ( доходу ) , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття . Батьки зобов'язані матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Відповідач в добровільному порядку їй коштів на утримання дитини не надає . В судовому засіданні позивач позовні вимоги зменшила , просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини , сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку ( доходу ), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття . В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує щодо стягнення з нього на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку ( доходу ) , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття . Заслухавши пояснення сторін , перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення . Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цього обов"язку передбаченого законом відповідач не виконує. Згідно ст.183 СК України, частка заробітку ( доходу ) матері , батька , яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом . Суд визначає розмір аліментів у частці від заробітку ( доходу ) батька дитини у розмірі ? частки від заробітку ( доходу ) , але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . При стягненні з відповідача аліментів суд враховує матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів та стан його здоров'я, а також позивачки. В судовому засіданні встановлено , що відповідач являється працездатною особою . Працює на Нововолинському м'ясокомбінаті. Отримує заробітну плату. А тому суд вважає , що відповідач [PERSON] спроможний сплачувати аліменти позивачу на утримання неповнолітьої дитини . Аліменти на дитину суд приходить до висновку слід присудити від дня пред'явлення позову з 23 листопада 2015 року. Відповідно до ст.367 ч.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, з 29.10.2011 року. Від спільного подружнього життя мають одну неповнолітню дитину , сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно на дитину до досягнення ним повноліття посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. Він не піклується про сина. Його вихованням не займається. Відповідач працездатний, може надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала , просить стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття/ В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав повністю . Не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина , [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно на дитину до досягнення ним повноліття. Буде приймати участь у вихованні та наданні матеріальної допомоги синові . Заслухавши пояснення сторін , перевіривши інші матеріали справи,суд вважає ,що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цього обов"язку передбаченого законом відповідач не виконує. Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні сторони пояснили, що відповідач не працює. Суд вважає, що розмір аліментів , що присуджуються з відповідача , слід визначити у твердій грошовій сумі . Відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. на дитину щомісячно , починаючи з дня пред'явлення позову до повноліття дитини . Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру стягуваних аліментів з відповідача суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, а також позивача. Аліменти на дитину суд приходить до висновку слід присудити від дня пред'явлення позову з 02.12.2014 року та у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. Відповідно до ст.367 ч.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved