Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

У квітні 2020 року Ічнянська міська рада як орган опіки і піклування звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 29 жовтня 2018 року у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю малолітньої [PERSON] остання була негайно відібрана від батьків відповідно до розпорядження Ічнянської районної державної адміністрації від 29.10.2018 року № 255 «Про негайне відібрання малолітньої дитини». Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 18 січня 2019 року малолітня [PERSON] була відібрана від батьків без позбавлення батьківських прав. Із 08 листопада 2018 року по теперішній час остання виховується у «Прилуцькому обласному будинку «Надія» Чернігівської обласної ради. За час перебування дитини у закладі [PERSON] та [PERSON] не вирішили питання щодо повернення [PERSON] на виховання у сім`ю, тобто ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, тому з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини позивач, з урахуванням уточнених вимог, просив позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав стосовно їх неповнолітньої дитини [PERSON] та стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» ЧОР аліменти на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки доходу (заробітку) відповідачів щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду до досягнення дитиною повноліття. Заяв та клопотань від учасників справи не надійшло. У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають. Відзивів на позов відповідачі не надали. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ураховуючи, що всі учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що відповідачі є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 3, 42, 43-44). Відповідно до розпорядження Ічнянської районної державної адміністрації № 255 від 29.10.2018 року «Про негайне відібрання малолітньої дитини», [INFO] у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю малолітньої [PERSON] остання була негайно відібрана від батьків (а.с. 7). Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 18 січня 2019 року малолітня [PERSON] була відібрана від батьків без позбавлення батьківських прав (а.с. 8-9). Згідно листа Адміністрації КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» ЧОР, [PERSON] , [INFO] , виховується у даному закладі на підставі рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 18.01.2019 року. Батьки дитини - [PERSON] та [PERSON] дитину відвідують та не вирішують питання про поверненняїї на виховання у сім`ю. З метою захисту інтересів дитини адміністрація закладу піднімає клопотання про позбавленнгя батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] із стягненням аліментів на користь дитини ( а.с. 10). Довідкою КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» ЧОР від 20.01.2020 року підтверджується, що [PERSON] з 08.11.2018 року по теперішній час виховується у вказаному вище закладі та знаходиться на повному державному утриманні (а.с. 10). Як убачається з довідки-характеристики Ічнянської міської ради Чернігівської області № 972 від 18.03.2020 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] , одружена, має трьох дітей, стосовно двох старших дітей позбавлена батьківських прав, рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 18.01.2019 року [PERSON] відібрана від матері без позбавлення батьківських прав та знаходиться в КНП «Прилуцький обласний будинок «Надія» ЧОР (а.с. 5). Як убачається з довідки-характеристики Ічнянської міської ради Чернігівської області № 973 від 18.03.2020 року, [PERSON] , [INFO] . проживає на території Ічнянської ОТГ, одружений, має доньку, яка відібрана від батька без позбавлення батьківських прав та знаходиться в КНП «Прилуцький обласний будинок «Надія», на даний час ніде не працює (а.с. 6). Із висновку Ічнянської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Ічнянської міської ради № 66 від 19 лютого 2020 року видно, що остання, як орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно їх малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Положеннями ст. 150 СК України зазначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007р. із послідуючими змінами роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку засобом захисту прав дитини, і з іншого, заходом впливу на батьків, які не виконують свої батьківські обов`язки щодо дитини, а тому є крайнім заходом впливу на цих осіб. Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 цього Кодексу, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК). Аналізуючі зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків стосовно виховання своєї дитини [PERSON] , по відношенню до якої згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України повинні бути позбавлені батьківських прав, а також відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України з відповідачів необхідно стягнути аліменти на неповнолітню [PERSON] на користь тієї юридичної чи фізичної особи, куди вона буде влаштована, а саме Комунального некомерційного підприємства «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» Чернігівської обласної ради, починаючи з дня подання заяви до суду. Суд установив також, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обгрунтовані на законі. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому на підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів у дохід держави у рівних частках по 840,80 грн (за дві позовні вимоги).

Outcome: approved