Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

У грудні 2018 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (далі ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля») звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення витрат по навчанню за договором по перенавчанню з професії на професію № 689-ДУ-ШУД в розмірі 4800,84 грн. та понесені судові витрати у розмірі 1762,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідач відповідно до Наказу № 47 від 09 березня 2018 року був прийнятий на роботу «Шахта «Добропільська» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» учнем машиніста підземних установок. 16 березня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір по перенавчанню з професії на професію №689-ДУ-ШУД за спеціальністю машиніст підземних установок. Наказом по Підприємству № 142 від 25 липня 2018 року відповідач був звільнений з ВСП «Шахтоуправління Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» на підставі п.4 ст. 40 КЗпП за власним бажанням. Відповідно до умов договору [PERSON] зобов'язаний повернути позивачу кошти затрачені на його навчання пропорційно невідпрацьованому часу у випадку звільнення з підприємства раніше трьох років після закінчення навчання на підставі ст. 38 КЗпП України. З врахуванням того, що відповідач був звільнений раніше закінчення навчання, а саме 25 липня 2018 року, а дата закінчення навчання 22 травня 2018 року, фактично відпрацювавши на підприємстві 64 дні, позивач вважає, що відповідач не виконав свого обов'язку по закінченню навчання, оскільки не відпрацював 1031 день (з 26 липня 2018 року по 22 травня 2021 року), таким чином відшкодуванню підлягають витрати пов'язані з навчанням за невідпрацьований період у розмірі 6793,11 грн. Відповідач добровільно при звільненні частково сплатив суму заборгованості у розмірі 1992,27 грн., однак залишок заборгованості, який складає 4800,84 грн. сплачувати добровільно відмовився, а тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, звернувся в суд з заявою про розгляд справи у відсутності представника позивача. Позов підтримує, просить його задовольнити повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення з особистим підписом відповідача. Із заявою про розгляд справи у відсутність відповідача та з повідомленням причин неявки до суду не звертався. Відзив на позовну заяву до суду не надавав. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за умови належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, неявки останнього в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, неподання ним відзиву і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених вимог Закону, суд вбачає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача і ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі наказу «Про прийняття на роботу» від 09 березня 2018 року №47 ВСП «Шахтоуправління Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» прийнято [PERSON] за строковим трудовим договором по 12 червня 2018 року учнем машиніста підземних установок, з первинним навчанням в підрозділі Навчального пункту ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» філіалу ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» «Навчально-курсового комбінату» ш. «Добропільська» з 13 березня 2018 року по 15 березня 2018 року. (а.с.10) 16 березня 2018 року між ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» та [PERSON] укладено договір №689 ДУ-ШУД про перенавчання з професії на професію. (а.с.12) Відповідно п. 1.2 договору підприємство направляє працівника на навчання професії машиніст підземних установок. Підпунктом 2.1.1. п. 2.1. закріплено обов'язок Підприємства направити працівника на навчання в філіал ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» за професією машиніст підземних установок з 16 березня 2018 року по 22 травня 2018 року. Відповідно до п.п.2.2.1. п. 2.2. договору працівник взяв на себе обов'язок навчатися за професією машиніста підземних установок з 16 березня 2018 року по 22 травня 2018 року. Згідно п.2.2.6 Договору, відповідач зобов'язався відпрацювати після закінчення навчання на "Підприємстві" не менше 3 (трьох) років з моменту закінчення навчання. Пунктом 2.2.8. Договору передбачено, що працівник взяв на себе обов'язок повернути підприємству потрачені підприємством кошти за навчання пропорційно невідпрацьованому часу у випадку звільнення з підприємства раніше встановленого в п.2.2.6 Договору терміну з підстав, передбачених п.п.1, 6 ст. 36, ст. 38 КЗпП. Відповідно до п.п.3.1. Договору загальна вартість навчання за період, вказаний в п.п.2.1.1. Договору складає 7214,80 грн. Наказом ВСП «Шахтоуправління Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» від 25 липня 2018 року №142 [PERSON] таб. №1310 5607 машиніста підземних установок 2 розряду дільниці з видобутку вугілля №1 25 липня 2018 року звільнено за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України (а.с.9) Відповідно до довідки - розрахунку суми заборгованості [PERSON] ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» філіалу ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», пов'язаної з навчанням працівника за рахунок підприємства, так як працівник звільнений 25 липня 2018 року, а дата закінчення його навчання 22 травня 2018 року, він відпрацював 64 дня (з 23 травня 2018 року по 25 липня 2018 роки) і не відпрацював 1031 день (з 26 липня 2018 року по 22 травня 2021 року). Таким чином, відповідно п.2.2.8 Договору відшкодуванню підлягають затрати, пов'язані з навчанням [PERSON] за невідпрацьований період з 26 липня 2018 року по 22 травня 2021 року в сумі 6793,11 грн., згідно розрахунку 7214,80 грн. : 1095 днів х 1031 дні = 6793,11 грн. (а.с.8) Як зазначено позивачем у позовній заяві, при звільнені відповідач частково сплатив добровільно суму заборгованості у розмірі 1992,27 грн., отже залишок заборгованості складає 4800,84 грн., що також було зазначено у претензії «Про стягнення витрат по навчанню за договором» від 03 вересня 2018 року, яка була направлена на адресу [PERSON] (а.а15). Згідно зі статтею 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору (частина перша стаття 638 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Враховуючи, що судом встановлено, що між сторонами було укладено договір по перенавчанню з професії на професію, згідно яких сторони погодили навчання, оплату навчання та обов'язок відповідача оволодіти програмою навчання, пройти виробничу практику на підприємстві та відпрацювати на підприємстві після навчання не менше 3 роки. Крім того, відповідно до умов договору відповідач взяв на себе зобов'язання повернути підприємству потрачені підприємством кошти за навчання пропорційно невідпрацьованому часу у випадку звільнення раніше встановленого в п.2.2.6 Договору терміну з підстав, передбачених п.п.1, 6 ст. 36, ст. 38 КЗпП, був звільнений за власним бажанням, що свідчить про порушення ним взятих на себе зобов'язань. Згідно п.п.1, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. З врахуванням вище викладеного, суд дійшов висновку про порушення відповідачем зобов'язань по договору та повернення грошових коштів через невиконання зобов'язань. Суд приходить до висновку що з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про перенавчання з професії на професію пропорційно невідпрацьованому часу, в зв'язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно наданого позивачем розрахунку позивач просить стягнути з відповідача в користь позивача суму заборгованості за договором по перенавчанню з професії на професію за невідпрацьований період з 26 липня 2018 року по 22 травня 2021 року, з урахуванням частково сплаченої у добровільному порядку суму заборгованості в розмірі 1992,27 грн., що складає 4800,84 грн. Суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за договором по перенавчанню з професії на професію пропорційно невідпрацьованому часу в розмірі 4800,84 грн.є обґрунтованою та підлягає до задовольняння. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, а також те, що позов повністю задоволений, то з відповідача слід стягнути в користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved