Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» (далі ПрАТ «ВФ Україна») звернулося до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач неналежним чином виконує умови договору про надання послуг мобільного зв`язку №3940994/1.11824708 від 23.11.2007 року та додаткової угоди від 27.08.2015 року №395368791045/295368739429, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 20382,43 грн., в тому числі штраф 824,46 грн.\~ На адресу відповідача неодноразово направлялись рахунки на оплату наданих послуг, проте відповідач оплату не здійснив.\~ Просила суд стягнути з відповідача на користь ПрАТ «ВФ Україна»\~ заборгованість за надані телекомунікаційні послуги в сумі 20382,43 грн. та вирішити питання про судові витрати. 07.03.2019 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 06.06.2019 року судом було ухвалене заочне рішення, згідно з яким позовні вимоги задоволено в повному обсязі. 24.09.2019 року судом постановлено ухвалу про прийняття до розгляду заяви [PERSON] про перегляд заочного рішення. 16.10.2019 року судом постановлено ухвалу про задоволення заяви про перегляд заочного рішення, скасування заочного рішення від 06.06.2019 року та призначення справи до судового розгляду по суті. 06.02.2020 року судом постановлено ухвалу про витребування доказів. Представник відповідача адвокат Мураховський О.О. надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог. Свою позицію обґрунтував тим, що в матеріалах справи відсутні оригінал договору про надання послуг мобільного зв`язку №3940994/1.11824708 від 23.11.2007 року та додаткової угоди від 27.08.2015 року №395368791045/295368739429, укладені між ЗАТ «Український мобільний зв`язок» та [PERSON] відповідач умисно не надає оригінали договору та додаткової угоди.\~ Відповідач заявляє, що він не укладав з позивачем договору про надання послуг мобільного зв`язку №3940994/1.11824708 від 23.11.2007 року та додаткової угоди від 27.08.2015 року №395368791045/295368739429. Просив застосувати до вимог позивача строки позовної давності, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. Представник позивача ПрАТ «ВФ Україна» адвокат Кондра Л.С. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник відповідача адвокат Мураховський О.О. в судове засідання не з`явився,\~ надав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 23.11.2007 року між ПрАТ «Український мобільний зв`язок» (Оператор) та [PERSON] (Абонент) був укладений договір про надання послуг мобільного зв`язку №3940994/1.11824708 (далі договір), за умовами якого Оператор надає Абоненту послуги мобільного зв`язку відповідно до Умов (правил) користування мережами мобільного зв`язку Оператора, які є невід`ємною частиною цього договору (р.1 договору). Пунктом 4.2.4. договору визначений обов`язок Абонента своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату утримання номеру в мережі мобільного зв`язку Оператора по всіх телефонах, зареєстрованих на його особовому рахунку. Пунктом 4.5. договору встановлено, що сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків за договором. Пунктом 5.2. договору передбачено, що договір припиняється, якщо Абонент має несплачені рахунки\~ і не погасив наявну заборгованість протягом одного місяця після відправлення йому письмового , а також у випадках, передбачених Умовами (Правилами) користування мережами мобільного зв`язку Оператора. 27.08.2015 року між ПрАТ «МТС Україна» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №10169013 до договору про надання послуг мобільного зв`язку №395368791045/295368739429 від 23.11.2007 року строком на 548 календарних днів (далі - додаткова угода). Пунктом 1.3. додаткової угоди встановлено, що коли дія Основного договору припиняється на підставі п.5.2. Основного договору в зв`язку з несплатою абонентом наданих йому послуг зв`язку, Абонент несе відповідальність у вигляді сплати на користь Оператора договірної санкції в розмірі 1,82 грн. за кожен, що залишився до закінчення терміну дії додаткової угоди, починаючи з дня відмови або припинення дії; строк позовної давності про стягнення договірної санкції встановлюється у три роки. 23.05.2017 року ПрАТ «ВФ Україна» змінило свою назву на ПрАТ «МТС Україна», що підтверджується копією Статуту ПрАТ «ВФ Україна». Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України). Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України). Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України). Згідно ст. 33 Закону України «Про телекомунікації» споживачі телекомунікаційних послуг зобов`язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Згідно з розрахунком заборгованості, зробленим позивачем, [PERSON] має заборгованість зі сплати послуг мобільного зв`язку за період з 01.11.2015 року по 31.12.2015 року в сумі 19557,97 грн. та заборгованість зі сплати штрафу за період з 01.02.2016 року по 29.02.2016 року в сумі 824,46 грн. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що він не укладав договору про надання послуг мобільного зв`язку №3940994/1.11824708 від 23.11.2007 року та додаткової угоди від 27.08.2015 року №395368791045/295368739429, оригінали яких відсутні в матеріалах справи та які відповідач умисно не надає. На вимогу суду представник позивача адвокат Кондра Л.С. надала суду оригінали зазначених договору та додаткової угоди, які були досліджені судом. Зазначені оригінали документів повністю спростовують твердження відповідача [PERSON] щодо того, що він не укладав з позивачем договору про надання послуг мобільного зв`язку №3940994/1.11824708 від 23.11.2007 року та додаткової угоди від 27.08.2015 року №395368791045/295368739429. Також представником позивача на підтвердження правомірності заявлених вимог було надано довідкову інформацію про надані [PERSON] послуги за період з 01.11.2015 року по\~ 02.12.2015 року на території України та США. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно не виконав зобов`язання за укладеним договором та додатковою угодою. Щодо заяви представника відповідача про застосування до вимог позивача строків позовної давності, суд відзначає наступне. Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені) (частини 1-2 статті 258 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). Крім того, суд враховує, що відповідно до умов додаткової угоди від 27.08.2015 року №395368791045/295368739429 сторони домовились, що на підставі ст.259 ЦК України строк позовної давності до вимоги про стягнення договірної санкції встановлюється у три роки. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, заборгованість розрахована за період з 01.11.2015 року 02.12.2015 року. Судом встановлено, що за заявою ПрАТ «ВФ Україна» був виданий судовий наказ від 21.09.2018 року по справі №428/11364/18, згідно з яким з [PERSON] на користь ПрАТ «ВФ Україна» було стягнуто заборгованість за надані телекомунікаційні послуги в розмірі 20382,43 грн. та судовий збір в сумі 176,20 грн. 19.10.2018 року зазначений судовий наказ був скасований за заявою [PERSON] , про що судом було постановлено відповідну ухвалу. Частиною 2 ст.264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Враховуючи те, що судовий захист права на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання ПрАТ «ВФ Україна» заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності. Оскільки позивач 07.09.2018 року звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані телекомунікаційні послуги, що підтверджується матеріалами цивільної справи №428/11364/18, то строк позовної давності позивачем не пропущений. Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що доводи, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування заявлених вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання письмовими доказами. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ПрАТ "ВФ Україна" підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1921 грн.

Outcome: approved