overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, стверджуючи, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить Іллічівській міській раді Одеської області. Наразі позивачу потрібно отримати правовстановлюючі документи на вказану квартиру, але в цій квартирі зареєстрований [PERSON], який понад 6 місяців не проживає у зазначеній квартирі. У зв'язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та зняти його з реєстрації за вказаною адресою. У судовому засіданні позивач підтримав позов в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечив. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив. У зв'язку з цим, згідно із ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно із довідкою ЖЕУ-4, довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку, [PERSON], 1948 р.н., [PERSON], 1970 р.н., [PERSON], 1983 р.н., [PERSON], 1973 р.н. зареєстровані за адресою: [INFO] (а.с.11-12). Згідно з актом, складеним сусідами позивача та завіреним начальником ЖЕУ-4 відповідач [PERSON], [INFO] не проживає в спірній квартирі з 2001 року (а.с.10). В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що в спірній квартирі він зареєстрований з 2006 року, також в цій квартирі зареєстрований [PERSON], який не проживає в спірній квартирі з 2001 року, його особистих речей там не має. Згідно із ст.71 ЖК Української РСР особа, яка не проживає без поважних причин понад шість місяців, втрачає право користування житлом. Відповідно до ст.72 ЖК Української РСР, визнання особи, такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленні строки, проводиться в судовому порядку. Згідно з ч.1 ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оцінивши зібрані у справі докази і з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що відповідач без поважних причин не проживає в спірній квартирі більше шести місяців. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з цією заявою, яку мотивував тим, що [INFO] року в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області померла його мати [PERSON] після смерті якої відкрилася спадщина єдиним спадкоємцем на яку є заявник. Він подав в Томашпільську райдержнотконтору заяву про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтво про прийняття спадщини позбавлений змоги з тих підстав, що родовим прізвищем його матері було [PERSON] і нею в Кустанайській області Казахської РСР було зареєстровано шлюб із [PERSON] і в цьому шлюбі [INFO] року народився заявник. В подальшому шлюб між батьками було розірвано і згодом мати вдруге одружилася з громадянином [PERSON] та після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище [PERSON]. У червні 1971 року цей шлюб було розірвано і після його реєстрації матері було присвоєно родове прізвище [PERSON]. Разом з тим, в актовому записі про смерть матері, оскільки нею не був поміняний паспорт громадянина України, її прізвище вказано як [PERSON]. Зважаючи на те, що в актовому записі про народження заявника прізвище матері вказано як [PERSON], в актовому записі про її смерть - як [PERSON], а в правовстановлюючих документах на спадкове майно, зокрема житловий будинок - як [PERSON], що є підставою для відмови нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв"язку з відсутністю документів, які б підтверджували їх споріднення. Мати заявника за життя виходила двічі заміж і змінювала своє дошлюбне прізвище. Перший раз змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON], тоді вона зареєструвала шлюб в Кустанайській області Казахської РСР , там же від цього шлюбу [INFO] року народився заявник. Оскільки будь-яким іншим чином ніж в судовому порядку заявник позбавлений можливості встановити факт родинних відносин із спадкодавцем, у зв'язку з чим змушений звернутися до суду з цією заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між спадкодавцем та ним, а саме що померла [PERSON] є його матір»ю. В судове засідання [PERSON] не з»явився, надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглянути по суті у його відсутності, заявлені вимоги підтримує. Від відповідача, Вапнярської селищної ради надійшла заява в якій остання просить справу розглянути по суті у відсутності її представника, з заявленими вимогами селищна рада згідна. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, оскільки той факт, що [PERSON] є сином [PERSON], яка померла [INFO] стверджується довідкою Вапнярської селищної ради Томашпільського району від 8 грудня 2014 року № 696, актовими записами про народження заявника, спадкодавця, про реєстрацію розірвання шлюбу останнього та актового запису про його смерть. Встановлення факту родинних відносин має для заявника юридичне значення, оскільки пов"язаний з його правом на спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Позивач в судове засідання не з'явилась, проте надала суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, та задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, просив слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08 вересня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 08 вересня 2012 року, виданим Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї. (а.с. 8) З матеріалів справи вбачається, на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви Позивача про поверення їй дошлюбного прізвища "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати недієздатною [PERSON], [INFO]. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що [PERSON] є її донька. Вказала, що з дитинства доька хворіє на дитячий церебральний параліч, затримку психофізичного і розумового розвитку, не розуміє наслідків своєї поведінки. У 2003 році її було визнано інвалідом першої групи безстроково. Посилаючись на те, що внаслідок хронічного психічного розладу хвора не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, [PERSON] звернулася до суду з даною заявою про визнання [PERSON] недієздатною. У судове засідання заявниця не з"явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала за тих же підстав, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала за тих же підстав, просила заяву задовольнити Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 3). Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 128 від 19 лютого 2015 року [PERSON] страждає на стійкий хронічний психічний розлад у вигляді важкої розумової відсталості (F 72.0) і за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення над нею опіки (а. с. 28-29). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. З урахуванням викладеного, встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку, що вимоги заявниці повністю доведені, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. За таких обставин, [PERSON], [INFO], слід визнати недієздатною. На підставі викладеного, ст. 39 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 27 березня 2009 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просила розірвати шлюб. У судове засідання позивачка не з"явилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з"явився, направив до суду заяву, в якій позов визнав та просив розглядати справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що 27 березня 2009 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 27 березня 2009 року актовий запис № 416 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] ( а.с. 3). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Спір щодо місця проживання [PERSON] відсутній. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя неможливе, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Ізюмської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] року помер [PERSON]. 5 жовтня 2012 року [PERSON] заповів [PERSON] належну йому земельну ділянку, яка знаходиться на території Малокомишуваської сільської ради Ізюмського району. В листопаді 2014 року позивачу стало відомо, що [PERSON] помер. Позивач вказує, що пропустила строк на подачу заяви про прийняття спадщини з поважних причин та просить встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини. Представник позивача надала до суду заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про час слухання справи повідомлений належним чином, заперечень на позов не надав. Треті особи в судове засідання не з"явилися, надали до суду заяви про слухання справи без їх участі, проти позову не заперечують. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] помер [INFO] року. (а.с.9). 5 жовтня 2012 року [PERSON] заповів [PERSON] належну йому земельну ділянку, яка знаходиться на території Малокомишуваської сільської ради Ізюмського району. (а.с.6). Згідно ст. 1272 ч. 3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, 25.11.2011р. між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований в Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації зроблено актовий запис №784 від 25.11.2011р. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя. На протязі останнього часу шлюбні стосунки з відповідачем не підтримуються, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, який проживає з позивачкою. Збереження сім'ї не можливе, тому просить розірвати шлюб. Позивач та відповідач надали суду заяви, в яких просять суд розглянути справу у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнає, просить його задовольнити. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 25.11.2011р. сторони уклали шлюб, зареєстрований в Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації зроблено актовий №784 від 25.11.2011року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. Подружнє життя у сторін не склалося через різні погляди на життя, шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та відповідача, суд приходить до висновку про те, що збереження сім'ї неможливе і тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до заяви позивачки, після розірвання шлюбу вона бажає надалі іменуватися шлюбним прізвищем "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, 31.08.2012р. між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області, про що в книзі реєстрації зроблено актовий запис №2 від 31.08.2012р. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя. На протязі останнього часу шлюбні стосунки з відповідачем не підтримуються, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюбні стосунки фактично припинені в листопаді 2012 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, який проживає з позивачкою. Збереження сім'ї не можливе, тому просить розірвати шлюб. Позивач та відповідач надали суду заяви, в яких просять суд розглянути справу у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнає, просить його задовольнити. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 31.08.2012р. сторони уклали шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області, про що в книзі реєстрації зроблено актовий запис №2 від 31.08.2012р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. Подружнє життя у сторін не склалося через різні погляди на життя, шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та відповідача, суд приходить до висновку про те, що збереження сім'ї неможливе і тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до заяви позивачки, після розірвання шлюбу вона бажає надалі іменуватися шлюбним прізвищем "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], мотивуючи його тим, що 02 серпня 2013 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1193. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, з його вина сім"я розпалася. Через безпідставні ревнощі чоловік постійно вчиняє сварки, принижує та ображає її в присутності дитини, що негативно впливає на її психічний розвиток. На грунті сімейно-побутових проблем та протилежних поглядів на сімейне життя, у них розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття кохання та поваги. Вважає, що сім"я розпалася остаточно, тому враховуючи наведене, просить суд розірвати шлюб з [PERSON], дочку [PERSON] для подальшого проживання залишити з нею. Позивачка в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце його проведення належним чином повідомлений. Будь-яких повідомлень про причини неявки та заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло. При таких обставинах, суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає , що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, сторони уклали шлюб 02.08.2013 року, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено запис за № 1193. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.10.2013 року вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що відповідач на грунті ревнощів систематично вчиняє сварки, принижує та ображає позивачку в присутності дитини, що спричило втрату поваги один до одного. Крім того сторони певний час разом не проживають, примиритися не бажають, тому суд вважає, що подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], мотивуючи його тим, що 10 жовтня 1992 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Червоноармійського району Житомирської області, актовий запис № 36. Від шлюбу мають дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем останім часом не склалося. [PERSON] матеріально сім"ю не утримує, заробіток витрачає на власні потреби, вихованням дітей не займається, протягом декількох років зловживає спиртними напоями, на грунті чого вчиняє сварки, ображає її нецензурними словами. Вважає, що сім"я розпалася остаточно, тому враховуючи наведене, просить суд розірвати шлюб з [PERSON], сина [PERSON] для подальшого виховання залишити біля неї та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Червоноармійського районного суду від 19 грудня 2014 року сторонам надано строк для примирення терміном на 3 місяці. Позивачка в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задоволити. Відповідач в суд не з'явився, про час та місце судового засідання належним чином повідомлений. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надійшло. При таких обставинах суд вважає ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки на цьому наполягала позивачка. Вислухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Червоноармійського району Житомирської області, сторони уклали шлюб 10.10.1992 року, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено запис за № 36. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.09.1997 року вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що подружнє життя з відповідачем не склалося, останній зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки та ображає позивачку нецензурними словами, спричиняє побої, вихованням дітей не займається, за наданий судом строк не примирилися, тому суд вважає, що подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивачки. Задовольняючи позовні вимоги суд вважає, відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею та документально підтверджені судові витрати в сумі 243, 60 грн.

Outcome: approved