Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, який в подальшому уточнила. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вони з відповідачем мають спільних малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Позивачка зазначає, що ніякої домовленості щодо утримання дітей між нею та відповідачем не досягнуто. На даний час відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. З посиланням на ст.ст.\~182, 183 СК України, вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] , доньки [PERSON] та сина [PERSON] в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Позивачка, яка повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі (а.с. 57). Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей". Згідно ст.ст. 180-182 СК України, батьки зобов`язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення, а мінімальний розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони 16 липня 2009 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане Малозахаринською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області серії [NUMBER] (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 04\~грудня 2009 року Малозахаринською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області, в період шлюбу у сторін народилась дитина донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 11 лютого 2011 року Малозахаринською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області, в період шлюбу у сторін народилась дитина донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 11 лютого 2011 року Малозахаринською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області, в період шлюбу у сторін народилась дитина син [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Згідно довідок Письмечівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області № 48 від 03 лютого 2020 року та № 95 від 25 лютого 2020 року, донька [PERSON] , донька [PERSON] та син [PERSON] проживають разом з позивачкою (а.с. 11, 12). Відповідно до акту підтвердження фактичного проживання Письмечівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області № 49 від 03 лютого 2020 року, донька [PERSON] , донька [PERSON] та син [PERSON] проживають разом з позивачкою, [PERSON] не проживає з сім`єю з 2015 року (а.с. 13). Судом встановлено, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей позивачці регулярно не надає, хоча зобов`язаний це робити. При цьому будь-якої домовленості щодо утримання дітей між сторонами не досягнуто, сторони не надали суду доказів укладання між собою відповідного договору про сплату аліментів на дітей, у зв`язку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття, оскільки права та обов`язки кожного з батьків є рівними за законом. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує як стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, так і дітей, їх вік та потреби, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , малолітньої [PERSON] та малолітнього [PERSON] в розмірі 1/2 частини від усіх його доходів (заробітку) щомісячно до досягнення дітьми повноліття, оскільки права та обов`язки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров`я як відносно дітей, так і відносно відповідача, сторонами не надано. У відповідність до положень ст. 430 ЦПК України, враховуючи, задоволення позовних вимог позивачки, слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного, ст.ст. 180-182, 183 СК України,

Outcome: approved