Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Н» про розірвання договору оренди землі. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,1478 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], що розташована на території Лемешівської сільської ради Калинівського району Вінницької області. В процесі розгляду справи в судовому засіданні Вінницького окружного адміністративного суду їй стало відомо, що між нею та ТОВ «Альфа-Н» існують договірні відносини, а саме укладено договір оренди землі б/н від 22.02.2016 року. Крім того, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №123967179 від 15.05.2018 року, стало відомо, що між нею як власником земельної ділянки та ТОВ «Альфа-Н» дійсно існує договір оренди землі № б/н від 22.02.2016 року, право оренди якого зареєстровано на підставі рішення державного реєстратора реєстраційної служби Барського районного управління юстиції про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28818442 від 18.03.2016 року. Строк дії договору 7 (сім) років. Орендна плата за користування земельною ділянкою становить 8% від вартості землі, що складає 6800,00 грн. Однак, в порушення умов договору відповідач не сплачує їй орендну плату за користування земельною ділянкою за 2016 рік та 2017 рік. Несплата відповідачем їй орендної плати позбавляє її того, що передбачено договором і є істотним порушенням його умов та являється підставою розірвання договору у зв'язку із систематичною несплатою орендної плати та використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. За вказаних обставин звернулась в суд з даним позовом. Представник позивачки на підставі довіреності - [PERSON] у судове засідання не з'явився, згідно заяви, наявної в матеріалах справи позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. У зв'язку із чим, судом ухвалене рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданого 07.07.2006 року Калинівською районною державною адміністрацією Вінницької області на підставі розпорядження Калинівської районної державної адміністрації від 28.12.2005 року № 531, [PERSON] належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,1478 га., розташована на території Лемешівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №123967179 від 15.05.2018 року, між [PERSON] та ТОВ «Альфа-Н» укладено договір оренди землі № б/н від 22.02.2016 року. Строк дії договору 7 (сім) років. Орендна плата за користування земельною ділянкою становить 8% від вартості землі, що складає 6800,00 грн. Згідно ст. 13 України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинним розмірам та умовам на час укладення договору оренди. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Згідно положень ст.ст. 24, 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, а орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди землі, дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил, своєчасного внесення орендної плати. У відповідності до вимог ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов'язані: забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки; додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату; не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі; своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Земельний податок - це обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. При цьому, систематична несплата земельного податку може стати підставою примусового припинення права постійного користування у судовому порядку, а систематична несплата орендної плати - для припинення права оренди. Як встановлено судом позивачка просить припинити право оренди шляхом розірвання договору про оренду земельної ділянки, через систематичну несплату орендної плати, а саме за: 2016 рік, 2017 рік та використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. При вирішенні цього питання необхідно також врахувати правову позицію Верховного Суду України, викладену, зокрема у Постанові від 11.10.2017 року у справі № 6-1449 цс 17. Таким чином, несплата відповідачем орендної плати позивачці свідчить про наявність систематичного порушення відповідачем, взятих на себе за договором оренди зобов'язань щодо виплати орендної плати. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відповідно до положень ст. 651 Цивільного кодексу України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Враховуючи, що основною підставою для розірвання договору оренди, на яку посилалася позивачка як на істотне порушення відповідачем договору оренди землі, - це систематична несплата орендної плати відповідачем, яку на даний час позивачка не отримала, суд вважає, що відповідачем істотно порушено договір оренди земельної ділянки зі сторони відповідача. Аналізуючи зібрані докази, враховуючи вищевикладене та наявність в діях орендаря такої ознаки як систематичність несплати орендної плати, суд приходить до висновку про задоволення позову. Крім того, враховуючи прийняте судом рішення та у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved