Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

Позивачка звернулася з даним позовом до суду, в якому просить збільшити розмір стягуваних аліментів в розмірі 400 грн. та стягувати аліменти в твердій грошовій в розмірі 1200 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання дочки [PERSON], [INFO]., щомісячно, починаючи стягувати з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В своїх вимогах покликається на те, що згідно рішення Бродівського районного суду по справі № 439/156/14-ц [PERSON] було зобов'язано сплачувати аліменти на користь дочки [PERSON]., [INFO]. у твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень, щомісяця. Однак, із посиланням на вимоги ст.ст.180-182,184,192 СК України просить збільшити розмір стягуваних аліментів з метою забезпечення повноцінного та гармонійного розвитку дитини, оскільки розмір аліментів, який існує не забезпечує гарантованого державою мінімуму. 23.08.2018року відкрито провадження у справі. 08.11.2018 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] подав суду письмову заяву, в якій позов [PERSON] визнав, згідний сплачувати аліменти в розмірі по 1200 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно та до досягнення дитиною повноліття, просить справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ст.211 ч.2 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням суду від 13.05.2014 року (а.с.8). Під час проживання у шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO] р.н.(а.с.7), яка на даний час проживає із позивачкою і перебуває на її утриманні (а.с.6). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до рішення Бродівського районного суду Львівської області від 13.02.2014р. [PERSON], [INFO] зобов'язаний сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн., щомісячно, починаючи з 24.01.2014 р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9). Відповідно до ст.192 ч.1 розмір аліментів може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року № 2246-УІІІ встановлено прожитковий мінімум на одну особу на 2018 рік в розрахунку на місяць, зокрема, для дітей віком від 6 років до 18 років: з 1 грудня 2018 року - 2027 гривень. Згідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Як встановлено вимогами ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, відповідно до вищенаведених правових норм розмір аліментів на дитину від 6 до 18 років не може бути меншим ніж 1013.50 грн. - тобто 50% від встановленого прожиткового мінімуму, який на час розгляду справи становить 2027 грн., а отже сплата аліментів відповідачем на дочку у розмірі 400 грн. є значно нижчою сумою від встановленого мінімуму, а тому вимога позивачки про збільшення розміру аліментів є обґрунтованою. Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Виходячи з наведеного та враховуючи, що відповідач не являється особою з інвалідністю, інших утриманців не має, проживає один, має власне житло і може надавати кошти на утримання дітей, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю. Суд вважає, що стягнення аліментів в розмірі 1200 грн. на дитину, щомісячно, буде достатнім для забезпечення найнеобхідніших потреб дитини, оскільки обов'язок щодо утримання дитини лежить на обох батьках в однаковій мірі і це дасть змогу максимально забезпечити прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст.180,181,182,184,192 СК України,

Outcome: approved