overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], мотивуючи його тим, що 21 листопада 1998 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Кошелівської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №13. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач вихованням дочки не займається, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Її доходу не вистачає для належного матеріального забезпечення потреб дитини. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків щодо утримання дитини, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на дочку [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки його щомісячного доходу (заробітку), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та не заперечував щодо його задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України , у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому вважає ухвалити рішення про його задоволення. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено і це вбачається з копії свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 05.07.2004 року, батьками [PERSON], є сторони по справі (а.с.3). Про те, що дитина сторін [PERSON], [INFO] перебуває на утриманні своєї матері [PERSON] свідчить довідка №380 від 01.09.2014 року, видана виконкомом Кошелівської сільської ради Червоноармійського району (а.с.5). Із пояснень відповідача також встановлено, що інших утриманців він не має, за станом здоров"я-працездатний. Враховуючи зазначене, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на дочку сторін [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки його щомісячного доходу (заробітку), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.09.2014 року і до повноліття дитини. При зверненні до суду позивача звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд стягує його з відповідача в розмірі - 243 грн. 60 коп. на користь Червоноармійського районного суду Житомирської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з червня 2005 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі від якого у сторін народилися діти - [INFO] року дочка [PERSON], [INFO] року - син [PERSON]. Проте подружнє життя сторін не склалося, вони фактично не проживають однією сім»єю, відповідач більше року проживає окремо від сім»ї, збереження їх шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. Тому просить розірвати їх з відповідачем шлюб, зареєстрований 25 червня 2005 року Вапнярською селищною радою Томашпільського району Вінницької області, актовий запис за № 21. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала із наведених в позовній заяві підстав, після розірвання шлюбу просить суд присвоїти їй прізвище у шлюбі [PERSON]. В зв"язку з неявкою в судове засідання відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча завчасно повідомлявся про час і місце слухання справи, свідченням чому є поштове повідомлення про вручення судової повістки, в зв"язку з чим суд ухвалив постановити у справі заочне рішення. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд уважає позов обгрунтованим, який підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На обгрунтування позову [PERSON] зазначила, що з відповідачем більше року вона не підтримує подружніх стосунків, сторони проживають окремо, втратили повагу і взаємопорозуміння між собою, а тому збереження їх з відповідачем шлюбу суперечить її інтересам. З урахуванням установлених обставин суд не знаходить підстав для надання сторонам строку на примирення, а подальше перебування їх у шлюбі суперечать інтересам кожного. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] пред»явила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що сторони 18.09.1999 року уклали шлюб у якому в них [INFO] року народилася дочка [PERSON]. На даний час сторони проживають окремо, дитина знаходиться на утриманні позивачки, однак відповідач в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини не бажає, хоча зобов»язаний це робити згідно закону і має таку змогу. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий заробіток (дохід), тому просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 500 (п"ятсот) грн. щомісячно і до її повноліття. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала із наведених у позовній заяві підстав, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує щодо його задоволення, однак, посилаючись на свій стан здоров"я та тимчасовою відсутністю роботи, просить визначити розмір аліментів у меншому розмірі ніж про це заявлено в позовній заяві. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька , яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Вирішуючи спір про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, суд виходить з заявленого позивачкою розміру аліментів, і визначає їх в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно і до її повноліття, починаючи з 10.09.2014 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

У вересні 2014 року до суду Жовтневого району міста Харкова звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] та просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ними. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюб з відповідачем зареєстровано 22 грудня 2001 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 2332. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони не змоги створити гарне подружжя, тому що мають різні погляди на життя, через психологічну несумісність між ними постійно виникали конфлікти та сварки. Шлюбно-сімейні відносини припинені з жовтня 2012 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. На даний час відповідач має іншу родину. Дійшли взаємної згоди, що дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати із матір'ю. Спір про майно на даний час відсутній. Як зазначила позивач, їх сім'я розпалась і поновленню не підлягає, в зв'язку з чим просить розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивач з'явилася, однак надала суду заяву, відповідно до якої просить провести розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання з'явився, однак надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, проти позову не заперечує, просить задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 22 грудня 2001 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 2332, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 9). Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Шлюбно-сімейні стосунки припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, сім"я розпалась та поновлена бути не може. Сторони вважають, що сім"я розпалася та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що відповідач позов визнав і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, пояснення сторін свідчать про те, що вони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, не мають намір відновлювати сім'ю, досягнення згоди щодо усіх питань, пов'язаних з розірванням шлюбу, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї виключається і шлюб між ними має бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

У вересні 2014 року до суду звернулась [PERSON], яка просить встановити факт належності їй архівної довідки за №243 від 05 вересня 2014 року, виданої районною комунальною архівною установою „Трудовий архів" Теплицької районної ради Вінницької області, оскільки в тексті цього документу, який містить інформацію про періоди її роботи в колгоспі «Україна» с.Росоша Теплицького району та в КСП «Україна» с.Росоша Теплицького району, вказано [PERSON] замість [PERSON], що потрібно для призначення та нарахування пенсії. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заявлені вимоги. Пояснила, що для оформлення пенсії до управління Пенсійного фонду необхідно подати довідки про заробітну плату, однак, в архівній довідці вказано її по батькові неповно, що перешкоджає в оформленні пенсії. Від заінтересованої особи - управління Пенсійного фонду України у Теплицькому районі - надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника управління, проти встановлення факту належності архівної довідки [PERSON] не заперечують. Свідок [PERSON] у своїх показаннях пояснила, що знає заявника з дитинства, проживали по сусідству в с.Росоша Теплицького району. Вказує, що [PERSON] працювала головним бухгалтером в колгоспі с.Росоша тривалий час. Вони часто зустрічались під час звірок в конторі Удицького цукрового заводу, де вона працювала секретарем. Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника та показання свідка, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності заявнику архівної довідки за №243, виданої 05 вересня 2014 року районною комунальною архівною установою „Трудовий архів" про те, що в книгах обліку праці і розрахунків колгоспу «Україна» с.Росоша та КСП «Україна» с.Росоша за 1989-1993 роки значиться [PERSON]. Факт роботи заявника в колгоспі «Україна» с.Росоша, КСП «Україна» с.Росоша підтверджується показами свідка [PERSON]. Відомості, що викладені в архівній довідці, узгоджуються з записами в трудовій книжці колгоспника [NUMBER], яку було видано на ім'я [PERSON] 18 грудня 1974 року колгоспом «Україна» с.Росоша Теплицького району. [PERSON] народилась [INFO] в с.Росоша Теплицького району, що підтверджується свідоцтвом про народження([NUMBER]). 16 травня 1982 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] в Росошанській сільській раді Теплицького району і змінила прізвище на «[PERSON]»(свідоцтво [NUMBER]). Відповідно довідки №214 від 13 червня 2002 року, виданої ліквідаційною комісією СВК «Україна» с.Росоша, колгосп «Україна» було перейменовано на КСП згідно рішення райдержадміністрації від 11 лютого 1993 року, КСП «Україна» було реорганізовано в СВК «Україна» рішенням загальних зборів від 26 лютого 2000 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

У вересні 2014 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про визнання угоди купівлі-продажу житла дійсною, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 жовтня 2000 року між ним та відповідачем було укладено договір про купівлю-продаж житлового будинку [ADDRESS]. Дана угода була зареєстрована на Українській товарній біржі, договір № 105282 від 11.10.2000 року. Здійснену угоду купівлі-продажу нерухомого майна вважає дійсною, так як сторони виконали всі дії, передбачені нею, але вказана угода нотаріально не посвідчена по вині відповідача. Посилаючись на ці обставини, позивач в позовній заяві просить визнати договір купівлі-продажу дійсним. В заяві, що надійшла в судове засідання, позивач підтримала свої позовні вимоги і просила слухати справу в її відсутність. У заяві, що надійшла в судове засідання, відповідач визнав позовні вимоги і просив слухати справу в його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи 11 жовтня 2000 року між сторонами складено угоду про купівлю-продаж житлового будинку [ADDRESS]. Всі умови угоди сторонами були виконані, у нотаріуса зазначена угода посвідчена не була. Дана угода згідно ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" була зареєстрована на Українській товарній біржі, договір № 105282 від 11.10.2000 року. З технічної документації на нерухоме майно вбачається, що нерухоме майно на момент продажу належало відповідачу [PERSON] У відповідності до ст. 227 ЦК Української РСР договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, а згідно ч.2 ст. 47 ЦК Української РСР, якщо одна із сторін повністю виконала угоду, а інша ухиляється від її оформлення нотаріально, то суд може визнати цю угоду дійсною за заявою сторони, яка виконала угоду. Даний договір купівлі-продажу є волевиявлення обох сторін, вони домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне виконання договору, право власності на житловий будинок зареєстровано за позивачем у Арбузинському БТІ 20 жовтня 2000 року, нотаріальному посвідченню зазначеного договору перешкоджає ухилення відповідача від нотаріального посвідчення. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

У вересні 2014 року до суду надійшов позов заступника прокурора м.Южноукраїнська в інтересах держави в особі Южноукраїнської міської ради до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати коштів пайової участі, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.12.2009 року між управлінням розвитку інфраструктури Южноукраїнської міської ради та відповідачем укладено договір № 10 про залучення коштів (внесків) інвесторів-замовників (юридичних, фізичних осіб) на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Южноукраїнська. Зобов'язання за договором відповідачем в повному обсязі не були виконані, в зв'язку з чим заборгованість зі сплати коштів пайової участі становить 27 899 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість зі сплати коштів пайової участі в сумі 27 899 грн. та судові витрати. Прокурор в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до вимог ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" між управлінням розвитку інфраструктури Южноукраїнської міської ради та відповідачем 09.12.2009 року укладено договір № 10 про залучення коштів (внесків) інвесторів-замовників (юридичних, фізичних осіб) на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Южноукраїнська. Згідно п.1.3 вказаного договору загальна сума пайового внеску складає 53 639 грн. (а.с.8-10). Відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації, торгівельно-офісний центр по вул.Молодіжній у м.Южноукраїнськ з 16.11.2011 року готовий до експлуатації (а.с.5-7). У листопаді 2011 року відповідачем сплачено 9 000 грн. пайового внеску та в 2013 році 16 740 грн. Заборгованість зі сплати коштів пайової участі становить 27 899 грн. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняться виконанням, проведеним належним чином. Всупереч взятим на себе зобов'язанням відповідач порушив умови договору та не сплатив кошти пайової участі в сумі 27 899 грн. Несплата коштів пайової участі порушує економічні інтереси територіальної громади м.Южноукраїнська. Відповідно до ст. ст. 526, 527 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки невиконанням взятого на себе зобов'язання відповідач спричинив заборгованість, порушене право підлягає судовому захисту шляхом повного задоволення позову та стягнення з відповідача суми позову і судових витрат. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

У вересні 2014 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 40 років назад втратив паспорт громадянина Союзу Радянських Соціалістичних республік, серії [NUMBER], виданий Бородянським райвідділом міліції 22 лютого 1975 року. З заявою про втрату паспорта він до відповідних органів не звертався і втрачений паспорт не поновлював. Оскільки для оформлення пенсійного забезпечення йому потрібен паспорт громадянина України виникла необхідність в його отриманні. Бородянським районним відділом ДМС України в Київській області йому відмовлено у видачі паспорта громадянина України, оскільки ним не підтверджений факт постійного проживання на території України на момент проголошення України як самостійної держави, 24 серпня 1991 року або на момент прийняття Закону України " Про громадянство" від 13 листопада 1991 року. Тому просив встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. В судовому засіданні заявник заяву підтримав, викладене підтвердив. Заінтересована особа - Бородянський районний відділ ДМС України в Київській області в судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази по справі, вислухавши пояснення свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили факт постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, [PERSON] народився [INFO] в с. Королівка Макарівського району Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с. 6). З 1961 року поданий час проживає [ADDRESS], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Загальцівської сільської ради № 1298 від 04 вересня 2014 року (а.с.7). Також факт постійного проживання за вказаною адресою підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Враховуючи викладене, суд вважає, за необхідне задовольнити вимоги та встановити факт постійного проживання [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

У вересні 2014 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»в особі в особі Західного регіонального Департаменту АТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 12 770грн. 29 коп., посилаючись на те, що між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] 15 квітня 2013 року укладено договір №002-Z/023635 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску. Відповідач скористалася кредитними коштами, але не виконує свої зобов»язання в частині повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, відповідно станом на 11 серпня 2014 року внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов'язань за відповідачем рахується вищевказана заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з"явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з"явилася, про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про підставність позову і необхідності його задоволення, виходячи із слідуючого. 16 квітня 2013 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Західного регіонального Департаменту АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено договір №002-Z/023635 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску. Відповідно до договору №015-057169/13-00938-вкл-к від 16 квітня 2013 року про відкриття відновлюваної кредитної лінії у формі овердрафту банк виконав зобов»язання за договором, відкривши на платіжну картку Visa Elektron Instant Issue [NUMBER] ліміт у сімі 8 515 грн. 01 коп. Із довідки розрахунку заборгованості вбачається, що загальна сума заборгованості [PERSON] перед АТ «Банк «Фінанси та Кредит» станом на 11 серпня 2014 року становить 12 770 грн. 29 коп. (дванадцять тисяч сімсот сімдесят гривень двадцять дев»ять копійок ), з яких: 4 967грн. 06 коп. (чотири тисячі дев'ятсот шістдесят сім гривень шість копійок) - заборгованість по кредиту. 2 490грн. 73 коп (дві тисячі чотириста дев»яносто гривень сімдесят три копійки) - прострочена заборгованість. 3 916 грн. 73 коп. (три тисячі дев»ятсот шістнадцять гривень сімдесят три копійки) - нараховані відсотки. 1 395 грн. 97 коп (одна тисяча триста дев»яносто п»ять гривень дев»яносто сім копійок) - пеня за порушення сплати кредиту. Відповідно до ст.525 ЦК України одностронння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Таким чином, вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом є підставними і такими, що підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved