Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.07.2017 року. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що між нею та відповідачем спільне життя не склалося через різні погляди на життя, ведення господарства, виховання дитини, агресивну поведінку відповідача та несумісністю характерів. Постійні сварки, що відбуваються між ними негативно впливають на психічний стан дитини. На час звернення до суду з позовом у неї з відповідачем шлюбні відносини фактично припинені, подальше перебування у шлюбі та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Стверджувала, що участь у матеріальному забезпеченні дочки відповідач не приймає, на теперішній час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Просила шлюб з відповідачем розірвати. Крім того, посилаючись на те, що їх спільна дочка [PERSON] не досягла трирічного віку та потребує постійного догляду просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до [INFO] у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача. У судовому засіданні позивачка відсутня, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, повідомила суд, що заявлені вимоги з зазначених у позовній заяві підстав підтримує, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про його дату та місце розгляду повідомлявся належним чином, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. З огляду на викладене, врахувавши думку позивачки, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній даних. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть сумісного господарства, не мають загального бюджету. Відповідач матеріальної допомоги на забезпечення дочки не надає, подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити інтересам позивачки. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення. Наразі, судом встановлено наявність підстав для розірвання шлюбу сторін у справі. Що ж стосується позовних вимог у частині стягнення аліментів, то вони також підлягають задоволенню, з урахуванням наступних обставин. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] . ( а.с. 6). Малолітня [PERSON] проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). За даними довідки інспектора відділу кадрів комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Голосіївського району міста Києва № 52 від 06.11.2019 року [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дочкою трьох років на час з 27.02.2019 року по [INFO] (а.с.11). Статтями 155,180,181,182,183 СК України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а при ухиленні батьків від цього обов"язку кошти на утримання дітей стягуються з них у судовому порядку, в розмірі визначеному судом. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. З урахуванням усіх обставин справи, що позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, має на утриманні малолітню дитину, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання позивачки у розмірі ј частки щомісячно до досягнення дочкою [PERSON] , яка народилася [INFO] трирічного віку, а саме до [INFO] . Судові витрати щодо позовних вимог про стягнення аліментів віднести на рахунок відповідача за правилами ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved