Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Мегабанк», (далі ПАТ «Мегабанк») звернулось до суду з позовом про розірвання кредитного договору №12-604-824-2-16-Г від 17.03.2016 та стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором кредиту в сумі 50571,76 грн. та судових витрат в сумі 1378,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 17.03.2016 між [PERSON] та ПАТ «МЕГАБАНК» укладено кредитний договір №12-604-824-2-16-Г, згідно умов якого банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 34000,00 грн., зі сплатою 10% річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 15.03.2019. У зв'язку з недотриманням [PERSON] зазначених умов кредитного договору, станом на 11.08.2016 загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає 50571,76 грн., а саме: залишок кредиту в розмірі 32998,92 грн.; залишок нарахованих та несплачених відсотків в сумі 300,84 грн.; залишкова сума нарахованої та несплаченої комісії в розмірі 1972,00 грн.; штрафи в розмірі 15300,00 грн. Однак, станом на дату подання даного позову до суду відповідачем не виконано умови кредитного договору, що є предметом позовних вимог. Сторони в судове засідання не з'явилися. Представник позивача за довіреністю Патрах Т.П. надіслала на адресу суду заяву в якій позовні вимоги ПАТ "МЕГАБАНК" підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати у відсутності представника банку. Відповідач подала до суду письмову заяву, в якій вказує, що визнає позовні вимоги і просить справу розглядати у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в ст. 11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення. Кредитний договір є різновидом договору позички, тому до правовідносин, що виникають на його основі, застосовуються ті ж правила, що діють для договорів позички. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 17.03.2016 між [PERSON] та ПАТ «МЕГАБАНК» було укладено кредитний договір № 12-604-824-2-16-Г відповідно до якого, банк надав відповідачу грошові кошти на споживчі цілі у розмірі 34000,00 грн., зі сплатою 10% річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 15.03.2019. Відповідно до п. 4.2. договору, погашення кредитної заборгованості та сплату процентів позичальник здійснює ануїтентними платежами. Сплата ануїтентних платежів здійснюється позичальником щомісяця не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Відповідно до п. 6.3 договору, позичальник зобов'язалася сплатити у разі порушення строків сплати ануїтентних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів, штраф у розмірі 45% від суми кредиту. (а.с. 7, 8). Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання (ч. 2 ст. 615 ЦК України). Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту. У зв'язку із невиконанням кредитного договору №12-604-824-2-16-Г від 17.03.2016, ПАТ «Мегабанк» на адресу [PERSON] рекомендованою поштовою кореспонденцією надіслано письмові вимоги від 16.05.2016, від 11.07.2016 та від 08.08.2016 про погашення заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 653 ЦК України, якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішення суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальним правилом розірвання договору припиняє його дію на майбутнє, але не скасовує сам факт укладення та дії договору включно до моменту його розірвання, а також залишає в дії окремі його умови щодо зобов'язань сторін, спеціально передбачених для застосування на випадок порушення зобов'язань і після розірвання договору, з огляду на характер цього договору, за яким кредитор повністю виконав умови договору до його розірвання. Отже, аналіз зазначених норм показує, що припинення зобов'язання можливе за умови його належного виконання, що проведено належним чином. Станом на 11.08.2016 заборгованість за кредитним договором складає 50571,76 грн., що підтверджується випискою з рахунку та розрахунком заборгованості за договором: -сума заборгованості за кредитом 32998,92 грн.; -сума заборгованості за відсотками 300,84 грн.; -сума несплаченої комісії 1972,00 грн.; -штраф 15300,00 грн., що підтверджується поданими позивачем розрахунками (а.с. 5), та з огляду на порушення відповідачем кредитного зобов'язання, суд визнає правомірними вимоги позивача про розірвання кредитного договору №12-604-824-2-16-Г від 17.03.2016 та дострокове стягнення з відповідача кредитної заборгованості. Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» до [PERSON] про розірвання договору та стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню, тому підлягає розірванню у судовому порядку кредитний договір №12-604-824-2-16-Г від 17.03.2016. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає 1378,00 грн. судового збору. Враховуючи наведене та

Outcome: approved