Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право на 1/3 частину земельної частки (паю) розміром 3,80 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0157184, виданого 10 грудня 1996 року Біляївською районною державною адміністрацією, зареєстрованого 25 грудня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 489, а також на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її матір [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 3,80 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) та на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Окрім позивачки, спадкоємцями майна померлої у рівних частках, тобто по 1/3 його частині, стали її діти: [PERSON] та [PERSON] . Усі спадкоємці прийняли спадщину після смерті матері [PERSON] , але не оформили своїх спадкових прав. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцями після її смерті на її частку майна є її чоловік - [PERSON] , та діти: [PERSON] та [PERSON] Позивачка, як спадкоємець за законом першої черги після смерті [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, однак нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і рекомендовано звернутися до суду через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. У зв`язку з викладеним позивачка звернулася з вказаним позовом до суду. Позивачка [PERSON] до судового засідання не з`явилася, але подала до суду заяву, в якій вказала, що на позовних вимогах наполягає та просить розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розгляд справи проводити у його відсутність. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча повідомлялися про місце і час розгляду справи належним чином. Приймаючи до уваги заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить повторне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції в Одеській області (а.с.12). Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] та на право на земельну частку (пай) розміром 3,80 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0157184, виданого 10 грудня 1996 року Біляївською районною державною адміністрацією, зареєстрованого 25 грудня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 489, про що свідчить довідка Вигодянської сільської ради №26/02-13/388 від 08.05.2018 року (а.с.19) та копія сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с.13). Спадкоємцями після смерті [PERSON] є її діти - [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] , про що свідчать свідоцтва про народження (а.с.25, 112, 117), які в свою чергу у відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями за законом першої черги. Інших спадкоємців немає. У встановлений законом шестимісячний строк вказані спадкоємці прийняли спадщину після смерті [PERSON] , що підтверджується копією матеріалів спадкової справи № 324/2005, заведеної Біляївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області. (а.с.100-132). З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивачка звернулася до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області, але листом №4346/02-14 від 09.10.2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва та рекомендовано звернутися до суду у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.26). Той факт, що зазначений житловий будинок при житті належав [PERSON] , підтверджується листом Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області № 26/02-13/388 від 08 травня 2018 року про те, що житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , згідно запису погосподарської книги виконкому №10 сторінка №23 числиться за [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.19); Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Відповідно до Вказівок по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору було покладено саме на сільські ради. Належність правовстановлюючих документів встановлюється відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Умовою для переходу у порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто запис у погосподарській книзі визнавався в якості актів органів влади, що підтверджує право власності. З технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] вбачається, що вказаний будинок побудований у 1966 році і станом на теперішній час складається з таких приміщень: А-житловий будинок, Б-сарай, В-літня кухня, Г-вбиральня, І-цистерна, № 1-2-огорожа, загальна площа буднику - 58,7 кв.м, в тому числі житлова - 35,7 кв.м (а.с.21-23). Крім того, при житті [PERSON] на своє ім`я отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0157184, виданий 10 грудня 1996 року Біляївською районною державною адміністрацією, зареєстрованого 25 грудня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 489, що підтверджується копією зазначеного сертифікату (а.с.13). Однак, оригінал зазначеного сертифікату був втрачений. Проте, факт належності при житті померлій [PERSON] права на земельну частку (пай) розміром 3,80 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) підтверджується вищевказаною копією сертифікату; листом Відділу у Біляївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 1416/105-18 від 23 травня 2018 року про те, що згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Вигодянський» за № 489 був зареєстрований та виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0157184 гр. [PERSON] (а.с.121); довідкою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Вигодянське» від 25 травня 2005 року № 6 про те, що [PERSON] включена до списку громадян, маючих право на земельну частку (пай) у розмірі 3,8 га, залучених до державного акту на право колективної власності на землю, серія ОД № 5177 від 02 грудня 1996 року, виданого КСП «Вигодянський» міськрадою Одеської області, дата видачі 02.12.1996 р., акт зареєстрований у книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №1 (а.с.106). Відповідно до п. «г» ч.1 ст. 81 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно положень ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. П.17 Перехідних положень Земельного Кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Позивачка до спливу 6-ти місячного строку звернулась до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, а тому відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України вона її прийняла. (а.с. 101) Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки [PERSON] була власницею вказаного будинку та земельної ділянки (паю), а тому суд вважає можливим визнати за позивачкою право власності на 1/3 частину вказаного нерухомого майна в порядку спадкування після смерті її матері [PERSON] , померлої [INFO] .

Outcome: approved