Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що з 20.08.2011 року до 20.08.2017 року вони перебували в зареєстрованому шлюбі. [INFO] у них народилася донька - [PERSON]. Після розірвання шлюбу малолітня [PERSON], [INFO] залишилася проживати з нею - позивачкою і перебуває на її повному утриманні. 09.02.2015 року рішенням Лебединського районного суду Сумської області № 580/2271/14-ц з [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі ј частини від усіх видів заробітку щомісячно на утримання доньки [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Відповідач участі у вихованні дитини не бере, ніколи не цікавиться життєдіяльністю донтьк та її успіхами. У зв'язку з цим вона звернулася до суду і просить позбавити [PERSON], [INFO], уродженця м. Лебедин Сумської області батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки свого представника. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Лебединської міської ради позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, надавши висновок № 11 від 24.10.2018 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Враховуючи дані обставини та те, що позбавлення батьківських прав це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, враховуючи думку представника органу опіки і піклування, суд вважає, що з метою захисту прав та інтересів дітей, відповідача необхідно позбавити батьківських прав, що буде відповідати інтересам дитини, в зв'язку з чим позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню повністю. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] (а.с.8), батьками якої, згідно з свідоцтвом про народження серія [NUMBER] є [PERSON] та [PERSON]. Малолітня [PERSON], [INFO] з 2014 року відвідує Лебединський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Калинка». Батько - [PERSON] не бере участі у вихованні доньки (не приводить, не забирає з дитячого садка, не бере участі в святах, батьківських зборах, не цікавиться у педагогів успіхами та життєдіяльністю дитини), що стверджується довідкою № 01-20/62 від 21.08.2018 року (а.с.14). Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 20 серпня 2014 року справа № 580/1450/14-ц (а.с. 9) шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Заочним рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 9 лютого 2015 року справа № 580/2271/14-ц (а.с. 10) стягнуто з [PERSON], аліменти в розмірі ј частини від усіх видів заробітку щомісячно на утримання дитини [PERSON], [INFO], але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття, починаючи стягнення з 10.12.2014 року та сплачувати їх на користь [PERSON]. З довідки розрахунку заборгованості по виконавчому листу № 580/2271/14-ц від 24.02.2015 року про стягнення аліментів у розмірі ј частини від доходу [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] № 17735-14.8 від 20.08.2018 року (а.с.12) встановлено, що з грудня 2014 року до липня 2018 року [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 30248 (тридцять тисяч двісті сорок вісім) грн. 62 коп. В ст. 164 СК України вказано, що мати, батько дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав " ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, лікування дитини, не спілкуються з дитиною, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Факт ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини -[PERSON], [INFO] підтверджується також висновком № 11 затвердженим виконавчим комітетом Лебединської міської ради № 272 від 24.10.2018 року (а.с.30) відповідно до якого встановлено, що під час звернення комісії з питань захисту прав дитини, батько [PERSON] на засідання комісії не з'явився. Крім того тривалий час не сплачує аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON]. Також відповідно до довідки 0.184-46961/0/15-18-вих від 21.11.2018 (а.с. 12) встановлено, що [PERSON] [INFO] останній раз перетнув державний кордон України 4 травня 2014 року, що свідчить про те, що з того часу він на території України не з'являвся. Крім того, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], кожна зокрема суду повідомили, що [PERSON] більше 4 років не з'являвся до дитини, відносини з нею не підтримує, не телефонує, грошових коштів на утримання не надає. Сукупність наведених доказів підтверджує, що відповідач не займається вихованням та матеріальним забезпеченням своєї доньки, що є підставою для позбавлення його батьківських прав щодо неї. Вимоги ч.6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Згідно зі ст. 150, 155, 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток та утримувати своїх неповнолітніх дітей. Таким чином, враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що з метою захисту інтересів малолітньої доньки, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, ст. ст. 150, 155, 164, 166, 170, 180-184 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved