Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП в порядку регресу у розмірі 37 146 гривень 23 копійок. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 26.08.2016 року на вул. Нежданової в м.Одесі об 18 годин 32 хвилин сталася дорожня транспортна пригода, в результаті якої сталося зіткнення між автомобілями марки «ВАЗ» державний номер [NUMBER], яким керував водій [PERSON] та автомобілем марки «Хюндай» державний номер [NUMBER], яким керував водій [PERSON] Винним у вчиненні ДТП визнаний водій [PERSON], що підтверджується Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 10.11.2016 року. Автомобіль марки ««Хюндай» державний номер [NUMBER], який належить [PERSON] застрахований ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» на умовах договору добровільного страхування наземного транспорту №3048803-02-16-01 від 27.07.2016 року. В наслідок аварійного пошкодження застрахованого транспортного засобу його власнику було завдано матеріальну шкоду у розмірі 65 187 гривень 50 копійок. На підставі страхового акту № 5602-02 від 29.09.2016 року, платіжного доручення №16312 від 30.09.2016 року, страхова компанія ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» виплатила страхувальнику суму страхового відшкодування у розмірі 65 187 гривень 50 копійок. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] застраховано ПрАТ «СК «Юнівес» за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ9767848. ПрАТ «СК «Юнівес» сплатило ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» страхове відшкодування у розмірі 27 041 гривень 27 копійок, різниця між реальними збитками, завданими ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» та страховою виплатою за договором №АЕ9767848 складає у розмірі 38 146 гривень 23 копійок, однак франшиза у розмірі 1 000 гривень була сплачена відповідачем [PERSON] у добровільному порядку раніше, тому розмір заборгованості складає 37 146 гривень 23 копійок. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.51). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Судова повістка про виклик відповідача повернулася до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання. Відповідно до абз.2 ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що він був повідомлений належним чином (а.с.49-50). У зв'язку з викладеним, зі згоди позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, є доказаними, тому підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, про те, що 27.07.2016 року між ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №3048803-02-16-01 від 27.07.2016 року автомобілю марки «Хюндай» державний номер [NUMBER] (а.с.12-13); Відповідно до умов вказаного Договору страхування позивач ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника [PERSON] страхове відшкодування. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], [PERSON] є власником автомобіля марки «Хюндай» державний номер [NUMBER] (а.с.14); 26.08.2016 року на вул. Нежданової в м.Одесі об 18 годин 32 хвилин сталася дорожня транспортна пригода, в результаті якої сталося зіткнення між автомобілями марки «ВАЗ» державний номер [NUMBER], яким керував водій [PERSON] та автомобілем марки «Хюндай» державний номер [NUMBER], яким керував водій [PERSON] Винним у вчиненні ДТП визнаний водій [PERSON], що підтверджується Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 10.11.2016 року, яка набула законної сили (а.с.15,16). 29.08.2016 року, [PERSON] звернувся до ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.17-18); Відповідно до рахунку-фактури №АП-00002366 від 30.08.2016 року, сума матеріальних збитків завданих власникові автомобіля марки «Хюндай» державний номер [NUMBER] складає у розмірі 65 187 гривень 50 копійок (а.с.20-22); Відповідно до страхового акту № 5602-02 від 29.09.2016 року, платіжного доручення №16312 від 30.09.2016 року, страхова компанія ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» виплатила страхувальнику суму страхового відшкодування у розмірі 65 187 гривень 50 копійок (а.с.27,28); Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] застраховано ПрАТ «СК «Юнівес» за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ9767848 (а.с.22); ПрАТ «СК «Юнівес» сплатило ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» страхове відшкодування у розмірі 27 041 гривень 27 копійок, різниця між реальними збитками, завданими ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» та страховою виплатою за договором №АЕ9767848 складає у розмірі 38 146 гривень 23 копійок, однак франшиза у розмірі 1 000 гривень була сплачена відповідачем [PERSON] у добровільному порядку раніше, тому розмір заборгованості складає 37 146 гривень 23 копійок (а.с.23); Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способами захисту є в т. ч. відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди. Частина 1 ст. 22 ЦК України передбачає, що особа, який завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Відповідно до положень частини 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Положення ст. 1191 ЦК України передбачають, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлений законом. Згідно до вимог ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи , відповідальної за завданні збитки. Статтею 27 Закону України "Про страхування" від 07.03.1996 року за № 85/96 встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. При таких обставинах, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.ст.88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача витрати понесені позивачем за оплату судового збору в розмірі 1 600 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: approved