Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що сімя розпалась і поновити її неможливо. Шлюбні відносини з відповідачем припиненні з причини різних характерів, втрати почуття любові та поваги. Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які проживають з нею, та знаходяться на її утриманні. Після припинення шлюбних відносин, відповідач не надає регулярної матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, тому позивачка просить стягувати аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 березня 2015 року та до повноліття дітей. В судове засідання позивачка не зявилась, але від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, на позовних вимогах викладених у позові наполягає у повному обсязі, але відмовилась від стягнення з відповідача судових витрат у сумі 243,60 гривень. Відповідач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позов визнає повністю. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 20.10.2001 року, який був зареєстрований Трудовою сільською радою Великобілозерського району Запорізької області, актовий запис №12, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС №023537 від 20.10.2001 року (а.с.9). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження, (а.с.9,10). Згідно довідки голови квартального комітету Мелітополської міської Ради народних депутатів від 15.09.2014 року неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її повному утриманні, (а.с.11). Шлюбні відносини між сторонами припинені з причини різних характерів, втрати почуття любові та поваги. Сторони однією сімєю не проживають та спільне господарство не ведуть, з жовтня 2013 року. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження родини є неможливим, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Джурко». Тому суд вважає необхідним прізвище [PERSON] після оформлення розірвання шлюбу в органах РАЦС залишити без змін. Відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання сина. Матеріальний стан позивачки не дозволяє їй в повній мірі та належним чином забезпечувати дитину. Інших неповнолітніх дітей у [PERSON] немає, стягнення за виконавчими документами з нього не проводиться. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Таким чином, оскільки у судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], і у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на їх утримання, тому, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачці задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивачці аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.03.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Оскільки позивачка на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, на виконання вимог ст. 88 ч.3 ЦПК України суд вважає за необхідне\~\~ стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved