Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить визнати за ним право власності на домоволодіння, яке складається з житлового будинку, загальною площею 21,9 кв.м, житловою - 15,5 кв.м ( літ.А), стодоли (літ.Б), стайні (літ.В), вбиральні (літ.Г), криниці, воріт, огорожі ( №№1, 2, 3), по [ADDRESS] за набувальною давністю. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] в с. Новоселиця Долинського району Івано-Франківської області померла його бабуся [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] , актовий запис №15. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, який був складений [PERSON] , посвідчений секретарем виконкому Новоселицької сільської ради 17.03.1988 та зареєстрований в реєстрі під №4. Згідно зі складеним за життя заповітом все належне їй майно, з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось, [PERSON] заповіла внукові - [PERSON] Маючи в своєму розпорядженні заповіт, він вважав, що є власником спадкового домоволодіння за вказаною адресою. Від дня смерті бабусі він відкрито володіє та користується житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами, на даний час проживає в ньому без реєстрації, підтримує домоволодіння в належному стані, по можливості здійснює в будинку ремонт, сплачує комунальні послуги, зокрема, за електроенергію та природний газ. Також обробляє земельну ділянку, на якій розташоване домоволодіння, збирає з неї урожай. Факт його безперервного проживання у житловому будинку за вказаною адресою та відкритого користування домоволодінням підтверджується актом обстеження матеріально- побутових умов і сімейних обставин від 27.08.2019. Крім того, на його замовлення виготовлений технічний паспорт на дане домоволодіння. На даний час на підставі поданої ним заяви та рішення Новоселицької сільської ради землевпорядна організація оформляє віддповідні документи про передачу йому у власність земельної ділянки за вказаною адресою. Таким чином, він добросовісно, безперервно володіє та відкрито користується домоволодінням протягом 26 років. Позивач до підготовчого судового засідання подав заяву, в якій підтримав позовні вимоги. Відповідач до підготовчого судового засідання подав заяву про визнання позову, в якій не заперечив проти визнання права власності на домоволодіння [ADDRESS] за набувальною власністю за його сином, позивачем [PERSON] . Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору- Вигодська селищна рада Новоселицький старостинський округ подала відзив на позов (пояснення щодо позовних вимог), в якому не заперечила проти задоволення позову та щодо безперервного відкритого володіння позивачем вказаним у позові будинковолодінням з 1993 року. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 07.09.2019 відкрито провадження у даній справі та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін. До підготовчого судового засідання відповідач подав суду заяву про визнання позову та просив позов [PERSON] до нього розглядати в підготовчому судовому засіданні. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ч.1 ст. 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Враховуючи, що відповідач позов визнав, суд приймає визнання позову відповідачем та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 12.04.1993 виконкомом Новоселицької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, [INFO] померла [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №15 (а.с.7). Факт родинних відносин, а саме те, що померла [PERSON] є бабусею позивача та матір`ю відповідача підтверджується копіями таких документів: свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.01.1979, актовий запис №1, [PERSON] , [INFO] , де його батьком вказано [PERSON] , та свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28.03.2019, актовий запис №39, [PERSON] , [INFO] , де його матір`ю вказана [PERSON] (а.с.8,9). Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Новоселицької сільської ради Долинського району Івано- Франківської області від 17.03.1988, зареєстрованого в реєстрі за №4, [PERSON] все своє майно та житловий будинок з надвірними спорудами- стайня, стодола, заповіла внукові [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , виготовленого 15.05.2019 за замовленням позивача [PERSON] , та даних довідки № 147 від 15.05.2019 ОКП Івано-Франківське ОБТІ, домоволодіння [ADDRESS] складається з: літера А - житловий будинок (дерево), загальна площа 21,9 кв.м, житлова площа 15,5 кв.м; літера Б- стодола (дошка), загальна площа 15,5 кв.м; літера В- стайня (дерево), загальна площа 18,5 кв.м; літера Г- вбиральня (дошка), загальна площа 1,1 кв.м; №1- криниця (з.б. кільця) 3,0 м.п.; №2-ворота (металеві) загальна площа 6,1 кв.м; №3- огорожа (мет. сітка) загальна площа 62,0 кв.м. Реєстрація права власності на дане будинковолодіння в ОКП "Івано-Франківське ОБТІ" не проводилась (а.с.10-13, 14). Згідно з Витягом зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №55662083 від 29.03.2019, спадкова справа щодо спадкового майна померлої [PERSON] померлої [INFO] , не заводилась (а.с. 15). Відповідно до довідки Новоселицького старостинського округу Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області №226 від 27.03.2019, згідно запису в погосподарській книзі №3 за 1991-1995, особовий рахунок № [NUMBER] , за померлою [PERSON] по [ADDRESS] числиться житловий будинок. На день смерті ( [INFO] ) [PERSON] за даною адресою зареєстрована та проживала одна (а.с. 16). Як свідчить акт обстеження матеріально- побутових умов і сімейних обставин від 27.08.2019 складеного комісією в складі депутата Вигодської селищної ради, [PERSON] фактично проживає в житловому будинку без реєстрації після смерті бабці, яка померла в 1993 році. Користується цим будинком, підтримує його в належному стані, проводить ремонт, користується комунальними послугами, обробляє земельну ділянку, з якої збирає врожай (а.с. 17). Таким чином, судом встановлено, що між сторонами існує спір з приводу визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Оцінка суду: Проаналізувавши доводи сторони позивача, прийнявши визнання позову відповідачем, взявши до уваги письмові пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. У відповідності до п. 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (далі - Постанова), при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Крім того, п. 11 вказаної Постанови, враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, роз`яснює, що право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Ураховуючи положення п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила ст.344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення ст.344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. Згідно з п.13 Постанови можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також ч.4 ст.344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Позивач достовірно довів факт набуття ним права власності за набувальною давністю, оскільки він добросовісно і відкрито користується нерухомим майном протягом 26 років, чого не заперечив відповідач та представник третьої особи. Інших осіб, які б заявляли вимоги щодо повернення вказаного нерухомого майна не має, а, отже, визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved