Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав у відношенні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що відповідач з дитиною не спілкується, участі у її вихованні не приймає, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, веде аморальний спосіб життя і зараз засуджена за вчинення злочину та відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а отже, не виконує батьківських обов'язків по відношенню до дитини. У судовому засіданні позивачка просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву у якій просить розглядати справу без її участі, поти задоволення позову не заперечує. Представник 3-ї особи - Відділ по Ленінському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради у судовому засіданні позов підтримав і вважає, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази та матеріали справи суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України мати й батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом установлено, що відповідач [PERSON] являється матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про його народження, виданого Відділом РАГС Ленінського району м. Запоріжжя, актовий запис № 284. Відповідно до вимог ст. ст. 8, 11, 12 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування про неї. Судом установлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та навчанню дитини, не піклується про фізичних та духовний розвиток дитини, її майбутнє навчання, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, не займається лікуванням дитини, не зустрічається та не спілкується з сином. На теперішній час [PERSON] засуджена за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.05.2011 року за ст. 309 ч.2, ст. 307 ч.2, ст. 317 ч.1 КК України до позбавлення волі, і відбуває покарання у Сніжнянській ВК №127 Донецької області. Таким чином, батьки повинні піклуватися про своїх дітей, доглядати та виховувати їх, але відповідач ухиляється від виконання покладених на неї обов'язків по вихованню та піклуванню неповнолітньої дитини, з дитиною не спілкується, не турбується про неї, участі у її вихованні не приймає. Крім того, на думку суду, засудження [PERSON] та відбування нею пок5арання у місцях позбавлення волі негативно впливатимуть на дитину, засвоєння нею загальновизнаних норм моралі, негативно впливатимуть на формування її світогляду та самовизначення. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст..10,60 ЦПК України заявлені позивачкою позовні вимоги є законними та обґрунтованими, доведені належним та допустимими доказами. Зважаючи на викладене, суд обґрунтовано дійшов висновку, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав у відношенні неповнолітнього сина [PERSON] Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, то такий підлягає стягненню з відповідача у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved