Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким: встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 089616, виданий на підставі розпорядження голови Недригайлівської районної державної адміністрації № 307 від 19 липня 1996 року, належав [PERSON], яка померла 08 червня 1998 року в с. Хоружівка Недригайлівського району Сумської області; встановити факт, що заповіт, складений [PERSON] 09 листопада 1995 року в с. Маршали Недригайлівського району Сумської області, який посвідчений секретарем Маршалівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, зареєстрований в реєстрі за № 74 належить [PERSON], яка померла 08 червня 1998 року в с. Хоружівка Недригайлівського району Сумської області; визнати за [PERSON], [INFO], зареєстрованим за адресою: [INFO], право на земельну частку (пай) розміром 4,92 умовних кадастрових гектарів, що розташована за межами населеного пункту на території Маршалівської сільської ради (Недригайлівська селищна ОТГ) Недригайлівського району Сумської області, яка належала [PERSON] Іларіонівні на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) СМ № 089616, в порядку спадкування. При цьому мотивує вимоги тим, що після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай) розміром 4,92 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Маршалівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, право спадкодавця на яку підтверджувалось відповідним сертифікатом. Позивач належним чином прийняв спадщину, так як фактично вступив в управління та володіння спадковим майном померлої протягом шести місяців з дня відкриття спадщини у червні 1998 року. Проте оформити належним чином спадщину позивач не може, оскільки сертифікат на земельну частку (пай), що зареєстрована за спадкодавцем, загублений. Крім того, при зверненні до приватного нотаріуса [PERSON] позивачу було відмовлено в отриманні свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки у заповіті та у виданому на імя спадкодавця сертифікаті на право на земельну частку (пай) СМ № 089616 допущено помилку в написанні по-батькові спадкодавця, а саме «Варивонівна» замість вірного «Іларіонівна», та рекомендовано звернутись до суду, чим представник позивача і скористався. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з'явились, останній подав до суду заяву про розгляд справи без участі його та позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.65). Представник Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі, у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, заперечень проти заявлених вимог не має (а.с.28). Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Обставини спору сторонами визнаються, а тому доказуванню у відповідності до положень статті 61 ЦПК України не підлягають. Суд, дослідивши наявні у справі докази, переконавшись, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вважає, що позовні вимоги, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08 червня 1998 року в с. Хоружівка Недригайлівського району Сумської області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП № 035241 (а.с.12). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), так як за життя [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 089616 на земельну частку розміром 4,92 в умовних кадастрових гектарах, виданого їй на підставі рішення Недригайлівської районної державної адміністрації як члену САПТЗТ «Прогрес», зареєстрованого 19 серпня 1996 року в Книзі записів сертифікатів право на земельну частку (пай) за № 216, що підтверджується письмовими відповідями відділу Держгеокадастру у Недригайлівському районі Сумської області від 21 червня 2017 року за вих. № 10/138-17 та від 04.07.2017 за № 59/0/198-17 (а.с.8-9). За життя, 09 листопада 1995 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Маршалівської сільської ради народних депутатів та зареєстрований за реєстровим № 74, за яким все майно, яке буде належати їй на день смерті, заповіла [PERSON], позивачу по справі (а.с.11). З інформації, наданої Недригайлівською селищною радою Недригайлівського району Сумської області 24 липня 2017 року за вих. № 997 вбачається, що 09 листопада 1995 року дійсно посвідчувався заповіт від імені [PERSON] на імя [PERSON] під № 74 (а.с.28). З довідки, виданої виконавчим комітетом Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області 21 червня 2017 року за вих. № 169 вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі № 1 Маршалівської сільської ради за 1996-2000 роки особовий рахунок № 61, [PERSON], [INFO], на день смерті 08 червня 1998 року проживала одна (а.с.10). З повідомлення приватного нотаріуса Недригайлівського районного нотаріального округу [PERSON] від 21 липня 2017 року № 1050/01-16 та Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) заведеної спадкової справи після померлої 08 червня 1998 року [PERSON] не виявлено (а.с.30-31). З повідомлення приватного нотаріуса Недригайлівського районного нотаріального округу [PERSON] від 16 серпня 2017 року № 1207/01-09 та Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) заведеної справи після померлої 08 червня 1998 року [PERSON] також не виявлено (а.с.54-55). З інформації, наданої Недригайлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області 20 липня 2017 року за вих. № 1018-14.13-26, та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, вбачається актовий запис № 14, складений 09 червня 1998 року про смерть 08 червня 1998 року в селі Хоружівка Недригайлівського району Сумської області [PERSON]. Аналогічна інформація міститься і в копії актового запису про смерть № 14 від 09 червня 1998 року (а.с.32-34). З інформації, наданої Недригайлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області 16 серпня 2017 року за вих. № 1140-14.13-26, вбачається, що актовий запис про державну реєстрацію смерті [PERSON], [INFO], в архіві Недригайлівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, відсутній (а.с.56). З інформації, наданої Недригайлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області 16 серпня 2017 року за вих. № 1139-14.13-26, вбачається, що актовий запис про державну реєстрацію смерті [PERSON], [INFO], в архіві Недригайлівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, відсутній (а.с.61). З інформації, наданої комунальною установою «Недригайлівський районний трудовий архів» 18 серпня 2017 року за вих. № 131, вбачається, що в книгах обліку трудового стажу та заробітку колгоспників, які здані на зберігання в архів, є відомості по гр. [PERSON] (а.с.57). З архівної довідки, наданої комунальною установою «Недригайлівський районний трудовий архів» 18 серпня 2017 року за вих. № 1047, вбачається, що згідно книг обліку трудового стажу колгоспників по Колгоспу «ім. 18-й Партзїзд», по колгоспу «ім. Кірова», по колгоспу «Прогрес» с. Маршали Недригайлівського району Сумської області, які здані на зберігання в КУ «Недригайлівський районний трудовий архів» за 1966-1984, 1988-1989 роки значаться дані про роботу гр. [PERSON] (так викладено у документах). Довідка видана на підставі книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника. Інша особа з ініціалами [PERSON] відсутня в книгах обліку трудового стажу і заробітку колгоспника. Підстава: Фонд № 4, Опис 1-о, Справа № 573 (арк.5), (а.с.60). З повідомлення державного архіву Сумської області від 04.09.2017 за вих. № 1019-14.13-26 вбачається, що книги реєстрації актів громадянського стану про народження по с. Маршали Недригайлівського району Сумської області за 1919-1920 роки на зберігання до архіву не надходили і їх місцезнаходження архіву невідомо, тому підтвердити дату народження [PERSON] (Варивонівни) немає можливості (а.с.63-64). З довідки, наданої виконавчим комітетом Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області 17 серпня 2017 року за вих. № 185 вбачається, що за наявними даними Маршалівського старостинського округу на території колишньої Маршалівської сільської ради проживала та померла [PERSON] 08.06.1998р. Інших осіб на імя [PERSON] за прізвищем [PERSON] на території Маршалівського старостинського округу Недригайлівської селищної ради не виявлено. Інформація зазначена з погосподарських книг (а.с.66). З довідки, наданої виконавчим комітетом Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області 17 серпня 2017 року за вих. № 184 вбачається, що спадкоємцем на майно [PERSON], яка померла 08.06.1998р., є [PERSON], [INFO], який належним чином прийняв спадщину, так як у відповідності до ст. 549 ЦК УРСР на протязі шести місяців з дня смерті останньої фактично вступив в управління та володіння спадковим майном (а.с.67). На даний час заявник бажає оформити за собою спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] Однак, допущена у заповіті та в сертифікаті на право на земельну частку (пай) помилка в написанні по-батькові спадкодавця, унеможливлює на даний час оформлення спадщини. На підставі вищевикладеного, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 089616, виданий на підставі розпорядження голови Недригайлівської районної державної адміністрації № 307 від 19 липня 1996 року, дійсно належав [PERSON], яка померла 08 червня 1998 року в с. Хоружівка Недригайлівського району Сумської області, та що заповіт, складений [PERSON] 09 листопада 1995 року в с. Маршали Недригайлівського району Сумської області, який посвідчений секретарем Маршалівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, зареєстрований в реєстрі за № 74, дійсно належить [PERSON], яка померла 08 червня 1998 року в с. Хоружівка Недригайлівського району Сумської області. Згідно ч.1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також і факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25 травня 1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності спадкодавцю [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) та заповіту має юридичне значення щодо можливості позивача оформлення спадкових прав, то суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної заяви [PERSON] про встановлення фактів, що мають юридичне значення (факту належності правовстановлюючого документу та факту належності заповіту). Судом встановлено, що позивач [PERSON] є таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON], як спадкоємець за заповітом, оскільки відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 року у червні 1998 року фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. При оформленні спадщини виявилося, що сертифікат на земельну частку (пай) серії СМ № 089616, що виданий на ім'я [PERSON], втрачено. Оскільки на даний час зазначений сертифікат втрачено, а одержати його дублікат в компетентних органах неможливо у зв'язку з смертю власника, позивач не може отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай). При зверненні до нотаріуса щодо питання оформлення спадщини, позивачу було відмовлено в цьому шляхом надання письмового розяснення про відмову у видачі свідоцтва про право власності на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа (а.с.17). Оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачений, то рекомендовано звернутись до суду для захисту свого права власності на земельну ділянку, як за спадкоємцем, чим представник позивача і скористався. Так як зазначені правовідносини виникли під час дії Цивільного Кодексу 1963 року, то згідно з п. 4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року, необхідно застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року. Згідно ч.1, 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. У відповідності до ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Позивач є спадкоємцем за заповітом. Згідно з ст. 549 ЦК УРСР 1963 року вважається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 560 ЦК УРСР 1963 року спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Ст. 561 цього ж кодексу визначає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Дана стаття не встановлює граничного строку, протягом якого спадкоємець, який прийняв спадщину повинен звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Беручи до уваги, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] у виді права на земельну частку (пай), але у зв'язку з втратою правовстановлюючого документу, сертифікату на земельну частку (пай) серії СМ № 089616, не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, то позов підлягає задоволенню, оскільки рішення суду буде підставою для оформлення права позивача на цю земельну частку. Вимога про стягнення судових витрат позивачем не заявлена. На підставі викладеного,

Outcome: approved