Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що з 02 червня 2012 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу сторони мають одну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, разом сторони не проживають, дитина знаходиться на утриманні позивача, батько матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Прохала стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. У попереднє судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву слухати справу у її відсутність, позов підтримала, прохала задовольнити. Відповідач у попереднє судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву, згідно якої позов визнав, прохав його задовольнити та слухати справу у його відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази, з'ясувавши обставини справи, прийшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 червня 2012 року. Від цього шлюбу мають одну дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії І-ВЛ № 304477. Згідно вказаного свідоцтва, батьками дитини є сторони по справі. Як свідчить довідка Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 22.07.2015 року, [PERSON] проживає та зареєстрована разом з донькою [PERSON] [ADDRESS]. Як передбачає ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі. В силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів, суд, враховуючи вищезазначені норми закону, приймає до уваги стан здоров'я дитини, те, що стягнень у відповідача за іншими виконавчими листами немає, та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття доньки. На думку суду, аліменти в такому розмірі достатні для забезпечення мінімальних потреб дитини та не будуть ставити у скрутне становище платника аліментів. Поряд з тим, згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Крім того, позивач, на підставі п.3 ст.5 Закону України "Про судовий збір", звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 487,20 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved