Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 24.10.2017 року і до повноліття дитини, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 21.09.2004 року, який було розірвано 12.06.2009 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає та знаходиться на утриманні позивача. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Разом із цим він має можливість надавати аліменти у вищевказаному розмірі. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] надала заяву, в якій зменшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), просила справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] також надав заяву про розгляд справи у його відсутність, змінені позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] - відповідач по справі, матір'ю - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 12.06.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. Згідно довідки КП ДЄЗ "Океан" № 5331 від 04.10.2017 року син проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. З урахуванням викладеного та всіх обставин справи, суд вважає, що предявлений позов має бути задоволений, та стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Доказів, які б спростовували вищевикладене, судом не здобуто. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. в звязку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved