Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просила розірвати шлюб зареєстрований 15 червня 2013 року між нею та відповідачем, стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання сина: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду з даним позовом, та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з 15 червня 2013 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від спільного подружнього життя у сторін народився син: [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини сторони припинили так як втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Сторони з травня 2020 року спільного господарства не ведуть, проживають окремо, син проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, позивач вважає що відповідач має змогу сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку так як є здоровим та працездатним, з цих підстав позивач змушена звернутись до суду. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київській області від 25 вересня 2020 року провадження у вказаній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київській області від 06 листопада 2020 року у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про надання строку для примирення сторін відмовлено. Позивач у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, надала пояснення аналогічні позовним вимогам. Відповідач у судовому засідання позовні вимоги не визнавав, просив надати термін на примирення для збереження сім`ї. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 червня 2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 298, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с. 7). Від спільного подружнього життя у сторін народився син: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 4547 (а.с. 8). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження ш любу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони остаточно припинили сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, продовжувати подальше спільне життя не бажають, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи вищевикладене та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача.

Outcome: approved