Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом, в якому вказав, що приватне підприємство «Біо-Т» на підставі Договору оренди від 27.11.2006 р., укладеного з Кирилівською селищною радою володіє земельною ділянкою кадастровий номер 2320355400:01:003:0277, площею 0,3944 га, за адресою: [ADDRESS] . Зазначена земельна ділянка межує з земельною ділянкою кадастровий номер 2320355400:01:003:0302, площею 0,6511 га, за адресою: [ADDRESS] , що на підставі договору оренди перебуває у володінні [PERSON] . Відповідачем у 2018 році на межі земельних ділянок було побудовано паркан із залізобетонних плит довжиною 70 метрів. У 2018 році, з метою підготовки до початку будівництва на земельній ділянці ПП «Біо-Т» було замовлено перенесення її меж в натуру (на місцевості). Після винесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) з`ясувалося, що побудований відповідачем паркан між ділянками фактично перебуває на земельній ділянці, тобто порушує права землекористувача і створює підприємству перешкоди у користуванні зазначеною ділянкою. З метою врегулювання ситуації, що склалася, ПП «Біо-Т» зверталося до відповідача з листом від 06 червня 2018 року , який Відповідачем було отримано 09 червня 2018 р., в якому просило відновити права підприємства у добровільному порядку. Однак, вимога була Відповідачем проігнорована. В зв`язку з чим представник позивача просить суд усунути приватному підприємству «Біо-Т» перешкоди у користуванні земельною ділянкою кадастровий номер 2320355400:01:003:0277, площею 0,3944 га за адресою: [ADDRESS] зобов`язавши [PERSON] знести паркан з залізобетонних плит довжиною 70 метрів, встановлений між земельною ділянкою кадастровий номер 232-355400:01:003:0277 та земельною ділянкою кадастровий номер 2320355400:01:003:0302. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився без поважних причин, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є розписка про вручення судового викликиу, про причини не явки не повідомив, відповідно до п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги позивача, підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що на підставі Договору оренди від 27.11.2006 року, укладеного між приватним підприємством «Біо-Т» та Кирилівською селищною радою приватне підприємство «Біо-Т» володіє земельною ділянкою кадастровий номер 2320355400:01:003:0277, площею 0,3944 га, за адресою: [ADDRESS] . Зазначена земельна ділянка межує з земельною ділянкою кадастровий номер 2320355400:01:003:0302, площею 0,6511 га, за адресою: [ADDRESS] , що на підставі договору оренди перебуває у володінні [PERSON] . Відповідачем у 2018 році на межі земельних ділянок було побудовано паркан із залізобетонних плит довжиною 70 метрів. У 2018 році, з метою підготовки до початку будівництва на земельній ділянці ПП «Біо-Т» було замовлено перенесення її меж в натуру (на місцевості). Після винесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) з`ясувалося, що побудований відповідачем паркан між ділянками фактично перебуває на земельній ділянці, тобто порушує права землекористувача і створює підприємству перешкоди у користуванні зазначеною ділянкою. Згідно до висновку експерта №77, земельно-технічної експертизи від 06 листопада 2018 року паркан із залізобетонних плит, встановлений між земельною ділянкою кадастровий номер 2320355400:01:003:0277 та земельною ділянкою кадастровий номер 2320355400:01:003:0302 за адресою [ADDRESS] ) не перебуває у межах земельної ділянки кадастровий номер 2320355400:01:003:0302, тобто паркан із залізобетонних плит перебуває на території земельної ділянки кадастровий номер 2320355400:01:003:0277. Враховуючи те, що паркан із залізобетонних плит, встановлений між земельною ділянкою кадастровий номер 2320355400:01:003:0277 та земельною ділянкою кадастровий номер 2320355400:01:003:0302 за адресою [ADDRESS] ) перебуває на території земельної ділянки кадастровий номер 2320355400:01:003:0277, порушення межі земельної ділянки кадастровий номер 2320355400:01:003:0277 має місце. Таким чином, суд вважає встановленим факт знаходження паркануіз залізобетонних плит довжиною 70 метрів, який належть відповідачу [PERSON] на земельній ділянці кадастровий номер 2320355400:01:003:0277 , яка належить позивачу та відповідно відповідач порушує право користування вказаною земельною ділянкою ПП "Біо-Т". Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права, у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства Згідно зі частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно статті 391 ЦК України порушення цивільних прав може проявлятися, зокрема, у створенні власнику перешкод у здійсненні права користування чи розпорядження своїм майном. Крім того суд враховує, що відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести иі обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не надано відзив по справі та не надано відповідно будь-яких доказів на спростування доводів позовної заяви та доказів наданих позивачем в обгрунутвання заявлених позовних вимог. Разом з цим, позивачем надано належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження порушення його прав у користуванні земельною ділянкоюкадастровий номер 2320355400:01:003:0277 з боку відповідача . За таких обставин суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених вимог.

Outcome: approved