Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про більшення розміру аліментів. В позовній заяві посилається на те, що за рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 24 жовтня 2013 р. з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частки заробітку на час навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років; на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 08 серпня 2014 року син сторін перейшов навчатися за заочною формою навчання, у зв'язку з чим відповідач припинив сплачувати аліменти на утримання сина на період навчання. Розмір аліментів, які сплачуються відповідачем на утримання доньки [PERSON], є недостатнім для забезпечення потреб дитини. На теперішній час позивач не працює. Тому позивач просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання доньки [PERSON] з 1/6 частки на 1/4 частину заробітку щомісячно до повноліття дитини. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. З урахуванням положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2013 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частки заробітку на час навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років; на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття /а.с.8/. Як вбачається з договору від 08.08.2014 р., син сторін [PERSON] на утримання якого стягувалися аліменти, навчається за заочною формою навчання /а.с.5/. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому, згідно ст. 184 СК України розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що у зв'язку з припиненням стягнення аліментів на утримання сина сторін [PERSON], матеріальне становище позивача погіршилося. Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище неповнолітньої дитини та сторін, той факт, що дитина мешкає разом із позивачем, яка згідно записів у трудовій книжці не працює та перебуває на обліку у Центрі зайнятості як безробітна. Також суд враховує, що відповідач є працездатним, не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Відповідач не скористався своїм правом на подання суду заперечень проти позову та доказів на яких вони ґрунтуються та не надав суду відомостей що до його майнового стану, стану здоров'я чи інших відомостей, які впливають на визначення розміру аліментів. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За таких обставин, суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] року народження з 1/6 до 1/4 частки заробітку щомісячно, оскільки у судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що змінилося матеріальне становище отримувача аліментів. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду , тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Також суд приймає до уваги, що позивачем понесено витрати на публікацію у пресі оголошення про виклик відповідача у сумі 300 грн. Зазначені витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у відповідності до положень ч.1 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved