Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Представник ПАТ "ОТП Банк"-Храновський В.М. звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення солідарно на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором № МL-009/393/2007 в сумі 4229, 19 доларів CША, що еквівалентно курсу НБУ станом на 23.05.2014 р. (1 дол. США=11, 71514 грн.) 49545, 55 грн. та 101, 02 грн., судових витрат оп справі. При цьому, посилається на те, що 30.10.2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», і [PERSON] був укладений кредитний договір №МL-009/393/2007, за умовами якого [PERSON] банком було надано грошові кошти як кредит в сумі 42184 доларів США зі сплатою процентів (фіксована процентна ставка у розмірі 9, 99 % річних та FІRD -процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту), що розміщені у банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору), відповідно до п.3 ч. №1 кредитного договору. Відповідач, в свою чергу, відповідно до п.1.1 ст.1 ч.№2 кредитного договору зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у кредитному договорі. Відповідно до п.1.5.1. ст. 1.5. ч. №2 кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником щомісяця у розмірі платежу та не пізніше дати платежу, розмір та дата платежу визначені у п.2 ч.1 кредитного договору. Однак, відповідачем не здійснюється в строк погашення відповідних сум кредиту, не сплачені відсотки, інші обов'язкові платежі за кредитним договором. Відповідно до п.1.9.1. кредитного договору, незважаючи на інші положення цього договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем, та /або майновим поручителем своїх боргових та/чи інших зобов'язань за цим договором (в тому числі, але не виключно встановлених в п.2.3. та ст. 3 цього договору) чи іншими укладеними з банком договорами та/або умов документів забезпечення. При цьому, зобов'язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги. Позичальнку було направлено вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором №МL-009/393/2007, вих. №12-4-10/10170 від 20.08.2013 р., яка була отримана ним особисто, проте станом на дату подання позовної заяви вимога виконана не була. Своїми діями відповідач порушив як умови кредитного договору, так інорми чинного законодавства, зокрема. В забезпечення своєчасного виконання кредитного договору був укладений між банком і [PERSON] договір поруки №SR-009/393/2007 від 30.10.2007 р., згідно якого поручитель прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] її зобов'язань перед банком за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань і умовами договору поруки передбачено, що відповідачі відповідають як солідарні боржники. Заборгованість відповідача [PERSON] банку станом на 23.05.2014 р. складає: по кредиту 3974, 43 доларів США, заборгованість по відсоткам в сумі 254, 76 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків в сумі 101, 02 грн., а всього на загальну суму 4229, 19 додларів США, що еквівалентно курсу НБУ станом на 23.05.2014 р. (1 дол. США=11, 71514) 49545, 55 грн. та 101, 02 грн. Тому, банк набув право згідно умов кредитного договору, договору поруки, ст.ст. 526, 553, 554 ЦК України достроково вимагати стягнення заборгованості по кредитному договору в судовому порядку. В ході розгляду справи представник позивача по справі позовні вимоги уточнив і просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «ОТП Банк», заборгованість за кредитним договором станом на 18.02.2015 р. у розмірі 4017, 43 доларів США, що складається з: кредиту 3480, 74 доларів США, заборгованості по відсоткам в сумі 536, 69 доларів США, із визначенням суми заборгованості в гривні в еквіваленті за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Представник відповідача [PERSON] позов визнала частково, пояснивши, що [PERSON] не має можливості розрахуватися і закрити повністю борг на погашення кредиту в зв'язку з відсутністю грошових коштів, й банк може відстрочити погашення боргу, на що з незрозумілих причин не погоджується. В подальшому, після оголошення перерви в судовому засіданні представник відповідача [PERSON], а також відповідач [PERSON] в судові засідання перестали з'являтись, належним чином про час, місце слухання справи повідомлялися, тому суд, враховуючи думку представника позивача, матерали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір у їх відсутність згідно ст. 169ЦПК України. Відповідач [PERSON] належним чином про час, місце слухання справи повідомлявся, неодноразово в судові засідання не з'являвся, тому суд, враховуючи думку представника позивача, матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір без його участі згідно ст. 169 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 30.10.2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», і [PERSON] був укладений кредитний договір №МL-009/393/2007, за умовами якого [PERSON] банком було надано грошові кошти як кредит в сумі 42184 доларів США зі сплатою процентів (фіксована процентна ставка у розмірі 9, 99 % річних та FІRD -процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту), що розміщені у банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору), відповідно до п.3 ч. №1 кредитного договору. Позичальник, в свою чергу, відповідно до п.1.1 ст.1 ч.№2 кредитного договору зобов'язалася прийняти, належним чином використати та повернути позивачу суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у кредитному договорі. Відповідно до п.1.5.1. ст. 1.5. ч. №2 кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником щомісяця у розмірі платежу та не пізніше дати платежу, розмір та дата платежу визначені у п.2 ч.1 кредитного договору. Однак, позичальником [PERSON] не здійснюється в строк погашення відповідних сум кредиту, не сплачені відсотки, інші обов'язкові платежі за кредитним договором. Відповідно до п.1.9.1. кредитного договору, незважаючи на інші положення цього договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем, та /або майновим поручителем своїх боргових та/чи інших зобов'язань за цим договором (в тому числі, але не виключно встановлених в п.2.3. та ст. 3 цього договору) чи іншими укладеними з банком договорами та/або умов документів забезпечення. При цьому, зобов'язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальинком протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги. Позичальнику було направлено банком вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором №МL-009/393/2007, вих. №12-4-10/10170 від 20.08.2013 р., яка була отримана нею особисто, проте вимога виконана не була у повному обсязі, заборгованість за кредитним договором залишилась. Своїми діями [PERSON] порушила як умови кредитного договору, так і норми чинного законодавства, зокрема. В забезпечення своєчасного виконання кредитного договору був укладений між банком і [PERSON] договір поруки №SR-009/393/2007 від 30.10.2007 р., згідно якого поручитель прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] її зобов'язань перед банком за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань і умовами договору поруки передбачено, що відповідачі відповідають як солідарні боржники. Поручителю було направлено банком вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором №МL-009/393/2007, вих. №12-4-10/8246 від 08.07.2014 р., яка була отримана ним, проте вимога виконана не була, заборгованість за кредитним договором залишилась непогашеною. Заборгованість відповідачів по справі банку станом на 18.02.2015 р. складає 4017, 43 доларів США, що складається з: заборгованості по кредиту 3480, 74 доларів США, заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 536, 69 доларів США (а.с.7-20, 24-26). Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути частину позики частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Тому, коли ні позичальник, ні поручителі не здійснили у повному обсязі сплату кредиту та відсотків, позивач по справі набув право вимагати погашення кредиту та відсотків, відшкодування збитків, завданих відповідачами внаслідок невиконання і неналежного виконання умов кредитного договору. Відповідно до ст. 554 ЦК України боржник і поручитель відповідають солідарно перед кредитором. Тому, відповідачі повинні сплатити по умовам договору заборгованість, що утворилась станом на 18.02.2015 р., по якій надані розрахунки подавачем позову, з яким суд погоджується, бо виконаний вірно та правильно (т.1.а.с. 6, 7, 70-127, 174, 175, т.2. а.с.3, 4). Позовні вимоги про наявність заборгованості позичальника перед банком підтверджуються виписками з особового банківського рахунку позичальника [PERSON] (т.1.а.с. 128-158, 177-206). Відповідачі по справі не оспорювали в установленому законом порядку кредитний договір повністю або в частинах, тому такий договір повинен виконуватись у повному обсязі. Діюче цивільне законодавство України (ст.ст. 192 ч.2, 533 ч.3 ЦК України, Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 р. №15093 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» не забороняє звертатись до суду з позовними вимогами про стягнення боргу в іншій валюті, крім грошової одиниці України-гривні, по кредитним договорам, виходячи з того, в якій валюті надавався кредит і що було предметом кредитних договорів. В даному випадку валюта не є засобом платежу. І визначення загальної суми заборгованості, що підлягає стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача по справі необхідно визначити в гривні за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення (еквівалент за курсом Національного банку України на день ухвалення рішення 19 жовтня 2015 року - за 100 доларів США-2129, 7699 гривень становить 85562 грн. 01 коп.). Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України на користь позивача з відповідачів підлягають стягненню солідарно судові витрати по справі, понесені за сплату судового збору при подачі позову до суду та збільшення позовних у ході розгляду справи в розмірі 1075, 91 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 02.06.2014 р., 19.02.2015 р. (т.1. а.с.5, 173). На підставі викладеного,

Outcome: approved