Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

Позивач - ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся з позовом про стягнення заборгованості у розмірі 12055,76 грн. з відповідача - [PERSON]. Позовні вимоги мотивовані тим, що, відповідно до укладеного Договору № б/н від 10.01.2012 року, відповідач отримав кредит в розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4. Умов і правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява на отримання кредиту разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого і цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов і правил користування платіжною карткою, банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості умов договору, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі та строк, встановлені договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6. Умов і правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник має виконати зобов'язання з повернення кредиту, в тому числі, простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач своєчасно кредит не повернув, проценти за його користування не сплатив, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором, станом на 31.10.2014 року наявна заборгованість відповідача в розмірі 12055,76 грн. Оскільки відповідачем порушені умови договору, представник позивача, направивши письмову заяву про підтримання позовних вимог, просив задовольнити позов, стягнути наявну заборгованість з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судові засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, про слухання справи за його відсутності, позов визнав, проти задоволення не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного Договору № б/н від 10.01.2012 року, відповідач отримав кредит в розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір складається з заяви позичальника, Умов і правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно п. 1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Згідно п. 1.1.2.6. Умов і правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник має виконати зобов'язання з повернення кредиту, в тому числі, простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 526, 527, 530, ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Як підтверджується наданими суду доказами, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість. Станом на 31.10.2014 р., відповідно до наявного у справі розрахунку заборгованості, відповідач має заборгованість у сумі 12055,76 грн., що складається з наступного: - 6578,63 грн. - заборгованість за кредитом; - 3726,86 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 700,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов і правил банківських послуг: - 500, 00 грн. - штраф (фіксована частина); - 550,27 грн. - штраф (процентна складова). Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім обставин, передбачених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, які визнаються сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки визнання відповідачем позову має безумовний характер, не суперечить вимогам закону, а також не порушує прав інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позову. Крім того згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved