Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

ТОВ «Лайм Кепітел» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивувало тим, що 13.03.2020 року між ТОВ «Лайм Кепітел» та [PERSON] за допомогою електронного сервісу, що містититься на сайті: www.vashagotivochka.ua, укладено Кредитний договір №ЛЛ-00360584 на суму 3600,00 грн з оплатою процентів за користування кредитом. В зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань, у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 17.08.2020 року становить 12005,09 грн, та складається із: заборгованості по сумі кредиту в розмірі - 3600,00 грн; заборгованості по процентам в розмірі 8352,00 грн, з яких 1152,00 грн - нараховано відповідно до п. 1.4.1 кредитного договору, 7200,00 грн - нараховано відповідно до п. 1.4.2. кредитного договору; 3% річних від простроченої суми в розмірі- 53,09 грн. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 12005,09 грн за кредитним договором №ЛЛ-00360584 від 13.03.2020 року та судові витрати у розмірі 2102,00 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.09.2020 року відкрито спрощене позовне провадження із викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася в порядку, визначеному чинним законодавством, що підтверджується наявними у матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомила. 07.10.2020 року до суду надійшов відзив позивача на позовну заяву (вх. № 69459), у якому вказала, що позивачем було надано фінансову послугу [PERSON] шляхом обрання форми укладення договору № ЛЛ-00360584 від 13.03.2020 року за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи, проте, позивачкою даний договір не було підписано, а тому, на її думку вказаний договір не містить правових підстав та не може слугувати доказом безспірності укладення договору позики. Також зазначила, що вказаний договір містить ознаки кредитного договору, позивачем не було надано доказів укладення відповідного договору [PERSON] . Крім того вказала, що, на її думку, позивачем не надано пояснення щодо нарахування заборгованості за відсотками, а тому заявлені позивачем суми процентів до стягнення не грунтуються на умовах договору і наданому самим же позивачем розрахунку і не підлягають задоволенню. На думку відповідача, позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредита та його часткового погашення, тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними. Додатково зазначила, до розмір нарахованих відсотків значно перевищує розмір заборгованості за кредитом, а також, що відсутні докази направлення позивачем досудових вимог про необхідність сплати простроченої заборгованості. На підставі викладеного, просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Дослідивши матеріали справи, відзив на позовну заяву, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13.03.2020 року між ТОВ «Лайм Кепітел» та [PERSON] укладено кредитний договір №ЛЛ-00360584, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 3600,00 грн, з оплатою процентів за користування кредитом. Вбачається, що кредитний договір про надання фінансового кредиту був укладений за допомогою відповідного електронного сервісу, що міститься на офіційному сайті Товариства: www.vashagotivochka.ua. Під час реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства, позичальник надав всі необхідні відомості шляхом заповнення обов`язкових реквізитів кредитного договору та проставив відмітку про надання дозволу на обробку своїх персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, що відповідає ЗУ «Про захист персональних даних» та рекомендаціям Уповноваженого ВРУ з прав людини щодо застосування положень цього Закону. Враховуючи те, що договір укладався відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», то примірник кредитного договору був наданий позичальнику в його особистому кабінеті на сайті Товариства. Відповідно до ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Як вказує позивач, на сайті www.vashagotivochka.uа. розміщено Правила надання грошових коштів у позику онлайн Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайм Кепітел» (далі - Правила), які є публічною пропозицією (офертою), у розумінні ст. 641 та - ЦК України, укласти договір на умовах, що запропоновані Товариством. Ці Правила є невід`ємною частиною договору, так званою його «публічною» частиною (п. 7.3. кредитного договору). Клієнт здійснює заповнення заявки на сайті, обов`язково вказуючи всі дані, відмічені в якості обов`язкових для заповнення. Заповнюючи заявку, позичальник у відповідності до пункту 3.6. Правил, надає згоду на обробку Товариством своїх персональних даних, а також на те, що Товариство має право звернутись за інформацією про фінансовий стан позичальника або іншою інформацією, яка необхідна для прийняття рішення про надання кредиту. Оформлення вищезазначеної згоди відповідає вимогам ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних». У сфері електронної комерції згода суб`єкта персональних даних може бути надана під час реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції шляхом проставлення відмітки про надання дозволу на обробку своїх персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, за умови, що така система не створює можливостей для обробки персональних даних до моменту проставлення відмітки. На основі зазначених клієнтом даних інформаційна система Товариства генерує «індивідуальну» частину договору (у разі прийняття рішення про надання кредиту). Додатково Товариство залишає за собою право зателефонувати клієнту за телефонним номером, зазначеним в заявці, як для підтвердження повноти, точності, достовірності зазначеної в заявці інформації, так і для отримання інших відомостей від клієнта, які Товариство визнає вхідними для прийняття рішення про надання кредиту. На підставі заповненої реєстраційної форми інформаційна система Товариства здійснює реєстрацію даних заявника на сайті Товариства та створює особистий кабінет заявника/позичальника, де він має змогу ознайомитися з договором(ами), поточним станом заборгованості, оплатити заборгованість тощо. Рішення про надання кредиту приймається Товариством на підставі автоматизованої обробки персональних даних клієнта і інформації отриманої про нього із законних джерел, зокрема інформації бюро кредитних історій. Товариство інформує клієнта про прийняте рішення щодо видачі або відмову у наданні кредиту через SMS-повідомлення на телефонний номер, зазначений в заявці, та/або листом, надісланим на електронну пошту, вказану заявником, та/або шляхом розміщення інформації в особовому кабінеті заявника на сайті Товариства. У випадку прийняття рішення про надання кредиту, заявнику надсилається «оферта» (пропозиція укласти договір) та текст майбутнього кредитного договору на умовах та в порядку, передбаченому цими Правилами. Кредитний договір укладається в електронному вигляді в особистому кабінеті. При цьому заявник має технічну можливість прийняти умови кредитного договору, або відмовитись від них. Після ознайомлення з умовами кредитного договору, у випадку підтвердження заявником із зазначеними умовами, йому на телефон надсилається одноразовий ідентифікатор, який в подальшому вноситься у відповідне поле для підпису на сайті Товариства. Таким чином заявник акцептує оферту електронним підписом одноразового ідентифікатора, після чого кредитний договір вважається укладеним. На підставі наведеного, суд критично оцінює доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву щодо того, що вона не підписувала Кредитний договір №ЛЛ-00360584 а тому, на її думку вказаний договір не містить правових підстав та не може слугувати доказом безспірності укладення договору позики. Після укладання сторонами кредитного договору та переведення коштів на вказану позичальником банківську карту, другий примірник кредитного договору направляється на електронну адресу позичальника. Кредит видається шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на картковий рахунок клієнта, зазначений в заявці. Згідно статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Товариство проводить верифікацію банківських карт згідно правил міжнародних платіжних систем Visa та Маstercard (знаходяться для ознайомлення у відкритому доступі на офіційних веб-сайтах вищезазначених платіжних систем). Згідно п.1.1. Кредитного договору №ЛЛ-00360584 від 13.03.2020 року, кредитодавець передає позичальнику грошові кошти (кредит) в сумі 3600,00 грн. на умовах строковості, зворотності, оплатності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах цього кредитного договору. Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, строк дії кредитного договору складає 365 календарних днів. Закінчення строку дії кредитного договору не припиняє зобов`язання, яке не було виконане належним чином однією зі сторін. Строк користування кредитом складає 16 (шістнадцять) днів, а у випадках, передбачених цим кредитним договором, може бути продовжений до 96 (дев`яносто шести) днів включно (п. 1.3. кредитного договору). Згідно п. 1.4.-1.4.2 Кредитного договору №ЛЛ-00360584 від 13.03.2020 року, проценти за користування кредитом нараховуються за фактичну кількість днів користування кредитом: у розмірі 2,0% (два цілих нуль десятих відсотки) від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом протягом 16 (шістнадцяти) календарних днів з дня надання кредиту; у розмірі 2,5% (два цілих п`ять десятих відсотка) від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом з дня, наступного за днем закінчення строку, передбаченого пунктом 1.4.1. договору, якщо зобов`язання не виконані позичальником належним чином, наступні 80 календарних днів до 96 календарного дня включно з дати надання кредиту. При цьому сторони визнають, що зазначені процентні ставки є їх двосторонньою взаємною домовленістю, узгодженою умовами кредитного договору. Судом встановлено, що кредитодавець повністю виконав взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, про що свідчить підтвердження платіжного сервісу АТ «ПУМБ» про проведення 13.03.2020 року успішної видачі займу на карту [PERSON] за договором №ЛЛ-00360584 від 13.03.2020 року в сумі 3600,00 грн. З огляду на викладене, боржник [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала, у визначені кредитним договором строки, а саме станом на 17.08.2020 року заборгованість не погасила, не сплачує нараховані у відповідності до п. 1.4.1.-1.4.2. кредитного договору проценти за користування, таким чином ухиляючись від виконання прийнятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, а відповідач [PERSON] , всупереч умовам кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання. У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, утворилась заборгованість, яка станом на 17.08.2020 року становить 12005,09 грн, та складається із: заборгованості по сумі кредиту в розмірі - 3600,00 грн.; заборгованості по процентам в розмірі 8352,00 грн., з яких 1152,00 грн. - нараховано відповідно до п. 1.4.1 кредитного договору, 7200,00 грн. - нараховано відповідно до п. 1.4.2. кредитного договору; 3% річних від простроченої суми в розмірі - 53,09 грн., що підтверджується наданим позивачем в матеріали справи розрахунком заборгованості (а.с. 24). Викладене спростовує твердження відповідача щодо того, що позивачем не надано пояснення щодо нарахування заборгованості за відсотками, а тому заявлені позивачем суми процентів до стягнення не грунтуються на умовах договору і наданому розрахунку і не підлягають задоволенню. Щодо доводів відповідачки про те, що розмір нарахованих відсотків значно перевищує розмір заборгованості за кредитом, при цьому [PERSON] посилається на положення ст. 549 ЦК України (поняття неустойки) та норми Закону України "Про захист прав споивачів" щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації, суд зазначає, що стягнення пені та компенсаційних витрат не заявлялось до стягнення позивачем у межах даної справи. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, враховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними, а відтак підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. З урахуванням задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 2102,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved