Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 09 листопада 2007 року між нею та відповідачем [PERSON], актовий запис №74, неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу залишити проживати з нею, витрати по розгляду даної справи залишити за нею. Свої вимоги мотивує тим, що 09 листопада 2007 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. Від цього шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. З часом їхні відносини погіршилися, зокрема, вони не зійшлись характерами та поглядами на життя, між ними часто почали виникати суперечки та сварки. Тривалий час вони терпіли одне одного, але тепер взаємно вирішили юридично припинити їх шлюбні стосунки. Постійні сварки і конфлікти призвели до того, що вони практично перестали спілкуватися, у них відсутні будь-які спільні інтереси, спільне господарство не ведуть, тому їх шлюбні відносини носять лише формальний характер, а сімя фактично розпалася. Вже більше року вони разом не проживають. Оскільки із відповідачем її вже нічого не звязує, крім спільної дитини, і в майбутньому вона не хоче мати з ним жодних відносин, тому просить даний шлюб розірвати. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, а надання строку на примирення не виправить стан їх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], після розірвання шлюбу просить залишити проживати з нею, а прізвище "Свирида" їй не змінювати. Відповідач позов визнав, про що зазначив у своїй письмовій заяві. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Позивачка та її представник - адвокат [PERSON] звернулися до суду із заявами вх. № 2175/2019 від 04.04.2019 та вх. № 2613/2019 від 18.04.2019, в яких вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задовольнити, шлюб розірвати, справу розглядати без них, врахувавши заяву відповідача про визнання позову. Від відповідача на електронну пошту суду за вх. № ЕП-357/2019 від 04.04.2019 та за допомогою поштового зв'язку за вх. №2316/2019 від 09.04.2019 надійшла заява, в якій останній вказує, що позов визнає повністю, вважає, що їх шлюб зберегти неможливо, у зв'язку з перебуванням за кордоном з'явитися в судове засідання не має змоги, тому просить розглядати справу без його участі, а позов задовольнити. Відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі з 09 листопада 2007 року, який зареєстрований в Болехівському міському відділі ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франіквській області, актовий запис № 74, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-НМ № 209619, виданим повторно 26 грудня 2018 року. Прізвище чоловіка та дружини після державної реєстрації шлюбу Свирида (а.с. 4). Як вбачається із [PERSON] з реєстру актів про народження відділу демографічної служби Муніципалітету міста Віченца (Італія), перекладеного з італійської мови, апостиль, засвідчений в м. Віченца 28.04.2017 за номером 2606 Префектурою в м. Віченца-О.М.С., підписаний адміністративним службовцем [PERSON], згідно реєстру актів про народження вищезазначеного муніципалітету за 2009 рік, частина 1, серія А, під номером 673 зареєстровано, що 19 липня 2009 року народився [PERSON], батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність неповнолітньої дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: Дослідивши докази, які надані позивачкою на обґрунтування позовних вимог, взявши до уваги заяву відповідача про визнання позову, з'ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 СК України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Ч. 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Ч. 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивачки про те, що сторони спільно не проживають, між ними припинилися будь-які шлюбні відносини, їхній шлюб носить формальний характер,\~чого не\~заперечує відповідач. Сторони не бажають зберегти сім'ю, наполягають на розірванні шлюбу, вважають примирення між ними неможливим. Оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Обидві сторони погодилися щодо визначення місця проживання малолітньої дитини разом з матір'ю, позивачкою по справі. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, прізвище позивачці Свирида після розірвання шлюбу не змінювати, неповнолітнього сина [PERSON] залишити проживати з матір'ю. Позивачка просить судові витрати з відповідача не стягувати та залишити їх за нею. На підставі викладеного, статей 24, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України, ст. 206 ЦПК України,

Outcome: approved