Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

У грудні 2014р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов'язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0044га за адресою: [ADDRESS], посилаючись в обґрунтування вимог на те, що відповідачем було самовільно зайнято земельну ділянку за вказаною адресою, за даним фактом вона неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративних стягнень у вигляді штрафів; 23.12.2013р. винесено приписи з вимогами про усунення порушення вимог земельного законодавства, але вказані вимоги відповідачем не виконані. У судовому засіданні представник позивача був відсутній, надав заяву про підтримку позову і розгляд справи без його участі. Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку, до суду не з'явився вдруге. За таких обставин суд за згодою позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 23.12.2013р. Державною інспекцією сільського господарства в Миколаївській області була проведена перевірка з питання дотримання вимог земельного законодавства при використанні земель державної та комунальної власності за адресою:[ADDRESS]. За результатами перевірки установлено, що відповідачем [PERSON] самовільно зайнято земельну ділянку житлової та громадської забудови площею 0,0044га за адресою:[ADDRESS], про що Державною інспекцією сільського господарства в Миколаївській області складено акт обстеження земельної ділянки №54 від 23.12.2013р., що підтверджується його копією. 23.12.2013р винесено припис №001015 з вимогою про усунення у п'ятнадцяти денний термін порушення вимог земельного законодавства. Крім того, 23.12.2013р інспектором Державної інспекції сільського господарства в Миколаївській області відносно відповідача [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення № 000842 за ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв'язку з самовільним зайняттям земельної ділянки житлової та громадської забудови площею 0,0044 га за адресою [ADDRESS]. За результатами розгляду протоколу відповідача притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП та накладено штраф в сумі 170грн. У зв'язку із встановленням Державною інспекцією сільського господарства в Миколаївській області факту самовільного зайняття земельної ділянки житлової та громадської забудови площею 0,0044 га за вказаною адресою інспекцією, відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №963 від 25.07.2007р, проведено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки [PERSON], розмір якої склав 355грн.42коп., що підтверджується наданим розрахунком. 22.01.2014р Державною інспекцією сільського господарства в Миколаївській області була проведена перевірка з питання виконання умов припису №001015 від 23.12.2013р. В результаті перевірки встановлено, що виконання вимог припису №001015 від 23.12.2013р стосовно самовільного зайняття земельної ділянки житлової та громадської забудови площею 0,0044га за адресою [ADDRESS] не здійснено, порушення вимог земельного законодавства не усунено. За результатами перевірки з питання виконання умов припису № 001015 від 23.12.2013р за адресою [ADDRESS], державним інспектором сільського господарства в Миколаївській області 22.01.2014р винесено припис №000035 з вимогою про усунення відповідачем [PERSON] у місячний термін порушення вимог земельного законодавства. 22.01.2014р інспектором Державної інспекції сільського господарства в Миколаївській області складено протокол про адміністративне правопорушення №000057 відносно [PERSON] за ст. 188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв'язку з самовільним зайняттям земельної ділянки житлової та громадської забудови площею 0,0044 га за адресою [ADDRESS]. За результатами розгляду протоколу [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 188-5 КУпАП та накладено штраф у розмірі 153,00 грн. Згідно зі статтею 13 Конституції України земля, її надра, атмосфера, повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади. Статтями 14 Конституції України та 373 Цивільного кодексу України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до статті 2 Земельного кодексу до земельних відносин належать відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Статтею 123 Земельного кодексу України визначено порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування та, зокрема, встановлено, надання земельних ділянок державної або комунальної, власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. При цьому, пунктом 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлено, що вирішення питань регулювання земельних відносин відноситься до виключної компетенції міської ради, ці питання розглядаються виключно на пленарних засіданнях міської ради. Отже, за відсутності рішення органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність або в користування юридична особа або фізична особа не має права використовувати земельну ділянку комунальної або державної форми власності. Відповідно до пункту б частини 1 статті 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за таке порушення, як зокрема, самовільне зайняття земельних ділянок. Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначені правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель та передбачено, що цей Закон спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля. Згідно зі статтею 1 вказаного Закону, у якій міститься визначення термінів, самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Розділом 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011р "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" визначені положення щодо відповідальності за порушення земельного законодавства та у п.3.1 визначено, що відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки. Згідно з ч.1 ст.212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу пропорційно задоволених вимог також присуджуються з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved