overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 4 березня 2011 року. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що сімейне життя не склалося через відсутність порозуміння між ними, розбіжність поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства і виховання дітей, що відповідач влаштовує постійні сварки, в тому числі і в присутності сторонніх осіб, а в ході останньої сварки, що виникла між ними, він наніс їй кілька ударів, у звязку з чим вона була змушена забрати дітей та переїхала проживати до своїх батьків і це призвело до припинення шлюбних відносин в січні 2015 року, позивачка прохала розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що спільне життя з відповідачем не склалося через те, що останній зловживає спиртними напоями, застосовує до неї фізичну силу. З травня місяця вони разом не проживають. А тому на примирення не згідна і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб № 070989, між сторонами було укладено шлюб 4 березня 2011 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони на даний час не проживають разом і відновлювати подружні відносини позивачка не бажає, як, мабуть, і відповідач, оскільки він ніяким чином не відреагував на вказаний позов та не вжив заходів для збереження сім`ї, до того ж постійні сварки між подружжям можуть негативно вплинути на виховання дітей, з чого слідує, що збереження сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто "Довженко". На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 4 серпня 2011 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що сім`я розпалася через неприязні відносини, що склалися між ними, на грунті яких в сім'ї часто виникали сварки, а також відсутність поваги до неї з боку чоловіка, у зв`язку з чим подружні відносини були припинені з липня 2014 року, позивачка прохала розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейні відносини, небажання відповідача забезпечувати сім`ю матеріально, наявність у нього постійних боргів. А тому на примирення вона не згідна і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав та пояснив суду, надає матеріальну допомогу дружині та дитині по мірі можливості. Коли він приїхав додому у відпустку, то позивачка, нічого не пояснюючи, зібрала речі і перейшла проживати до своїх батьків. У зв`язку з цим проти розірвання шлюбу він не заперечує. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб [NUMBER], між сторонами було укладено шлюб 4 серпня 2011 року. Відповідно до ч.2 ст.112СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони на даний час проживають окремо і відновлювати подружні відносини не бажають, з чого слідує, що збереження сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити відповідачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто "[PERSON]", за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 5 серпня 2016 року. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що на протязі останніх місяців сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними подружніх відносин і вони перестали бути членами однієї сім`ї, а також подальше спільне проживання є неможливим, оскільки в сім`ї склалася психологічна несумісність, що призводить до постійних конфліктів, позивачка прохала розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що вони вирішили розлучитися, оскільки не зійшлися характерами, до того ж відповідач проживає з іншою жінкою, у зв`язку з чим вони припинили сімейні відносини з січня цього року. На примирення вона не згідна і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав та пояснив суду, що вони дійсно не зійшлися характерами і він не бажає проживати з позивачкою, підтвердивши при цьому, що фактично створив нову сім`ю. А тому на примирення він теж не згідний і не заперечує проти розірвання шлюбу. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб № 127561, між сторонами було укладено шлюб 5 серпня 2016 року. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони з січня 2018 року не підтримують подружніх відносин та відновлювати їх не бажають, примирення між ними не досягнуто, до того ж відповідач створив нову сім`ю, у зв`язку з чим між ними склалися такі відносини, за яких подальше спільне проживання є неможливим, з чого слідує, що збереження даної сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст. 113 СК України суд вважає можливим повернути позивачці прізвище, яке вона мала до реєстрації даного шлюбу, тобто "Дронова", за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 5 червня 2009 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що сімейне життя між ними не склалося і через різні світогляди вони не могли спільно вирішувати питання сім`ї, у зв`язку з чим з травня 2014 року проживають окремо, позивачка прохала розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що вони не знаходять спільної мови між собою, не розуміють один одного, розмовляють на підвищених тонах і їхні сварки можуть негативно вплинути на дитину. А тому вона наполягає на розірванні шлюбу. Крім того за наданий судом строк вони не помирилися і продовжують проживати окремо. Відповідач позов не визнав, прохаючи надати строк для примирення, та пояснив суду, що він на розірвання шлюбу не згідний і намагається зберегти сім'ю заради дитини. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб [NUMBER], між сторонами було укладено шлюб 5 червня 2009 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони на протязі тривалого часу не підтримують подружніх відносин і позивачка відновлювати їх не бажає, до того ж між ними склалися такі відносини, коли спільне проживання є неможливим, а постійні сварки можуть негативно вплинути на виховання та стан здоров`я дитини, з чого слідує, що збереження сім`ї буде суперечити їх інтересам. Більше того за наданий судом строк сторони не помирилися, позивачка наполягає на розірвання шлюбу, у зв`язку з чим суд вважає недоцільним надання нового строку для примирення подружжя. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно та зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто "[PERSON]", за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 6 лютого 2012 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що сімейне життя не склалося через зловживання відповідачем спиртними напоями, на грунті чого постійно виникали сварки, його зв'язки з іншими жінками, безвідповідальне ставлення до своєї поведінки в сім'ї, що проявлялося в небажанні поважати її як дружину та їх спільну дитину, у зв'язку з чим подружні відносини були припинені в жовтні 2013 року, позивачка прохала розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що спільне життя з відповідачем не склалося через часте вживання ним алкоголю, влаштування скандалів, під час яких він виганяв її з дитиною з дому, а також допускав подружню зраду. Протягом останнього року вони не проживають разом, а тому просить розірвати шлюб. Відповідач позов визнав і пояснив суду, що він згідний з тим, що розповіла позивачка і не заперечує проти розірвання шлюбу. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб [NUMBER], між сторонами було укладено шлюб 06.02.2012 року. Як встановлено судом, сторони на протязі тривалого часу проживають окремо і відновлювати подружні відносини не бажають, через постійні сварки вони віддалилися один від одного, до того ж відповідач планує створити нову сім`ю, з чого слідує, що збереження сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто "[PERSON]". На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 7 вересня 2013 року. Від шлюбу вони дітей не мають. Посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з чим сімейні відносини між ними припинилися в січні 2014 року, позивачка прохала розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що відповідач не бажає з нею проживати і створив нову сім`ю. Останні три роки вони разом не проживають, а тому на примирення вона не згідна і наполягає на розірванні шлюбу Відповідач в судове засідання не з`явився. Разом з тим позивачкою надано суду його заяви про розірвання шлюбу від 21.09.2016 року, з яких вбачається, що він згідний на розірвання даного шлюбу. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб [NUMBER], між сторонами було укладено шлюб 7 вересня 2013 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони на протязі тривалого час проживають окремо і відновлювати подружні відносини не бажають, оскільки відповідач, зі слів позивачки, має іншу сім'ю, з чого слідує, що збереження даної сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто "[PERSON] ", за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 7 липня 2012 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. Посилаючись на те, що сімейне життя не склалося через постійне виникнення сварок на грунті того, що кожен має свої погляди на життя та ведення спільного господарства, у зв`язку з чим сімейні відносини між ними були припинені, позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивачка та її представник не з'явилися, прохаючи розглядати справу без їх участі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, також в судове засідання не з`явився. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб № [NUMBER], між сторонами було укладено шлюб 7 липня 2012 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони на даний час не проживають разом і відновлювати подружні відносини позивачка не бажає, з чого слідує, що збереження сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто " [PERSON]". На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 8 травня 1997 року. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, наявність у відповідача проблем з алкоголем, що призводило до сварок, постійних витрат в той час, коли він тривалий період не працював і участі в матеріальному забезпеченні сім`ї не приймав, в результаті всього цього вони стали зовсім чужими людьми і з 2010 року припинили сімейні відносини, позивачка прохала розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що відповідач тривалий час ніде не працював і сім`ю не забезпечував, зловживав спиртними напоями, через що в сім'ї постійно виникали сварки, свідком яких була їх дочка. У зв`язку з цим на примирення вона не згідна і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав та пояснив суду, що в сім`ї дійсно виникали сварки через його безробіття, а також бували випадки, що він випивав і дружині це не подобалося. Декілька років вони не проживають однією сім`єю, а тому він теж згідний на розірвання шлюбу. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про одруження № [NUMBER], між сторонами було укладено шлюб 08.05.1997 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони на протязі тривалого часу не підтримують подружніх відносин та відновлювати їх не бажають, з чого слідує, що збереження даної сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто "[PERSON]", за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом зазнаючи, що вона з 06 серпня 2010 року по день звернення до суду проживає однією сім`єю без шлюбу з відповідачем [PERSON]. Від спільного проживання в сторін народилася дочка - [PERSON], [INFO], згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER], зареєстроване відділом ДРАЦС Сквирського РУЮ у Київській області, актовий запис № 174. Дитина перебуває на утриманні та вихованні позивачки. Відповідач не цікавиться вихованням дитини, добровільно відмовляється надавати кошти на утримання позивачки та на утримання дитини. Договору між батьками про сплату алдіментів на утримання дитини, не укладено. Позивачці важко матеріально забезпечувати дочку та себе, тому вона змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивачці відомо, що відповідач має стабільні доходи, стан його здоров`я задовільний, непрацездатних батьків та інших дітей на утриманні немає. Відповідач в судове засідання призначене на 30.05.2014 року не з'явився, про місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не подавав, а тому суд за відсутності заперечень позивачки, на підставі ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів. Вказані обставини встановлені дослідженими матеріалами справи. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд приходить до висновку, що маються достатні підстави для задоволення позовних вимог позивача, а тому приймає рішення про стягнення з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.01.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" позивачка звільнена від сплати судового збору, тому суд відповідно до ст. 88 ЦПК України приймає рішення про стягнення судового збору з відповідача на користь держави. Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи його тим, що 26 листопада 1989 року уклала шлюб з відповідачем, неповнолітніх дітей не мають, разом не проживають з серпня 2013 року. Перебуваючи у шлюбі вони не змогли зберегти почуття взаємної любові та поваги. Відповідач ухиляється від подання спільної заяви про розірвання шлюбу до органів реєстрації актів цивільного стану. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та відновити її дошлюбне прізвище. До початку судового розгляду відмовилась від вимоги про відновлення дошлюбного прізвища. В судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 26 листопада 1989 року виконавчим комітетом Сиваської селищної ради Новотроїцького району Херсонської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис №58. Після укладення шлюбу присвоєно спільне прізвище "[PERSON]". Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Сторони про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги не піклуються, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер. Відповідач ухиляється від подання спільної заяви про розірвання шлюбу до органів реєстрації актів цивільного стану. За таких обставин, шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. підлягають стягненню з відповідачки на користь позивачки, оскільки позов задоволено в повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 105, ст.ст.110-112, 113, 114, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved