Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

позивач МТСБУ через свого представника Приступу Л.Л. звернулось в суд із указаним позовом, у якому просить стягнути із відповідача [PERSON] , в порядку регресу, страхове відшкодування в розмірі 100870,00 грн. та судовий збір у розмірі 2270 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 18 січня 2019 року із вини відповідача [PERSON] , який керував автомобілем марки «Audi В5», реєстраційний номер [NUMBER] , трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого був пошкоджений автомобіль марки «Porshe Cayenne», реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] , за наслідками чого відповідача було визнано винним на підставі постанови Буського районного суду Львівської області від 05.02.2019 року. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №22 від 12.02.2019, вартість матеріального збитку становить 125685,30 грн. На підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/6931074 строком дії з 27.04.2018 року до 26.04.2019 року, потерпілий звернувся до позивача із відповідною заявою, за наслідками чого після належної перевірки матеріалів справи, позивачем було здійснено регламентну виплату потерпілому в розмірі 100000,00 грн. та понесено позивачем витрати для встановлення розміру збитків та збору документів у розмірі 870,00 грн. У зв`язку із наведеним, оскільки позивач здійснив виплату страхового відшкодування за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП та не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (тобто за відповідача), який добровільно не компенсував зазначені витрати позивачу, а тому останній звернувся до суду та просив стягнути спірну суму грошових коштів із відповідача. Ухвалою судді від 25.05.2021 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, яка не є підприємцем, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим судом про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, а відзиву на позовну заяву не подавав, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, що в силу вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Ураховуючи наведене і те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням частини першої статті 280 ЦПК України. Згідно частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до приписів ст. 12, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що постановою Буського районного суду Львівської області від 05 лютого 2019 року відповідача [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. в дохід держави. Із указаної постанови судді вбачається, що 18 січня 2019 року о 11 год. 30 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Audi В5», реєстраційний номер [NUMBER] , виїжджаючи із прилеглої дороги на головну, проявив неуважність до дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем марки «Porshe Cayenne», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , чим порушив вимоги п. 2.3 «б», п. 10.2 ПДР України, внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП. В силу частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відтак, вищевказаним судовим рішенням, у відповідності до якого відповідача у цій справі [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності та визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, завірена копія якого міститься в матеріалах справи, яким установлені вищевказані обставини пригоди за участю відповідача, доказуванню не підлягають. Згідно вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до вимог ч. 2, ч. 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує, шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Як убачається зі Страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/6931074 строком дії з 27.04.2018 року до 26.04.2019 року, що потерпілий [PERSON] застрахував свою цивільну відповідальність у ПАТ «НАСК «ОРАНТА», де ліміт страхової суми, за завдану майну шкоду становить - 100000,00 грн. Потерпілий [PERSON] з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ із відповідною заявою від 21 лютого 2019 року. Як убачається з Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №22 від 12.02.2019, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Porshe Cayenne», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження у ДТП 18.01.2019 року, з врахуванням результатів його обстеження, становить - 125685,30 грн. У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ після зібрання та перевірки матеріалів по справі, здійснило регламентну виплату потерпілій особі ( [PERSON] ) в розмірі 100000,00 грн., що підтверджується Платіжним дорученням №936097 від 15.03.2019, а також оплатило послуги експерта по справі у розмірі 870,00 грн. згідно Платіжного доручення №935855 від 11.03.2019. Відповідно до вимог п. 38.2.1 ст. 38 вказаного Закону та ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За таких обставин, оцінюючи надані позивачем та досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення повністю, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 100870,00 грн. у рахунок відшкодування витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування, а також 2270 грн. сплаченого судового збору. Ураховуючи наведене та

Outcome: approved