Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом\~до відповідача, посилаючись на те, що позивач, [PERSON], являється власником житлового будинку із погоспордарськими спорудами, розташованого в с. Славна по вул. Садова (раніше вул. Суворова, буд. 6), буд. 12, Липовецького району Вінницької області. У вересні 2018 року з метою реєстрації права власності на вищевказане нерухоме майно для реалізації належних як власнику правомочностей щодо відчуження належного майна, позивач звернувся до державного реєстратора, утім йому було відмовлено у державній реєстрації прав на належний йому житловий будинок із погосподарськими спорудами,\~мотивуючи тим, що даний обєкт нерухомості належить до суспільної групи колгоспний двір, а тому належить його членам на праві спільної сумісної власності, тому встановити, яка частка зазначеного будинку належить [PERSON] не представляється можливим, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом. У межах визначеного судом строку відповідач не надав до суду відзив, однак сільський голова надав заяву, в якій не заперечував щодо задоволення позову, розгляд справи просив проводити за відсутності представника сільської ради. Позивач та його представник в судове засідання не зявились, проте останній надав суду заяву, в якій позов підтримав та\~просив розглянути справу без їх участі. З огляду на викладене, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи суд проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння №44 від 19.10.1989 [PERSON] являється власником житлового будинку із погосподарськими спорудами, що розташований за адресою: с. Славна, вул. Суворова, 6, Липовецького району Вінницької області (а.с. 7). На підставі рішення Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області "Про перейменування вулиць та упорядкування нумерації будинків" від 04.12.2015, 2 сесії 7 скликання, вулицю Суворова перейменовано на вулицю Садова, та проведено упорядкування нумерації будинків та присвоєно № 12 (а.с.8). [PERSON] інформації органу місцевого самоврядування від 11.09.2018 за №287, [PERSON] був головою двору вказаного обєкта нерухомості станом на 15.04.1991, інших членів двору не було. [PERSON] з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, яка розташована в с. Славна по вул.. Садова, 12, Липовецького району, площею 0,25 га, є приватною власністю [PERSON], тобто під належним останньому нерухомим майном. Рішенням державного реєстратора від 17.09.2018 позивачу, [PERSON], було відмовлено у державній реєстрації права власності на належний йому житловий будинок із погосподарськими спорудами,\~мотивуючи тим, що даний будинок належить до суспільної групи колгоспний двір, а тому належить його членам на праві спільної сумісної власності, тому встановити, яка частка зазначеного будинку належить [PERSON] не представляється можливим. Позивач, вказуючи на порушення його прав передбачених як законного володільця на нерухоме майно звернувся до суду із даним позовом. Відповідно до статті 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ст. 123 ЦК УРСР). Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] був одноосібним власником житлового будинку, що розташований в с. Славна по вул. Садова, 12 (раніше вул. Суворова, 6), Липовецького району Вінницької області. За таких\~обставин та\~у контексті\~приведених вище\~правових норм,\~суд дійшов\~висновку,\~що позивачем\~доведено обставини\~викладені ним\~у позовній\~заяві, наявність порушених прав позивача є очевидним, а визнання права власності на вказане майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для вчинення своїх законних прав, що було встановлено в ході судового розгляду, отож суд дійшов висновку, що позов обґрунтований. Крім цього, представник відповідача надав суду заяву про визнання позову. Ураховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Outcome: approved