Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , яка діє від свого імені та від імені неповнолітнього [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про усунення перешкод у здійсненні права власності. У позові зазначав, що йому на праві власності належить Ѕ частка житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 25.05.1985 року старшим державним нотаріусом 3-ої Запорізької державної нотаріальної контори Кожевніковою Л.А., реєстр № 190/1985. Право власності зареєстровано в ОП «ЗМБТІ» 24.01.1986 р. Фактично зазначена частка являє собою в будинку відокремлену квартиру [ADDRESS] . У належному позивачу приміщенні зареєстровані, крім позивача, син - [PERSON] , його колишня дружина- [PERSON] та їх син - [PERSON] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.07.2016 року. Одразу після розірвання шлюбу відповідачка [PERSON] разом з дитиною виїхала з будинку, забрала всі особисті речі та речі дитини. Відповідно, вже майже три роки відповідачка в будинку, не проживає, вона залишила вона залишила добровільно. Позивач має на меті розпорядитися належною власністю. Реєстрація третіх осіб, в тому числі неповнолітньої особи, є значною перешкодою для вчиненні правочинів відчуження нерухомого майна. Посилаючись на вказані обставини, просив суд усунути [PERSON] перешкоди при користуванні належною на праві власності 1/2 часткою квартири [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] такими, що втратили право користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS] . Ухвалою суду від 09.07.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. В судове засідання представник позивача не з`явилася, суду надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у відсутність та відзиву на позов не надано. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні Право власності є непорушним. Згідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить 1/2 частка житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 25.05.1985 року старшим державним нотаріусом 3-ої Запорізької державної нотаріальної контори Кожевніковою Л.А., реєстр № 190/1985. Право власності зареєстровано в ОП «ЗМБТІ» 24.01.1986 р. Фактично зазначена частка являє собою в будинку відокремлену квартиру [ADDRESS] (а.с.5,6) У належному позивачу приміщенні зареєстровані, крім позивача, син позивача - [PERSON] , колишня дружина сина- [PERSON] та їх син - [PERSON] (а.с.7) Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.07.2016 року.(а.с.8) Як зазначає позивач, після розірвання шлюбу відповідач [PERSON] разом з дитиною виїхала з будинку, забрала всі особисті речі та речі дитини. Відповідно, вже майже три роки відповідачка в будинку, не проживає, житло залишила добровільно.Позивач має на меті розпорядитися належною власністю. Реєстрація третіх осіб, в тому числі неповнолітньої особи, є значною перешкодою для вчиненні правочинів відчуження нерухомого майна. Водночас відповідачем у справі не надано суду жодних доказів в порядку ст. 81 ЦПК України в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судового розгляду. У відповідності зі ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Разом з тим, згідно з ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що реєстрація відповідача у зазначеній квартирі перешкоджає власнику квартири у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном. Водночас відповідачем у справі не надано суду жодних доказів в заперечення позовних вимог. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, а ще при тій умові, що ці порушення були поєднані з позбавленням володіння його нерухомого майна. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно з положеннями ст.ст. 16, 391, 386 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право, в тому числі шляхом усунення перешкоди у здійсненні [PERSON] права власності шляхом визнання колишніх членів сім`ї власника - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] такими, що втратили право користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS] . Обраний позивачем спосіб захисту його прав відповідає вимогам закону. За вказаних обставин суд вважає, що позов є підставним і підлягає до задоволення.

Outcome: approved