Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, який потім зменшила, просить стягнути з відповідача заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини - доньки [PERSON], [INFO] та сплати неустойки (пені). В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 29.10.2008 р. стягнуто щомісячно з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі ? його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки, [PERSON], [INFO], до її повноліття. Однак відповідач безвідповідально відноситься до покладеного на нього обов'язку по сплаті аліментів, не сплачуючи їх по декілька років, мотивуючи тим, що не працевлаштований. Внаслідок нерегулярної сплати аліментів, станом на 13.10.2014 р за відповідачем утворилася заборгованість в сумі 9 998 грн. 47 коп. та 2 000 грн. - неустойки (пені). У судове засідання сторони не з'явились, направивши суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача та відповідач у заявах від 13.10.2014 року позов визнали, проти задоволення позовних вимог не заперечують у розмірі 9 998 грн. 47 коп. заборгованості, 2 000 грн. неустойки (пені). Позивачка у заяві від 13.10.2014 року позов підтримала. Представник Відділу державної виконавчої служби Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засіданні не з'явився, направивши заяви про розгляд справи за його відсутності та просить рішення винести на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Суд вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 29.10.2008 р. стягнуто щомісячно з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі ? його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки, [PERSON], [INFO], до її повноліття, починаючи з 29.10.2008 року. Згідно заяви про зменшення позовних вимог заборгованість відповідача по виконавчому листу № 2-1567 від 29.10.2008 року, станом на 13.10.2014 р. за несплату аліментів становить 9 998 грн. 47 коп. Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Загальний розмір неустойки (пені) складає 2 000 грн. 00 коп. та визнається відповідачем у заяві від 13.10.2014 року. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 9 998 грн. 47 коп. - заборгованості по сплаті аліментів, неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 2 000 грн. 00 коп. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Outcome: approved