Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

У жовтні 2017 року публічне акціонерне товариство «Кредобанк» звернулося до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованість за договором № 23203/2015 про надання овердрафту від 6.03.2015 року на загальну суму 17463,64 гривень та судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що всупереч умов укладеного між публічним акціонерним товариством «Кредобанк» (далі Банк/позивач) та відповідачем договору овердрафту від 6.03.2015року (далі Договір), остання своїх зобовязань по Договору належним чином не виконувала, не повернула у визначений строк до 5.03.2016 року всю суму кредитної заборгованості. Відтак у відповідача виникла прострочена заборгованість, яка станом на 26.09.20107 року становить 176463,64 грн., що змусило позивача звернутись до суду із зазначеним позовом. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що суму заборгованості по договору овердрафту визнає, а не згоден зі сплатою судового збору. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно п.1 Договору овердрафту, ПАТ «Кредобанк» зобов'язується надати у власність фізичній особі-підприємцю [PERSON] грошові кошти у національній валюті для оплати наданих ним розрахункових документів в разі недостатності коштів на її поточному рахунку в межах встановленого максимального ліміту заборгованості в розмірі та на умовах обумовлених цим договором, а позичальник зобовязується повернути його і сплатити проценти та комісії за користування ним (а.с. 7). Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця [PERSON] припинено з 7 лютого 2017 року (а.с. 22). Згідно із змістом абзацу 3 пункту 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 1 березня 2013 року з часу державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця в порядку, встановленому Законом України від 15 травня 2003 року № 755-ІV "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", спори за участю такої фізичної особи-підприємця, у тому числі пов'язані з підприємницькою діяльністю, що здійснювалася ним раніше, належить розглядати в порядку цивільного судочинства, оскільки за загальним правилом громадянин-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями належним йому майном і після припинення своєї підприємницької діяльності. Оскільки банк звернувся до суду із зазначеним позовом після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ФОП [PERSON], то зазначений спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та підсудний Новоград-Волинському міськрайонному суду. Пунктом 2.8. Договору овердрафту підставою надання банком овердрафту є подання позичальником банк розрахункових документів на суму, що перевищує залишок коштів на його поточному рахунку. Позивач виконав умови Договору овердрафту належним чином та надав відповідачу овердрафт, що підтверджується меморіальним ордером № 10245550 від 9.03.2016 року та банківською випискою про рух коштів по рахунку відповідача за період з 6.03.2015 року по 26.09.2017 року. Процентна ставка Договору овердрафту становить 34 % річних. Позичальник зобов'язаний повернути банку овердрафт у повному обсязі в порядку та в терміни, передбачені цим Договором та/або додатками до нього. Відповідач свої зобов'язання за Договором овердрафту неналежним чином не виконала та у порушення умов Договору не повернула у визначений строк до 5.03.2016 року всю суму кредитної заборгованості. У відповідача виникла прострочена заборгованість, яка станом на 26.09.2017 року становить: 16 525,44 грн. - неповернута сума овердрафту, 19,93 грн. заборгованість по сплаті комісії за адміністрування кредиту та 918,27 пеня за несвоєчасне виконання грошових зобовязань. Дані обставини підтверджуються наданими позивачем до матеріалів справи та дослідженими у судовому засіданні доказам (а.с.4-38). Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна (зобов'язана) довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як вбачається із матеріалів справи, факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується Кредитним договором (який є чинним). Оскільки сторони досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання Кредитного договору ЦК України та уклали цей договір, у якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню. Як встановлено судом, позивач свої зобовязання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши кредит, а остання, в свою чергу, не повернула своєчасно кредитні кошти, станом на день звернення позивача до суду з позовом, існує заборгованість за Договором. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобовязань порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані у кредит. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі. На виконання вимог статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені (а.с.1) судові витрати.

Outcome: approved