Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить постановити рішення, яким виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS] та позбавити його права користування квартирою. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона є власником вищевказаної квартири. Разом з нею в квартирі зареєстровані її син [PERSON], мати [PERSON], а також відповідач [PERSON]. Останній був зареєстрований в квартирі з її згоди 26.04.2014р., та пообіцяв знятись з реєстрації протягом місяця з дня прописки. Відповідач жодного дня в квартирі не проживав, не брав участі в утримані житла, на даний час місце його перебування невідоме, з реєстрації не знявся. Усе це створює позивачу незручності в користуванні квартирою, вона змушена оплачувати зайві комунальні послуги, а тому змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнила позовні вимоги та з підстав, наведених у заяві просила визнати відповідача таким, що втратив право на користування житлом із зняттям його з реєстрації за адресою спірної квартири. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції та у відповідності до ст. 74 п. 9 ЦПК повідомленням у газеті «Високий замок» від 07-09.10.2016р., заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є сином позивача [PERSON], відповідач жодного дня з моменту реєстрації в квартирі не проживав, на даний час з реєстрації не знявся. Свідок [PERSON] підтвердив той факт, що відповідач не проживав жодного дня у квартирі позивача, його місцеперебування на даний час невідоме. Заслухавши пояснення позивача, свідків по справі, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З копії свідоцтва про право власності на квартиру від 25.04.14р (а.с.7) вбачається, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. З довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописку, виданої ЖБК № 224 вбачається, що у вищевказаній квартирі зареєстровані: позивач [PERSON], її син [PERSON], мати [PERSON], а також відповідач по справі [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що відповідач в спірній квартирі не проживав з моменту реєстрації, тобто з 26.04.14р., місце проживання його не відоме. Даний факт стверджується актом ЖБК № 224 від 02.08.2016р. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Статтею 163 ЖК України врегульовано, що у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, встановлених ч. 1, 3 п. 1,5ч. 4 ст. 71 ЖК України. Член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, що врегульовано ст. 405 ЦК України. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved