Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 26 серпня 2010 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області згідно рішення цього ж суду від 12 серпня 2010 року, яке набрало законної сили 23 серпня 2010 року, їй був виданий виконавчий лист №2-747/10 про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання спільної дитини - доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 385 гривень 50 копійок щомісячно, починаючи з 05 липня 2010 року до повноліття доньки, який нею було направлено для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, де він перебуває на виконанні і в даний час. По даному виконавчому листу станом на 01 жовтня 2013 року склалася заборгованість по сплаті аліментів в сумі 3095 гривень 00 копійок, у зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від виконання свого обов'язку по утриманню дитини, а рішення суду по сплаті аліментів виконує не регулярно та не у повному обсязі, що свідчить про те, що дії відповідача по несплаті аліментів носять систематичний характер внаслідок свідомого ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків та рішення суду. Вважає, що з нього підлягає стягненню неустойка у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів помісячно за кожен день прострочення в загальній сумі 2541 гривня 50 копійок за період з 01 серпня 2010 року по 01 вересня 2013 року. Позивач, яка була належним чином повідомлена про час та місце слушання справи (а.с.32) в судове засідання не з'явилася, подавши суду письмову заяву (а.с.36), в якій позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі та розглядати справу без її участі, а в разі неявки відповідача не заперечувала проти розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце слушання справи (а.с.33,34) в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, як не надав і будь-яких заперечень проти позову та доказів, які їх обгрунтовують. Представник третьої особи відділу державної виконавчої служби Солонянського районного управлння юстиції Дніпропетровської області, який належним чином повідомлений про день та час розгялду справи (а.с.31), в судове засідання не з'явився, згідно письмової заяви прохали проводити розгляд справи у відсутність їх представника (а.с.35) В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та в зв'язку з неявкою відповідача за згодою позивача в порядку заочного провадження по нявним у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.6,10,11). Солонянським районним судом Дніпропетровскої області 26 серпня 2010 року у цивільній справі №2-747/10 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів відповідно до рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2010 року, яке набрало законної сили 23 серпня 2010 року, видано виконавчий лист (а.с7) про стягнення з відповідача на користь позивачки [PERSON] аліментів на утримання доньки доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 383 гривні 50 копійок щомісячно, починаючи з 05 липня 2010 року до досягнення дитиною повноліття, який було передано позивачкою до відділу державної виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області для примусового виконання, де він знаходиться на виконанні і на день звернення позивачки з позовом до суду. Стягувачка [PERSON] в подальшому в зв'язку з реєстрацією шлюбу згідно актового запису №162 по відділу державної реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.5) Відповідач рішення суду в частині сплати аліментів належним чином не виконує, сплачуючи аліменти не щомісячно, а суми коштів, переховані ним на утримання доньки, є недостатніми та меншими за розміром, ніж визначено рішенням суду, що вбачається з довідки відділу державної виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області від 14 листопада 2013 року (а.с.8-9), згідно якої по виконавчому листу №2-747 станом на 01 жовтня 2013 року у відповідача склалася заборгованість в сумі 3095 гривень 00 копійок, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки в порядку, визначеному законом для виконання судового рішення відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки будь-яких визначених законом підстав для її зменшення не встановлено, так як відповідач за законом мав можливість та право протягом здійснення виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини в разі зміни матеріального становища звернутися з відповідним позовом до суду про зменшення розміру аліментів, але він не скористався на день розгляду даної справи зазначеним правом. Відповідно до ст. 196 СК України та п.22 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. При визначенні розміру неустойки за несвоєчасну сплату аліментів, суд враховує те, що пеня нараховується на всю суму несплачених аліментів (заборгованості) за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується лише тим місяцем, протягом якого не проводилось стягнення. З урахуванням викладеного суд вважає необхідним визначити наступний розмір пені (неустойки), що підлягала б сплаті відповідачем на користь позивачки з урахуванням розміру заборгованості: станом на 01 січня 2011 року за період з 01 серпня по 31 грудня 2010 року - в сумі 360 гривень 85 копійок; станом на 01.01.2012 року за період з 01 січня по 31 грудня 2011 року - в сумі 513 гривень 55 копійок; станом на 01 січня 2013 року за період з 01 січня по 31 грудня 2012 року - в сумі 827 гривень 75 копійок; станом на 01 жовтня 2013 року за період з 01 січня по 01 жовтня 2013 року - в сумі 839 гривень 35 копійок, а всього - в сумі 2541 гривня 50 копійок, що підтверджується розрахінком позивача (а.с.14-17). При визначенні розміру неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача, суд враховує довідку про розмір заборгованості відповідача по сплаті аліментів на утримання неповнолітної дитини на користь позивачки (а.с.8-9) та не надання суду платником аліментів будь-яких доказів його матеріального та сімейного стану, з урахуванням яких може бути зменшено судом розмір неустойки, а також доказів прийняття мір для своєчасної та в повному розмірі сплати аліментів щомісячено у визначеному рішенням суду розмірі та вважає необхідним стягнути з відповідача а користь позивачки неустойку у розмірі 2541 гривня 50 копійок. Крім цього, в зв'язку з задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved