Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

Представник позивача Тільненко В.В. , який діє в інтересах [PERSON] 03.04.2020 звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно його дитини [PERSON] , [INFO] . Також, стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивований тим, що перебуваючи у шлюбних відносинах у [PERSON] та [PERSON] народилася донька: [PERSON] , [INFO] . Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області шлюб розірвано. Після чого позивачка разом із дитиною проживають окремо від відповідача по справі. Спочатку [PERSON] цікавився дитиною, проте з 2017 року він самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме перестав спілкуватися з донькою, піклуватися про неї, турбуватися про її фізичний та духовний розвиток, жодна матеріальна допомога ним не надавалася та не надається. Відповідачем на даний час фактично створена нова сім`я. Позивачем створено належні матеріально-побутові умови для проживання доньки, що підтверджено відповідним актом. Зокрема вона проживає у житловому будинку, який належить матері позивачки на праві власності відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, дитина забезпечена продуктами харчування та одягом. [PERSON] також приймає активну участь у навчанні та розвитку доньки. В судовому засіданні представник позивача Тільненко В.В. , позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого представник позивача у своїй заяві не заперечує. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18 жовтня 2008 року (а.с. 9). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , сторони по справі є батьками дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 07.06.2012, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 10). Згідно довідки від 11.03.2019 №60/05-3 виданої Долматівським закладом повної загальної середньої освіти вбачається, що [PERSON] 2010 року народження дійсно навчається в 3 класі Добропільського ЗПЗСО. Дитину приводить до школи та забирає мати або бабуся, [PERSON] , яка працює в закладі асистентом вчителя. Мати відвідує всі виховні заходи, які проводяться в класі та в школі, відвідує батьківські збори. Підтримує постійний зв`язок з класним керівником, забезпечує всі вимоги навчального та виховного процесу. Батько [PERSON] ніякої участі у вихованні доньки [PERSON] не приймає, батьківські збори не відвідує, протягом навчального року в закладі не зв`являвся (а.с. 13). Відповідно адресної книги в будинку по [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , яка є власником житлового будинку, а також [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). Згідно характеристики позивач по справі за період проживання на території Добропільської сільської ради зарекомендувала себе з позитивного боку, громадського порядку не порушувала, до адміністративної відповідальності не притягувалася. Проживає разом з донькою [PERSON] , [INFO] , та мамою [PERSON] , [INFO] . Виховує дитину сама. За характером [PERSON] спокійна, врівноважена, веде здоровий спосіб життя, підтримує дружні стосунки з сусідами та односельцями (а.с. 15). Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] одна виховує неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , разом з нею проживає її мама, пенсіонерка за віком - [PERSON] . Будинок знаходиться в доброму стані, обладнаний всіма меблями та речами необхідними для проживання. Дитина забезпечена одягом, шкільним приладдям, має власні гаджети, а також велосипед відповідного віку. Біля будинку є присадибна ділянка, яка засаджена плодовими деревами (а.с.16). Відповідно Висновку Служби у справах дітей виконавчого комітету Долматівської сільської ради, доцільно позбавити громадянина [PERSON] , [INFO] батьківських прав по відношенню до доньки [PERSON] , [INFO] . Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] протягом тривалого часу не займається вихованням своєї дитини, не цікавиться станом її здоров`я, не утримує матеріально, що є достатньою підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Таким чином, після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач не бажає займатись її вихованням. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань по утриманню дитини, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За частинами першою, другою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Пунктом 1 ч.1 ст.430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що позивач займається вихованням дітей, повністю утримує, а відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань по утриманню дитини, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved