Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.11.2003 року по 27.09.2011 року та мають неповнолітніх дітей [PERSON], 13.09.2004р.н., [PERSON], 17.04.2006р.н., які мешкають разом з позивачкою. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.10.2011 року №2-3488/2011 рік з [PERSON] на користь позивачки стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх [PERSON], 13.09.2004р.н., [PERSON], 17.04.2006р.н. в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 12.09.2011 року і до досягнення сином [PERSON], [INFO], повноліття. Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.04.2016 року № 334/1095/16-ц зменшений розмір аліментів, що стягується на утримання неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з 1/3 частини до 1/4 частини всіх видів заробітку [PERSON], але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В звязку з тим, що відповідач на теперішній час не працює, не має постійного доходу, але є працездатним, тому визначена за рішенням суду в 2011 році сума аліментів у розмірі 1/3 частини заробітної плати (доходу) боржника на дітей не відповідає на теперішній час вимогам закону та не дає можливості забезпечити нормальне утримання дітей, а змінити розмір аліментів в добровільному порядку відповідач не бажає, у звязку з чим позивачка звертається до суду та просить змінити розмір стягнення з відповідача аліментів, визначених рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.10.2011 року, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх [PERSON], 13.09.2004р.н., [PERSON], 17.04.2006р.н. в твердій грошовій сумі, в розмірі 765,50 грн. на кожну дитину щомісячно, що відповідає ? частини встановленого прожиткового мінімуму, а також відповідає можливостям відповідача, оскільки він працездатний, будь-якими хронічними захворюваннями не страждає та буде відповідати критеріям виваженості, розумності та справедливості та не суперечить нормам діючого законодавства України. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, суду пояснила, що відповідач, який зобовязаний рішенням суду сплачувати аліменти в частині від свого заробітку на утримання неповнолітніх дітей, не має постійного місця роботи, та відповідно аліменти на утримання дітей не сплачуються у встановленому розмірі, тому вважає що має бути змінений розмір аліментів на утримання дітей та стягнуто їх твердій грошовій сумі, у звязку з відсутністю у відповідача постійного місця роботи та наявності мінливого доходу. Просила позовні вимоги задовольнити та змінити розмір аліментів на утримання неповнолітніх [PERSON], 13.09.2004р.н. та [PERSON], 17.04.2006р.н. визначивши стягнення аліментів н утримання кожної дитини в розмірі 765,50грн. щомісяця з дня звернення із позовом і до повноліття дітей. Відповідач в судове засідання не зявився за невідомих суду причин. Про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, заперечень щодо позову не надав. Суд, за згодою позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 169 ч.4 ЦПК України за відсутністю відповідача. Дослідив матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 11.10.2011р., яке 21.10.2011р. набрало законної сили, по справі № 2-3488/11з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх [PERSON], 13.09.2004р.н. та [PERSON], 17.04.2006р.н. в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи стягнення з 12.09.2011р. і до досягненням старшою дитиною повноліття. (а.с.10) Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 05.04.2016р. по справі 334/1095/16-ц зменшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON],13.09.2004 та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] з 1/3 частини до 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Так, відповідно до ст. 192 СК України та\~\~розяснень п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них, та у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, \~підставою для звернення до суду із позовом про \~зменшення \~розміру аліментів відповідно до положень ст. 192 СК України є зміна матеріального, або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення, або поліпшення\~стану здоровя когось із них, та в інших випадках. Судом встановлено, що позивачка не отримує у повному обсязі аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від заробітку відповідача, про що суду надана довідка Ленінського ВДВС за № 1072 від 22.03.2016 про неотримання аліментів. (а.с.9) Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» визначений прожитковий мінімум з розрахунку на 1 місяць на дітей віком від 6 до 18 років з 01.05.2016 року в розмірі 1531грн. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Проаналізувавши у сукупності надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, доведеними належними доказами, а тому підлягають задоволенню шляхом зміни розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі по 765,50грн. на кожну дитину замість ? частини на обох дітей від заробітку відповідача. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача також підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved