Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

Представник КС «Запоріжжя» звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 28.12.2018 року між КС «Запоріжжя» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 2204, згідно якого [PERSON] отримала від КС «Запоріжжя» кредит у сумі 6000,00 грн. Відповідно до п. 1.1., 4.1.4. Договору кредиту № 2204 від 28.12.2018 р., [PERSON] зобов`язалася своєчасно та в повному обсязі сплачувати Спілці проценти за користування кредитом та повернути кредит в порядку, визначеному п.п. 2.1-2.6 договору. Відповідач свої зобов`язання за договором кредиту належним чином не виконує. Суму кредиту в обумовлений договором строк не повертає, проценти за користування кредитом не сплачує. Станом на 04.06.2020 року відповідач фактично не виконала свої зобов`язання, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість у розмірі 5071,56 - заборгованість за тілом кредиту, 6767,60 - проценти за користування кредитом за період з 23.12.2018 року по 04.06.2020 року. Відповідно до п. 5.3. Договору кредиту № 2204 від 28.12.2018 р., штраф за несвоєчасне виконання зобов`язань складає 5 071,56 грн. (фактичного залишку кредиту ? 100%). В забезпечення вимог КС «Запоріжжя» між позивачем та поручителем [PERSON] та боржником [PERSON] був укладений договір поруки № 2204/П1 від 28.12.2018 р., відповідно до умов якого поручитель бере на себе обов`язок солідарно з боржником відповідати за зобов`язаннями, що випливають із договору кредиту № 2204 від 28.12.2018 р. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь КС «Запоріжжя» суму кредиту у розмірі 5071,56 грн., проценти за користування кредитом за період з 28.12.2018 року по 04.06.2020 року у розмірі 6767,60 грн., штраф у розмірі 5071,56 грн., а також судові витрати. Ухвалою від 31.07.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, раніше надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача. Відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, у судове засідання не з`явилися, поважну причину неявки суду не повідомили, відзив не надали, у зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у їх відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У ч.2 ст. 509 ЦК України зазначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Судом встановлено, що 28.12.2018 року між КС «Запоріжжя» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 2204 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, згідно якого [PERSON] отримала від КС «Запоріжжя» кредит у сумі 6 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості. Отримання [PERSON] кредитних коштів, згідно умов Договору кредиту № 2204 від 28.12.2018 р., підтверджується видатковим касовим ордером від 28.12.2018 р. на суму 6 000,00 грн. Відповідно до п. 1.1. Договору кредиту № 2204 від 28.12.2018 р., [PERSON] зобов`язалася повернути кредит Спілці відповідно до умов, передбачених цим договором. Згідно з п. 1.4. зазначеного договору кредиту, плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою та становить 75 % річних від суми залишку кредиту, за кожний день користування кредитом. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно в останній день місяця. Нарахування процентів починається з наступного дня після видачі кредитною спілкою кредиту, а припиняється в день остаточного розрахунку по кредиту. Пунктом 1.5. договору кредиту, передбачено, що у разі прострочення позичальником строків сплати, передбачених Графіком розрахунків, розмір процентів за користування кредитом становить - 150% річних з наступного за днем сплати по кредиту і діє до повного погашення простроченої заборгованості по кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 1,2 ст. 549 ЦК України). Згідно з п. 5.3. Договору кредиту № 2204 від 28.12.2018 р., у разі своєчасного ненадходження (прострочення), повністю або частково, планового платежу, встановленого Графіком розрахунків, позичальник вважається таким, що прострочив. Позичальник, що прострочив зобов`язання сплатити суму боргу (яка включає сплату кредиту та проценти). У разі прийняття Спілкою рішення про стягнення процентів за користування кредитом та суми кредиту в судовому порядку внаслідок невиконання позичальником зобов`язань, встановлених п. 2.6., до позичальника застосовується штраф у розмірі 100% від суми фактичного залишку кредиту на дату прийняття Спілкою рішення про стягнення простроченої заборгованості у судовому порядку. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором кредиту належним чином не виконує, суму кредиту в обумовлений договором строк не повертає , проценти за користування кредитом не сплачує, внаслідок чого станом на 04.06.2020 року у неї утворилася заборгованість на загальну суму 16 910,72 грн., з яких: 5071,56 - заборгованість за тілом кредиту, 6767,60 - проценти за користування кредитом за період з 28.12.2018 року по 04.06.2020 року, 5071,56 грн. - штраф. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку встановленим договором. Якщо договором не встановлено строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги , позика повинна бути повернена позичальником протягом 30 днів з дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення тіла кредиту, процентів та штрафу, ґрунтуються вимогах закону та знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, через що позов в цій частині слід задовольнити та стягнути з відповідача вказані суми, а всього 16 910,72 гривень. Стосовно позовних вимог до поручителя [PERSON] , слід зазначити наступне. Виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою ( ст. 546 ЦК України) . В забезпечення вимог КС "Запоріжжя" між позивачем та поручителем [PERSON] та боржником [PERSON] укладено договір поруки № 2204/П1 від 28.12.2018 р., відповідно до умов якого поручитель взяла на себе обов`язок солідарно з боржником відповідати за зобов`язаннями, що випливають із договору кредиту № 2204 від 28.12.2018 р. Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченного порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, доведеними та вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви КС «Запоріжжя» про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 2204 від 28.12.2018 року в розмірі 16 910,72 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2102, 00 гривень.

Outcome: approved