Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування»звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення виплаченого страхового відшкодування в розмірі 10 136,28грн. Посилається на те, що 28.04.2013 року трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Форд», д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON] та «Мерседес», д.нз. [NUMBER], який належить [PERSON], що спричинило пошкодження транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність [PERSON]застрахована в ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування»за полісом №АЕ/0529222. Згідно з постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.05.2013 року дорожньо-транспортна пригода сталась у зв'язку з порушенням відповідачем Правил дорожнього руху, зокрема визнано винним за ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП. Відповідно до норм ст. 37 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування»було виплачено страхове відшкодування в розмірі 10 136 грн. 28 коп. Відповідно до п.38.1.1.(а) ст.38 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніння. 07.03.2014 року відповідачу було направлено лист № 789 АХА з вимогою сплатити суму страхового відшкодування, однак відповідач вказаної суми заборгованості до цього часу не сплатив. Оскільки, відповідач не відшкодував шкоду, позивач отримав право вимоги на таке відшкодування в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. 28.04.2013 року трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Форд», д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON] та «Мерседес», д.нз. [NUMBER], який належить [PERSON], що спричинило пошкодження транспортних засобів. Із постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.05.2013 року вбачається, що громадянин [PERSON] 28.04.2013року близько 12 год. 15 хв., керуючи транспортним засобом марки «Форд Транзит», державний номерний знак [NUMBER], в стані алкогольного сп»яніння, був неуважний, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Мерседес», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався попереду нього в попутному напрямку та зупинився перед світлофором, в результаті ДТП т.з. отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 2.9 «а», 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 р. Даною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 50 годин громадських робіт. Відповідно до вимог ч.4 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування»за полісом №АЕ/0529222. Розмір відшкодування, згідно страхового акту №1.102.13.02438/VESKO26356 від 24.07.2013р., що підлягає виплаті становить 10 136,28грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», останнім було здійснено виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] в розмірі 10 136,28 грн., що підтверджується довідкою №81-14-3-00/2373, виданою 09.10.2014р. АТ «Райффайзен Банк Аваль». Відповідно до п. «а» пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 31.05.2013року встановлено, що [PERSON] керував транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніння. 07.03.2014 року відповідачу було направлено лист № 789 АХА з вимогою сплатити суму страхового відшкодування в розмірі 10 136,28грн., однак лист залишився без задоволення. Статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Стаття 993 Цивільного кодексу України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до вимог ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення коштів із відповідача, в порядку регресу підлягають до задоволення, так як доведені належними доказами у справі. Згідно ст. 88 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір відшкодовується за рахунок відповідача, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60грн.

Outcome: approved