Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивачка вказує, що 7 листопада 1990 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON]. В період спільного проживання у них [INFO] народилась донька [PERSON], яка зараз проживає з нею і перебуває на її повному утриманні. В даний час вона займається оформленням документів для виїзду за кордон разом з дитиною. Причиною звернення до суду послужила відмова відповідача дати дозвіл на право виїзду неповнолітнього за кордон. Вона вважає, що у суду будуть підстави для позитивного вирішення її позову з огляду на слідуючі сімейні обставини: - рішенням суду від 26 березня 2014 року наш шлюб з відповідачем було розірвано через постійні непорозуміння та сварки між ними, що призвело до обопільної неприязні. Подружніх стосунків вони не підтримують останні два роки; - згідно з виконавчим листом по справі № 282/283/14-ц виданим 26 березня 2014 року Любарським районним судом, відповідач повинен сплачувати аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], поскільки проживає окремо від сім'ї і не надає матеріальної допомоги; - [PERSON] тривалий час не проживає разом з дитиною і без поважних причин не бере участі у її вихованні та утриманні, не виявляє щодо дитини батьківської уваги і турботи. Позивачка просить суд постановити рішення яким дозволити [PERSON], [INFO], виїзд за кордон разом з матір'ю [PERSON], [INFO] за відсутності згоди батька - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала в повному об"ємі і пояснила, що отримання дозволу для виїзду за кордон неповнолітньої, на сам перед відповідає інтересам дитини, яка має намір навчатись за кордоном. Відповідач позов не визнав. [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її дочка дійсно має бажання навчатись за кордоном проте через те що її батько [PERSON] на це дозволу не надає вона не може зібрати пакет документів для виїзду дочки за кордон. Разом з тим вказала, що [PERSON] на даний час проживає окремо, допомоги на навчання дочки, її харчування та придбання одягу не надає, він самоусунувся від виконання передбачених законом обов'язків. Представник органу опіки і піклування Любарської РДА не заперечувала щодо задоволення позову та підтримала висновок наданий органом щодо доцільності надання права неповнолітній для виїзду за кордон. Вислухавши їх пояснення суд приходить до наступного. З свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] вбачається, що вона народилась [INFO] і її батьками записані батько - [PERSON] та мати - [PERSON]. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого Постановою КМУ від 27.05.1995 року №57 «Перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку», здійснюється лише за згодою обох батьків (усиновлювачів), піклувальників (далі - батьків) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними. Згідно зі ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Статтею 272 ЦК України передбачено, що особисті немайнові права здійснюються батьками в інтересах малолітніх дітей. Тобто дитина є носієм права, але не може його здійснювати самостійно. Виходячи із презумпції розумності й добросовісності дій учасників цивільних правовідносин, яка зводиться до того, що дії вважаються розумними й добросовісними, доки не доведене протилежне, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, тому, суд приходить до висновку, що поїздка з дитиною за кордон ініціюється позивачкою з урахуванням інтересів і потреб дитини. Крім того, відповідач заперечуює проти задоволення позову, та не надав суду будь-яких доказів, які б вказували на те, що тимчасовий виїзд дитини за кордон суперечитиме її інтересам, матиме несприятливі наслідки для її здоров"я, перешкоджатиме гармонійному розвитку дитини, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved