Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Представник позивача звернувсь до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO], в обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, життям сина не цікавиться, не спілкується з ним, не турбується про його виховання, фізичний та духовний розвиток, не відвідує його в Житомирському обласному спеціалізованому будинку дитини, а тому є всі підстави позбавити її батьківських прав. Крім того, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, що є його обов'язком як матері дитини. В ході розгляду справи представник позивача уточнив позовні вимоги, просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частина всіх видів заробітку. Представник позивача позов підтримав з вищезгаданих підстав, просив розглядати справу у його відсутність та позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей та стягнути аліменти. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилася. У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку через пресу (а.с.22). Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Представник третьої особи позов підтримала та не заперечує проти задоволення позову, просила розглядати справу у її відсутність. Представник Житомирської місцевої прокуратури у судове засідання не з'явився. У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Причину неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] народився [INFO], а [PERSON] народилася [INFO] в свідоцтві про народження яких батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.2, 25). Батько дитини у актовому записі про народження записаний відповідно до ст. 133 Сімейного Кодексу України. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Заможненської сільської ради Житомирського району Житомирської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Заможненської сільської ради Житомирського району Житомирської області №19 від 06 липня 2015 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4-5), а висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Заможненської сільської ради Житомирського району Житомирської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Заможненської сільської ради Житомирського району Житомирської області №41 від 17 грудня 2015 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дочки [PERSON], [INFO] оскільки вона ухиляється від виконання обов'язків щодо їх вихованню (а.с.26-27). Таким чином, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, що є підставою відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України для позбавлення батьківських прав. Відповідно до вимог ст.ст. 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про стан здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року, сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частина 4 ст.155 Сімейного кодексу України передбачає, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої Законом, зокрема, п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З матеріалів справи слідує, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню неповнолітніх дітей: за заявою залишила дітей в Житомирському обласному спеціалізованому будинку дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не відвідує дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову про позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч.2 ст.51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України вказує на обов'язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 Сімейного кодексу України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наявність порушення відповідачем своїх обов'язків, як матері, утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, що є підставою для задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання дітей. Частиною 1 ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved