Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

У жовтні 2016 р. до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, в якій заявник вказала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 21.11.2003 р. по 31.07.2015 р., внаслідок якого мають неповнолітніх дітей: 2004 р. н., та 2006 р. н., але коштів на їх утримання відповідач з травня 2016 р. у добровільному порядку не надає. Посилаючись на ст. ст. 180-183 Сімейного кодексу України, вимагає стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 600 гривень щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня подання заяви до суду до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] зменшила розмір позовних вимог: просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі по 300 грн. щомісячно на утримання кожної дитини. Відповідач [PERSON] у суді визнав позов повністю. Наслідки такої процесуальної дії, передбачені ст. ст. 130, 174 ЦПК України, тобто ухвалення рішення про задоволення позову, йому роз'яснені. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні визнала позов повністю. Заслухавши згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов із таких міркувань. Як вбачається зі згаданих пояснень та наданих сторонами доказів, вони з 21.11.2003 р. по 31.07.2015 р. перебували у шлюбі, внаслідок якого мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Згідно довідки Новомиргородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області з [PERSON] не проводяться стягнення аліментів у передбаченому законом порядку. Позивач обґрунтовано стверджує, що неповнолітні перебувають на її утриманні, а згідно акта обстеження матеріально-побутових умов проживання ця обставина у суді підтвердилася. Із довідки КЗ «Новомиргородський центр первинної медико- санітарної допомоги» витікає, що донька [PERSON] перебуває на «Д» обліку, син [PERSON]. на «Д» обліку не перебуває. Згідно із вимогами Сімейного кодексу України: ст. 180 - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ч. 3 ст. 181 - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; ч. 1 ст. 183 - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. ч. 1 ст. 192 - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У судовому засіданні безспірно встановлено, що відповідач, не дивлячись на свій батьківський обов'язок, з травня 2016 р. участі у вихованні дітей не приймає, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, у зв'язку з чим з нього необхідно стягнути аліменти в примусовому порядку в обумовленому судом розмірі. У даному випадку при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) відсутність у платника аліментів іншої дитини, непрацездатних батьків, дружини; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 Сімейного кодексу України). Відповідно до положень ЦПК України: ч. 4 ст. 130 - при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 зазначеного Кодексу; ч. 4 ст. 174 - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 79-80, 88 ЦПК України судовий збір у сумі 640,00 грн., від сплати якого позивач була звільнена у встановленому законом порядку, підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Ураховуючи наведене, на підставі ст. ст. 180-183, 191-192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved