Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Представник позивачів звернувся до суду з позовом, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог вказав, що господарство по [ADDRESS] станом на 1990 - 1991 рік відносилось до типу колгоспного двору членами якого були голова двору [PERSON], її син [PERSON], невістка [PERSON], онук [PERSON], онука [PERSON]. Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК Української PCP, кожен з вище перелічених членів колгоспного двору має право по 1/5 частці в даному господарстві. [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/5 частку вищевказаного домоволодіння. За життя [PERSON] заповіту не склав, а тому вступають в дію норми спадкування за законом. Спадщину за законом своєчасно прийняли по 1/10 частці домоволодіння по [ADDRESS] позивачі [PERSON] та [PERSON], оскільки вступили в управління та володіння спадковим майном. [INFO] року померла голова даного домоволодіння [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/5 частку вищевказаного домоволодіння та на земельну частку (пай). За життя [PERSON] заповіту не склала, а тому вступають в дію норми спадкування за законом. Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [INFO] року [PERSON] є її син [PERSON]. Рішення Новоселицького районного суду позивачу [PERSON] надано додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [INFO] року матері [PERSON]. Спадщину за законом після смерті [INFO] року [PERSON] прийняв син померлої [PERSON]. Постановами нотаріуса позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на дворогосподарство по [ADDRESS] з підстав відсутності правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок. Таким чином оформлення спадщини в нотаріальному порядку не можливе. Представник позивачів просить суд визнати за позивачами право власності на спадкове майно. В судовому засіданні представник позивачів підтримав позовну заяву в повному обсязі з підстав зазначених в ній. Просить суд позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні не з'явився, але подав до суду заяву про визнання заявлених позовних вимог в повному обсязі з проханням справу розглянути у його відсутності. Третя особа в судовому засідання не з'явилася за невідомих для суду причин, хоча належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду справи. Суд вислухавши думку представника позивачів враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи що визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі дійшов висновку про розгляд справи у відсутності представника відповідача і задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Зі статті 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Матеріалами справи судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року, про що складений актовий запис №11 сільською радою с. Ванчиківці Новоселицького району, матір'ю зазначена [PERSON]. [INFO] року народився [PERSON], про що складений відповідний актовий запис № 35 виконавчим комітетом Ванчиковецької сільської ради Новоселицького району, батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Господарство по [ADDRESS] станом на 1990 - 1991 рік відносилось до типу колгоспного двору членами якого членами якого були голова двору [PERSON], її син [PERSON], невістка [PERSON], онук [PERSON], онука [PERSON], що підтверджується довідкою № 685 від 23 березня 2018 року виданою Ванчиковецькою сільською радою Новоселицького району Чернівецької області. Відповідно до ст. 120 ЦК України в редакції 1963 року «Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності». Тобто, зазначене дворогосподарство відповідно до вимог ЦК України в редакції 1963 року належало п'ятьом членам двору на праві спільної власності у рівних частках. А тому власники даного дворогосподарства мали рівні частки по 1/5. Стаття 380 ЦК України зазначає, що жилий будинок є об'єктом права приватної власності. [INFO] року помер [PERSON], про що складений актовий запис № 35 Ванчиковецькою сільською радою Новоселицького району Чернівецької області. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/5 частку домоволодіння по [ADDRESS]. За життя [PERSON] заповіту не склав, а тому вступають в дію норми спадкування за законом. Відповідно до роз'яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Так відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті [INFO] року [PERSON] являлися його батьки [PERSON] та [PERSON]. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно ст. 525 цього Кодексу є день смерті спадкодавця. За змістом частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, що означає можливість спадкоємця мати майно у своєму віданні, вчинення ним відповідних дій стосовно зазначеного майна до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи спадщину після смерті [INFO] року [PERSON] по 1/10 частці дворогосподарства по [ADDRESS] своєчасно прийняли його батьки [PERSON] та [PERSON], оскільки вони проживала разом із померлим на день його смерті та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою № 687 від 23 березня 2018 року виданою Ванчиковецькою сільською радою Новоселицького району Чернівецької області. [INFO] року померла [PERSON], про що складений відповідний актовий запис № 10 Винчиковецькою сільською радою Новоселицького району Чернівецької області. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/5 частку домоволодіння по [ADDRESS] та на земельну частку (пай) в розмірі 2,42 га в с. Ванчиківцці Новоселицького району Чернівецької області. Згідно ст.. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] заповіту не склала, а тому згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України вступають в дію норми спадкування за законом. Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] був її син [PERSON]. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 23 липня 2008 року надано [PERSON] додатковий строк у межах двох місяців для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] року [PERSON]. В межах встановленого судом додаткового строку [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] року матері [PERSON] та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у розмірі 2,42 га в с. Ванчиківці Новоселицького району Чернівецької області. Постановою нотаріуса від 30 травня 2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок по [ADDRESS], після смерті [INFO] року [PERSON], у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок. Постановою нотаріуса від 04 квітня 2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок по [ADDRESS], після смерті [INFO] року [PERSON], у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з ст. 82 ЦПК України, Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи те, що право власності на спірний житловий будинок не визначено, але воно зареєстровано органом місцевого самоврядування, визначена адресна частина, позивачі своєчасно прийняли спадщину, тому суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved