Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

У вересні 2014 року Банк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, який мотивував тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 22 лютого 2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http//privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між нею та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Проте відповідач на даний час продовжує ухилятися від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, в зв'язку із чим відповідач станом на 31 серпня 2014 року має заборгованість у розмірі 8627,51 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 6852,87 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 887,62 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн. та штрафу (процентна складова) 387,02 грн. Враховуючи вищевикладене Банк за захистом своїх прав вимушений звернутись з цим позовом до суду, яким просить стягнути із [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» вищезгадану заборгованість. В судове засідання представник Банку Сауляк Є.В. не з'явився, однак надіслав до суду заяву у якій просить справу розглянути у його відсутність. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надіслала на адресу суду заяву, в якій позов визнала, та просила справу слухати у її відсутність. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не з'явилися в судове засідання. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим, який підлягає задоволенню з таких підстав. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням проведеним належним чином. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суми позики він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом . Судом встановлено, що відповідно до анкети заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк» від 22 лютого 2011 року, [PERSON] надано дебетову особисту картку (а.с.9-10). Згідно пункту 1.1.5.32 умов та правил надання банківських послуг, вбачається: якщо будуть порушені строки платежів щодо будь-яких грошових зобов'язань, які передбачені договором більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний заплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості (а.с.32). Відповідно до розхрахунку заборгованості за договором б/н від 22 лютого 2011 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] станом на 31 серпня 2014 року, заборгованість [PERSON] становить 8627,51 грн, з яких 6852,87 грн. - заборгованість за кредитом, 887,62 - заборгованість за процентами, 887,02 грн. - заборгованість по судовим штрафам (а.с.4-8). Окрім того, згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясовування і дослідження інших обставин справи. Отже, враховуючи обставини справи та те, що позов відповідачем визнано, суд приходить до висновку про обгрунтовність позовних вимог позивача, а тому позов ПАТ КБ "Приватбанк" слід задовольнити повністю. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються з 243,60 грн. судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладено,

Outcome: approved