Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивач у липні 2014 року звернулася до суду з названою позовною заявою , в якій вказував, що у період з 08.05.2013 року по 27.08.2013 року нею було перераховано відповідачу на її картковий рахунок в ПАТ « Приват Банк» [NUMBER] грошові кошти на загальну суму - 75 114,63 грн. Вище вказані грошові кошти були отримані [PERSON] безпідставно , тобто поза підставою передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочинами. Договірні правовідносини між сторонами були відсутні. Позивачем було направлено цінним рекомендованим листом вимогу , якою вона просила повернути безпідставно отримані кошти в сумі 75 114,63 грн., але відповідач добровільно кошти не повернула . Оскільки відповідач безпідставно користувалася отриманими нею коштами , позивач вказує , що слід нарахувати проценти за користування ними у розмірі облікової ставки Національного банку України у сумі - 5369,06 грн. Окрім того при зверненні до суду вона користувалася правовою допомогою та понесла відповідні витрати у розмірі 1560,00 грн. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] : - безпідставно отриманні кошти у розмірі 75 114,63 грн.; - проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 5 369,06 грн.; - витрати на правовому допомогу у розмірі - 1560,00 грн.; - судовий збір сплачений при зверненні до суду - 804,78 грн. У судове засідання позивач та представник позивача не з'явилися . Представник позивача подав заяву , якою просить суд провести розгляд справи без участі позивача та його участі . Просив суд позов задоволити, посилаючись на обставини справи викладені у позовній заяві( а.с.65). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи . На адресу суду надійшла заява , якою вона позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Просила суд провести розгляд справи за її відсутності ( а.с.66) . Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі , чи у разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з роз'яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Окрім того у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Суд взявши до уваги позицію сторін викладену у їх письмових заявах, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. По справі встановлено, що у період з 08.05.2013 року по 27.08.2013 року позивачем по справі [PERSON] на картковий рахунок [PERSON] було перераховано кошти в сумі - 75 114,63 грн. , а саме : 08.05.2013 року - 1 370,00 доларів США , що становить за офіційним курсом гривні щодо іноземних валют встановлених НБУстаном на 06.06.2014 року - 16 207 , 10грн.; 08.05.2013 року - 1 363,07 грн. 12.05.2013 року - 821,00 грн 14.05.2013 року -12600,00 грн 16.05.2013 року- 1000,00 грн. 31.05.2013 року - 5000,00 грн. 07.06.2013 року- 3000,00 грн. 18.06.2013 року 5 800,00 грн. 27.06.2013 року -1500,00грн. 01.07.2013 року- 2 300,00 грн. 04.07.2013 року - 3 500,00 грн. 29.07.2013 року -6000,00 грн. 01.08.2013 року- 123,46 грн. 08.08.2013 року- 34000,00 грн. 27.08.2013 року- 1000,00 грн. 27.08.2013 року - 2 5000,00 грн. ( а.с.12-14). Судом встановлено , що вказані грошові кошти були отримані [PERSON] безпідставно , тобто поза підставою передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочинами. Договірні правовідносини між сторонами відсутні , на що вказують досліджені у судовому засіданні матеріали справи. 03 квітня 2014 року позивачем на адресу відповідача було направлено цінним рекомендованим листом вимогу , щодо добровільного повернення вище вказаної грошової суми . Згідно повідомлення про вручення цінних листів відповідач отримала лист вимогу 07.04.2014 року та 10.04.2014 року ( а.с.15-20), однак добровільно кошти відповідачем позивачу не було повернуто. Стаття 1212 ЦК України зазначає , що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Отже , виходячи зі змісту статті 1213 ЦК України набувач , [PERSON], зобов'язана повернути потерпілому , [PERSON] , безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Тобто , відповідач по справі зобов'язана повернути 75 114,63 грн. безпідставно набутих коштів. Відповідно до ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов'язана повернути доходи. 2. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). Стаття 536 ЦК України вказує , що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. 2. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Отже , відповідно до наведених вище норм та оскільки відповідачем не було добровільно повернуто безпідставно набуті кошти у строк визначений листом вимогою , позивачем здійснено розрахунок процентів за користування її коштами у розмірі -- 5 369,06 грн. ( а.с.7-11), що не суперечить чинному законодавству. Окрім того , позивачем при зверненні до суду було використано правову допомогу. Витрати на правову допомогу - це витрати сторін та третіх осіб, які вони несуть у зв'язку із оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, котрі беруть участь у справі. У ст. 84 ЦПК України врегульоване дане питання , так витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до Закону України « Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Позивачем було укладено договір про надання юридичних послуг з товариством з обмеженою відповідальністю « юридична компанія « КФН» , яким було погоджено ціну наданих правових послуг у сумі 1560,00 грн. Згідно рахунку фактури від 03 квітня 2014 року позивач оплатила надані їй правові послуги ( а.с.21-31) . Під час звернення до суду позивачем було проведено оплату судового збору на суму 804,78 грн. зазначена суму підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача в силу положень ст.88 ЦПК України . Беручи до уваги вище викладене суд дійшов висновку про задоволення позову оскільки визнання відповідачем позову має безумовний характер, не суперечить вимогам закону, а також не порушує прав інших осіб.

Outcome: approved