Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по орендній платі покликаючись на те, що позивач передав у тимчасове платне користування згідно умов договору оренди №5 від 01 лютого 2016 року нежитлове приміщення, площею 23,9 кв.м. на [ADDRESS] . Додатковою угодою №2 від 01 червня 2018 року встановлено розмір орендної плати за місяць 1912,99 грн. зі сплатою до 10 числа поточного місяця. Крім цього, у вартість оренди не включено інші платежі, зокрема, компенсація за спожиті комунальні послуги, які сплачуються відповідачем протягом 3 робочих днів з моменту пред`явлення рахунку позивачем. У зв`язку із порушенням умов договору відповідачем щодо термінів сплати орендної плати, у відповідача виник борг по орендній платі за період з серпня 2018 року по лютий 2020 року у розмірі 26768,00 грн. та 9617,59 грн. по сплаті комунальних послуг. Крім цього, у зв`язку із простроченням свого зобов`язання по сплаті орендної плати, просить стягнути з відповідача 1529,81 грн. інфляційних втрат, 1002,75 грн. 3% річних, 9541,92 грн. пені. Відповідача належним чином, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у\~справі "Лазаренко та інші проти України", повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією, що стверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення, яке отримано відповідачем 20 листопада 2020 року, 15 січня 2021 року, однак відповідач відзив на позовну заяву не подав, а відтак, суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній даних та доказів. У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що відповідно до договору оренди №5 від 01 лютого 2016 року ПП «Мальва К» передано у строкове платне користування [PERSON] нежитлове приміщення кімнату № [NUMBER] , площею 23,9 кв.м. на [ADDRESS] зі сплатою до 10 числа поточного місяця. Додатковою угодою №2 від 01 червня 2018 року встановлено розмір орендної плати за місяць 1912,99 грн. Відповідно до п. 2.4.-2.6 договору, у вартість оренди не включено інші платежі, зокрема, компенсація за спожиті комунальні послуги, які сплачуються відповідачем [PERSON] протягом 3 робочих днів з моменту пред`явлення рахунку позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно з ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. У зв`язку із систематичним порушенням умов договору відповідачем [PERSON] щодо термінів сплати орендної плати, у відповідача виник борг перед позивачем по орендній платі за період з серпня 2018 року по лютий 2020 року у розмірі 26768,00 грн. та 9617,59 грн. по сплаті комунальних послуг, жодних інших розрахунків чи заперечення розрахунків позивача відповідачем не надано, а відтак суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача 36385,59 грн. боргу. Крім того, згідно з ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, за вимогою кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. А відтак, на переконання суду, з відповідача слід також стягнути на користь позивача 1529,81 грн. інфляційних втрат та 1002,75 грн. 3% річних. Також, відповідно до п. 6.2. договору, у випадку прострочення терміну внесення орендної плати, орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, встановленої у цей період, нараховану на суму простроченого платежу за кожний день прострочення. Внаслідок наведеного, суд також вважає, що з відповідача [PERSON] слід також стягнути на користь позивача 9541,92 грн. пені за період з серпня 2018 року по лютий 2020 року. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, а також враховуючи те, що відповідачем не надано суду відзиву на позовну заяву та жодних інших розрахунків заборгованості, а відтак суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні та підлягають до задоволення. Судовий збір у справі підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved