Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивачки. 19 березня 2020 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 11 вересня 2004 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу вони мають двоє неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 квітня 2011 року з [PERSON] на користь позивачки [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів [PERSON] , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до її повноліття. 03 листопада 2016 року рішенням суду шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу, діти мешкають разом з позивачкою. Працюючи у КЗ "Дошкільний навчальний заклад (ясла - садок) комбінованого типу № 201 ", позивачка отримує заробітну плату в розмірі 5000 грн. щомісячно, а також отримує аліменти на доньку [PERSON] у розмірі 1500 грн., матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON] відповідач не надає. Відповідач нехтує утриманням та вихованням дитини. Інших дітей у відповідача немає, стягнень по виконавчим документам не проводяться. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] 1/4 частку з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі. 20.03.2020 року - ухвала про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 20.03.2020 року - ухвала про витребування доказів. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, наполягала на їх задоволенні, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суд не повідомив. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивачки, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України. У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. З 11 вересня 2004 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Центрально-Міського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, серія [NUMBER] , актовий запис 381 (а.с. 6). Від шлюбу в них народилися діти [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області від 09 вересня 2008, серія [NUMBER] , актовий запис 801 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області від 25 лютого 2014 року, серія [NUMBER] , актовий запис № 195 (а.с. 4,5). Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 листопада 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано (а.с.7). Згідно рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.04.2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до її повноліття (а.с. 12). Неповнолітні діти сторін проживають разом з позивачкою і перебувають на її утриманні. Кошти, які отримує позивачка, не вистачає на утримання неповнолітньої дитини сторін - [PERSON] . Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України обоє батьків в рівній мірі несуть обов`язки з утримання дитини. Згідно ст.ст.181, 183СК України за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно норм СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Відповідач є працездатною особою, таким чином, суд вважає, що відповідач може надавати допомогу на утримання дитини, принаймні іншого відповідач не довів. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, передбачених ст.188 СК України, не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У зв`язку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина, визначивши їх розмір - 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення нею повноліття. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягнення судовий збір у розмірі 840,80 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved