Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 02 серпня 2008 року уклала шлюб з відповідачем, в якому у них [INFO] син [PERSON]. Вказує, що відповідач не надає їй матеріальної допомоги для утримання дитини, хоча спроможний і зобов'язаний таку допомогу їй надавати. Просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на їхню дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та дала пояснення, які по суті, змісту і мотивам відповідають викладеному в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] позову не визнала. Суду пояснила, що відповідач не відмовляється від сплати аліментів на свого сина, однак не має можливості сплачувати позивачці аліменти у визначеному нею розмірі. Погоджується сплачувати аліменти в розмірі 550 грн., виходячи з мінімального розміру заробітної плати, оскільки він в квітні повертається в Україну, де у нього немає постійного місця роботи. Крім того, не відповідають дійсності твердження позивачки про те, що відповідач не допомагає дитині матеріально, оскільки останній надавав кошти позивачці, її матері, що підтверджується доданою розпискою. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступних міркувань. Матеріалами справи встановлено, що 02 серпня 2008 року позивачка та відповідач уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Відділом РАЦСу м. Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис №358. Від даного шлюбу у них [INFO] син [PERSON]. Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Як встановлено в судовому засіданні, в даний час між позивачкою та відповідачем виник спір з приводу утримання неповнолітньої дитини, а тому суд переконаний, що позивачка потребує допомоги на її утримання, а відповідач зобов'язаний їй таку допомогу надавати. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на неповнолітню дитину, суд враховує стан здоров'я позивачки і дитини, їхнє матеріальне становище, стан здоров'я та матеріальний стан відповідача, рівність прав та обов'язків обох батьків щодо дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вимоги розумності та справедливості і визначає їх у розмірі по 600,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, саме такий розмір аліментів відповідатиме інтересам дитини, враховуючи її вік та матеріальні потреби. У разі зміни, в подальшому, матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 2 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved