Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

У жовтні 2014 р. позивач ПАТ «Креді Агріколь Банк» звернувся до суду з вимогами до відповідача [PERSON] про звернення стягнення на спадкове майно: транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, модель GOLF, який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого Сімферопольським ВРЕР при УДАІ ГУМВС України в АРК 01.09.2012 p., шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження для задоволення вимог ПАТ "Креді Агріколь Банк" за кредитним договором № 2/1063618 від 06.09.2012. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02.10.2014 підсудність позовної заяви ПАТ «Креді Агріколь Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на спадкове майно визначена Печерському районному суду м. Києва відповідно до вимог ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Позивач мотивує позов тим, що відповідач є спадкоємцем померлого боржника [PERSON] та поручителем згідно договору поруки від 06.09.2012. У [PERSON] залишилась заборгованість перед банком за кредитним договором, яку [PERSON] не погасила. У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника ПАТ «Креді Агріколь Банк», зазначивши, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час, місце судового засідання була повідомлена, незалежно від причин, суд розглядає справу за наявністю у справі доказів у відсутність відповідача. Оголосивши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 06.09.2012 між [PERSON] та ПАТ «Креді Агріколь Банк» укладено кредитний договір № 2/1063618, згідно якого [PERSON] було надано кредит в розмірі 187340,00 грн., строком до 05.09.2019, з процентною ставкою за користування кредитом 18,10 % річних (а. с. 9-18). За правилом ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 06.09.2012 між [PERSON] та ПАТ «Креді Агріколь Банк» укладено договір застави, відповідно до умов якого, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, [PERSON] передано в заставу транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, модель GOLF, який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого Сімферопольським ВРЕР при УДАІ ГУМВС України в АРК 01.09.2012 p. (а. с. 25-30). Також 06.09.2012 в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором з [PERSON] укладено договір поруки (а. с. 31-33). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, виданого 05.08.2013 р., [PERSON] помер [INFO] р. (а. с. 37). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Внаслідок смерті [INFO] p. була відкрита спадщина [PERSON] 03.02.2014 p., вих. № 13206/546, направлено претензію до першої сімферопольської державної нотаріальної контори АРК, якою заявлено вимогу спадкоємцям по позичальника. Листом, вих. № 476/02-14 від 12.02.2014 p., першою сімферопольською державною нотаріальною конторою повідомлено банк про заведення справи другою сімферопольською державною нотаріальною конторою. Листом, вих. № 631/02-14/562/13 від 26.02.2014 p., другою сімферопольською державною нотаріальною конторою АРК повідомлено, що на підставі претензії банку заведено с справу № 562/2013 р. Разом з тим вказано на те, що відомості про спадкоємців та склад спадкового майна можуть бути повідомлені лише після видачі свідоцтв про право на спадщину. Дружина померлого позичальника - [PERSON] є спадкоємцем першої черги, не відмовлялася від спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи законом м прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умові застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцем відкриття спадщини. 09.04.2014 p., вих. № 13206/1694 та 11.08.2014 p., вих. № 13206/5363, банком направлено спадкоємцю померлого позичальника вимогу щодо погашення заборгованості одноразовим платежем, з повідомленням про вручення поштового відправлення, яку станом на 25.09.2014 не виконано. Відповідач [PERSON] не виконала договірні зобов'язання, у зв'язку з чим з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 19.08.2014 р. вона складає 17 990,64 грн., яка включає: прострочену заборгованість за кредитом 17511,37 грн., прострочену заборгованість за відсотками 479,27 грн. Згідно ч. ч. 1-3 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Відповідно до п. 2.6. договору застави, у випадку смерті заставодавця зобов'язання сторони по цьому договору переходить до його спадкоємців. Згідно положення ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ст. 27 Закону України «Про заставу», застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу. З огляду на те, що відповідачем всупереч вимогам закону та договору не здійснено сплату заборгованості за кредитним договором, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають присудженню понесені та документально підтверджені судові витрати позивача в сумі 243,60 грн. На підставі ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215, 224-226, суд,-

Outcome: approved