Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Позивач - ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» звернувся з позовом до відповідачів - [PERSON], Дніпровського РВ ГУ ДМС України в м. Києві, третя особа - [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з місця реєстрації. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що вимоги до другого відповідача позивач не заявляє, проте, помилково вказаний відповідач був зазначений у вступній частині позовної заяви. За клопотанням представника позивача, Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві був залучений до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.04.2015 року між [PERSON] (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу, що посвідчений 30.04.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., зареєстровано в реєстрі за № 2025. Відповідно до п. 1.1. Договору купівлі-продажу Продавець передає у власність Покупця, а Покупець приймає у власність квартиру номер [ADDRESS], загальною площею - 44,80 квадратних метрів, що складається з двох житлових кімнат житловою площею - 29,40 кв.м. Згідно довідки про реєстрацію та склад сім'ї від 29.04.2015 року № 21, в квартирі № [ADDRESS], на момент укладення договору був зареєстрований [PERSON], 1958 року народження. Відповідно до п. 4.1.3. Договору купівлі-продажу Продавець зобов'язався зняти з реєстрації усіх інших осіб, в квартирі, що є предметом Договору купівлі-продажу, не пізніше 05 травня 2015 року та звільнити квартиру, що є предметом Договору купівлі-продажу, від особистих речей не пізніше 05 травня 2015 року. Відповідач [PERSON] надав згоду на укладення договору купівлі-продажу [PERSON], про умови договору знятися з реєстрації був обізнаний, що підтверджується заявою на укладання договору від 29.04.2015 року. Не зважаючи на надану згоду на укладання договору, неодноразові звернення позивача звільнити житлове приміщення, зобов'язання знятися з реєстрації, відповідач з реєстрації місця проживання в квартирі [ADDRESS] не знятий. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності [PERSON] на квартиру (правомочності щодо володіння, користування, розпорядження) припинилося у зв'язку із відчуження нею, як власником, свого майна відповідно до ст. 317, п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Реєстрація відповідача в квартирі, що належить на праві власності ТОВ «КУА «Будівельні проекти», перешкоджає позивачеві, як власнику квартири, користуватися та розпоряджатися нерухомим майном на свій розсуд, внаслідок чого порушуються законні права та інтереси ТОВ «КУА «Будівельні проекти». В судовому засіданні представник позивача, підтримавши позовні вимоги, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте, направив на адресу суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність. Представник третьої особи - Дніпровського районного відділу Державної міграційної служби України в м. Києві в судові засідання не з'явився, однак, направив на адресу суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність та ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства України. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно п.1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. З наданих суду доказів убачається, що 30.04.2015 року між [PERSON] (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» (Покупець), було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений 30.04.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., зареєстрований в реєстрі за № 2025 (а.с. 17-21). Відповідно до п. 1.1. Договору купівлі-продажу, Продавець передає у власність Покупця, а Покупець приймає у власність квартиру номер [ADDRESS], загальною площею - 44,80 квадратних метрів, що складається з двох житлових кімнат житловою площею - 29,40 кв.м. Право власності позивача на квартиру зареєстровано у встановленому законом порядку, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.04.2015р. № 37001488 (а.с. 23). Отже, власником квартири [ADDRESS] є ТОВ «КУА «Будівельні проекти». Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Стаття 405 Цивільного кодексу України передбачає, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Право власності [PERSON] на квартиру (правомочності щодо володіння, користування, розпорядження) припинилося у зв'язку із відчуження нею, як власником, свого майна відповідно до ст. 317, п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України. Згідно довідки про реєстрацію та склад сім'ї від 29.04.2015 року № 21, в квартирі [ADDRESS], на момент укладення договору купівлі-продажу був зареєстрований [PERSON], 1958 року народження, (а.с. 16). Як убачається із п. 4.1.3. Договору купівлі-продажу, Продавець зобов'язався зняти з реєстрації усіх інших осіб в квартирі, що є предметом Договору купівлі-продажу, не пізніше 05 травня 2015 року та звільнити квартиру, що є предметом Договору купівлі-продажу, від особистих речей не пізніше 05 травня 2015 року. Відповідачем [PERSON], який є чоловіком Продавця, було надано згоду на укладання його дружиною [PERSON] Договору купівлі-продажу квартири саме на таких умовах, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою відповідача на укладання договору від 29.04.2015 року (а.с. 22), що свідчить про наявність домовленості між ним та його дружиною, як власником житла, відносно його зобов'язання знятися з реєстрації місця проживання в квартирі, яка була предметом договору купівлі-продажу. Як підтверджується інформацією, яка надійшла до суду з Адресно - довідкової служби ГУ МВС України в м. Києві, відповідач на даний час залишається зареєстрованим за вказаною адресою (а.с. 55). Відповідно до ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки позивач є власником квартири, наявність зареєстрованої в квартирі фізичної особи - відповідача [PERSON] створює перешкоди у вільному володінні, користуванні та розпорядженні належним йому майном, з урахуванням того, що договором купівлі-продажу і нотаріально посвідченою заявою підтверджується наявність домовленості про зняття з реєстрації у зв'язку з відчуженням майна, що не спростовано відповідачем в порядку статей 10, 60 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем в сумі 243, 60 грн., мають бути відшкодовані з відповідача.

Outcome: approved