Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів на утримання їх неповнолітнього сина. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано 26.06.2007 року у виконкомі Рава-Руської міської ради Жовківського району. За час шлюбу у них народився син, [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом із позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач, який проживає окремо від неповнолітнього сина, ухиляється від виконання свого обов'язку щодо його утримання, та не виконує жоден із тих обов'язків, які покладені на нього законом як на батька дітей. За таких умов, позивач не має можливості належним чином самостійно, без участі батька, утримувати дитину. А тому позивач звернулась в суд та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 800 грн. щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила такі задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні щодо позову заперечив, просив стягувати з відповідача 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, так як відповідач ніде не працює. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Вимогами статей 60, 59 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. З копії свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] вбачається, що Позивачка є матір'ю дитини, а Відповідач - його батьком. Згідно зі ст. 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК). Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Встановлено, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину. З довідки виданої виконкомом Річківської сільської ради Жовківського району № 1205 вбачається, що [PERSON] з 27.09.2013 року ніде не працює та має на утриманні неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. З довідки виданої КП «Рава-Руське будинкоуправління № 2» № 1789 від 03.08.2015 року вбачається, [PERSON] звільнений з 31.12.2012 року згідно наказу № 250-К від 31.12.2012 року. Суд враховує те, що дитина проживає разом з матір'ю, а відтак, знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно свого обов'язку по утриманню дитини не виконує, тому, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує : - стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка на не хворіє, майна у власності не має, самостійних доходів не отримує; - стан здоров'я та матеріальне становище матері - позивачки по справі, яка не хворіє, не працює, будь-яких доходів не має, майна у власності не має; - стан здоров'я та матеріальне становище їх батька - відповідача по справі і платника аліментів, який не хворіє, інвалідності не має, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, не працює, однак, він є працездатним, а відтак, може надавати допомогу на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Стаття 184 СК України носить диспозитивний характер і не визначає вичерпного переліку обставин для встановлення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, за змістом цієї норми такими обставинами є нерегулярний дохід та будь-які інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Тому суд, з врахуванням всіх вище перелічених обставин, приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, в розмірі 400 грн. 00 коп. на дитину щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття починаючи з 22.07.2015 року. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: approved