Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до Татарбунарської міської ради Одеської області, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок, посилаючись на слідуючі обставини. [INFO] в місті Татарбунари померла мати позивачки - [PERSON]. Після її смерті залишився житловий будинок, який розташований по [ADDRESS]. За життя, а саме 03.10.1980 року спадкодавець зробила розпорядження на випадок своєї смерті, яким заповіла позивачці - [PERSON] вищезазначений спадковий житловий будинок. Отримати свідоцтво про право на спадщину по заповіту в нотаріальній конторі позивачка не має можливості через відмову нотаріуса, мотивовану розбіжностями розміру житлової площі спадкового будинку, а саме: у свідоцтві про право на спадщину за законом житлова площа зазначена 42,1 кв.м, а реальна житлова площа, що вказана в технічному паспорті, складає 48,1 кв.м. Ніяких переобладнань в будинку ніколи не проводилось, тому позивачка вважає, що розбіжності у площах з'явилися в результаті помилки. Данні обставини перешкоджають позивачці прийняти спадок та розпоряджатися спадковим майном, що стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги. Представник Татарбунарської міської ради до суду не з'явився, згідно наданої до суду заяви, позовні вимоги визнав, просив слухати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть [NUMBER] від 18.06.2013 року (а.с.9), що [PERSON] померла [INFO]. Із копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 10.07.1959 року (а.с.5) видно, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], позивачка по справі - дівоче прізвище „[PERSON]", після укладення шлюбу 12.11.1976 року змінила своє прізвище на „[PERSON]" (а.с.6). Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.01.1981 року (а.с.8) видно, що мати позивачки [PERSON] отримала спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON], а саме житловий будинок, жилою площею 42,1 кв.м, що розташований по [ADDRESS] на земельній ділянці площею 600 кв.м на території Татарбунарської міської ради Одеської області. Довідкою Татарбунарської міської ради №1200 від 27.12.2013 року (а.с.17) підтверджується, що житловий будинок за адресою [ADDRESS], станом на 16.01.1981 року мав адресу - [ADDRESS], згідно свідоцтва про право на спадкування за законом від 16.01.1981 року №55. З копії технічного паспорту на будинок [ADDRESS], виготовленого 04.12.2013 року (а.с.10-13), вбачається, що загальна площа спадкового будинку складає 48,1 м.кв., із неї житлової -36,4 кв.м. Із довідки МБТІ №209 від 19.12.2013 року вбачається, що вартість спадкового житлового будинку загальною площею 48,1 кв.м, житловою площею 36,4 кв.м складає 89354 грн.00 коп. (а.с.15). Довідкою Татарбунарського РБТІ та РОН № 211 від 23.12.2013 року (а.с.14) підтверджується, що загальна та житлова площа житлового будинку по [ADDRESS], змінилась за рахунок поточного ремонту, що згідно інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, яка затверджена Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 01.06.2010 № 167 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.07.2010 за №479/17774, не належить до самочинного будівництва. Із листа нотаріуса (а.с.16) видно, що нотаріальною конторою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв'язку з розбіжностями площі спадкового будинку у технічній документації та правовстановлюючому документі. Копією заповіту від 03.10.1980 року (а.с.7) підтверджується, що [PERSON] є спадкоємицею по заповіту після смерті [PERSON] на житловий будинок в [ADDRESS]. Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 05.02.2014 року (а.с.26) вбачається, що після смерті спадкодавця [PERSON], приватним нотаріусом Татарбунарського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] заведена спадкова справа №236/2013 від 07.09.2013 року за номером у спадковому реєстрі 54979497. До вказаної довідки долучено копію заяви [PERSON] від 07.09.2013 року за №577, адресовану вказаному нотаріусу щодо прийняття нею всієї спадщини після смерті її матері [PERSON](а.с.27). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Частина перша статті 1223 ЦК України передбачає право на спадкування осіб, визначених у заповіті. Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що після смерті спадкодавця [PERSON] в [ADDRESS] залишився спадковий житловий будинок, отриманий останньою в порядку спадкування після смерті її чоловіка [PERSON] (а.с.8). Позивачка є дочкою спадкодавця [PERSON] та спадкоємицею по заповіту після смерті останньої (а.с.7,9). Отримати свідоцтво про право на спадщину по заповіту в установленому законом порядку позивачка не має змоги в зв'язку з розбіжностями площі спадкового будинку у технічній документації та правовстановлюючому документі (а.с.16), хоча розмір площі змінився за рахунок поточного ремонту, що згідно інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, яка затверджена Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 01.06.2010 № 167 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.07.2010 за №479/17774, не належить до самочинного будівництва, як зазначено в довідці БТІ (а.с.14). За таких обставин, суд вважає, що за [PERSON] має бути визнано право власності на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS], що залишився після смерті спадкодавця [PERSON], померлої [INFO].

Outcome: approved