Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач ПАТ «ПУМБ» звернувся в суд з позовом до Першого відділу ДВСЛМУЮ, Другого відділу ДВСЛМУЮ про звільнення майна з-під арешту. Свій позов обгрунтовує тим, що 23.01.2008 року між ПАТ «ПУМБ» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 5962013, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти в сумі 732250 грн., зі сплатою 11,99% річних, з кінцевим терміном повернення 23.01.2028 року. 23.01.2008 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON] передав в іпотеку банку належну йому квартиру [ADDRESS]. В зв'язку із вжиттям заходів, спрямованих на реалізацію предмета іпотеки банку стало відомо, що Першим та Другим відділом ДВС Луцького МУЮ накладені арешти на все нерухоме майно [PERSON], в тому числі і на предмет іпотеки. Покликаючись на те, що державний виконавець не має права звертати стягнення на заставлене майно на користь будь-яких третіх осіб, які не є стягувачами-заставодержателями, просить звільнити з-під арешту квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON] та на яку було накладено арешт згідно постанови Першого відділу ДВСЛМУЮ від 19.03.2014 року та постанови Другого відділу ДВСЛМУЮ від 08.10.2010 року. Представник позивача Процюк А.С. подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник Другого відділу ДВС ЛМУЮ Левчук І.О. подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник Першого відділу ДВСЛМУЮ та третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Тому суд ухвалив розгляд справи провести у відсутності сторін. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.01.2008 року між ПАТ «ПУМБ» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 5962013, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти в сумі 732250 грн., зі сплатою 11,99% річних, з кінцевим терміном повернення 23.01.2028 року (а.с.6-10). 23.01.2008 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого, останній передав в іпотеку банку квартиру [ADDRESS] (а.с.11-14,15). Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст.3 Закону України «Про іпотеку» (далі - Закон) встановлено, що взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Згідно ст.7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання. Судом встановлено, що на все нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON], в тому числі квартиру [ADDRESS], накладено арешт та заборону на його відчуження згідно постанови головного державного виконавця Першого відділу ДВС Луцького МУЮ Онуфрійчуком Ю.В. від 19.03.2014 року, постанови державного виконавця Другого відділу ДВС Луцького МУЮ Новосад О.Ю. від 08.10.2010 року та постанови головного державного виконавця Другого відділу ДВС Луцького МУЮ Левчук І.О. від 28.04.2012 року (а.с.17-18). Згідно ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту. Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з - під арешту. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що слід звільнити з-під арешту, накладеного постановою головного державного виконавця Першого відділу ДВС Луцького МУЮ Онуфрійчука Ю.В. від 19.03.2014 року, постановою державного виконавця Другого відділу ДВС Луцького МУЮ Новосад О.Ю. від 08.10.2010 року та постанови головного державного виконавця Другого відділу ДВС Луцького МУЮ Левчук І.О. від 28.04.2012 року, трьохкімнатну квартиру [ADDRESS]. Рішення суду є підставою для реєстрації припинення обтяження, накладеного зазначеними постановами державних виконавців, предметом якого є трьохкімнатна квартира [ADDRESS]. На підставі ст.ст. 572 ЦК України, ЗУ «Про виконавче провадження», ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ЗУ "Про іпотеку", Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису»,

Outcome: approved