Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

Представник ТДВ СК «Альфа-Гарант» 04.01.2021 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про повернення безпідставно набутого майна, яким просить стягнути з відповідача на його користь безпідставно сплачене страхове відшкодування в сумі 13661 грн. 57 коп. та сплачений судовий збір в сумі 2102 грн. 00 коп., мотивуючи вимоги тим, що 23.07.2017 року між позивачем ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/0250842, відносно транспортного засобу «ДЕУ», д.н.з. [NUMBER] . 16.06.2018 року в м. Києві на вул. Васильківська відбулась ДТП за участю транспортного засобу «ДЕУ», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . З метою отримання страхового відшкодування, водій «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] , звернувся до позивача з заявою на виплату страхового відшкодування. З боку позивача було складено страховий акт №ЦВ/18/1499 від 20.08.2018 року разом із розрахунком суми матеріального збитку. На підставі вказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 13661 грн. 57 коп. на користь відповідача. Проте, згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 27.08.2018 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП - закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13.01.2021 року провадження у справі відкрито та розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні з викликом сторін. Відповідач у встановлений судом строк не подав відзиву на позов, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, 23.07.2017 року між позивачем ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/0250842, відносно транспортного засобу «ДЕУ», д.н.з. [NUMBER] . 16.06.2018 року в м. Києві на вул. Васильківська відбулась ДТП за участю транспортного засобу «ДЕУ», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . З метою отримання страхового відшкодування, водій «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] , звернувся до позивача з заявою на виплату страхового відшкодування. 20.08.2018 року позивачем було складено страховий акт №ЦВ/18/1499 разом із розрахунком суми матеріального збитку. На підставі вказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 13661 грн. 57 коп. на користь відповідача, що підтверджується платіжним дорученням № ID-109178 від 20.08.2018 року (а.с.34). Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 27.08.2018 року, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП - закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с. 17-18). Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 990 ЦК України та ст. 25 Закону України «Про страхування» страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави і безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, холи підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються, зокрема, також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодуванню визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Окрім того, зазначена позиція підтверджується постановою Верховного Суду віл 28.03.2018 року по справі № 910/21313/16: «…Суд виходить з того, що відповідно до положень статей 509, 979, 980 Цивільного кодексу України та статей З, 6, 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" предметом договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по суті є майнові інтереси, пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Обов`язок страховика щодо здійснення страхової виплати особі, якій заподіяна шкода. виникає у разі настання страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність страхувальника. Тобто, за відсутності підстав для притягнення страхувальника до відповідальності, у страховика також не виникає зазначений обов`язок. Суд враховує, що для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності як відшкодування шкоди, необхідною є наявність чотирьох елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вина заподіювача шкоди. Зокрема, згідно з положеннями статтями 1166, 1187 Цивільного кодексу України відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки покладається на особу, винну в заподіянні відповідної шкоди. Зважаючи на встановлення обставин відсутності вини страхувальника за Полісом та наявності вини іншої у особи у ДТП, суд погоджується з висновком про те, що цивільно-правова відповідальність страхувальника в результаті ДТП не настала, а у позивача відсутній обов`язок зі сплати страхового відшкодування відповідачу. Відтак у зв`язку з отриманням відповідачем страхового відшкодування за відсутністю у позивача обов`язку з відшкодуванням шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, відбулось безпідставне збагачення відповідача за рахунок відповідача, правові наслідки якого врегульовані статтею 1212 Цивільного кодексу України. Оскільки зазначена правова норма зобов`язує особу, яка набула майно іншої особи без достатньої правової підстави, повернути його потерпілому, зокрема й тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала, Суд вважає правильним висновок судів попередніх інстанцій про виникнення у відповідача зобов`язання щодо повернення позивачу грошових коштів, отриманих ним в якості страхового відшкодування за Полісом внаслідок ДТП.». Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, шо звичайно ставляться. Таким чином, оскільки постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 27.08.2018 року встановлено відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в діях [PERSON] під час ДТП за участю автомобілів «ДЕУ», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , тобто цивільно-правова відповідальність страхувальника в результаті ДТП не настала, тому у позивача ТДВ СК «Альфа-Гарант», як страховика цивільно-правової відповідальності власника автомобілю «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] , відповідно і відсутній обов`язок зі сплати страхового відшкодування [PERSON] , а тому за рахунок отриманих останнім коштів у вигляді страхового відшкодування від позивача, відбулось безпідставне збагачення за рахунок позивача. А відтак, позовні вимоги ТДВ СК «Альфа-Гарант» щодо стягнення з відповідача 13661,57 грн. безпідставно набутих коштів знайшли своє повне обґрунтування в судовому засіданні і підлягають задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2102,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved