Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

У липні 2017 р. комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва» (далі по тексту - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва», позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідачі) про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в сумі 6 432,89 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідачі зареєстровані у неприватизованій квартирі [ADDRESS], а позивач з 01.05.2015 забезпечує надання відповідачам послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків та ст. 64 Житлового кодексу України відповідачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В період з 01.05.2015 по 01.07.2017 відповідачі своєчасно та в повному обсязі не сплачували вартість наданих їм послуг, що обумовило виникнення заборгованості в розмірі 6 432,89 грн. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Відповідачі про розгляд справи повідомлялась у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем їх проживання, проте в судове засідання вони не з'явилась, про причини неявки не повідомили, письмових заперечень на позов не подали. Враховуючи неявку відповідачів в судове засідання, суд відповідно до положень статей 224, 225 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши надані позивачем письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Згідно з довідкою Дарницького районного сервісного центру по роботі зі споживачами та відповідно до відомостей, які містяться в Реєстрі територіальної громади міста Києва, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та неповнолітня [PERSON] зареєстровані у неприватизованій квартирі [ADDRESS] (а.с. 8, 29, 30, 31). З розпорядження Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 30.01.2015 № 33 (а.с. 6-7) вбачається, що будинок [ADDRESS] закріплений на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва», яке надає для вказаного будинку послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг визначає Закон України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 р. № 1875-IV (надалі - Закон № 1875-IV). Підпункти 1, 10 пункту 1 частини 1 статті 1 Закону № 1875-IV дають визначення житлово-комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил та визначення комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо-та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Відповідачі користуються житловим приміщенням квартири [ADDRESS], а отже є споживачами житлово-комунальних послуг. За приписами статті 20 Закону № 1875-IV, ч. 1 ст. 64 Житлового кодексу України, пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до ... затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно статті 32 Закону № 1875-IV розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Тарифи на послуги, які надаються позивачем, формуються у відповідності з Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 р. № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що зобов'язання по оплаті вартості житлово-комунальних послуг покладається на споживача законом, а отже відсутність оформленого письмового договору на надання комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати таких послуг. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідачі з травня 2015 р. не вносять плату за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, у зв'язку з чим станом на 01.07.2017 утворилась заборгованість в розмірі 6 432,89 грн.(а.с. 9). Згідно з положеннями статей 526, 530, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки відповідачі добровільно не виконують зобов'язання щодо оплати комунальних послуг, порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення заборгованості з усіх відповідачів у солідарному порядку, оскільки солідарний обов'язок випливає із суті зобов'язання. Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 88 ЦПК України присуджує позивачу з відповідачів в рівних частках судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1 600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved