Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказує що з 1995 року по 31 березня 2004 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем. Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 31 березня 2004 року шлюб розірвано та на підставі даного судового рішення видано свідоцтво про розірвання шлюбу. Від шлюбу з відповідачем, [INFO] року, народився син - [PERSON]. Відповідач відмовлявся утримувати дитину, а тому з нього, за рішенням Липовецького районного суду від 15 лютого 2007 року, на її користь на сина присуджено до стягнення аліменти на утримання дитини. Однак відповідач ігнорує рішення суду, а тому утворилась заборгованість по сплаті аліментів. З відповідачем вони проживають в різних населених пунктах, дитина проживає з нею. Відповідач не цікавиться життям сина, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною, не приймає участі в його вихованні. У відповідача є інша сім'я, де також є дитина. Син знаходиться на обліку в лікарні з діагнозом ВСД по кардіологічному типу, однак за останні роки відповідач жодного разу його не бачив, не цікавився станом його здоров'я, не бере участі в придбанні лікарських засобів, не знає, що син періодично проходить санаторно-курортне лікування. Позивачка вважає, що відповідач має реальну можливість приймати участь у вихованні та утриманні сина, однак свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, тому просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до його неповнолітнього сина - [PERSON] та стягнути з нього понесені нею судові витрати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, що викладені в позовній заяві, просила суд позов задовольнити у повному обсязі. Прокурор Гаврилюк М.М. в судовому засіданні не заперечувала стосовно позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки було встановлено усі передбачені законом підстави для вжиття такої санкції. Представник органу опіки та піклування Служби у справах дітей Вінницької міської ради в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи по суті був оповіщений в установленому законом порядку, клопотання про відкладення розгляду справи за наявності поважних причин до суду не направив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в адресованій суду заяві вказав, що позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Ураховуючи, що підстав для відкладення розгляду справи, що передбачені ст.169 ЦПК України судом не встановлено, суд здійснює розгляд справи в даному судовому засіданні за участю осіб, які з'явились та на підставі зібраних у справі доказів. Суд, вислухавши позивача та прокурора, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, всебічно проаналізувавши обставини справи, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради, Вінницької області 25 березня 1999 року (а. с. 8) батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] зазначено батьком - [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Шлюб між батьками розірвано, про що 31 березня 2004 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області видано свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER] ( а. с. 9). В подальшому, 16 вересня 2010 року, позивачка уклала шлюбу з [PERSON] та змінила прізвище в зв'язку з реєстрацією шлюбу на «[PERSON]» ( свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] видане виконавчим комітетом Сологубівської сільської ради Оратівського району Вінницької області ( а. с. 11). Відповідно до рішення Ленінського районного суду міста Вінниці від 15 лютого 2007 року з відповідача на користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO] стягнуто аліменти ( а. с. 10). Довідка МКП ЖЕК №12 свідчить №2220 від 06 березня 2014 року свідчить про те, що дитина проживає з матір'ю в [ADDRESS] ( а. с. 12). Із акту проживання від 11 березня 2014 року, складеного мешканцями будинку [ADDRESS] слід, що [PERSON] за даною адресою не проживає з 2006 року, участі у вихованні сина - [PERSON] не бере ( а. с. 13). Згідно довідки Загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів № 35 Вінницької міської ради від 14 березня 2014 року за № 155 та інформації цього ж навчального закладу про участь у вихованні дитини від 14.03.2014 року за № 156 [PERSON], [INFO] навчається в 9-Б класі даного навчального закладу, вихованням дитини займається мати, регулярно здійснює контроль за успішністю та поведінкою сина, вдома для навчання створені всі необхідні умови. Батько дитини не цікавиться шкільним життям сина, не спілкується з класним керівником та не відвідує батьківських зборів ( а. с. 14). З акту обстеження житлово-побутових умов дитини також вбачається, що вдома для навчання неповнолітнього [PERSON], який проживає разом з матір'ю [ADDRESS], створені всі необхідні умови ( а. с. 16). З виписки з медичної картки хворого та з довідки Вінницького дитячого кардіоревматологічного санаторію слід, що дитина має захворювання та перебуває на обліку в лікарні з діагнозом ВСД по кардіологічному типу ( а. с. 17-19). На виконання вимог суду, згідно правил ст.19 СК України, 05.06.2014 року виконавчим комітетом Вінницької міської ради було надано Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його дитини [PERSON], [INFO], оскільки було встановлено, що батько дитини неналежно виконує свої батьківські обов'язки. Статтею 150 СК України визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, відповідно до якої поміж інших обов'язків, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Із змісту ст. 164 СК України, слідує, що мати батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до рекомендацій викладених у п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК . Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Зважаючи на викладене та у контексті наведених вище правових норм регулювання предмета спору, суд вважає, що здобуті у справі докази підтверджують факт того, що відповідач не піклуються про фізичний і духовний розвиток свого неповнолітнього сина, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання дитиною освіти. Таку поведінку відповідача суд розцінювати як ухилення від виховання дитини та покладених на нього законодавством обов'язків. Крім цього, відповідач позовні вимоги щодо позбавлення його батьківських прав стосовно його сина визнав, що вказує на його свідоме небажання виконувати покладені на нього законодавцем обов'язки щодо його дитини, а отже, суд дійшов до переконання, що є всі передбачені законом підстави для застосування до відповідача такого виду відповідальності як позбавлення його батьківських прав. За таких обставин позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ч.1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають присудженню понесені нею та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved