Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», будучи правонаступником АКІБ «УкрСиббанк», звернулося в суд з позовом до [PERSON], мельника [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.06.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк», правонаступником якого з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11362737000, відповідно до умов якого останній було надано кредит у розмірі 22251 доларів США строком до 19.06.2015 року (в подальшому до договору було внесено зміни щодо строку повернення кредиту до 19.06.2017 року) зі сплатою 14 % річних за користування кредитом. Пізніше було укладено додаткові угоди до даного договору. Крім того, в забезпечення виконання кредитних зобовязань позичальника з [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого останній поручився за належне та своєчасне виконання взятих на себе обовязків [PERSON] за кредитним договором. Посилаючись на те, що відповідач [PERSON] свої зобов'язання щодо повернення кредиту порушила, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 21.11.2017 року становить 491,69 долар США та 959,78 грн. пені, просить стягнути солідарно із відповідачів 491,69 долар США - суму заборгованості за кредитом та відсотками, 959 грн. 78 коп. пені разом із понесеними судовими витрати в розмірі 1600 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 29 грудня 2017 року по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачами відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. Дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.06.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11362737000, відповідно до умов якого останній було надано кредит у розмірі 22251 доларів США строком до 19.06.2015 року зі сплатою 14 % річних за користування кредитом (а.с. 12-27). 30.01.2009 року було укладено додаткові угоди № 1 та № 2 до вказаного кредитного договору (а.с. 28-30). Крім того, відповідно до договору поруки № 11362737000/1 від 20.06.2008 року [PERSON] поручився перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] зобовязань за вищевказаним договором про надання споживчого кредиту (а.с. 31-32). 30.06.2009 року також було укладено додаткову угоду до договору поруки (а.с. 33). Правовідносини, що виникли між сторонами, носять зобов'язальний характер. Відповідно до вимог статей 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства та в установлений строк (термін). В порушення умов договору та статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач [PERSON] належним чином умови кредитного договору не виконала, кредит не погашений та не сплачені відсотки за його користування. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, загальна сума заборгованості станом на 21.11.2017 року становить 491,69 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 21.11.2017 року 13 018 грн. 52 коп., з яких заборгованість за кредитом 448,20 доларів США (що еквівалентно 11867 грн. 03 коп.), заборгованість за відсотками 43,49 доларів США (що еквівалентно 1 151 грн. 49 коп.), пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 959 грн. 78 коп. (а.с. 42-43). Розділом 6 кредитного договору та в силу ст. 1052 ЦК України, передбачено, що у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно з пунктом 4.1. кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/або комісій, відповідач сплачує позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражені у іноземній валюті (а.с. 16). За змістом ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до абз. 2, 6 п. 14 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК України), частина третя статті 533 ЦК України; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю"). Такий порядок встановлено Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», у ст. 5 якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 цього Декрету. Із системного аналізу викладених вище положень законодавства вбачається, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просив стягнути заборгованість у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима. При цьому, положення ч. 2 ст. 192 ЦК України та ч. 3 ст. 533 ЦК України, Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та контролю» можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення неустойки, в зазначеному випадку пені, яка стягується в іноземній валюті з переведенням в українську за курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Всупереч ст. 81 ЦПК України відповідачами не надано доказів своєчасності виконання грошових зобов'язань за вказаним вище договором. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання з погашення кредиту не виконала, має борг за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі, та приходить до висновку про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] 448,20 доларів США кредитної заборгованості, 43,49 доларів США заборгованості за відсотками та 959 гривень 78 копійок пені. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позов підлягає до задоволення, тому судові витрати, понесені позивачем зі сплатою судового збору в сумі 1600 грн., слід стягнути з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved