Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що згідно договору кредиту від 03.11.2006 р. №556/16-ТЗ27 АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 52 600 грн. з кінцевим терміном погашення заборгованості 02.11.2012 р. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 18% річних. Кредит надавався на придбання автомобіля «DACIA LOGAN», 2006 р.в., реєстраційний номер [NUMBER]. Для забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки від 03.11.2006 р. В порушення умов договору відповідачі не виконують взяті на себе зобов'язання, в зв'язку з чим станом на 17.03.2014 р. утворилась заборгованість в сумі 80 306,47 грн., яку позивач просив солідарно стягнути з відповідачів та вирішити питання про судові витрати. Представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» Супрун В.В. в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про день, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки відповідачів суду невідомі. Заяви про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило. В зв'язку з неявкою сторін у судове засідання відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальної апаратури не здійснювалось. Оскільки представник позивача ПАТ "Укрсоцбанк" Супрун В.В. в наданій суду заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, то судом 25.09.2014 р. на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу положень ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином, згідно умовам договору. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 03.11.2006 р. між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту №556/16-ТЗ27 (далі -договір кредиту) на придбання автомобіля «DACIA LOGAN», 2006 р.в., реєстраційний номер [NUMBER], відповідно до умов якого АКБСР «Укрсоцбанк» надало [PERSON] кредит в сумі 52 600 грн. з кінцевим терміном погашення заборгованості 02.11.2012 р. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 18% річних. Для забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту 03.11.2006 р. між сторонами був укладений договір застави автомобіля «DACIA LOGAN», 2006 р.в., реєстраційний номер [NUMBER], що належить відповідачу [PERSON] на праві власності. Також для забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту 03.11.2006 р. між АКБСР «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір поруки, за умовами якого він зобов'язався перед банком в повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником [PERSON] зобов'язань, що виникають з договору кредиту. Згідно з ч.2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, через що станом на 17.03.2014 р. виникла заборгованість в сумі 80 306, 47 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 32 385,57 грн.; заборгованість за відсотками - 37 616,30 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 4 492,60 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 4 725,49 грн.; інфляційні витрати за кредитом - 518,17 грн., інфляційні витрати за відсотками - 568,34 грн. Таким чином, з відповідача [PERSON] та відповідача [PERSON], як поручителя, підлягає стягненню в солідарному порядку заборгованість по кредитному договору. У відповідності до ст. 88 ЦПК України на користь позивача з кожного відповідача окремо підлягає стягненню судовий збір в сумі 401,54 грн.

Outcome: approved