Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому вказала, що вона постійно проживала в житловому будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . Вказане господарство станом на 01.07.1990 року відносилося до суспільної групи колгоспний двір, головою якого був батько позивачки - [PERSON] .. Крім нього також членами колгоспного двору були відповідачі: дружина - [PERSON] , його дочка, рідна сестра позивачки - [PERSON] , його внуки - племінники позивачки - [PERSON] та [PERSON] , та позивачка (д.п. [PERSON]). Отже, кожному з членів колгоспного двору належало по 1/6 частці нерухомого майна. [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] , і після смерті якого відкрилася спадщина за заповітом, яким все своє майно заповів своїй дружині [PERSON] , яка прийняла спадщину оформивши свідоцтво про право на спадщину на земельний пай. Однак [INFO] [PERSON] , мати позивачки померла і заповітів від її імені Мишинською сільською радою не посвідчувалося. Спадщину після смерті матері прийняла позивачка, подавши заяву про прийняття спадщини подавши заяву до нотаріуса у визначений законом термін, однак отримала відмову у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок та рекомендовано звернутися до суду. Позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання представник позивачки, адвокат Ілюк О.В., подала письмове клопотання, в якому позовні вимоги своєї довірительки підтримала в повному обсязі, просила розгляд справи провести без її участі. Відовідачі подали до суду заяви, в яких вимоги позовної заяви визнали та просять справу слухати у їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши письмові клопотання позивачки та відповідачів, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , належав на праві власності колгоспного двору, головою якого був батько позивачки - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим виконкомом Коломийської районної ради від 12.06.1990 року за № 112, випискою із інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 2.01.2018 р. за № 60693 та довідкою Нижньовербізької сільської ради ОТГ (с. Мишин) від 13.01.2019 року № 15 (а.с. 7,8,40). Станом на 01 липня 1990 року у даному житловому будинку проживали: голова двору батько позивачки - [PERSON] , його дружина - мати позивачки [PERSON] , його дочка, рідна сестра позивачки - [PERSON] , його внуки - племінники позивачки - [PERSON] та [PERSON] , та позивачка (д.п. [PERSON]), що підтверджується довідкою Нижньовербізької сільської ради ОТГ(с. Мишин) від 13.01.2019 року № 15 (а.с. 40). Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали вищевказані особи, то кожному із них належить по 1/6 частці житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року №20 із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] про що в книзі реєстрації актів про смерть 01 листопада 1997 року зроблено актовий запис за № 40 (а.с. 41). Померлий залишив заповіт, посвідчений 12 серпня 1996 року секретарем Мишинської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 51, яким він все своє майно заповів своїй дружині - [PERSON] (а.с. 42). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, яка складається з 1/6 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Спадщину за заповітом після смерті батька прийняла його дружина, мати позивачки [PERSON] , подавши заяву про прийняття до Першої Коломийської РДНК та оформивши свідоцтво про право на спадщину на земельний пай, що підтверджується копією даного свідоцтва (а.с. 43). [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про смерть 02 листопада 2016 року зроблено актовий запис за № 33 (а.с.44). За життя заповітів від імені матері [PERSON] виконкомом Мишинської сільської ради не посвідчувалось, що підтверджується довідкою Нижньовербізької сільської ради ОТГ(с. Мишин) від 13.01.2019 року № 15 (а.с. 40). Після смерті матері відкрилась спадщина за законом, яка складається з 2/6 частин житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , прийняла позивачка, подавши заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину до Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори, що підтверджується копією даної заяви та Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 49080554 від 13.09.2017 р. - спадкова справа № 329/2017 р. (а.с. 50). Однак отримала відмову у зв`язку з тим, що частки померлого голови колгоспного двору та інших членів у майні колгоспного двору не виділено (а.с.52). Окрім позивачки спадкоємцями після смерті матері є відповідачі по справі, які на спадкове майно не претендують оскільки відмовилися від спадщини в її користь, про що зазначили в заявах поданих до суду. За таких обставин, у відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього права може бути визнання права. Згідно ч.1 п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті. У відповідності дост.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ст.ст.346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена немає. Відповідачі подали до суду письмові клопотання, в якому не заперечують щодо позовних вимог позивачки і просять їх задовольнити. Згідно звіту про незалежну оцінку від 10.07.2020 р. ТзОВ «ЕКА-Захід» вартість будинку та господарських будівель в [ADDRESS] становить 95 100,00 грн. (а.с. 12-29). За таких обставин суд приходить до висновку про підставність позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі. На підставі ст.16,328,346,347,392,1222,1234,1268 ЦК України та,

Outcome: approved