Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнила та обґрунтовувала тим, що 29 вересня 1986 року, вона разом із своїм чоловіком [PERSON] та сином - [PERSON] вселилась в квартиру [ADDRESS]. Дана квартира була надана Криворізьким металургійним комбінатом «Криворіжсталь» (ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг») у службове користування її чоловіку, який на той час працював газозварювальником п'ятого розряду в житлово - комунальному відділі підприємства. На займаній посаді її чоловік працював в період з 27.11.1985 р. по 05.05.1989 рік та був звільнений за власним бажанням. Цей факт підтверджується його трудовою книжкою. Після припинення трудових відносин, а ні третя особа, а ні відповідач жодних претензій щодо займаної квартири не висували. [INFO] [PERSON] помер. Таким чином вона вважає, що квартирою [ADDRESS] заволоділа добросовісно і починаючи з 1986 року відкрито та безперервно продовжує нею володіти. Дане володіння є без титульним, оскільки договір найму житлового приміщення був укладений з її чоловіком [PERSON] і після його смерті з нею не укладався. Відсутність з боку відповідача, починаючи з 1989 року та по теперішній час, будь-яких вимог або претензій щодо займаного житлового приміщення, дає змогу стверджувати про те, що потреба у використанні вказаного майна в якості службового, відпала. Оскільки вона добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном вже більше, ніж 10 років, тому просить суд зняти з квартири [ADDRESS] статус службової та визнати за нею право власності в порядку набувальної давності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 95,37 кв.м., житловою площею 37.18 кв.м. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги в уточненому вигляді підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача Алексейчук М.П. в судовому засіданні позовні вимоги в уточненому вигляді визнала та не заперечувала проти задоволення позову. Представник третьої особи - Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу слухати без участі їх представника. Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення сторін, свідків, суд вважає позовні вимоги в уточненому вигляді такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Протоколу засідання громадської комісії з житлових питань виконкому Центрально-Міської районної ради народних депутатів № 15 від 23.09.1986 року, затвердженого Рішенням виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради народних депутатів № 420 від 26.09.1986 року (а.с. 5,6) визнано службовою та надати газозварювальнику ЖКО [PERSON] невпорядковану трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], жилою площею 37,18 кв.м., зі склад сім'ї в кількості троє осіб. Згідно Службового ордеру № 453 від 29.09.1986 року (а.с. 7) [PERSON], сім'я якого складається з дружини [PERSON] та сина [PERSON], надано право на заняття трьохкімнатної квартири [ADDRESS], жилою площею 37,18 кв.м. Як вбачається з трудової книжки серії [NUMBER] (а.с. 9-11), [PERSON], працював на посаді газозварювальника п'ятого розряду в житлово - комунальному відділі підприємства в період з 27.11.1985 р. по 05.05.1989 рік та був звільнений за власним бажанням. Відповідно до свідоцтва про смерть, актовий запис за № 276 (а.с. 8) [INFO] [PERSON] помер. Згідно з довідкою ЖЕО № 20 від 02.09.2013 року за № 1798 (а.с. 12), [PERSON], як наймач та його дружина [PERSON] прописані в квартирі [ADDRESS] з 28.10.1986 року. Також, відповідно до акту від 02.12.2013 року, виданого КП «ЖЕО № 20» (а.с. 52), в квартирі [ADDRESS] проживає та зареєстрована [PERSON] з 28.10.1986 року і по теперішній час. З пояснень допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що позивачка, як дружина [PERSON] разом з ним отримала право на заняття трьохкімнатної квартири [ADDRESS] та постійно проживає за вказаною адресою. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим кодексом. Згідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном розпочалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачка заволоділа квартирою добросовісно і починаючи з 1986 року відкрито та безперервно продовжує нею володіти вже більше десяти років, тому вважає визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] за набувальною давністю.

Outcome: approved