Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно, а вона є єдиним спадкоємцем після покійної матері. 10.12.2015 року вона звернулася до державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори Панченко Л.Є. із заявою про прийняття спадщини, проте останнім було відмовлено в прийнятті заяви, оскільки пропущено визначений законодавством 6 - ти місячний строк для прийняття спадщини. При цьому позивач зазначила, що вказаний строк, нею пропущено з поважних причин. Так, у зв'язку з поганим самопочуттям з 22.07.2015 року по 31.07.2015 року перебувала на стаціонарному лікуванні в лікарні, що позбавило його можливості звернутися своєчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Перебування в лікарні підтверджується випискою з Бориспільської Центральної клінічної лікарні від 15.12.2015 року. З огляду на зазначене позивач просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO], 2 місяці після набрання рішенням суду законної сили. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала позивач. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Так, [INFO] померла [PERSON] у віці 92 роки, про що 30 січня 2015 року складено відповідний актовий запис № 15, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим Виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Бориспільського району Київської області серія [NUMBER] (а.с.5). Судом встановлено, що позивач - [PERSON] є донькою померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 20.04.1955 року (а.с.6). З копії виписки з Бориспільської Центральної клінічної лікарні від 15.12.2015 року, вбачається, що [PERSON], 1955 р.н., з 22.07.2015 року по 31.07.2015 року перебувала на стаціонарному лікуванні в лікарні (а.с.11). 10.12.2015 року позивач звернулася до державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори Панченко Л.Є. про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON]. Відповідно до постанови державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори Панченко Л.Є. від 10.12.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], в зв'язку з тим, що нею було пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с.4). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268, ч. 2 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому за ч.1, ч.2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно вимог ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні позивач від прийняття спадщини не відмовлялася та є єдиним спадкоємцем померлої за законом. Наданими позивачем документами підтверджується, що за декілька днів до закінчення 6-ти місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини вона перебувала на стаціонарному лікуванні. З огляду на те, що 6-ти місячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився, а як встановлено судом Позивач перебувала з 22.07.2015 року по 31.07.2015 року на стаціонарному лікуванні в лікарні, із діагнозом аденовірусний кон'юнктивіт обох очей, а тому суд вважає, що доводи позивача про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини заслуговують на увагу і суд визнає їх поважними. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Враховуючи обставини справи, що склалися, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу задоволення своїх позовних вимог, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки строк для прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] нею пропущено з поважних причин, а тому їй необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, тривалістю 2 (два) місяці з моменту набрання чинності рішенням суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved