Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Позивач просить відібрати малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], від їх матері [PERSON]; відібрати малолітню [PERSON], [INFO], від її батьків [PERSON] і [PERSON], без позбавлення батьківських прав, та передати дітей Органу опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області. Позовні вимоги вмотивовані тим, що дана сім,я відповідачів знаходиться на обліку у органа опіки як неблагополучна; відповідачі не забезпечують дітям належних умов для існування, у будинку брудно, антисанітарні умови, небезпечні для здоров,я і життя дітей, дітям не надається належна і своєчасна медична допомога, діти не забезпечені їжею, ліками, належними умовами для життя і розвитку; мати залишає малолітніх дітей без догляду дорослих у хаті з пічним опаленням, що також створює небезпеку життю дітей. 24.01.2017р. малолітні діти були терміново вилучені від відповідачів, оскільки їх подальше перебування у будинку з виявленими антисанітарними умовами і відсутністю їжі, було небезпечними для їх здоров,я і життя, діти поміщені тимчасово у дитячий заклад в м. Боярці. Відповідачка [PERSON] позов визнала, не заперечує, що дітям не змогла створити належні умови, що діти були відібрані від неї правомірно, і що на даний час дітям краще у дитячому закладі; але вона не бажає, щоб її позбавляли батьківських прав, обіцяє у наступному створити дітям умови для їх проживання в будинку. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує, що дітям не створені належні умови, що діти були відібрані правомірно, і що на даний час дітям краще у дитячому закладі; він так само не бажає, щоб його позбавляли батьківських прав, влаштувався на роботу, обіцяє протягом літа привести будинок до ладу і створити дітям нормальні санітарні умови для їх проживання в будинку. З наданих доказів встановлено: Згідно Витягів з Державного реєстру цивільного стану громадян про народження та згідно свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], їх матір,ю є відповідачка [PERSON], батько записаний зі слів матері. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], її батьками є: батько [PERSON] і мати [PERSON]. Згідно акту обстеження умов проживання та про негайне відібрання дітей у батьків від 24.01.2017р., діти були відібрані від батьків у присутності представника органу внутрішніх справ та лікаря інфекціоніста, з акту видно, що підставо відібрання дітей було виникнення безпосередньої загрози життю та здоров,ю малолітніх дітей, згідно п.8 Порядку провадження органом опіки та піклування діяльності , пов'язаної з захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ №866 від 24.09.2008р., а саме, станом на час обстеження і відібрання дітей в будинку існують антисанітарні умови, відсутня готова їжа, , діти брудні, в брудному одязі, молодша дитина має рани на обличчі, середня дитина була зачинена у будинку, знаходилась вдома сама без догляду дорослих, діти мають кашель, висипання на шкірі. Згідно Розпорядження Броварської районної державної адміністрації від 24.01.2017р. №55 - прийнято рішення про негайне відібрання дітей у батьків у зв'язку з виникненням загрози життю та здоров,ю дітей, з тимчасовим їх влаштуванням дітей до Броварської дитячої лікарні для проведення обстеження та надання необхідної медичної допомоги і для вжиття заходів для подальшого влаштування дітей. Згідно наданого висновку Органу опіки та піклування від 7.02.2017р. № 178/01-12- у зв'язку з виникненням реальної безпосередньої загрози для життя та здоров,я дітей, та з метою соціально - правового захисту дітей доцільно відібрати вказаних малолітніх дітей у відповідачів: малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], від їх матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав, малолітньої [PERSON], [INFO], від батька [PERSON] і матері [PERSON], без позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч.1 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.8 Постанови КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров'ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Згідно ч.1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або Органу опіки та піклування. Позов про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав позивачем заявлено з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст.164 СК України. Відповідно до роз'яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Як пояснив представник органу опіки та піклування у судовому засіданні, Сліпчук І.О., дана сім,я багатодітна, відповідачка є матір,ю одиначкою по відношенню до двох дітей, відповідачі і троє дітей проживають у вкрай занедбаному будинку, мати по селу просить їжі і грошей, але на даний час відповідачі намагаються виправити становище, приймають заходи для приведення будинку до санітарного стану, відповідач влаштувався на роботу; відповідачка сама є сиротою, і у неї не сформовано нормальне бачення своєї ролі як матері, психологічно батьки до цього не готові, їм треба час для усвідомлення своєї соціальної ролі у житті дітей, і відповідачі виявляють бажання виправлятись, тому не доцільно позбавлення батьківських прав, а відібрання дітей від них на даний час є вимушеною мірою - з метою захисту дітей і забезпечення їх належними умовами для життя, и такий захід є тимчасовим. Відповідачі згодні, що на даний час вони не можуть забезпечити дітям умови для їх проживання, і що на даний час для дітей краще жити у дитячому закладі, згодні з тим, що були підстави для негайного відібрання у них дітей. При цьому відповідачі висловлюють намір у подальшому дітей повернути собі, і протягом даного року створити для дітей належні умови та переглянути свою поведінку до дітей. При наведених вище конкретних обставинах суд вважає встановленим, що дійсно станом на день відібрання дітей існували умови, загрозливі для життя і здоров,я малолітніх дітей і були підстави для негайного відібрання дітей від матері та батька. Суд погоджується з тим, що на даний час є підстави для відібрання дітей від відповідачів, оскільки умови для їх проживання відсутні, і дійсно існує загроза для здоров'я дітей та їх життя. Суд вважає, що доведено наявність підстав для відібрання дітей від відповідачів без позбавлення їх батьківських прав, оскільки на даний час відповідачі виявляють бажання стати на шлях виправлення і проявляють інтерес до дітей. Суд вважає, що відібрання дітей від матері та батька з переданням їх органу опіки для подальшого їх влаштування в дитячий заклад повністю відповідає інтересам дітей. Відповідачі також погоджуються, що це на даний час відповідає інтересам їх малолітніх дітей, враховуючи її майновий та психологічний стан на даний час. Враховуючи положення ст. 367 ЦПК України, враховуючи, що діти на даний час відібрані згідно акту про негайне відібрання дітей, суд вважає доцільним допустити рішення до негайного виконання. На підставі ст. ст. 150,152,155,164,170 СК України, ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст.11,12 ЗУ «Про охорону дитинства», Постановою КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини», Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved