Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Позивач «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулась з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регрессу з вимогами стягнути з відповідача на користь позивача збитки в порядку регрессу в розмірі 12721, 05 грн. Позов мотивовано тим, що 22.15.2015 р. між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 052/15-Т/В1, забезпечений транспорт КІА» д.р.н. [NUMBER] , під керування [PERSON] та автомобіля «Фольксваген» д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Вінницького міського суду Вінницької області вказана дорожньо- транспортна пригода сталась внаслідок порушення Правил дорожнього руху України, водієм автомобіля «Фольксваген», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Виконуючи свої зобов`язання за Договором, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» виплатила власнику застрахованого автомобіля суму страхового відшкодування у розмірі 28 801, 14 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 31258 від 19.08.2016 року. Під час дослідження страхового випадку стало відомо, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія автомобіля «Фольксваген», д.р.н. [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»» ( ліміт за шкоду майну 100 000, 00 грн.) Позивач вказує, що ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулась до ПрАТ УСК «Княжа» на підставі ст. 27 ЗУ «Про страхування» про відшкодування збитків в порядку регресу на суму 28 801, 14 грн. У відповідь ПрАТ «УСК «Княжа» здійснила виплату у розмірі 16 080, 09 грн. згідно ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Розрахунок суми 28 801, 14 - 16 080, 09 (виплата страховика з урахуванням зносу) = 12 721, 05 грн. Позивач зазначає, що неодноразово звертався до відповідача з метою досудового врегулювання спору, проте, відповідачем не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків. Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідачем 20.08.2019 подано до суду відзив, позов не визнає в повному обсязі, з наступних підстав. 12 липня 2016 року в місті Вінниці по вул. 600-річчя, 17 (а не як вказує позивач по вул. Свердлова) сталася ДТП за участю автомобіля марки Volkswagen Golf д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «КІА» д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого вказані транспортні засоби зазнали механічні пошкодження. В даній ДТП згідно постанови Вінницького міського суду Вінницької області визнано винним внаслідок порушення правил ПДР України водія автомобіля марки Volkswagen Golf д.н.з [NUMBER] [PERSON] , який повністю визнав свою вину. Внаслідок даного страхового випадку, оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Українська компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», відповідні страхові виплати позивачу були виплачені даною страховою компанією. ПрАТ «Українська компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснила виплату в розмірі 16 080,09грн., з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля. У відповідності до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювань ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблені навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Таким чином, з урахуванням вказаної норми, дії ПрАТ «Українська компанія Княжа Вієнна Іншуранс Груп» є правомірними та законними. Крім того, згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - поліс №АЕ/7906635 ліміт за шкоду майну встановлено 100 000,00грн., а страхова сума є значно меншою, ніж встановлений ліміт. Відповідач вважає, посилання позивача на норми Цивільного кодексу України, зокрема, шодо недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним завданням шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодування) є невірним та надуманим не відповідає дійсності, оскільки страхова виплата не перевищує встановлений ліміт, а тому і немає підстав для такого відшкодування. Крім того, у позивача відсутні правові підстави заявляти регресний позов до [PERSON] з урахуванням ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки таке право в нього виникає при наявності хоча б однієї із наведених підстав передбачених законом. У відповіді на відзив від 02.09.2019 позивач вказав, що страховик відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» виплатило страхове відшкодування з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу ( 0, 69 %) та безумовної франшизи 0, 00 вони виконали своє зобов`язання перед страхувальником. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на підставі заяви страхувальника здійснило виплату матеріального збитку на СТО «ФОП [PERSON] », яке в свою чергу на підставі ремонтної калькуляції визначило вартість матеріального збитку і такі витрати є необхідні для відновлення автомобіля згідно п. 27.10. договору КАСКО, на підставі ремонтної калькуляції визначило вартість матеріального збитку. Відповідач в запереченні на відповідь на відзив від 06.09.2019 просив суд не брати до уваги надану відповідь на відзив, заперечує у повному обсязі проти заявлених позовних вимог з врахуванням наступного. Позивачем не дотримано строків визначених ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 серпня 2019 року по справі №127/20151/19. 20 серпня 2019 року відповідачем було надіслано примірник відзиву на позовну заяву на адресу позивача, а також в той самий день надано до суду примірник відзиву на позовну заяву разом з доказом про надсилання позивачу примірника відзиву на позовну заяву. Представник позивача у своїй відповіді на відзив вказує, що позивач отримав відзив 23.08.2019 року, а він як представник тільки 30.08.2019 року з врахуванням «специфіки передачі документів» та просить поновити строк на подачу відповіді на відзив. Щодо зазначеного, відповідач вважає, що поновлення строку на подання відповіді на відзив чинними нормами ЦПК України не передбачено, а тому слід не брати до уваги подану представником позивача відповідь на відзив. Згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - поліс №АЕ/7906635 між ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та [PERSON] ліміт за шкоду майну встановлений у розмірі 100 000,00 грн., а страхова сума є значно меншою, ніж встановлений ліміт, з цих підстав просить суд відмовити в задоволенні позову. Ухвалою суду від 02.08.2019 відкрито спрощене провадження по справі. Ухвалою суду від 23.10.2019 цивільну справу за позовом «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі . Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти визнання позову заперечує в повному обсязі. Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча повідомлялись належним чином повідомлення про причини неявки до суду не надійшло. Судом встановлено, що 22.15.2015 р. між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 052/15-Т/В1, забезпечений транспорт КІА» д.р.н. [NUMBER] . ( а.с. 5) 12 липня 2016 року в місті Вінниці по вул. 600-річчя, 17 сталася ДТП за участю автомобіля марки Volkswagen Golf д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «КІА» д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого вказані транспортні засоби зазнали механічні пошкодження. В даній ДТП згідно постанови Вінницького міського суду Вінницької області визнано винним внаслідок порушення правил ПДР України водія автомобіля марки Volkswagen Golf д.н.з [NUMBER] [PERSON] , який повністю визнав свою вину. ( а.с. 14) ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулась до ПрАТ УСК «Княжа» на підставі ст. 27 ЗУ «Про страхування» про відшкодування збитків в порядку регресу на суму 28 801, 14 грн. ( а.с. 20) У відповідь ПрАТ «УСК «Княжа» здійснила виплату у розмірі 16 080, 09 грн. згідно ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до вказаного вище договору, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» виплатила власнику застрахованого автомобіля суму страхового відшкодування у розмірі 28 801, 14 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 31258 від 19.08.2016 року. ( а.с. 20) Суд враховує, що з метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача була направлена претензія про сплату коштів в сумі 12 721,05 гривень. ( а.с.21) Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст.979 ЦК України). Згідно із статтею 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо- транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно із ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 15 та 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. За ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стосовно доводів відповідача, про те, що позивачем не дотримано строків визначених ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 серпня 2019 року по справі №127/20151/19, а тому і не слід брати до уваги подану відповідь на відзив, суд оцінює критично, та бере до уваги,те, що позивач просив суд поновити йому строк для подання відповіді на відзив, а також враховуючи ст. 2 ЦПК України, якою визначено, що завдання цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, що відповідає засадам "права на справедливий судовий розгляд", які закріплені у ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка була ратифікована Україною 17.07.1997р. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд дійшов наступних висновків. За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, на що звернув увагу Верховний Суд України в постанові від 31.05.2017 по справі 6-2969цс16. Відповідно до статті 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика). В даному випадку вартість відновлювального ремонту (фактичний розмір шкоди) пошкодженої ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, тому що вартість матеріального збитку - це та сума, яку за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має сплатити страховик, як страхове відшкодування. Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Разом з тим зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, - це виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми, з урахуванням зносу транспортного засобу та в разі якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок, що спростовує заперечення відповідача про відсутність у позивача права звертатись із регресним позовом. Крім того, згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність. При цьому страховик, який виплатив страхове відшкодування потерпілому, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого відшкодування. Такий правовий висновок викладено в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року. Отже, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої потерпілому шкоди, то страховик, який виплатив страхове відшкодування, на підставі статті 1194 ЦК України має право звернутися безпосередньо до страхувальника з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), відтак суд вважає позов обгрунтованим, повністю підтвердженим матеріалами справи та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1921 грн.

Outcome: approved