Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду з позовною заявою до Київської міської ради, Житлово - будівельного кооперативу «Політехнік - 2», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пестич Лариса Василівна про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] року помер [PERSON], батько позивача. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, до складу якої входить квартира [ADDRESS] Позивач звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пестич Лариси Василівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва. Враховуючи те, що спадкоємцем за законом є [PERSON], вона звернулась до суду з позовом, відповідно до якого просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] року [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача - Київської міської ради в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду пояснення по справі, відповідно до яких просить суд постановити рішення згідно норм чинного законодавства та слухати справу у відсутність представника відповідача. Представник відповідача ЖБК «Політехнік-2» в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Третя особа представника в судове засідання не направила, просила слухати справу в її відсутність та постановити рішення у відповідності до норм чинного законодавства. Тому у відповідності до положень ст.169 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність представника відповідача та представника третьої особи, які не з'явилися в судове засідання. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, врахувавши пояснення відповідача та третьої особи, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку про задоволення позову за наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] актовий запис 10996. Свідоцтвом про народження від 20.07.1961 року, Серія [NUMBER], актовий запис №58 підтверджується те, що [PERSON] був батьком [PERSON] [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про укладання шлюбу, серії [NUMBER] видане 30.11.1985 року після укладання шлюбу прізвище позивача на «[PERSON]». З матеріалів спадкової справи №5/2016 померлого [INFO] року [PERSON] вбачається, що 11.03.2016 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пестич Л.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно з Довідки № 211 від 29.02.2016 року, яка видана ЖБК «Політехнік-2», [PERSON] був членом кооперативу «Політехнік-2», в 1982 році виплатив пай за квартиру [ADDRESS] Як вбачається з довідки №210 виданої 29.02.2016 року ЖБК «Політехнік-2» [PERSON] зареєстрована в квартирі [ADDRESS] [PERSON] по день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Довідкою №63 від 07.10.2013 року, виданою ЖБК «Політехнік -2». Постановою від 11.03.2016 року, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пестич Л.В. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] оскільки відсутній оригінал правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності із положеннями статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Зі змісту ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Водночас, відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Постанова Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008 N7 "Про практику розгляду судами України справ про спадкування" в пункті 20 роз'яснює, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Пункт 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснює, що якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. В судовому засіданні не було встановлено, що існують інші спадкоємці, які мають право на отримання спадщини після померлого [PERSON] на підставі заповіту чи по закону. Також не було встановлено, що у встановлені діючим законодавством строки позивач відмовилась від прийняття спадщини після померлого батька. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач не відмовлялась від прийняття спадщини, віднесена, згідно закону, до першої черги спадкоємців, вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після померлого [INFO] року [PERSON].

Outcome: approved