Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Рішенням Бобринецького районного суду від 14.04.2014 року, в задоволенні позовних вимог [PERSON] до відкритого акціонерного товариства "Бобринецька сільгосптехніка" про визнання правовідносин за договорами оренди землі припиненими та витребування земельних ділянок в натурі відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 19.05.2014 року справу за апеляційною скаргою [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення щодо судового збору з вимог майнового характеру. Представники позивачки в судовому засіданні заперечили проти ухвалення додаткового рішення та зазначили, що судовий збір за вимоги немайнового характеру сплачений в повному обсязі згідно з вимогами законодавства, а вимоги про повернення земельних ділянок не є вимогами майнового характеру у зв'язку з чим підстави для винесення додаткового рішення відсутні. Представник відповідача залишив питання ухвалення додаткового рішення на розсуд суду. Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 215 ЦПК України у резолютивній частині судового рішення має бути вирішено питання про розподіл судових витрат. Згідно п. 4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду справи з повідомленням сторін, однак їх присутність не є обов'язковою. З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено вимоги про визнання правовідносин за договорами оренди припиненими (вимоги немайнового характеру) та витребування земельних ділянок в натурі (вимоги майнового характеру), але при поданні позовної заяви судовий збір сплачений лише за частину вимог (за вимоги немайнового характеру). При ухваленні рішення від 14.04.2014 року судом не вирішено питання щодо судового збору з вимог майнового характеру. Частиною 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи. Згідно ч.3 зазначеної статті за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю цього майна. При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Згідно листа відділу Держземагентства у Бобринецькому районі від 29.05.2014 р. № 421/02/09-14 нормативна грошова оцінка станом на 01.01.2014 року на території Мар'янівської сільської ради Бобринецького району становить земельна ділянка № 166 - 259204,90 грн., № 167 - 259204,90 грн. Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1 відсоток від ціни позову але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Мінімальний розмір заробітної плати станом на 01.01.2014 року становить 1218 грн. Відтак, суд прийшов до висновку, що при поданні позовної заяви позивач не доплатила судовий збір за вимоги майнового характеру, розмір якого становить 3654,00 грн. і який підлягає стягненню з позивача на користь держави.

Outcome: approved