Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона проживає за адресою: [INFO]. Дана квартира належить позивачці на праві власності, з яких 1/3 частки квартири в порядку приватизації, а 2/3 частки за договорами дарування від матері [PERSON] (договір дарування від 27.08.2010 року) та сина [PERSON] (договір дарування від 12.06.2013 року). Мати позивачки [PERSON] померла в 2014 році. Син - [PERSON] не проживає в квартирі з 2010 року. Як тільки одружився, перестав проживати в квартирі, проживав в дружини, не бере участі у веденні господарства і не є членом сімї позивачки. Після того як відчужив свою 1/3 частку позивачці, обіцяв, що зніметься з реєстрації в квартирі, але обіцянки не виконав. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник розпоряджається, користується і володіє своїм майном на власний розсуд, однак позивачка не може розпоряджатися своїм майно, так як в квартирі зареєстрована особа, яка не є членом її сімї. В даний час позивачка проживає в квартирі одна, має право на оформлення субсидій, але через реєстрацію відповідача не може такої отримати. Те, що відповідач зареєстрований в квартирі, але не проживає, стверджується актом, складеним комісійно депутатом Жовківської міської ради.У звязку з чим позивачка звернулась до суду із даним позовом та просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житлом - квартирою № 10 в будинку № 2 по вул. Чорновола в м. Жовкві Львівської області, яка належить позивачці на праві власності із зняттям відповідача з реєстрації в квартирі. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. Просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки не повідомив і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до\~ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому суд постановив провести по справі заочний розгляд та ухвалити заочне рішення Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] належить задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беріть участь у справі, виникає спір. З копії паспорта позивачки [PERSON] серія та номер КА 651299, виданого Жовківським РВ УМВС України в Львівській області 28 жовтня 1997 року, вбачається, що вона зареєстрована за адресою: [INFO]. Із дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05 липня 2010 року вбачається, що: -[PERSON] є власником (форма власності приватна спільна часткова) 1/3 частки квартири № 10 (десять) в будинку № 2 (два), що знаходиться на вулиці Чорновола в м. Жовква Жовківського району Львівської області; -[PERSON] є власником (форма власності приватна спільна часткова) 1/3 частки квартири № 10 (десять) в будинку № 2 (два), що знаходиться на вулиці Чорновола в м. Жовква Жовківського району Львівської області; -[PERSON] є власником (форма власності приватна спільна часткова) 1/3 частки квартири № 10 (десять) в будинку № 2 (два), що знаходиться на вулиці Чорновола в м. Жовква Жовківського району Львівської області. Із копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26786502 від 22 липня 2010 року вбачається аналогічне. Із копії договору дарування 1/3 частки квартири від 27 серпня 2010 року вбачається, що [PERSON] (Дарувальник) подарувала належну їй на праві приватної власності, а [PERSON] (Обдаровувана) прийняла у дарунок 1/3 (одну третю) ідеальну частку квартири № 10 (десять) в будинку № 2 (два), що знаходиться на вулиці Чорновола в м. Жовква Жовківського району Львівської області. Із копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 27245762 від 07 вересня 2010 року вбачається, що позивачка [PERSON] є власником 1/3 частки квартири № 10 (десять) в будинку № 2 (два), що знаходиться на вулиці Чорновола в м. Жовква Жовківського району Львівської області (підстава виникнення права власності договір дарування / 1400 / 27 серпня 2010 року). Із копії договору дарування 1/3 частки квартири від 12 червня 2013 року вбачається, що [PERSON] (Дарувальник) подарував належну йому на праві власності, а [PERSON] (Обдаровувана) прийняла у дарунок 1/3 (одну третю) ідеальну частку квартири № 10 (десять) в будинку № 2 (два), що знаходиться на вулиці Чорновола в м. Жовква Жовківського району Львівської області. Із копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12 червня 2013 року вбачається, що [PERSON] на підставі договору дарування (серія та номер: 814, виданий 12 червня 2013 року) є власником 1/3 частки квартири № 10 (десять) в будинку № 2 (два), що знаходиться на вулиці Чорновола в м. Жовква Жовківського району Львівської області. З копії будинкової книги (для прописки громадян, що проживають [INFO]) вбачається, що відповідач [PERSON] з 20 січня 2007 року зареєстрований за адресою [INFO]. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ст. 72 Житлового кодексу Української PCP, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Із акту обстеження матеріально-побутових умов від 11 лютого 2016 року вбачається, що [PERSON] має сина [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [INFO]. Відповідач [PERSON] за даною адресою зареєстрований з 2007 року, однак з 2010 року там фактично не проживає і спільного з позивачкою господарства не веде. Тобто відповідач відсутній за адресою: [ADDRESS] протягом останніх пяти років. Сусіди, які проживають у цьому будинку (жителі будинку № 2 по вулиці Чорновала у м. Жовква), а саме: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вказали, що [PERSON] не бачили більше року, що підтвердили своїми підписами. Відповідач [PERSON] квартирної плати та комунальних послуг не сплачував, ніяких покупок в квартиру не здійснював. Обстеження проводила депутат міської ради [PERSON]. Виходячи із змісту роз`яснень, викладених у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 12 квітня 1985 року № 2 Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України з наступними змінами, при вирішення спору про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно з`ясовувати причини відсутності особи у жилому приміщенні понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. При цьому, слід врахувати, що відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відтак визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням має наслідок зняття її з реєстрації. Судом встановлено відсутність поважності причин відсутності відповідача [PERSON] у житлі за адресою: квартира [ADDRESS] понад встановлені строки. Крім того, відповідно до ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беріть участь у справі, виникає спір. Відповідачем не подано суду жодних допустимих та належних доказів на підтвердження факту проживання в квартирі № 10 в будинку № 2, що знаходиться на вулиці Чорновола в м. Жовква Жовківського району Львівської області. Не здобуті такі докази і в судовому засіданні. А відтак, вбачається, що відповідач не проживає за місцем реєстрації понад 5 років. Отже, судом встановлено факт відсутності відповідача у будинку понад 5 років без поважних причин, оскільки жодних перешкод в користуванні таким зі сторони позивача йому не чинилося. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги [PERSON] є підставними і підлягають до задоволення. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved