Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом посилається на те, що протягом 2013 року проживала спільно з відповідачем. Від спільного проживання у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Згодом вони з відповідачем зареєстрували шлюб, однак сімейне життя між ними не склалося, і рішенням суду від 02 грудня 2015 року шлюб розірвано, малолітню дочку залишено проживати з нею. Вказує, що ще до розірвання шлюбу з лютого 2015 року вони з відповідачем спільно не проживають, з того часу він не бачив їхньої доньки, не займався її вихованням та матеріальним забезпеченням. Йому нічого не відомо про фізичний та духовний розвиток дитини, її стан здоров`я. Відповідач жодного разу не відвідував дитину в тому числі в закладі дошкільної освіти та навчальному закладі. Рішенням Коломийського міськрайонного суду з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки у розмірі по 700 грн щомісячно. Однак врішення суду злісно не виконується. Станом на 01 листопада 2020 року заборгованість зі сплати аліментів становить 46600,50 грн., у зв`язку із чим відкрито кримінальне провадження за ухилення від сплати аліментів. Вказує, що дитина не знає свого біологічного батька, а вважає батьком [PERSON] , з яким вони спільно проживають однією сім`єю. Просить позбавити відповідача батьківських прав відносно їхньої доньки. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та не заперечує щодо заочного рішення суду . Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце слухання справи належно повідомлявся в установленому законом порядку за вказаним у позовній заяві місцем проживання. Представник третьої особи в судовому засіданні, щодо задоволення позову не заперечив та підтримав висновок, складений службою у справах дітей Коломийської міської ради про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Зважаючи на подані заяви учасників, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, суд дійшов наступних висновків. За приписами ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН та ратифікованою Україною 27 січня 1991 року, що є основним документом, який визначає правові стандарти у сфері захисту прав дітей, зазначено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку у атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2, 3 ст. 150 СК України кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків. Згідно з положенням ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина. В своїй Постанові «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», № 3 від 30 березня 2007 року Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що ухилення батьків від виконання ними батьківських обов`язків має місце коли вони не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Матір`ю дитини, згідно вказаного свідоцтва про народження, є [PERSON] . Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Коломийського міськрайонного суду від 02 грудня 2015 року, малолітню дочку сторін залишено проживати з матір`ю, а позивачці повернуто її дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с. 9). Відповідач не займається вихованням дитини з лютого 2015 року не бачив її та не намагався зустрітися. В матеріалах справи наявні пояснення вчителя [PERSON] , яка вказала, що батько її учениці [PERSON] не бере участі в навчанні та вихованні дитини (а.с. 12). Крім того, відповідач уникає обов`язку щодо матеріального утримання дитини, та не сплачує встановлені рішенням суду аліменти на утримання дитини, у зв`язку із чим виникла заборгованість, яка станом на 01 листопада 2020 року згідно наданого державним виконавцем розрахунку становить - 46 600,50 грн. (а.с. 16, 17). Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний та моральний розвиток. Однак, всупереч цьому, відповідач злісно ухиляється від виконання обов`язків щодо виховання своєї малолітньої дочки, зовсім не дбає про її фізичний, духовний та моральний розвиток, не піклується станом здоров`я. Згідно висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Коломийської міської ради від 20 грудня 2021 року № 374, про доцільність позбавлення батьківських прав, визначено, що доцільно позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , так як він не виконує свої батьківські обов`язки, не цікавиться розвитком дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, жодним чином не спілкується із нею та не утримує матеріально. На думку суду вказані докази дають підстави вважати, що відповідач нехтує батьківськими обов`язками щодо спілкування з дитиною, маючи для цього реальну можливість. Свідомо не бажає брати участі у її вихованні та не дбає про фізичний і духовний розвиток. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - це акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, а в даному випадку відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків, жодним доступним чином не намагається підтримувати зв`язки з дитиною, хоча таку можливість має, оскільки нічим не встановлено що хтось чинить йому перешкоди в цьому. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п.п. 15,16 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"(зі змінами) позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин, зокрема ставлення батьків до дітей. При цьому враховується, що позбавлення батьківських прав можливо лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Аналізуючи наведене в сукупності, та беручи до уваги, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо малолітньої дитини, суд погоджується із письмовим висновком служби у справах дітей Коломийської міської ради, про доцільність позбавлення його батьківських прав відносно дочки [PERSON] . На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 150, 164-166 СК України,

Outcome: approved