Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що після смерті його матері відкрилась спадщина, до якої входять, з поміж іншого, земельні ділянки, виникла необхідність прийняти спадщину, однак в нотаріальній конторі йому відмовляють у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з неточностями у правовстановлюючих документах, спадщину він прийняв шляхом звернення із відповідною заявою до нотаріуса, іншим чином ніж шляхом звернення до суду його спадкові права не набути, просить суд визнати за ним право власності на земельні ділянки. В судове засідання позивач не зявився, про місце та час слухання справи був належним чином повідомлений. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, надіслав до суду заяву в якій просить слухати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії I-ТП № 210893, що видане повторно відділом ДРАЦС реєстраційної служби Радомишльського РУЮ у Житомирській області від 20 червня 2014 року, батьками позивача є: батько [PERSON], та мати - [PERSON]. 14 жовтня 2006 року померла [PERSON], у віці 71 років в с. Лутівка, Радомишльського району Житомирської області даний факт підтверджує свідоцтво про смерть серії І-ТП № 046823, видане виконавчим комітетом Лутівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області від 16 жовтня 2006 року. Спадщину після смерті матері, [PERSON], у відповідності до ст. 1261 ЦК України, прийняв позивач як єдиний спадкоємець за законом, звернувшись до Радомишльської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де на підставі цього нотаріусом було заведено спадкову справу під № 67(2007). Встановлено, що до складу спадкового майна, що залишилося після смерті матері, входять дві земельна ділянка загальною площею 2,13 га, а саме: - земельна ділянка площею 1,84 га, (кадастровий номер 1825085500:02:000:0098), - та земельна ділянка площею 0,29 га, (кадастровий номер 1825085500:05:000:0093), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Лутівської сільської ради, Радомишльського району Житомирської області, і які належали померлій матері, [PERSON] згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 227747 від 04 березня 2005 року, виданий на її імя на підставі розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації № 226 від 16.11.2004 року. Також встановлено, що оригінал вищезгаданого державного акта має підтертості та підчистки, тому нотаріусом правомірно було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності за законом. У звязку з тим, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо суд задовольняє його позовні вимоги. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 ЦК. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «… у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги» Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст. 1268 незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 10 додатку №1 до п.2.1. "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилалась позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги викладене та те, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо, суд його позовні вимоги задовольняє.

Outcome: approved