Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якій просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . У зазначеному будинку зареєстрований колишній власник будинку [PERSON] , [INFO] . Таким чином, право власності продавця припинено у зв`язку з продажем житлового будинку. Відповідач у житловому будинку [ADDRESS] не проживає з моменту його продажу, однак з реєстрації не знявся. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2020 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву, відповідно до якої просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити на підставах, зазначених у позові, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Відомостей про неможливість з`явитися в судове засідання відповідач суду не надав. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, прийшов до наступного. До основних засад (принципів) цивільного судочинства відноситься верховенство права і змагальність сторін (ст.2 ЦПК України). Принцип змагальності сторін визначає обов`язок суду, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснювати у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 03 березня 2016 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шкицькою Ю.А., зареєстрованого у реєстрі за № 1-466, [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] . Згідно п. 4 договору купівлі-продажу житлового будинку від 03 березня 2016 року продавець повідомив, що відчужуваний будинок на момент підписання та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу звільнено від будь-яких належних йому речей домашнього обігу та вжитку і гарантував той факт, що до цього є часу знято з реєстрації місця проживання власника будинку та усіх зареєстрованих осіб. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 22 березня 2018 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шкицькою Ю.А., зареєстрованого у реєстрі за № 1-711, [PERSON] придбала у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] . Згідно п. 4 договору купівлі-продажу житлового будинку від 22 березня 2018 року продавець повідомив, що відчужуваний будинок на момент підписання та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу звільнено від будь-яких належних йому речей домашнього обігу та вжитку і гарантував той факт, що до цього є часу знято з реєстрації місця проживання власника будинку та усіх зареєстрованих осіб. Таким чином, право власності продавця припинено у зв`язку з продажем вище вказаного будинку. Відповідно до довідки про реєстрацію та склад сім`ї за № 6107 від 18.05.2020 року, виданої КП "Міський інформаційно-розрахунковий аналітичний центр" Павлоградської міської ради, у житловому будинку [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Згідно акту Квартального комітету № 69 м. Павлограда від 15.5.2019 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак фактично не проживає з лютого 2012 року. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За умовами ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved