Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрованого 17 листопада 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринці Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 321. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Між нею та відповідачем з його вини виникали сварки та непорозуміння із-за різних поглядів на сімейне життя. В травні 2017 року вона вже зверталася до суду з позовом про розірвання шлюбу, але відповідач до початку судового засідання попросив у неї пробачення та пообіцяв, що виправиться та змінить свою поведінку по відношенню до неї. Але відповідач не змінився, між нею та відповідачем продовжують виникати сварки та непорозуміння, що призвело до припинення сімейних відносин. Їхній шлюб фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу по подальше спільне проживання суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Вважає, що шлюб між ними необхідно розірвати. Позивачка [PERSON] в наданій до суду 13.12.2017 року заяві зазначила, що підтримує в повному обсязі заявлені нею позовні вимоги про розірвання шлюбу та дану справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в наданій до суду 13.12.2017 року заяві зазначив, що позовні вимоги [PERSON] до нього про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Просив дану справу розглянути у його відсутність. Суд вважає, що позов належить задовольнити, так як відповідач позов визнав повністю та визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Згідно ч.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засідання встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17.11.2012 року, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринці Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 321 (а.с.5). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого записаний та є батьком відповідач по справі [PERSON] (а.с.6). Шлюбні відносини сторони припинили. На примирення не згодні. За таких обставин збереження шлюбу суперечить їх інтересам та є неможливим. Данні обставини визнаються відповідачем, тому відповідно до ст.61 ЦПК не підлягають доказуванню.

Outcome: approved