Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивачка звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства закритого типу «ДВК», 3-я особа: ПП «Будінвестмонтаж» про визнання майнових прав на об'єкт договору, в якому просить визнати за нею майнові права на об'єкт інвестування - двокімнатну квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що 22.01.2004 р. між нею, як членом КС «Кредитна спілка військовослужбовців України» та відповідачем - АТЗТ „ДВК" було укладено інвестиційний договір № 63/МК-1 про інвестування у житлове будівництво, згідно п. 1.1., якого відповідач зобов'язується за рахунок залучених коштів збудувати і передати позивача обумовлене житло - об'єкт інвестування у другому кварталі 2005 року, а позивачка [PERSON] зобов'язалася прийняти його у свою власність на умовах цього договору. Свої зобов'язання по сплаті коштів за об'єкт будівництва позивачка виконала вчасно та в повному розмірі, що складає 191 182, 0 грн., проте відповідач умови договору не виконав, об»єкт інвестування в експлуатацію не здав, квартиру позивачці не передав, що призвело до порушення прав позивача як добросовісного інвестора, який належним чином виконав свої зобов'язання по сплаті інвестицій. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить визнати за нею майнові права на об»єкт інвестування - двокімнатну квартиру [ADDRESS]. У судове засідання позивач та його представник не з'явились, представник надіслав до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Представник 3-ї особи у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином У відповідності до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 22.01.2004 р. між позивачкою, як членом КС «Кредитна спілка військовослужбовців України» та відповідачем - АТЗТ „ДВК" було укладено інвестиційний договір № 63/МК-1 про інвестування у житлове будівництво, згідно п. 1.1., якого відповідач зобов'язується за рахунок залучених коштів збудувати і передати позивача обумовлене житло - об'єкт інвестування, а позивач [PERSON] при цьому зобов'язався прийняти його у свою власність на умовах цього договору. Згідно до п. 1.3 Договору позивач [PERSON] фінансувала квартиру [ADDRESS]., запланований початок будівництва - 2 квартал 2004 р. зі здачею будинку у експлуатацію - 2 квартал 2005 р. із сплатою 100% планової загальної площі у сумі 191182,00 грн. Як з'ясував суд, відповідачем - АТЗТ «ДВК» протягом 2006 р. було побудовано лише 13 поверхів будинку 1 черги будівництва житлового комплексу по [ADDRESS]. Відповідач порушив умови договору, не ввів об'єкт інвестування в експлуатацію та не передав позивачеві необхідних документів для оформлення права власності на проінвестовану квартиру [ADDRESS], що призвело до порушення прав позивача [PERSON] як добросовісного інвестора, який належним чином виконав свої зобов'язання по сплаті інвестицій. Позивач неодноразово звертався до відповідача - АТЗТ «ДВК» стосовно з'ясування причин зупинення будівництва, порушення умов укладених договорів на пайову участь у будівництві та повернення сплачених грошових коштів, проте такі звернення не дали позитивних результатів. У відповідності до ч. 1 ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. У відповідності до ч. 2 ст. 190 ЦК України майнові права є не споживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Положеннями ст. 876 ЦК України передбачено, що власником об'єкта будівництва або результату будівельних робіт, є замовник, якщо інше не передбачено договором. Як вбачається із п. 1 ч. 1 ст. 331 ЦК України «право власності на нову річ, яка виготовлена/створена особою, набувається нею, якщо інше не передбачено договором або законом». Згідно до п. 5 ст. 7, ст. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій й об'єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, а також майнові права. Так, як [PERSON] проінвестовано двокімнатну кв.[ADDRESS], у даному незавершеному будівництвом об'єкті, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання майнового права позивача на об`єкт інвестування є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Визнання майнового права за позивачем не надає право йому здійснювати оформлення права власності на вказаний об'єкт нерухомості у органах державної реєстрації нерухомого майна, а є лише встановленим судом фактом сплати 90% від інвестиційної вартості об'єкта позивачем передбачених інвестиційною угодою коштів за двох кімнатну кв.[ADDRESS] та набуття позивачем речових прав у вигляді майнових прав на вказаний об'єкт інвестування. На підставі викладеного та

Outcome: approved