Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

У квітні 2019 року керівник Коростенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі - управління фінансів Лугинської РДА Житомирської області, звернувся до суду з указаним позовом. Зазначив, що внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення, потерпіла [PERSON] отримала тілесні ушкодження та фізичну біль. У зв`язку із отриманням тілесних ушкоджень потерпіла знаходилася на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Лугинської ЦРЛ і на лікування якої закладом охорони здоров`я витрачено кошти в розмірі 2021,35 грн. Просить стягнути з відповідача на користь управління фінансів Лугинської районної державної адміністрації кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від злочину [PERSON] в розмірі 2021,35 грн. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 26.04.2019 року відкрито провадження в указаній справі. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Залучено до участі у розгляді справи Лугинську центральну районну лікарню Житомирської області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача. Надано відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву та третій особі для викладення свої аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, позовну заяву з додатками та ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження отримав, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого листа. Представник третьої особи Лугинська центральна районна лікарня Житомирської області аргументів чи міркувань на підтримку або заперечення проти позову не надав. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об`єктивну та неупереджену оцінку, враховуючи відсутність заперечень проти позову з боку відповідача, суд приходить наступного висновку. Судом встановлено, що згідно з копією обвинувального акту від 27.02.2019 року у кримінальному провадженні стосовно [PERSON] , за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №\~12019060200000009 26.01.2019 року [PERSON] , 12.01.2019 року близько 19 год. 30 хв., перебуваючи по місцю проживання в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , вчинив сварку зі своєю співмешканкою [PERSON] Уникаючи конфлікту, [PERSON] вибігла із будинку на подвір`я, однак [PERSON] , з метою завдання фізичного болю наздогнав її та діючи умисно, наніс декілька ударів по тулубу і животі потерпілій, після цього продовжуючи свої умисні злочинні дії наніс один удар кулаком руки в область голови [PERSON] , після чого схопив за шию обома руками та почав душити, доки її стан здоров`я не погіршився та вона впала на землю, тим самим, своїми умисними діями [PERSON] спричинив [PERSON] фізичну біль та тілесні ушкодження (а. с. 8-9). Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 13.03.2019 року у справі № 281/190/19 кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] за ч. 1 ст. 126 КК України закрито у зв`язку із відмовою потерпілої [PERSON] від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України (а. с. 4-5). Згідно інформаційного листа Лугинської ЦРЛ Житомирської області від 26.03.2019 року № 225 [PERSON] , [INFO] , занаходилася на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Лугинської ЦРЛ в період з 12.01.2019 року по 22.01.2019 рік з тілесними ушкодженнями внаслідок побиття. На лікування [PERSON] було затрачено 2021,35 грн. (а. с. 6). У відповідності до вимог ст. ст. 12, 13, 78\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 17.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N\~545 від 16.07.1993 року. Сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відшкодуванню підлягають тільки кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого в лікарні, госпіталі, диспансері чи в іншому стаціонарному лікувальному закладі. Всі інші витрати (наприклад, пов`язані з наданням потерпілому швидкої або невідкладної медичної допомоги, на амбулаторне лікування тощо) не відшкодовуються. Відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення проводиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь держави в особі управління фінансів Лугинської РДА витрат на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] в сумі 2021,35 грн. За положеннями ч. 6 ст.\~141\~ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1921,00 грн. судового збору. На підставі ст. 1206 ЦК України,

Outcome: approved