Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

ТОВ «Рівнегаз збут» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за поставлений природний газ в сумі 5175,89 грн., 398,86 грн. - 3% річних, інфляційні нарахування в розмірі 842,96 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що здійснює постачання природного газу споживачу [PERSON] , що за адресою: [ADDRESS] , на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам та правил постачання природного газу. Відповідач оплату в повному обсязі за спожитий природний газ не проводить, чим порушує вимоги Правил та Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, внаслідок чого утворилась заборгованість за надані послуги з газопостачання станом на 03.08.2021 року в сумі 5175,89 грн. Інфляційні нарахування на суму боргу на підставі ст.625 ЦК України становлять 842,96 грн., 3 % річних - 398,96 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, від останнього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та вказав, що не заперечує стосовно винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] , повторно, в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином в установленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи думку представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі. Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що постачання природного газу споживачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] здійснюється ТОВ «Рівнегаз збут» на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2500, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1386/27831, та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30 вересня 2015 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827 (далі - Правила). Умови Типового договору постачання є однаковими для всіх побутових споживачів України. На виконання вимог Закону України «Про ринок природного газу» ТОВ «Рівнегаз збут» набуло статусу гарантованого постачальника природного газу на території Рівненської області (включаючи постачання природного газу населенню) та з 01.07.2015 року на підставі ліцензій, виданих НКРЕКП №1647 від 38.05.2015 року та №653 від 16.05.2017 року здійснює господарську діяльність з надання населенню, бюджетними установам та організаціям, промисловим підприємствам, а також іншим юридичним особам послуг з постачання природного газу. Також постановами Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2015 року № 758, від 22.03.2017 року №187, від 19.10.2018 року №867 були затверджені Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період) (далі - Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу) та Перелік постачальників природного газу, на яких покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам. Згідно з затвердженими Переліками, до 21.08.2020 року ТОВ «Рівнегаз збут» було постачальником природного газу на якого покладались спеціальні обов`язки по постачанню природного газу побутовим споживачам Рівненської області на території ліцензованої діяльності з розподілу природного газу АТ « Рівнегаз» (оператор ГРМ). Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов Договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному сайті постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Фактом згоди споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої споживачем заяви - приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам та/або сплачений споживачем рахунок (квитанція) за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у Споживача відсутній інший діючий постачальник. Оскільки, споживачем не було повернуто ТОВ «Рівнегаззбут» підписану заяву приєднання до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам та не було подано оператору ГРМ - АТ «Рівнегаз» заяву про припинення газопостачання за адресою: [ADDRESS] , про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) підтверджується: оплатою вартості поставленого природного газу, яка була здійснена з 01.07.2015 по 19.02.2019 року в сумі 5936,26 грн. та надходила на особовий рахунок № [NUMBER] ; фактом споживання природного газу, який підтверджується інформацією Оператора ГТС про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за розрахунковий місяць, який був Оператором ГРМ - АТ «Рівнегаз» та доведений споживачу згідно згідно п. 5.5 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498 та п. 4,6 глави 4 Розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2494; житловою субсидією яка була призначена [PERSON] та надходила на особовий рахунок № [NUMBER] в сумі 51644,40 грн. (а.с.10). Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Пунктом 4.6. Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам встановлено, що плата за надані послуги з газопостачання при розрахунку за квитанціями абонентської книжки повинна вноситись споживачем не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим, при розрахунку за платіжними документами (рахунками постачальника) у терміни визначені в рахунку, тобто 25 числа місяця. Згідно фінансового стану споживача по особовому рахунку № [NUMBER] , загальний розмір заборгованості за постановлений природний газ становить 5175,89 грн., перебіг якої розпочався з листопада 2018 року, як залишок несплаченого платежу за жовтень 2018 року в сумі 225,84 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач оплату в повному обсязі за спожитий природний газ не проводить, чим порушує вимоги Правил та Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам. Заборгованість за надані послуги з газопостачання станом на 03.08.2021 року в сумі 5175,89 грн. відповідачем не сплачена. Таким чином, наявна заборгованість в сумі 5175,89 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір встановлений договором або законом. Згідно розрахунку позивача інфляційні нарахування на суму боргу становлять 842,96 грн, 3 % річних - 398,86 грн. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими, відповідно до вимог чинного законодавства та доведеними доказами в справі, а відтак, позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі понесені останнім на оплату судового збору в розмірі 2270 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved