Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

У квітні 2021 року адвокат Багдасарян А.Ю., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На обґрунтування позовних вимог зазначав, що [INFO] помер [PERSON] , якому за життя на праві власності належало нерухоме майно у виді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5.65 га, яка розташована на території Іванівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області. Після його смерті відкрилася спадщина на вказане майно. В родинних стосунках позивач із спадкодавцем не перебував, однак між ними склалися дружні стосунки. Після його смерті, лише у березні 2021 року позивач дізнався від дружини померлого [PERSON] - [PERSON] про існування заповіту, складеного за життя спадкодавцем [PERSON] 18 червня 2019 року, посвідчений секретарем Іванівської сільської ради Арбузинського району Гончаровою Т.М., зареєстрований в реєстрі № 13, відповідно до якого [PERSON] заповідав вищевказану земельну ділянку позивачу [PERSON] . Отримавши від [PERSON] оригінал заповіту, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено в оформленні спадщини у зв`язку з пропуском шестимісячного строку. Позивач не може реалізувати своє право на отримання спадщини за відсутності можливості своєчасно подати заяву про прийняття спадщини, яке обумовлюється необізнаністю про наявність заповіту. Вважає, що строк на прийняття спадщини він пропустив з поважної причини, просив суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 12 травня 2021 року провадження у справі відкрито та ухвалено про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Процесуальним правом надати відзив на позов відповідачі [PERSON] та [PERSON] , не скористалися. До початку судового засідання представник позивача, через канцелярію суду, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимови підтримав в повному обсязі та просив про задоволення позову. До початку судового засідання, через канцелярію суду, відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнає повністю, обставини, викладені у позовній заяві підтвердив та проти задоволення позову не заперечує. Також, через канцелярію суду, до початку судового засідання, відповідач [PERSON] надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги визнає повністю, обставини, викладені у позовній заяві підтвердила та проти задоволення позову не заперечувала. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів з урахуванням принципів розумності, справедливості, виваженості та пропорційності, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18 червня 2019 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, яким заповідав належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5.65 га, яка розташована на території Іванівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області та належить йому на підставі Державного акту на право власності на землю серії 111-МК № 004406 виданого Іванівською сільською радою Арбузинського району Миколаївської області за №44 від 24 жовтня 2003 року [PERSON] (а.с. 8) Заповіт посвідчений секретарем Іванівської сільської ради Гончаровою Т., зареєстровано в реєстрі за № 13. [PERSON] помер [INFO] в с. Панкратове Арбузинського району Миколаївської області, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 07 квітня 2020 року, актовий запис № 85. Відповідно до довідки центру надання адміністративних послуг Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 24 березня 2021 року №03 [PERSON] , який помер [INFO] по день смерті був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним проживали: дружина [PERSON] та син [PERSON] (а.с. 11). Після його смерті спадкова справа не заводилась, що підтверджено листом завідувача Арбузинської державної нотаріальної контори В.А. Бойченко (а.с. 30). Згідно письмового роз`яснення приватного нотаріуса Арбузинського районного нотаріального округу Миколаївської області Грицаєнко Л.М. від 18 березня 2021 року № 65/01-16, [PERSON] рекомендовано звернутися до суду для надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки ним пропущений встановлений законом шестимісячний строк (а.с. 9). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 18 березня 2021 року (а.с. 10) відомості щодо заведеної спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , відсутні. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьою статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини необхідно ураховувати свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Аналогічний правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду України від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 та від 20.01.2020 по справі № 630/230/20. Відповідно до положень статті 63 Закону України "Про нотаріат", нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена\~на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року №20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 283/8882, довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, нотаріус при заведенні спадкової справи повинен перевірити за даними Спадкового реєстру наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту та вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Враховуючи доведеність необізнаності [PERSON] про наявність на його ім`я заповіту, складеного [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки спадщину за заповітом після відкриття спадщини він не встиг прийняти та відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, суд вважає, що є підстави визнати причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення позивачу додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, а саме 2 місяці з дня набрання рішенням законної сили. Судові витрати за клопотання позивача, покладаються на нього ж.

Outcome: approved