Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільно нажитого майна подружжя. Даним позовом, просить визнати за нею право власності на 1/2 частину гаражного боксу [ADDRESS] вартістю 45 900грн. (сорок п'ять тисяч дев'ятсот грн. 00 коп.), який був придбаний під час перебування у шлюбі з відповідачем за їхні спільні кошти. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона 21.11.1987 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON]. Однак, оскільки спільне сімейне життя не склалося, їх шлюб 21.12.2010 року рішенням Франківського районного суду м. Львова було розірвано. За час шлюбу, а саме 23 жовтня 2003 року, подружжям спільно було придбано гаражний бокс [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу, який був посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 3898. Договір купівлі-продажу був оформлений на ім'я відповідача [PERSON] Посилаючись на те, що добровільно провести поділ майна та виплатити половину вартості гаражного боксу відповідач не бажає, [PERSON] змушена звернутись у суд із позовом, яким просить визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаного гаражного боксу. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити, пояснила, що спірний гаражний бокс був придбаний у шлюбі за спільні з відповідачем кошти, а після розірвання шлюбу відповідач користується таким боксом одноособово, в добровільному порядку сплатити частину вартості вказаного нерухомого майна відмовляється. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення таких не заперечив. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступне. Ст.21 СК України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Ст.27 СК України визначає, що державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Згідно ч.1 ст.36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя. Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 21 грудня 2010 року позов про розірвання шлюбу [PERSON] до [PERSON] задоволено. У зазначеному Рішенні зазначене свідоцтво про одруження, видане Грусятицькою сільрадою Жидачівського району Львівської області, з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 21 листопада 1987 року. А отже, у сторін з часу реєстрації шлюбу виникли права та обов'язки подружжя. За час шлюбу, 23 жовтня 2003 року, подружжям спільно придбано гаражний бокс [ADDRESS]. З договору купівлі-продажу, який був посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 3898 вбачається, що придбав вказаний гаражний блок [PERSON]. Ч. 1 ст.60 СК України визначає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Ст.63 СК України визначає, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Судом встановлено, що гаражний бокс [ADDRESS], є об'єктом спільної сумісної власності та відповідно підлягає поділу. Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплене у ст.69 СК України. Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними, відповідно ч.1, 2 ст.71 СК України, або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки, що передбачено ч. 2 ст.364 ЦК України. Відповідно до вимог п. 25 постанови ВСУ від 21 грудня 2007 року за № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема, неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Згоду позивачки [PERSON], на отримання такої грошової компенсації отримано в ході судового розгляду. З огляду на викладене, враховуючи майновий стан позивачки, те, що вона є інвалідом ІІІ групи, визнання позову відповідачем, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею та документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору у сумі 229,50 грн.

Outcome: approved