Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач, посилається на те, що 24.08.2010 року помер її батько [PERSON] та залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки 7,33 га. Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом. На теперішній час неможливо оформити спадщину, оскільки втрачений оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно. Просить суд, у звязку із виниклими обставинами, визнати за нею право власності на належну померлому земельну ділянку на території Новозбуріївської сільської ради Голопристаського району Херсонської області. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримає. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і відповідно підлягаючими задоволенню виходячи із наступного: Судом встановлено, що 24.08.2010 року помер [PERSON] та залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки на території Новозбуріївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, площею 7,33 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером 6522384000:05:131:0006. Відповідно до відповіді ГНК № 175/01-16 від 18.03.2016 року після смерті [PERSON] не подавалися заяви про прийняття спадщини, однак оформити позивач спадкові права на земельну ділянку позбавлена можливості, так як втрачений оригінал правовстановлюючого документу. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до положень ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України « Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»від 05.06.2003 року № 899-1У право на земельну частку (пай) мають громадяни -спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом чи Державним актом. Згідно з п. 1 ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації, а тому спадкодавець мав право власності на земельну ділянку в межах згідно з планом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи досліджені докази, суд вважає доведеним, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом, тому має право спадкування земельної ділянки, але не має оригіналу документа про право на зазначену земельну ділянку. Саме тому у суду є всі підстави для визнання за позивачем права власності на спірне спадкове майно. Іншого порядку визнання права власності в порядку спадкування при відсутності оригіналу правовстановлюючого не існує.

Outcome: approved