Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із даним позовом, вказавши, що 31.07.2012р. між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2203-3191 у відповідності до якого [PERSON], як Позичальнику по кредиту, було надано грошові кошти (кредит) в сумі 320 000,00 грн. терміном на 60 місяців, до 31.07.2017р. на споживчі цілі під заставу нерухомості. У відповідності до Кредитного договору, Позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути Кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 18,00 % річних, на умовах та в строки визначені Кредитним договором. Факт видачі та отримання позичальником кредиту підтверджується: заявою індивідуального позичальника на видачу кредиту в сумі 320 000,00 гривень від 31.07.2012р. та розпорядженням Банку про видачу кредиту в сумі 320 000,00 гривень №1192 від 31.07.2012р. Для забезпечення виконання зобов'язань по вищезгаданому кредитному договору, між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір поруки №2203-3191/1 від 31.07.2012 року у відповідності до якого Поручитель зобов'язався перед Кредитором відповідати солідарно і в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником зобов'язання за Кредитним договором (п. 1.1 Договору поруки). Зі сторони Банку були проведенні особисті зустрічі з [PERSON] та [PERSON], при яких [PERSON] зобов'язувався погасити заборгованість по кредиту в найближчий термін, а саме до кінця місяця жовтня 2013 року, однак на даний час існує заборгованість по кредиту та відсотках. Відповідно до п.2.1 договору поруки, у разі порушення боржником виконання зобов»язання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобов»язання боржника перед кредитором згідно умовами кредитного договору. Згідно п. 2.5 договору поруки, поручитель зобов»язується протягом 5-ти календарних днів з моменту отримання повідомлення кредитора або боржника виплатити несплачену боржником суму кредитору. В зв'язку з тим, що заборгованість [PERSON] не ліквідовувалось, а зростала, Банк «11» грудня 2013 року за №729 та №730 надіслав [PERSON] та [PERSON] вимогу про те, що не виконуються взяті на себе зобов'язання, передбачені п 1.5, 4.3.1 та 4.3.2 кредитного договору та про дострокове погашення заборгованості по кредиту в сумі 321 252,37 гривень протягом 30 - днів з моменту отримання вимоги. Даною вимогою Банк попереджав [PERSON] та [PERSON], що у випадку невиконання її протягом 30-днів з моменту отримання, Банком буде вжито заходів до захисту порушених прав. Згідно п.п.3.1, 3.2 договору поруки, поручитель відповідає по зобов»язаннях за кредитним договором, перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Солідарні боржники залишаються зобов»язаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобов»язання за кредитним договором не будуть виконані повністю. Станом на «18» березня 2014 року кредитна заборгованість перед Банком становить: залишок строкового кредиту - 239 296,82 гривень; залишок прострочених платежів по кредиту - 53 742,69 гривень; залишок прострочених платежів по відсотках - 36 307,44 гривень; сума нарахованої пені по кредиту - 2 622,80 гривень; сума нарахованої пені по відсотках - 1 834,10 гривень. Всього (загальна сума боргу) - 333 803(триста тридцять три тисячі вісімсот три)грн. 85коп. На підставі наведеного представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ „Державний ощадний банк України", в особі ТВБВ №10013/0226 м. Кам'янка-Бузька філії - Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» суму заборгованості за кредитним договором №2203-3191 від 31.07.2012 року, Боржником по якому виступає - [PERSON], яка станом на 18 березня 2014 року становить : 333 803 (триста тридцять три тисячі вісімсот три)грн 85коп, а також стягнути судовий збір у розмірі 3 338,04грн. Представник позивача, Приставський І.В., в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності. Додатково зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, [PERSON], в судове засідання повторно не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлялася судом про час та місце судового розгляду справи. Третя особа - [PERSON] в судове засідання теж не з"явився, про причини неявки суд не повідомив. Тому судом зі згоди позивача прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, розмір та порядок отримання яких встановлюється договором або законодавством. Судом встановлено, що «31» липня 2012 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2203-3191, у відповідності до якого [PERSON], як Позичальнику по кредиту, було надано грошові кошти (кредит) в сумі 320 000грн терміном на 60 (шістдесят) місяців, до 31.07.2017р. на споживчі цілі під заставу нерухомості. У відповідності до Кредитного договору, Позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути Кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 18,00 % річних, на умовах та в строки визначені Кредитним договором. Факт видачі та отримання позичальником кредиту підтверджується заявою індивідуального позичальника на видачу кредиту в сумі 320 000грн від 31.07.2012р. та розпорядженням Банку про видачу кредиту в сумі 320 000грн №1192 від 31.07.2012р. ( копії в матеріалах справи). У відповідності до ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, та якщо у договорі встановлений строк виконання зобов'язання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк встановлений Договором або Законом. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. З розрахунку заборгованості [PERSON] станом на 18.03.2014р. загальна сума боргу становить 333 803,85грн, з них: залишок строкового кредиту - 239 296,82 гривень; залишок прострочених платежів по кредиту - 53 742,69 гривень; залишок прострочених платежів по відсотках - 36 307,44 гривень; сума нарахованої пені по кредиту - 2 622,80 гривень; сума нарахованої пені по відсотках - 1 834,10 гривень. Відповідно до ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до підпунктів 3.4, 4.2.2 кредитного договору, Банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в цілому, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких зобов»язань за цим договором, в тому числі, у випадку затримки сплати частини кредиту та /або процентів за користування кредитом, інших платежів за цим договором на три календарних місяці та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку, в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Виконання позичальником вимоги Банку щодо дострокового повернення суми кредиту належних до сплати процентів, та інших платежів відповідно до умов цього договору повинно бути проведено позичальником протягом місяця/тридцяти днів з дати одержання вимоги такої вимоги від Банку. Так зі сторони Банку [PERSON] та [PERSON] повідомленнями №729 та №703 від 11.12.2013р. повідомлялися про існуючу заборгованість та попереджалися про наслідки її непогашення, проте повідомлення були проігноровані та заборгованість не ліквідована. Для забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору №2203-3191 від 31.07.2012р., за яким позичальником є [PERSON], між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір поруки №2203-3191/1 від 31.07.2012р., у відповідності до якого Поручитель зобов'язався перед Кредитором відповідати солідарно і в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником зобов'язання за Кредитним договором (п. 1.1 Договору поруки). Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п.2.1 договору поруки, у разі порушення боржником виконання зобов»язання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобов»язання боржника перед кредитором згідно умовами кредитного договору. Згідно п. 2.5 договору поруки, поручитель зобов»язується протягом 5-ти календарних днів з моменту отримання повідомлення кредитора або боржника виплатити несплачену боржником суму кредитору. Згідно п.п.3.1, 3.2 договору поруки, поручитель відповідає по зобов»язаннях за кредитним договором, перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Солідарні боржники залишаються зобов»язаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобов»язання за кредитним договором не будуть виконані повністю. На підставі наведеного судом встановлено, що позивач має право звернутись до суду до кожного з боржників окремо, оскільки поручитель несе самостійну відповідальність перед кредитором за порушення зобов»язань боржником і в майбутньому, в разі виконання поручителем зобов'язання самостійно, він має право на відшкодування коштів позичальником в порядку регресу. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є підставними і підлягають задоволенню. Крім того відповідно до ст. 88 ЦПК України - стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так згідно платіжного доручення від 03.04.2014р. Банк сплатив судовий збір в сумі 3338,04грн.

Outcome: approved