Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом де вказує, що [INFO] року помер її батько - [PERSON] Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS] та житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]. 09 вересня 2013 року державним нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори за реєстровим №7-596 був посвідчений заповіт від імені [PERSON], яким він заповів усе належне йому на час смерті майно, позивачеві. Після його смерті вона звернулася до нотаріальної контори за оформленням своїх спадкових прав, але нотаріус запропонувала звернутися до суду, так як відсутні документи, що підтверджують право власності та державну реєстрацію власності на нерухоме майно. Тому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]. У квітні 2017 року позивач уточнила свої позовні вимоги і просила визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON], який помер [INFO] року в порядку спадкування за заповітом. Позивач у судове засідання не з"явилась, надала суду письмову заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала і просила задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області у судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність суду не надавав. Тому суд, у відповідності з вимогами ст.224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, постановивши по справі заочне рішення. Відповідно до вимог ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню повністю з огляду на наступне. Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою (скаргою) осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Частинами 3 та 4 ст.2 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. Частиною 1 ст.60 ЦПК України передбачено, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 1218 Цивільного Кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Цивільним Кодексом передбачена черговість спадкоємців за законом, відповідно до якої у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України), у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст.1262 ЦК України), у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст.1263 ЦК України), у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (ст.1264 ЦК України), у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п'яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім'ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім'ї спадкодавця, але не менш як п'ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування (ст.1265 ЦК України). Відповідно до ст.1264 ЦК України право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше, як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст.1216 ЦК України (в редакції 2004 року), спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. У відповідності з вимогами ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] успадкував майно, яке залишилось після смерті [PERSON] та яке складалось з домоволодіння [ADDRESS] Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 27 липня 2016 року Московським районним у місті Харкова відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області [PERSON] народилась [INFO] року і її батьками є - [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). 09 вересня 2013 року державним нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори за реєстровим №7-596 був посвідчений заповіт від імені [PERSON], яким він заповів усе належне йому на час смерті майно [PERSON] - позивачу по справі (а.с.18). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 20 вересня 2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, [PERSON] помер [INFO] року (а.с12). З довідки сільського голови Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області вбачається, що [PERSON], який помер [INFO] року, на день смерті дісно був зареєстрований та мешкав, згідно записів господарської книги за адресою: [ADDRESS]. Разом з ним на день його смерті за даною адресою ніхто не був зареєстрований (а.с.19). Після смерті батька позивач звернулась до приватного нотаріуса з заявою про оформлення своїх спадкових прав, але приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Варнікова К.В. своїм листом №129/02-34 від 24 жовтня 2016 року рекомендувала позивачеві звернутися до суду через відсутність відомостей про державну реєстрацію права власності на спірний житловий будинок (а.с.11). З урахуванням того, що позивач дійсно є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], що було доведено наданими суду доказами у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved