Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-02 00:00:00

Позивач, орган опіки та піклування виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради в інтересах неповнолітнього [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить позбавити [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS], батьківських прав на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та призначити піклувальника неповнолітнього [PERSON] - [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що неповнолітній [PERSON] перебуває на обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради. До служби у справах дітей звернувся [PERSON] та повідомив, що його неповнолітній племінник [PERSON] опинився в складних життєвих обставинах та потребує піклування у зв'язку зі смертю матері дитини та ухиленням батька від виконання батьківських обов'язків. В ході проведення перевірки, спеціалістами служби у справах дітей було встановлено, що у неповнолітнього [PERSON] є батько - [PERSON] У 2007 році батьки дитини розлучилися і його батько разом зі своєю новою сім'єю виїхав проживати за адресою: [ADDRESS]. [INFO] померла мати хлопчика - [PERSON]. Останні сім років вона тяжко хворіла. Разом із сином [PERSON], своєю матір'ю та братом проживала за адресою: [ADDRESS]. Рідні усіляко допомагали жінці у боротьбі з хворобою та у вихованні єдиного сина. Після смерті матері, неповнолітній [PERSON] залишився проживати зі своєю бабусею [PERSON], дядьком - [PERSON] та дружиною дядька [PERSON]. Під час розмови з [PERSON] спеціалістами служби було з'ясовано, що він із батьком не підтримує сімейні стосунки, ніколи з ним не проживав, дуже рідко спілкується телефоном та ще рідше бачиться. У подальшому хлопець хоче залишитися проживати у родині свого дядька та бабусі, з якими у нього склалися теплі дружні родинні відносини. У зв'язку з тим, що батько неповнолітнього [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не приймає участі у вихованні та розвитку сина, орган опіки та піклування виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради просить позбавити [PERSON] батьківських прав на неповнолітнього сина [PERSON] та призначити піклувальником [PERSON] його дятька - [PERSON] В судовому засіданні представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради - Соловйова Л.М., яка діяла від імені органу опіки та піклування на підставі та в межах виданої їй довіреності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, проти позбавлення його батьківських прав стосовно [PERSON] не заперечував та пояснив, що він самоусунувся від виконання покладених на нього батьківських обов'язків щодо виховання та спілкування з сином. Він усвідомлює, що не зможе забрати сина до себе та піклуватися про нього у повній мірі, так, як він створив нову сім'ю. В судовому засіданні третя особа [PERSON] позов підтримав та просив призначити його піклувальником над неповнолітнім [PERSON] посилаючись на те, що в нього своїх дітей немає. На даний момент дитина проживає в його родині. Для неї створені гідні умови проживання, дитина навчається в середній школі № 2 м. Полтава. Вони турбуються про стан здоров'я дитини, навчання та матеріальне утримання. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та третьої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.10.2002 року (а.с. 38). З 27.03.2002 року по 05.02.2007 року [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, який розірвали, про що Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 18. Крім того, рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 06.02.2007 року з [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] (а.с. 40). Мати неповнолітнього [PERSON], померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] (а.с. 39). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в службі у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради, як дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах. На даний час неповнолітній [PERSON] проживає зі своєю бабусею [PERSON], дядьком - [PERSON] та дружиною дядька [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Актом обстеження умов проживання від 12.10.2016 року квартири за адресою: [ADDRESS], встановлено, що в квартирі умови проживання задовільні, [PERSON] має окрему добре облаштовану кімнату, комп'ютер та все необхідне для навчання та відпочинку. Разом з ним проживають бабуся [PERSON], дядько - [PERSON] та дружина дядька [PERSON] (а.с. 37). [PERSON] навчається у Полтавській ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 Полтавської міської ради Полтавської області. Відповідно до інформації, наданої навчальним закладом, дитина забезпечена необхідним шкільним приладдям, завжди охайна та доглянута. Адміністрацією школи також було повідомлено, що батько [PERSON] - [PERSON] до школи жодного разу не приходив, не відвідував батьківські збори, не цікавився успішністю сина (а.с. 5, 33). Судом встановлено, що [PERSON] проживає в Чутівському районі Полтавської області, не підтримує з сином - [PERSON] сімейні стосунки, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зазначені обставини відповідачем не заперчуються. В матеріалах справи наявна нотаріально завірена заява [PERSON] про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Статтею 1 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - XII, встановлено, що для цілей цієї Конвенції дитиною є кожна людська істота до досягнення 18-річного віку, якщо за законом, застосовуваним до даної особи, вона не досягає повноліття раніше. Згідно з ст. 3 Конвенції «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров'я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду. Стаття 27 Конвенції «Про права дитини», дає кожній дитині право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і кожен в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що перешкоди для виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків відсутні, він свідомо ухиляється від їх виконання, та не бажає в подальшому виконувати свої батківські обов'язки, у зв'язку з чим позовні вимоги позивача про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до положень ст.ст. 168, 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною, а також мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Крім того, судом встановлено, що після смерті матері всю відповідальність за виховання неповнолітнього [PERSON] взяли на себе бабуся - [PERSON] та дядько - [PERSON]. Для неповнолітнього [PERSON] створені належні умови для проживання, виховання та навчання. Рідні знаходять спільну мову з хлопцем та всіляко сприяють вирішенню питань, що стосуються побутових проблем, навчання та розвитку неповнолітнього [PERSON], що підтверджується довідками про доходи [PERSON], договором дарування на нерухомість, витягами з державного реєстру правочинів та про реєстрацію права власності на нерухоме майно, довідкою про реєстрацію місця проживання, поясненнями [PERSON] (а.с. 9-11, 17-19, 34, 36). У письмових поясненнях, [PERSON] виявив бажання залишитися проживати у родині свого дядька - [PERSON] (а.с. 35). [PERSON] - рідний дядько дитини не має проблем із здоровям, не перебуває на обліку у психо та наркодиспасері, не зловживає спиртними напоями, за місцем роботи та місцем проживання характеризується позитивно та перебуває на обліку в службі у справах дітей як кандидат в піклувальники (а.с. 16, 21, 24, 27). Стаття 55 ЦК України передбачає, що опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена (ст. 59 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 6 Сімейного кодексу України малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. На час розгляду справи [PERSON] виповнилось 14 років, його правовий статус - неповнолітня дитина. Стаття 60 ЦК України визначає, що суд встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вони позбавлені батьківського піклування. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою (ст. 63 ЦК України). Відповідно до положень ст. 12 ч. 1 Конвенції «Про права дитини» держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Згідно з положеннями ст. 171 Сімейного кодексу України, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Враховуючи вищевикладене, а також те, що суд дійшов висновку про задоволення позову в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], з огляду на заяву [PERSON] про призначення його піклувальником неповнолітнього [PERSON], яку він підтримав в судовому засіданні, враховуючи думку неповнолітнього [PERSON], суд вважає, що позовні вимоги про призначення [PERSON] піклувальником неповнолітнього [PERSON] підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved