Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відносно його неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] проживає - окремо від своїх дітей за адресою [ADDRESS], ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, які проживають за адресою [ADDRESS] разом з бабусею [PERSON], яка створила задовільні умови для перебування дітей. Мати дітей [PERSON] померла [INFO] року. Відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по вихованню своїх неповнолітніх дітей, не працює, вихованням та утриманням не займається, не бере участі у їх фізичному, моральному, духовному розвитку. Службою у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації неповнолітніх [PERSON], та [PERSON] поставлено на облік, як дітей які опинились у складних життєвих обставинах. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві держаної адміністрації № 1217/41/3/103 від 16.02.2015 року вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] у зв'язку із тим, що він ухилився від виховання та утримання дітей. В судове засідання представник позивача не з'явилася, проте надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Просила слухати справу у її відсутність. Відповідачі [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Від третьої сторони надійшла заява про розгляд справи за відсутності їхнього представника. У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідач [PERSON] проживає окремо від своїх дітей за адресою [ADDRESS], ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, які проживають за адресою [ADDRESS] разом з бабусею [PERSON], яка створила задовільні умови для перебування дітей. Мати дітей [PERSON] померла [INFO] року. Відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по вихованню своїх неповнолітніх дітей, не працює, вихованням та утриманням дітей не займається, не бере участі у їх фізичному, моральному, духовному розвитку. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві держаної адміністрації № 1217/41/3/103 від 16.02.2015 року вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] у зв'язку із тим, що він ухилився від виховання та утримання дітей. Суд вважає висновок Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] та узгоджується з дослідженими в суді матеріалами справи. З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що відповідач самоусунувся від виконання свої батьківських обов'язків відносно неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог позивача, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved