Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором від 25.12.2014 р. № 841658748 в розмірі 25 124, 5 грн., з яких: 10 512 грн. - основна сума боргу; 2 261, 69 грн. - заборгованість за відсотками; 6 150, 81 грн. - заборгованість за платою за управлянні кредитом; 6 200 грн. - пеня; за кредитним договором від 22.09.2014 р. №445612694 в розмірі 9 956, 75 грн.,з яких: 4 026, 44 грн. - основна сума боргу; 866, 3 грн. - заборгованість за відсотками; 2 522, 01 грн. - заборгованість за платою за управління кредитом; 2 542 грн. - пеня. Вимоги позову обґрунтовані тим, що між ТОВ «ФК «Центр Фінансових рішень» та відповідачем укладено вище зазначені Кредитні договори, внаслідок невиконання відповідачем умов яких виникла зазначена заборгованість. 14.07.2017 р. між позивачем та ТОВ «ФК «Центр Фінансових рішень» укладено Договір відступлення права вимоги, у відповідності до якого позивач набув право вимоги за кредитними договорами, укладеними з відповідачем. 05.12.2018 р. ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. прийнято справу до свого провадження, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. 19.12.2018 р. відповідачем отримано ухвалу суду про відкриття провадження та позовну заяву з додатками, проте станом на день розгляду справи відзиву від останньої до суду не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлена про розгляд справи в суді, та не подала до суду відзив, а також те, що позивач не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження про що свідчить п. 4 позовної заяви, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що 22.09.2014 р. між ТОВ «ФК «Центр фінансових послуг» та відповідачем укладено договір №445612694, у відповідності до якого відповідач отримала кредит в розмірі 5 084 грн., строком на 48 місяців, зі сплатою 11, 99% річних. 25.12.2014 р. між ТОВ «ФК «Центр фінансових послуг» та відповідачем укладено договір №841658748, у відповідності до якого відповідач отримала кредит в розмірі 12 400 грн., строком на 48 місяців, зі сплатою 11, 99% річних. Банком зобов'язання за договором виконались, а саме відповідачу надались кредитні кошти, що підтверджується матеріалами справи. У свою чергу позичальник зобов'язалась своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредит у визначені договорами терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно з договором. Відповідач, не сплативши у вказаний договорі строк кредит, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а ст. 530 ЦК України вимагає: " Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк." Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок розірвання договору. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник має повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позивачем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач порушила умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування та не виконала взяті на себе зобов'язання, тобто в односторонньому порядку відмовилась від виконання договірних зобов'язань. 14.07.2017 р. між позивачем та ТОВ «ФК «Центр Фінансових рішень» укладено Договір відступлення права вимоги, у відповідності до якого позивач набув право вимоги за кредитними договорами, укладеними з відповідачем. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відповідно до вищевказаних правових норм, договору відступлення права вимоги, витягу з реєстру боржників позивач набув права вимоги по зазначеними вище кредитними договорами, в яких позичальником є відповідач. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не скористувалась своїм правом, передбаченим ст.ст. 76-83, 174,191 ЦПК України та не подала суду заперечень щодо вимог позивача та доказів на їх спростування. Враховуючи вище вказане, суд приходить до висновку, що вимоги позову про стягнення заборгованості за кредитним договором від 25.12.2014 р. № 841658748 в розмірі 25 124, 5 грн., з яких: 10 512 грн. - основна сума боргу; 2 261, 69 грн. - заборгованість за відсотками; 6 150, 81 грн. - заборгованість за платою за управлянні кредитом; 6 200 грн. - пеня; за кредитним договором від 22.09.2014 р. №445612694 в розмірі 9 956, 75 грн.,з яких: 4 026, 44 грн. - основна сума боргу; 866, 3 грн. - заборгованість за відсотками; 2 522, 01 грн. - заборгованість за платою за управління кредитом; 2 542 грн. - пеня є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved