Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивачка в липні 2014 року звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 27 квітня 2007 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім»ї між нею та відповідачем зареєстрований шлюб, про складений відповідний активний запис № 754. Спільних дітей від шлюбу не має. В обґрунтування позову вказала на те, з лютого 2014 року з відповідачем не підтримує сімейних відносин, не веде спільного господарства, має окремий бюджет. На час подання позову між ними сімейні відносини повністю припинені. В судовому засіданні позивач підтримавши позов вказала на те, що відповідач проживає в гуртожитку Київського національного університету будівництва та архітектури по вул. Максима Кривоноса 6 разом з нею та оскільки вона навчається в даному навчальному закладі, який надав їй житло вона вимушена проживати разом з відповідачем з яким зареєстровані шлюбні відносини, в одній кімнаті, так як за таких обставин вирішити житлове питання в іншому порядку не має можливості. Крім того послалась на те, що примирення між ними не є можливим у зв`язку з чим вона наполягає на розірванні шлюбу, проти надання строку на примирення категорично заперечувала. Відповідач позов не визнав, проти розірвання шлюбу заперечував, просив надати строк для примирення у шість місяців, зазначив , що бажає зберегти сім`ю, пояснив, що обставини, викладені позивачкою не відповідають дійсності. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд виходить із наступного. Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.04.2007 року., про що свідчить актовий запис про шлюб № 754 здійснений Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім»ї. Від шлюбу спільних дітей сторони не мають. Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Разом з тим, відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обов'язком. Таким чином, зважаючи , що між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, зважаючи на відсутність волевиявлення позивачки щодо примирення з відповідачем, суд вважає, що збереження сімї сторін є неможливим, а шлюб підлягає розірванню. При цьому задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із того, що в ході розгляду справи не встановлено обставин, які свідчать про те, що надання строку для примирення сторонам, дійсно допоможе збереженню сім`ї. Враховуючи наведене,

Outcome: approved