Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач ПАТ «Страхова Компанія «АХА Страхування» 27 серпня 2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування. В поданій до суду заяві посилався на те, що 26 вересня 2013 року в результаті порушення відповідачем [PERSON] дорожнього руху сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої застрахований в позивача транспортний засіб отримав пошкодження. Виконуючи свої зобовязання перед страхувальником позивачем було сплачено страхове відшкодування в розмірі 24947,24 грн. Також позивач вказував, що [PERSON] «УАСК АСКА», де була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, сплатило позивачу суму в розмірі 13050,11 грн. Просив суд стягнути з відповідача страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 11897,13 грн. та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував. Вважає, що відповідач [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність в [PERSON] «УАСК АСКА», страхове відшкодування в розмірі 24947,24 грн. є сумою в межах страхової суми, тому вважає, що вимоги про стягнення суми страхового відшкодування мають бути задоволені за рахунок [PERSON] «УАСК АСКА». Суд, заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що \~\~26.09.2013 року о 16 год. 20 хв. [PERSON], керуючи автомобілем Мітсубісі, державний номерний знак [NUMBER], в м. Полтаві на перехресті вул. К.Шосе - 23 Вересня, \~при виконанні маневру розвороту, не надав переваги в русі, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем Мітсубісі, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], чим порушив п.п. 10.1, 16.6 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, внаслідок пригоди \~автомобілі отримали технічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м.\~Полтави від 05 листопада 2013 року, яка вступила в законну силу, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому суд вважає доведеними обставини щодо наявності відповідних дій, вчинених відповідачем [PERSON], які встановлені постановою суду в справі про адміністративне правопорушення. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] на час дорожньо-транспортної пригоди не був власником транспортного засобу Мітсубісі, державний номерний знак [NUMBER], але керував даним транспортним засобом на відповідній правовій підставі, тому відповідач є належним володільцем транспортного засобу, як джерела підвищеної небезпеки, та в силу норм ст. 1187 ЦК України є особою, відповідальною за шкоду, спричинену таким джерелом підвищеної небезпеки. Транспортний засіб Мітсубісі, державний номерний знак [NUMBER], належний на праві власності [PERSON], в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримав пошкодження, вартість відновлювального ремонту склала 24947,24 грн. Встановлено, що згідно з договором добровільного страхування № 195221Га/12по від 14 грудня 2012 року, укладеним між [PERSON] та позивачем АТ «СК «АХА Страхування», були застраховані майнові інтереси [PERSON], повязані з експлуатацією даного транспортного засобу. Позивачем [PERSON] «СК «АХА Страхування» дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 26 вересня 2013 року, визнана страховим випадком, згідно страхового акту від 04 листопада 2013 року сума до виплати страхувальнику [PERSON] склала 24947,24 грн., яка була виплачена позивачем згідно з платіжним дорученням від 05 листопада 2013 року № 69144. Також встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в [PERSON] «УАСК АСКА» згідно страхового полісу серії АВ № 6619416, якій було повідомлено про настання дорожньо-транспортної пригоди. В свою чергу [PERSON] «УАСК АСКА» дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 26 вересня 2013 року, визнано страховим випадком, призначено до сплати суму в розмірі 13050,11 грн., яка була виплачена згідно з платіжним дорученням № 7022 від 07 травня 2014 року. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Саме відповідач [PERSON] є відповідальним за збитки, спричинені дорожньо-транспортною пригодою, що сталася 26 вересня 2013 року. Хоча цивільно-правова відповідальність [PERSON] і була застрахована в [PERSON] «УАСК АСКА», але у звязку з недостатністю страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої відповідачем шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), саме відповідач є особою, яка має сплатити таку різницю. Дослідженими в справі доказами встановлено, що невідшкодованою позивачу залишилася сума коштів в розмірі 11897,13 грн. Верховний Суд України в постанові від 10 лютого 2016 року в справі N 6-2878цс15 висловив правову позицію, згідно з якою, відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При цьому за змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону N 85/96-ВР до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За змістом статті 1194 ЦК України в системному зв'язку зі статтею 993 цього Кодексу та статтею 27 Закону N 85/96-ВР можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 грудня 2015 року N 6-2587цс15. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] «Страхова компанія «АХА Страхування» підлягають задоволенню в повному обсязі. Необхідно стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» суму страхового відшкодування в розмірі 11897 грн. 13 коп. Твердження представника відповідача про те що з позовом про відшкодування різниці суми страхового відшкодування позивач мав би звертатися до [PERSON] «Страхова компанія «АСКА» не заслуговує на увагу з наступних підстав. Згідно зі статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, відповідно до ст. 993 цього Кодексу та ст. 27 Закону України від 7 березня 1996 р. N 85/96-ВР "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тобто в таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого. Особою, відповідальною за завдані збитки, може бути як безпосередній заподіювач шкоди, так і відповідальна за нього страхова компанія. Та обставина, що страхова компанія-позивач не звернулася до страхової компанії [PERSON] «УАСК АСКА» з вимогою про відшкодування різниці не може бути оцінена судом як правова підстава для відмови в задоволенні позовних вимог (постанова Верховного Суду України від 4 листопада 2014 р. у справі N 3-165гс14). Також з відповідача на користь позивача підлягають відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню понесені судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved