Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Прокурор Великобагачанського району Полтавської області в інтересах держави в особі фінансового управління Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області, третя особа: Великобагачанська центральна районна лікарня Полтавської області, звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 16 грудня 2012 року, близько 14.00 год., [PERSON], керуючи автомобілем своєї матері [PERSON] марки «ВАЗ 21093» державний номер [NUMBER], на автодорозі Київ-Харків на 266 км неподалік с.Широке Великобагачанського району Полтавської області, виїхав на узбіччя дороги, в результаті чого здійснив наїзд на [PERSON], [INFO], та чим порушив вимоги п.п.2.9 (б), 10.1 ПДР України. Потерпілий [PERSON] був доставлений до Великобагачанської центральної районної лікарні з закритим переломом нижньої третини лівої плечової кістки зі зміщенням, закритим переломом виростка лівої великої гомілкової кістки. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №29 від 18.01.2013 року, виявлені на тілі [PERSON] тілесні ушкодження відносяться до середнього ступеня тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров'я. Відомості за фактом ДТП, що мало місце 16.12.2012 року на автодорозі Київ-Харків на 266 км неподалік с.Широке Великобагачанського району Полтавської області, ст.слідчим СВ Великобагачанського РВ УМВС України в Полтавській області 16.12.2012 року внесені до ЄРДР за №12012180120000049 з правовою кваліфікацією ч.1 ст.286 КК України та розпочато досудове розслідування кримінального провадження. Вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 20.02.2013 року затверджена угода про примирення, яка була укладена між обвинуваченим [PERSON] та потерпілим [PERSON] під час досудового розслідування, та відповідно до якого [PERSON] визнано винним за ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортним засобом. При цьому, встановлено, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Великобагачанської ЦРЛ у період з 16.12.2012 року по 08.02.2013 року, та на його лікування закладом охорони здоров'я (Великобагачанською ЦРЛ), що фінансується через фінансове управління Великобагачанської РДА, було витрачено кошти у сумі 10106 грн. 37 коп. З розрахунку вартості лікування [PERSON], складеного заступником головного лікаря з економічних питань, вбачається, що у грудні 2012 року потерпілий знаходився на лікуванні 15 днів (вартість 1 ліжко-дня становила 142,71 грн.), у січні 2013 року - 31 день (вартість 1 ліжко-дня становила 213,29 грн.), у лютому 2013 року - 8 днів (вартість 1 ліжко-дня становила 155,53 грн.). Вартість медикаментів, що витрачені закладом охорони здоров'я на лікування [PERSON] становить 109,49 грн. Відповідно до інформації Великобагачанської ЦРЛ №823 від 27.06.2013 року, кошти, які були витрачені на лікування [PERSON] від [PERSON] на рахунки ЦРЛ не надходили. Відповідно до ч.3 ст.1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Враховуючи вищевикладене та посилаючись на вимоги ст.1206 ЦК України, ст.45 ЦПК України, ч.4 ст.36-1 Закону України "Про прокуратуру" прохає суд стягнути з [PERSON] на користь Великобагачанської ЦРЛ кошти у сумі 10106 грн. 37 коп., що затрачені на стаціонарне лікування [PERSON] Позивач - прокурор прокуратури Царичанського району Дніпропретровської області, представник Великобагачанської прокуратури Полтавської області, в судовому засіданні змінив позовні вимоги, а саме: прохає стягнути з відповідача витрати на лікування потерпілого на користь фінансового управління Великобагачанської райдержадміністрації Полтавської області. Змінені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник фінансового управління Великобагачанської райдержадміністрації Полтавської області в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник третьої особи - Великобагачанської центральної районної лікарні Полтавської області, в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, не заперечують проти задоволення позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представники [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися. До суду надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги не визнають в повному обсязі. Суд, заслухавши думку прокурора, перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази та даючи їм оцінку у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі за слідуючих підстав. Згідно ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 16 грудня 2012 року, близько 14.00 год., [PERSON], який є позивачем в даній справі, керуючи автомобілем своєї матері [PERSON] марки «ВАЗ 21093» державний номер [NUMBER], на автодорозі Київ-Харків на 266 км неподалік с.Широке Великобагачанського району Полтавської області, виїхав на узбіччя дороги, в результаті чого здійснив наїзд на [PERSON], [INFO], та чим порушив вимоги п.п.2.9 (б), 10.1 ПДР України. Потерпілий [PERSON] був доставлений до Великобагачанської центральної лікарні з закритим переломом нижньої третини лівої плечової кістки зі зміщенням, закритим переломом виростка лівої великої гомілкової кістки. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №29 від 18.01.2013 року, виявлені на тілі [PERSON] тілесні ушкодження відносяться до середнього ступеня тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров'я (а.с.13-15). Відомості за фактом ДТП, що мало місце 16.12.2012 року на автодорозі Київ-Харків на 266 км неподалік с.Широке Великобагачанського району Полтавської області, ст.слідчим СВ Великобагачанського РВ УМВС України в Полтавській області 16.12.2012 року внесені до ЄРДР за №12012180120000049 з правовою кваліфікацією ч.1 ст.286 КК України та розпочато досудове розслідування кримінального провадження (а.с.16). Вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 20.02.2013 року, який набрав законної сили 23 березня 2013 року, затверджена угода про примирення, яка була укладена між обвинуваченим [PERSON] та потерпілим [PERSON] під час досудового розслідування, та відповідно до якого [PERSON] визнано винним за ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортним засобом (а.с.11, 12). У відповідності з ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, із матеріалів справи встановлено, що вищевказаний вирок суду на даний час не скасовано і набрав чинності, тому суд приходить до висновку про те, що позивач звільнений від доказування обставин події, що стала приводом для звернення до суду з цим позовом. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку ( ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п.2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 16 липня 1993 року № 545 із змінами і доповненнями від 19 вересня 2012 року № 868, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарному та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма ОО №3 (у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Відповідно до розрахунку Великобагачанської ЦРЛ вартості лікування [PERSON], встановлено, що у грудні 2012 року потерпілий знаходився на лікуванні 15 днів (вартість 1 ліжко-дня становила 142,71 грн.), у січні 2013 року - 31 день (вартість 1 ліжко-дня становила 213,29 грн.), у лютому 2013 року - 8 днів (вартість 1 ліжко-дня становила 155,53 грн.). Вартість медикаментів, що витрачені закладом охорони здоров'я на лікування [PERSON] становить 109,49 грн. Всього розмір фактичних витрат на стаціонарне лікування [PERSON] становить 10106,37 грн. (а.с.5-10). Отже, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про доведеність вини відвідача та наявність між нею та її наслідками - спричиненою шкодою потерпілому [PERSON], прямого причинного зв'язку, через що заявлені позовні підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, на думку суду, судові витрати повинні бути покладені на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved