Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач просить суд постановити рішення, яким змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь , відповідно до рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 12.09.2012 року на утримання дітей - сина [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частини з усіх видів його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця та щомісячно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, у розмірі 600 гривень, починаючи стягнення з серпня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги позивач мотивує тими обставинами, що сума аліментів, які відповідач сплачує на утримання дітей є недостатньою, відповідач зобов'язаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, однак добровільно цього не робить, стягнення за виконавчим листом не проводяться, тому вважає, що грошові кошти в розмірі 200 грн. на кожну дитину - разом 600 грн. щомісяця є справедливою сумою для компенсації витрат, які мав би сплачувати відповідач на утримання дітей. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач у судовому засіданні з позовними вимогами не погодився. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 20 вересня 2012 року розірвано (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6,7,8). Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 25.09.2012 року з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання дітей сторін у розмірі 1/2 частини з усіх видів його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісяця (а.с.11). Згідно довідки ФГ "Колос" №92 від 25.07.14 р., з [PERSON] стягнуто аліменти у січні 2014 року у розмірі 100% від його заробітку, з лютого по червень 2014 року у розмірі 50% (а.с.10). Згідно повідомлення відділу державної виконавчої служби Краснопільського районного управління юстиції у Сумській області №2467 від 26.08.14., на виконанні знаходиться виконавчий лист про стягнення аліментів з [PERSON] на корись [PERSON] у розмірі ? частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку на утримання дітей сина [PERSON], 1998 р.н., доньки [PERSON], 1999 р.н. та доньки [PERSON], 2005 р.н. 12.11.2012 р. виконавчий лист направлено за місцем роботи боржника до АФ «Колос» смт. Краснопілля, де із заробітної плати вираховувались аліменти у розмірі 50%. У лютому 2013 за зверненням стягувачки, яка скаржилася на те, що боржник сплачує аліменти не в повному обсязі, до відділу ДВС викликано боржника, який пояснив, що від аліментів він не ухиляється, працює, але отримує мінімальну заробітну плату з якої 50% вираховуються аліменти, іншого доходу у нього немає, тому просив його заробітну плату перераховувати у повному обсязі 100%, у зв'язку з чим з лютого 2013 року по лютий 2014 року заборгованість відсутня. 05.02.2014 року боржник звернувся до відділу ДВС та пояснив, що у нього скрутне матеріальне положення та просив вираховувати із заробітної плати 50%. У липні 2014 року державним виконавцем були зроблені запити до відповідних органів про наявність майна у боржника, перевіркою встановлено, що майно на яке може бути накладено стягнення у боржника відсутнє. Станом на 01.08.2014 року заборгованість по аліментам складає 3712,80 грн. (а.с.22-23). Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Судом встановлено, що відповідач працює, має постійну заробітну плату, а тому підстав для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі немає. Позивач, звернувшись з позовом про зміну розміру аліментів та визначення їх у твердій грошовій сумі не навела суду доказів щодо зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів, стягнення аліментів з відповідача проводяться на день розгляду справи в суді з дотриманням діючого законодавства, тому суд вважає, що у позові слід відмовити. Тому,

Outcome: approved