Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Представник відповідача Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Позивач та його представник [PERSON] (довіреність № 1513 від 17.07.2017 р., серія НМЕ 482300) у судове засідання не з'явились, направили до суду заяву з проханням розглянути справу без їх участі, наполягали на задоволенні позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про смерть [PERSON], померла - [INFO] р.; свідоцтво про народження [PERSON], батько - [PERSON], мати - [PERSON]; копія свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після розвівання шлюбу «[PERSON]»; копія сертифікату на право на земельну частку (пай) ВАТ «Насінницький радгосп «Перемога» розміром 3,43 умовних кадастрових гектара на ім'я [PERSON]; копія довідки Котловинської сільської ради від 17.07.2017 р. № 1013, згідно якої на день смерті [PERSON] разом з нею проживав син [PERSON]; копія постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії, підстава - відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (пай) ВАТ насінницький радгосп "Перемога" розміром 3,43 умовних кадастрових гектарів, яка належала померлій [PERSON] на підставі сертифіката на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Під час життя [PERSON] заповідального розпорядження не залишила, у зв'язку з чим спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцем першої черги є її син -[PERSON], який є позивачем по справі. Інших спадкоємців не має. У встановлений законодавством строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, позивач утримував документи на земельну частку (пай) у себе, отримував по ним відповідну оплату, та на момент відкриття спадщини, постійно проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області. 19.10.2017 р. [PERSON] звернувся до нотаріуса за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено, у зв'язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Ця обставина змусила позивача звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно. Таким чином, позивач фактично прийняв спадщину, що залишилася після смерті матері вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців не має. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв'язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Так як спадщина на майно [PERSON] відкрилась до 1 січня 2004 року, зазначені правовідносини мають регулюватись ЦК України (1963) р. Згідно ст. 548 ЦК України (1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На підставі ст. 549 ЦК України (1963 р.) признається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач [PERSON] який є спадкоємцем першої черги за законом (ст. 529 ЦК України (1963 р.)), не звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном прийняв спадщину, оскільки після смерті [PERSON] утримував документи на земельну частку (пай) у себе, отримував по ним відповідну оплату та мешкав разом з нею на момент відкриття спадщини. Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ст. 549 ЦК України (1963 р.), однак не може оформити її у зв'язку із обставинами, що не залежать від нього (відсутність оригіналу правовстановлюючого документу). Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивач є суб'єктом набуття права власності на земельну ділянку з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ст. 549 ЦК України (1963 р.) З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Outcome: approved