Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~У березні 2019 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій позивач вказує, що з 18.08.2001 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірваний 30.10.2017 року, вони є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які знаходиться на її утриманні. З 2014 року проживають окремо, відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання дітей, але нещодавно попередив, що гроші більше давати не буде. Відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей, оскільки є приватним підприємцем, має постійний заробіток. \~ \~ \~ \~Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітної плати до досягнення дітьми повноліття щомісячно. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позов підтримує, просить задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON], будучи повідомлений про час та місце слухання справи за місцем проживання та реєстрації, а також шляхом опублікування оголошення на сайті суду, в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву. За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 18.08.2001 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 30.10.2017 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 073803 від 06.08.2008 року, виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, та [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 176969 від 06.06.2013 року, виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що з 2014 року вони з відповідачем проживають окремо, малолітні діти проживають разом з позивачкою, що об'єктивно підтверджується довідкою КП "ЖЕО № 2" Полтавської міської ради № 1619 від 05.03.2019 року, відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей надає нестабільно та постійно погрожує припинити надавати її. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітніх дітей до досягнення ними повноліття є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи положення ст. 182 СК України, дані про особу відповідача та конкретні обставини справи, суд вважає за доцільне стягувати з відповідача аліменти на утриманні дітей до досягнення ними повноліття в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved