Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування виконкому Металургійної районної у місті ради звернувся 14.03.2016 року до суду з вищезгаданим позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання дитини в розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку; передати дитину органу опіки та піклування виконкому Металургійної районної у місті ради для вирішення питання влаштування до сімейних форм виховання або до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON] [INFO], яку вона принесла 11.12.2016 року до Комунального закладу «Криворізький спеціалізований будинок дитини» і залишила там, оскільки не мала можливості утримувати дитину. Від медико-соціальної реабілітації разом із дитиною відмовилася, написала заяву про залишення дитини, правові наслідки вчиненого нею їй роз'яснено. Мати дівчинки її долею не цікавиться, не відвідує, батьківські обов'язки не виконує, тому позивач звернувся до суду з цим позовом. У судовому засіданні представник позивача - Органу опіки та піклування виконкому Металургійної районної у місті ради - [PERSON] ( довіреність №14/29-71 від 05.01.2017 р., дійсна до 31.12.2017 року) присутньою в судовому засіданні не була , надала заяву про розгляд справи за її відсутності , позов підтримала, просила його задовольнити, позбавити [PERSON] батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання дитини в розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена за зареєстрованою в установленому порядку адресою (за відомостями адресно-довідкового відділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 22.03.2017 р.) , судова повістка повернулася до суду у зв'язку з закінченням терміну зберігання ; заяви про розгляд справи за її відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник третьої особи - Комунальний заклад «Криворізький спеціалізований будинок дитини» ДОР» - Кондрат О.С.(довіреність №01-04/598 від 16.05.2017 року) - в судовому засіданні присутнім не був, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника закладу, позовні вимоги підтримав. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності представлені докази, приходить до висновку, що позовні вимоги Органу опіки та піклування виконкому Металургійної районної у місті ради підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що малолітня [PERSON] народилася [INFO] року, матір дитини [PERSON], відомості про батька дитини зазначено відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (а.с.5,6). Матір малолітньої [PERSON] 11 залишила дитину у Комунальному закладі «Криворізький спеціалізований будинок дитини» ДОР», посилаючись на те, що не має можливості утримувати дитину. Дитина мала занедбаний вид, була голодною. На час звернення до закладу дитина мала білково-енергетичну недостатність ІІ ступеню, пелюшковий дерматит. Від пропозиції залишитися у відділенні ранньої медико-соціальної реабілітації разом із дитиною відмовилася, що вбачається з акту закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я /а.с.10/. З заяви [PERSON] вбачається, що за місцем реєстрації: [ADDRESS] відсутні умови для проживання - немає води, світла. Постійного місця проживання вона не має, мешкала у тітки, подруги, має намір їхати до Криму; немає грошових коштів на утримання дитини; старша дитина [PERSON], який 2 роки 8 місяців, знаходиться під наглядом матері співмешканця [PERSON]- [PERSON]; відмовилася від медико-соціальної реабілітації разом із дитиною, оскільки турбується про старшу дитину, яку залишила у баби; працює неофіційно разом з співмешканцем; має намір відвідувати дитину (а.с.9). Однак, Комунальним закладом «Криворізький спеціалізований будинок дитини» ДОР» відомостей щодо відвідування відповідачем дитини або інтересом до її життя суду не надано,у зв'язку з чим третя особа не заперечує проти позбавлення відповідача батьківських прав. Рішенням виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради №456 від 21.12.2016 р. Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування малолітній [PERSON] [INFO] року та влаштування на повне державне забезпечення - [PERSON] [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування; влаштовано до Комунального закладу «Криворізький спеціалізований будинок дитини» ДОР» на повне державне забезпечення /а.с.13/. Згідно висновку Металургійної районної у місті ради від 10.03.2017 року щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дочки [PERSON] [INFO], комісія дійшла висновку , що матір дитини [PERSON] за період перебування дитини у Комунальному закладі «Криворізький спеціалізований будинок дитини» ДОР» не цікавилася дитиною, жодного разу не відвідувала, фактично покинула дитину, не виявляє інтересу до її потреб, не піклувалася про фізичний та психічний розвиток, що свідчить про свідоме ухилення від виконання батьківських обов'язків, тому її слід позбавити батьківських прав стосовно її малолітньої дочки [PERSON] [INFO] /а.с.19/. Частинами 7,8 ст.7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частиною 2 ст.150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона , він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Вирішуючи питання про позбавлення відповідачки батьківських прав, суд також враховує, що рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 24.05.2012 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Рішення не оскаржено, набрало законної сили 02.08.2012 року (а.с.13). З урахування вищенаведеного, суд вважає, що позовом виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради доведеним та обґрунтованим. Позивачем надано докази ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків: матір дитини [PERSON] не цікавиться життям та здоров'ям дитини, її духовним та фізичним розвитком; не приймає участь у забезпеченні дитини харчуванням, одягом, предметами необхідними для розвитку дитини, медичним доглядом, зовсім не спілкуються з дитиною та не виявляє бажання до спілкування; не сприяє доступу дитини до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до внутрішнього світу дитини - тобто не виконує жодного з батьківських обов'язків щодо виховання дитини, тому позбавлення батьківських прав відповідає найкращим інтересам дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно роз'яснень наданих в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За таких обставин та враховуючи права і інтереси дитини, суд дійшов висновку про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків щодо матеріального забезпечення дитини та необхідність стягнення з неї аліментів у розмірі 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно на утримання дитини [PERSON] [INFO] до досягнення нею повноліття, починаючи з 14.03.2017 року, оскільки за рішенням суду з відповідачки на утримання трьох дітей стягнуто аліменти в розмірі 1/2 частки її заробітку /доходу/. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженим Постановою КМУ від 24.09.2008 року №866 органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад (далі - органи опіки та піклування), які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей. Оскільки, позивача звільнено від сплати судового збору за звернення до суду юридичної особи або фізичної особи-підприємця з позовними вимогами про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів в (1600,00+1600,00=3200,00 грн.) судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved