Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

ТОВ "СМІЛАЕНЕРГОПРОМТРАНС" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу з оплати послуги з постачання теплової енергії. В обґрунтування позову зазначило, що позивач є постачальником теплової енергії у будинок, в якому знаходиться квартира відповідача. Послуги з опалення житла надавались вчасно та добросовісно. Товариство нараховувало відповідачу вартість послуг за тарифами, затвердженими відповідно до чинного законодавства, однак відповідач не здійснював їх оплату. Посилаючись на те, що відповідач з листопада 2006 року по листопад 2019 року має борг по оплаті наданих послуг в розмірі 34964 грн. 02 коп., добровільно його не сплачує, товариство просило стягнути його в примусовому порядку. Ухвалою судді від 10 січня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в направленій до суду заяві просив розглядати справу у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, клопотання від нього про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та відзив на позовну заяву не надходили. Ця обставина підтверджується матеріалами поштової кореспонденції та оголошенням про виклик відповідача на офіційному веб - сайті суду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є користувачем квартири [ADDRESS] та відповідно споживачем послуг з теплової енергії. Відповідач отримував послуги по забезпеченню житла теплом, що вбачається з актів від 31 жовтня 2019 року, 29 жовтня 2018 року, 26 жовтня 2017 року, 24 жовтня 2016 року, 15 жовтня 2015 року, 5 листопада 2014 року, 31 жовтня 2013 року, 30 жовтня 2012 року, 15 жовтня 2011 року, 30 жовтня 2012 року, складених за участю представника балансоутримувача будинку ОСББ «Надія Сміли» , згідно з якими у зв`язку з початком опалювальних сезонів у м. Смілі до будинку, в якому мешкає відповідач, КЖВП «Наш Дім» було подано теплову енергію, відповідно 31 жовтня 2019 року, 29 жовтня 2018 року, 26 жовтня 2017 року, 24 жовтня 2016 року, 15 жовтня 2015 року, 5 листопада 2014 року, 31 жовтня 2013 року, 30 жовтня 2012 року, 15 жовтня 2011 року, 30 жовтня 2012 року. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі в рішенні суду - чинним на момент виникнення спірних правовідносин). Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Частинами першою, другою статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» , статті 67 ЖК України передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У даному випадку між позивачем та відповідачем склалися фактичні договірні відносини, за якими у належне відповідачу житло, надавалися житлово-комунальні послуги, нарахування плати за які здійснювалися ТОВ «Смілаенергопромтранс» відповідно до тарифів, встановлених та затверджених рішеннями виконавчого комітету Смілянської міської ради, які відповідачем не оспорювались. У відповідності з наданим позивачем розрахунком відповідачу нараховано 34964 грн. 02 коп. боргу за спожиту з листопада 2006 року по листопад 2019 року теплову енергію. Розмір заборгованості відповідач не оспорював та не спростував. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Послуги з водо-, теплопостачання та водовідведення надаються споживачеві згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Правилами встановлено право споживача на зменшення розміру плати за відповідні послуги в разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі його письмової заяви та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Як роз`яснено у листі Державної житлово-комунальної інспекції Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 02 листопада 2010 року № 23/4883, оплата послуг з теплопостачання здійснюється з моменту набуття права на квартиру, оскільки ця послуга надається незалежно від наявності мешканців у квартирі (в разі відсутності технічної можливості відключення квартири від мереж централізованого теплопостачання). Суд зазначає, що відповідач не скористався правом, за наявності наміру припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від відповідних мереж, не подав до товариства відповідну заяву про його відсутність у квартирі за вказаною адресою, у зв`язку з чим підстав для несплати вартості наданих послуг відповідно до положень пункту 5 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не виникло. Враховуючи наведене, суд вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути 1921 грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved