Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

Позивач ТОВ «Надір Груп» звернувся до відповідача [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.11.2015 року був укладений Договір поставки (комісії) між ТОВ «Надір Груп» та ТОВ «ОР Груп», останнім було перераховано на виконання даного договору згідно рахунку б/н від 10.11.2015 року 69 250,00 грн. В рамках договору поставки (комісії) 7814 від 01.03.2015 року укладеного між ТОВ «Надір Груп» та ТОВ «Інтенс Продакшн», останнім було перераховано на виконання даного договору 641 310,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями. На підставі Договору субкомісії від 05.11.2015 року укладеного між [PERSON] та ТОВ «Надір Груп», останнім було перераховано на виконання договору субкомісії під звіт комісіонера 515 931,30 грн., що підтверджується платіжними дорученнями. У свою чергу, на виконання Договору субкомісії відповідач передав позивачеві лист металу 25 ст. 09Г2С-12 (г.к.) в кількості 1 020 тони, що підтверджується актом приймання-передачі продукції № 1 від 30.11.2015 р. на суму 18 258,00 грн. та звітом комісіонера від 30.11.2015 р. На виконання Договору субкомісії відповідач передав позивачеві лист металу 25 ст. 09Г2С-12 (г.к.) в кількості 9 090 тони, що підтверджується актом приймання-передачі продукції № 2 від 31.03.2016 р. на суму 162 711,00 грн. та звітом комісіонера від 31.03.2016 р. На виконання Договору субкомісії відповідач передав позивачеві лист металу 32 ст. 09Г2С-12 (г.к.) в кількості 7 040 тони, що підтверджується актом приймання-передачі продукції № 3 від 30.06.2016 р. на суму 126 016,00 грн. та звітом комісіонера від 30.06.2016 р. На виконання Договору субкомісії відповідач передав позивачеві лист металу 40 ст. 09Г2С-12 (г.к.) в кількості 11 060 тони, що підтверджується актом приймання-передачі продукції № 4 від 30.09.2016 р. на суму 190 814,00 грн. та звітом комісіонера від 30.09.2016 р. Таким чином відповідачем було передано позивачеві лист метала за Договором субкомісії на суму 497 799,00 грн. Відповідно до п. 5.1 Договору субкомісії відповідач утримав комісійну винагороду за весь час дії Договору в сумі 9 955,98 грн., що підтверджується звітами комісіонера. Приймаючи до уваги те, що відповідачем було отримано на картковий рахунок 515 931,30 грн. під звіт комісіонера, відповідачем передано позивачу лист металу на суму 497 799,00 грн., відповідачем утримано комісійну винагороду за весь час дії Договору субкомісії в сумі 9 955,98 грн. та строк даного договору закінчився 30.12.2016 р., ТОВ «Надір Груп» звернулось до відповідача з вимогою від 27.02.2017 р. про повернення перерахованих коштів в сумі 8 176,32 грн. Відповідачем було надіслано відповідь на претензію, в якій він заперечує проти вимоги сплати боргу. Оскільки відповідач не бажає добровільно сплатити суму боргу в розмірі 8 176,32 грн, позивач звернувся до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача вищевказану суму та судові витрати по справі. Відповідно до вимог ст. 19, 274 ЦПК України справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Надір Груп» до [PERSON] про стягнення заборгованості розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідач у встановлений судом строк надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що дійсно між ним та ТОВ «Надір Груп» був укладений договір субкомісії від 05.11.2015 р., відповідно до даного договору ТОВ «Надір Груп» перерахували на його картковий рахунок, відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк» під звіт комісіонера 515 931,30 грн. на придбання листа метала. Згодом, протягом 2015-2016 років відповідачем було передано на користь ТОВ «Надір Груп» лист металу на суму 497 799,00 грн., про що зазначено у звітах комісіонера. Крім того, він отримав з перерахованих на його картковий рахунок грошових коштів, комісійну винагороду за весь час дії договору субкомісії в сумі 9 955,98 грн. Однак, протягом надання послуг за договором відповідач поніс витрати, пов'язані з його виконанням, приблизно на суму 10 000,00 грн., що фактично перекриває його заборгованість за договором. Ці витрати були здійснені на оплату перевезення листа металу на склад, на адресу ТОВ «Надір Груп». На підставі викладеного, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову, оскільки вважає, що заборгованість в сумі 8 176,32 грн. фактично не існує. Позивач ТОВ «Надір Груп» у встановлений судом строк надав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив про те, що відповідачем [PERSON] до відзиву на позовну заяву, не надано жодного належного, допустимого та достовірного доказу на підтвердження його висловлювань. Тобто, відповідачем не спростовано наявність заборгованості перед ТОВ «Надір Груп» в сумі 8 176,32 грн. з посиланням на докази, і тому просить стягнути з відповідача дану суму заборгованості. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Надір Груп» підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.11.2015 року був укладений договір поставки (комісії) між ТОВ «Надір Груп» та ТОВ «ОР Груп», останнім було перераховано на виконання даного договору згідно рахунку б/н від 10.11.2015 року 69 250,00 грн. В рамках договору поставки (комісії) 7814 від 01.03.2015 року укладеного між ТОВ «Надір Груп» та ТОВ «Інтенс Продакшн», останнім було перераховано на виконання даного договору 641 310,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, а саме від 04.03.2016 року № 1 на суму 24 890,00 грн., платіжним дорученням від 09.03.2016 р. № 2 на суму 26 500,00 грн., платіжним дорученням від 11.03.2016 р. № 3 на суму 29 000,00 грн., платіжним дорученням від 11.03.2016 р. № 5 на суму 70 000,00 грн., платіжним дорученням від 14.03.2016 р. № 6 на суму 22 000,00 грн., платіжним дорученням від 16.03.2016 р. № 7 на суму 82 000,00 грн., платіжним дорученням від 16.03.2016 р. № 8 на суму 15 000,00 грн., платіжним дорученням від 18.03.2016 р. № 9 на суму 58 000,00 грн., платіжним дорученням від 21.03.2016 р. № 11 на суму 24 000,00 грн., платіжним дорученням від 24.03.2016 р. № 12 на суму 54 000,00 грн., платіжним дорученням від 24.03.2016 р. № 13 на суму 5 000,00 грн., платіжним дорученням від 25.03.2016 р. № 14 на суму 11 000,00 грн., платіжним дорученням від 29.03.2016 р. № 15 на суму 52 000,00 грн., платіжним дорученням від 30.03.2016 р. № 17 на суму 32 000,00 грн., платіжним дорученням від 04.04.2016 р. № 22 на суму 5 000,00 грн., платіжним дорученням від 05.04.2016 р. № 23 на суму 6 000,00 грн., платіжним врученням від 12.07.2016 р. № 24 на суму 124 920,00 грн. На підставі договору субкомісії від 05.11.2015 року укладеного між [PERSON] та ТОВ «Надір Груп», останнім було перераховано на виконання договору субкомісії під звіт комісіонера 515 931,30 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, а саме від 05.11.2015 р. № 18 на суму 10 000,00 грн., від 20.11.2015 р. № 40 на суму 10051,00 грн., від 09.03.2016 р. № 71 на суму 20 101,00 грн., від 10.03.2016 р. № 77 на суму 25 679,00 грн., від 12.03.2016 р. № 78 на суму 30 151,00 грн., від 14.03.2016 р. № 83 на суму 11 558,00 грн., від 16.03.2016 р. № 88 на суму 479,50 грн., від 16.03.2016 р. № 90 на суму 14 858,30 грн., від 18.03.2016 р. № 92 на суму 47 875,00 грн., від 22.03.2016 р. № 96 на суму 4 020,10 грн., від 22.03.2016 р. № 97 на суму 6 915,00 грн., від 24.03.2016 р. № 104 на суму 6 509,55 грн., від 14.04.2016 р. № 115 на суму 15 721,00 грн., від 14.04.2016 р. № 116 на суму 10 051,00 грн., від 15.04.2016 р. № 126 на суму 5 025,00 грн., від 15.04.2016 р. № 127 на суму від 21 106,00 грн., від 18.04.2016 р. № 132 на суму 3 468,00 грн., від 26.04.2016 р. № 147 на суму 25 253,00 грн., від 29.04.2016 р. № 151 на суму 35 841,25 грн., від 13.05.2016 р. № 155 на суму 10 051,00 грн., від 25.05.2016 р. № 173 на суму 8 957,79 грн., від 08.07.2016 р. № 198 на суму 3 015,08 грн., від 08.07.2016 р. № 196 на суму 14 070,35 грн., від 08.07.2016 р. № 201 на суму 10 050,25 грн., від 14.04.2016 р. № 213 на суму 10 050,25 грн., від 25.07.2016 р. № 222 на суму 6 533,00 грн., від 27.07.2016 р. № 223 на суму 5 025,13 грн., від 27.07.2016 р. № 224 на суму 23 516,00 грн., від 29.07.2016 р. № 225 на суму 14 824,20 грн., від 01.08.2016 р. № 230 на суму 14 070,35 грн., від 05.08.2016 р. № 239 на суму 14 824,12 грн., від 09.08.2016 р. № 248 на суму 14 573,00 грн., від 12.08.2016 р. № 255 на суму 14 070,35 грн., від 26.08.2016 р. № 263 на суму 14 070,35 грн., від 26.08.2016 р. № 264 на суму 7 035,18 грн., від 22.09.2016 р. № 280 на суму 11 959,00 грн., від 23.09.2016 р. № 289 на суму 14 573,00 грн. Відповідно до п. 5.1 Договору субкомісії відповідач утримав комісійну винагороду за весь час дії Договору в сумі 9 955,98 грн., що підтверджується звітами комісіонера. Відповідачем було отримано на картковий рахунок 515 931,30 грн. під звіт комісіонера та передано позивачу лист металу на суму 497 799,00 грн. За весь час дії Договору субкомісії відповідач отримав комісійну винагороду в сумі 9 955,98 грн., строк договору якого закінчився 30.12.2016 р. 27.02.2017 року позивач ТОВ «Надір Груп» звернувся до відповідача з вимогою про повернення перерахованих коштів в сумі 8 176,32 грн. На дану вимогу відповідачем 26.03.2017 року було надіслано відповідь, в якій він заперечує проти вимоги сплати боргу. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є зокрема договори та інші правочини, як це передбачено ч. 1 ст. 11 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно до ст. 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Відповідно до ч. 1 ст. 1012 ЦК України договір комісії може бути укладений на визначений строк або без визначення строку, з визначенням або без визначення території його виконання, з умовою чи без умови асортименту товарів, які є предметом комісії. Згідно до ч. 1 ст. 1022 ЦК України після вчинення правочину за дорученням комітента комісіонер повинен надати комітентові звіт і передати йому все одержане за договором комісії. На виконання Договору субкомісії відповідач [PERSON] передав позивачеві лист металу 25 ст. 09Г2С-12 (г.к.) в кількості 1 020 тони, що підтверджується актом приймання-передачі продукції № 1 від 30.11.2015 р. на суму 18 258,00 грн. та звітом комісіонера від 30.11.2015 р. На виконання Договору субкомісії відповідач [PERSON] передав позивачеві лист металу 25 ст. 09Г2С-12 (г.к.) в кількості 9 090 тони, що підтверджується актом приймання-передачі продукції № 2 від 31.03.2016 р. на суму 162 711,00 грн. та звітом комісіонера від 31.03.2016 р. На виконання Договору субкомісії відповідач [PERSON] передав позивачеві лист металу 32 ст. 09Г2С-12 (г.к.) в кількості 7 040 тони, що підтверджується актом приймання-передачі продукції № 3 від 30.06.2016 р. на суму 126 016,00 грн. та звітом комісіонера від 30.06.2016 р. На виконання Договору субкомісії відповідач [PERSON] передав позивачеві лист металу 40 ст. 09Г2С-12 (г.к.) в кількості 11 060 тони, що підтверджується актом приймання-передачі продукції № 4 від 30.09.2016 р. на суму 190 814,00 грн. та звітом комісіонера від 30.09.2016 р. Таким чином відповідачем було передано позивачеві лист метала за даним договором на суму 497 799,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним Договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повина довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене, суд не бере до уваги твердження відповідача щодо відсутності боргу перед позивачем ТОВ «Надір Груп» в розмірі 8 176,32 грн., оскільки не надано суду жодного доказу, який би підтверджував даний факт. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. З вищезазначених норм слідує, що суди повинні належним чином обґрунтовувати свої рішення. Аналогічна позиція підтримується і практикою Європейського Суду з прав людини, зокрема у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 року, де зазначено про те, що Європейський Суд встановив порушення ст. 6 Конвенції, у тому числі через те, що національні суди не дали відповідь на аргументи заявниці стосовно правдивості показів свідків та дійсності документів, хоча ці докази були визначальними для рішення по справі. Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Надір Груп» підлягають задоволенню, оскільки позов є обґрунтованим та підставним. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 762 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved