Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулась до суду із позовом, в інтересах [PERSON], та просить визнати за ним, в порядку спадкування за законом після смерті 29 червня 2014 року батька [PERSON] право на земельну частку (пай), яке він успадкував в порядку ст.549 ЦК УРСР після смерті 20.09.1999 дружини [PERSON], розміром 3,04 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель ВАТ «Племзавод «Колос» на території Улянівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0287780 від 26.11.1999 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20 вересня 1999 року померла мати позивача [PERSON], яка на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою [INFO]. Разом із нею на день смерті був зареєстрований її чоловік батько позивача, [PERSON], який фактично прийняв спадщину після смерті своєї дружини, вступивши в управління її майном. 29 червня 2014 року помер батько позивача [PERSON]. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги. Від прийняття спадщини після смерті батька він не відмовлявся та подав державному нотаріусу Баришівської районної державної нотаріальної контори Київської області відповідну заяву, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 458 за 2014 рік після смерті 29.06.2014 року [PERSON]. 31.01.2017 позивачу було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) розміром 3,04 в умовних кадастрових гектарах на території Улянівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, що належала [PERSON] відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0287778, зареєстрованого 28.05.2000 за № 333. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне майно, яке фактично прийняв [PERSON] після смерті [PERSON], нотаріусом було відмовлено, в звязку з тим, що Сертифікат на земельну частку (пай) був виданий після смерті [PERSON] Факт виділення померлій [PERSON] вищезазначеної земельної частки (паю) підтверджує повідомленням № 29-1014-99.3-520/2-17 від 17.02.2017 року Управління Держгеокадастру у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області, де зазначено, що відповідно до примірника № 2 технічної документації по складанню державних актів на право колективної власності та постійного користування землею ВАТ «Племзавод «Колос» Переяслав-Хмельницького району та списку членів ВАТ «Колос» для розподілу земельної частки за № 483 рахується [PERSON] с.Тарасівка. Право позивача на спадщину підтверджує копіями свідоцтв про смерть [PERSON] та [PERSON]; свідоцтвом про народження позивача; свідоцтвом про укладення шлюбу батьків позивача; копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 31.01.2017; довідкою № 645 від 18.11.2016 р. Улянівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області; матеріалами спадкової справи № 458 за 2014 р. після смерті 29 червня 2014 року [PERSON]. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Представник відповідача ? Улянівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, наслідки визнання позову йому розяснені та зрозумілі. Відповідно до вимог п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику в справах про спадкування», особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. \~ \~ \~ \~ Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не здійснив державної реєстрації права на майно. На підставі п.2 Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» [PERSON] за свого життя набула право на земельну частку (пай), оскільки вона була включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, що підтверджується письмовими доказами, що були витребувані від Головного управління Держгеокадастру у Київській області. Зокрема, [PERSON] була зазначена у списку членів ВАТ «Племзавод «Колос» для розподілу земельної частки під № 483. Оформлення, видача та реєстрація Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0287780, виданого 26.11.1999 року не залежали від волі спадкодавця [PERSON] Право на земельну частку (пай) виникло у неї за життя, але видача документу, що посвідчує таке право, була здійснена після її смерті. Відповідно до розяснень, що викладені в п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» сертифікат є дійсним до виділення його власнику такої частки (паю) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі йому державного акту на право власності на землю. З врахуванням вищезазначеного та факту, що спадкодавець [PERSON], фактично вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті своєї дружини [PERSON], яка померла 20.09.1999 року, відповідно до вимог ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.), суд дійшов висновку, що видача Сертифікату на земельну частку (пай) після смерті [PERSON], не позбавляє спадкоємців права на нього, як частину спадкового майна та оформлення такого права відповідно до вимог закону. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. \~ \~ \~ \~ Оскільки відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі п. 4 ст. 174 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного, відповідно дост. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.), ст. ст. 1218, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved