Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника. 23 березня 2020 року представник заявника КП «КПТД» ДОР» Абрамова Т.В. звернулася до суду з заявою про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, яким просить примусово госпіталізувати до стаціонару КП «КПТД» ДОР» [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , строком на 2 місяці, до стійкого знебацилення. Заява мотивована тим, що 22.05.2019 КП «КПТД» ДОР» встановлено [PERSON] діагноз - туберкульоз, а саме: ВДТБ легень (дисемінований), Деструкція (-), МБТ (-), Мозок (-), МГ (-), Ріф (0), Культура (0), Резистентність (0), Гістологія (0). Правобічний ексудативний плеврит. Категорія 1 Когорта 2(2019). Також [PERSON] є людиною, яка надмірно вживає алкогольні напої та майже ніколи не буває в тверезому стані, не працює, веде дезорієнтований спосіб життя. Хворий [PERSON] підлягає стаціонарному лікуванню, що йому було відразу, а саме 22.02.2019 доведено, роз`яснено, про що він розписався в Інформаційному листі щодо захворювання та необхідність запропонованого лікування при виявленні хвороби. Він спочатку лікувався, але з 21.02.2020 частково почав порушувати графік свого лікування. Рішенням ЦЛКК КП «КПТД» ДОР» від 30.01.2020 №9/18 було повторно підтверджено діагноз НЛТБ (30.01.2020) легень (дисемінований), Деструкція (+), МБТ (+), Мозок (-), МГ (+), Ріф (-), Культура (0), Резистентність (0), Гістологія (0). Правобічний ексудативний плеврит. Категорія 2 Когорта 1(2020). На протязі всього часу [PERSON] лікувався спочатку в умовах стаціонарного відділення легеневої хірургії в закладі: 2НRZE, а далі - амбулаторно; 4НR, під супроводом соціального працівника. Після закінчення лікування, лікування показало не ефективність, рентгенологічно динаміка негативна, в аналізі мокротиння молекулярно-генетичним методом GеnXpert №600 від 18.02.2020, МБТ - низький, Ріф чутливий. Лікарем запропоновано госпіталізацію, так як поширення туберкульозу становить загрозу не тільки самому хворому, та національній безпеці країни, та є однією з причин втрати працездатності, здоров`я, причиною інвалідності та смертності населення. У зв`язку з постійними порушеннями хворим лікування, КП «КПТД» ДОР» звернувся до Саксаганського райвідділу поліції. Після чого хворий з`являвся на деякий період і обіцяв, що більше порушень не буде з його сторони. 19.03.2020, хворий [PERSON] з`явився і тут же зник з приймального відділення, на телефонні дзвінки - не відповідає, телефон або вимкнений або знаходитьтся в зоні недосяжності, за зареєстрованим місце проживання, при відвідуванні, був відсутній. [PERSON] на даний час, згідно з висновком лікарсько-консультативної комісії №340 від 18.03.2020 є епідеміологічно-небезпечним для оточуючих, ухиляється від госпіталізації, вільно пересувається містом та не отримує належного лікування, тобто [PERSON] становить загрозу зараження туберкульозом для інших осіб, тому просить примусово госпіталізувати [PERSON] до стаціонару КП «КПТД» ДОР» строком на 2 місяці, до стійкого знебацилення. Заяви, клопотання учасників справи. Представник заявника КП «КПТД» ДОР» Абрамова Т.В. в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду 23.03.2020 надала заяву про підтримання заяви та про розгляд справи за її відсутності. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. На підставі ч. 1 ст.345 ЦПК України суд вважає можливим розглядати заяву без участі хворого [PERSON] , оскільки за даними лікарського висновку № 340 від 18.03.2020 він становить загрозу розповсюдження хвороби. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 09-00 год.24.03.2020. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається із заяви та доданих до заяви матеріалів, згідно виписного епікризу з амбулаторної картки хворого, [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в протитуберкульозному диспансері з 22.05.2019, з діагнозом - туберкульоз, а саме: ВДТБ легень (дисемінований), Деструкція (-), МБТ (-), Мозок (-), МГ (-), Ріф (0), Культура (0), Резистентність (0), Гістологія (0). Правобічний ексудативний плеврит. Категорія 1 Когорта 2(2019), у зв`язку з негативною рентгенологічно динамікою, в аналізі мокротиння молекулярно-генетичним методом GеnXpert №600 від 18.02.2020, МБТ - низький, Ріф чутливий, діагноз було змінено: НЛТБ (30.01.2020) легень (дисемінований), Деструкція (+), МБТ (+), Мозок (-), МГ (+), Ріф (-), Культура (0), Резистентність (0), Гістологія (0). Правобічний ексудативний плеврит. Категорія 2 Когорта 1(2020) (а.с.5). Згідно з висновком ЛКК КЗ «КПТД №2» ДОР» № 340 від 18.03.2020, хворий [PERSON] за станом здоров`я підлягає лікуванню у стаціонарі до повного знебацилення, строком до двох місяців. Хворий епіднебезпечний (а.с. 9). Згідно виписки з медичної картки хворого, [PERSON] з моменту виявлення хвороби ухиляється від лікування та госпіталізації. Неодноразово викликався дільничною службою диспансеру для госпіталізації до профільного відділення КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР» (а.с.5). 21.02.2020 КП «КПТД» ДОР» направлено листа до Саксаганського відділення поліції з метою сприяння у притягненні на лікування [PERSON] , який ухиляється від лікування (а.с.7). Судом не було відхилено жодного доказу наданого заявником. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним заяву задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Як вбачається із заяви та доданих заявником до заяви матеріалів, [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в протитуберкульозному диспансері з 22.05.2019, з діагнозом - туберкульоз, а саме: ВДТБ легень (дисемінований), Деструкція (-), МБТ (-), Мозок (-), МГ (-), Ріф (0), Культура (0), Резистентність (0), Гістологія (0). Правобічний ексудативний плеврит. Категорія 1 Когорта 2(2019), у зв`язку з негативною рентгенологічно динамікою, в аналізі мокротиння молекулярно-генетичним методом GеnXpert №600 від 18.02.2020, МБТ - низький, Ріф чутливий, діагноз було змінено: НЛТБ (30.01.2020) легень (дисемінований), Деструкція (+), МБТ (+), Мозок (-), МГ (+), Ріф (-), Культура (0), Резистентність (0), Гістологія (0). Правобічний ексудативний плеврит. Категорія 2 Когорта 1(2020) (а.с.5). Згідно з висновком ЛКК КЗ «КПТД №2» ДОР» № 340 від 18.03.2020, хворий [PERSON] за станом здоров`я підлягає лікуванню у стаціонарі до повного знебацилення, строком до двох місяців. Хворий епіднебезпечний (а.с. 9). Відповідно до ст. 344 ЦПК України передбачено, що у заяві про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації мають бути зазначені встановлені законом підстави для такої госпіталізації. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Правові, організаційні та фінансові засади діяльності, спрямованої на протидію виникненню і поширенню захворювання на туберкульоз, забезпечення медичної допомоги хворим на туберкульоз, права, обов`язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері протидії захворюванню на туберкульоз визначено Законом України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» від 5 липня 2001 року № 2586-III. Згідно ст. 1 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз", туберкульоз - соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу. Інфекційний контроль за туберкульозом - система організаційних, протиепідемічних та профілактичних заходів, встановлена центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, у стандарті інфекційного контролю за туберкульозом, спрямована на запобігання виникненню туберкульозу та зниження ймовірності інфікування мікобактеріями туберкульозу осіб у лікувально-профілактичних закладах, місцях довгострокового перебування людей та проживання хворих на туберкульоз. Госпіталізація - поміщення особи, хворої на туберкульоз, або особи, стосовно якої існує підозра захворювання на туберкульоз, до стаціонарного відділення протитуберкульозного закладу з метою діагностики, лікування чи ізоляції. Протитуберкульозні заклади - лікувально-профілактичні заклади охорони здоров`я (протитуберкульозні диспансери, лікарні, санаторно-курортні, інші заклади) чи їх структурні підрозділи, в яких надається медична допомога хворим на туберкульоз. Ізоляція - відокремлення від оточуючих особи, хворої на заразну форму туберкульозу, з метою унеможливлення передачі інфекції іншим особам, надання медичної допомоги та здійснення контролю за дотриманням протиепідемічного режиму цією особою. Пунктом 13 ч.1 ст.1 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» встановлено, що хворий на заразну форму туберкульозу - хворий на туберкульоз, у мокротинні якого виявляються мікобактерії туберкульозу, який є джерелом інфекції для осіб, які з ним контактують. Відповідно до ч.3 ст.20 цього Закону, хворі на туберкульоз та інфіковані мікобактеріями туберкульозу зобов`язані дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування та проходити у встановлені строки обов`язкові медичні огляди і обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров`я, дотримуючись вимог протиепідемічного режиму. Згідно з ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Згідно ч.1 ст.345 ЦПК України, справи про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації суд розглядає не пізніше 24 годин після відкриття провадження у справі. Особі має бути надано право особистої участі в судовому засіданні, за винятком випадків, коли за даними протитуберкульозного закладу така особа становить загрозу розповсюдження хвороби. На підставі ст. 346 ЦПК України, розглянувши заяву про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації, суд ухвалює рішення, яким відхиляє або задовольняє заяву. Рішення про задоволення заяви, зазначеної у частині першій цієї статті, підлягає негайному виконанню та є підставою для примусової госпіталізації або продовження строку примусової госпіталізації особи в протитуберкульозному закладі на встановлений законом строк. Після набрання законної сили рішенням суду про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації, суд надсилає рішення відповідному органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони майна особи, стосовно якої ухвалено рішення суду. Пунктом 3 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» передбачено примусову госпіталізацію осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Враховуючи викладені норми права, та враховуючи , що [PERSON] хворий на туберкульоз, форма якого є заразною, при цьому він ухиляється від добровільного лікування та становить епідемічну небезпеку для оточуючих, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про обов`язкову госпіталізацію [PERSON] до протитуберкульозного закладу КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР» на строк два місяці, до стійкого знебацилення, починаючи з дня фактичної госпіталізації. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про примусову госпіталізацію чи продовження строку примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу. Згідно п.12 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», за подання заяви про обов`язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу судовий збір не справляється.

Outcome: approved