Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач, керівник Кременчуцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, звернувся до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача, [PERSON], на користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області , кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від злочину особи в сумі 16\~034 грн. 03 коп.; судові витрати покласти на відповідача. Свої вимоги мотивував тим, що ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 13 березня 2017 року було закрито кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України на підставі статті 46 КК України, при цьому позов Кременчуцької місцевої прокуратури, заявлений в інтересах держави в особі фінансового управління виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування [PERSON] та [PERSON] на загальну суму 16\~034 грн. 03 коп. залишено без розгляду. Так, в ході судового розгляду встановлено, що 20 лютого 2016 року близько 11 год. 30 хв., в світлий час доби, по сухому асфальтобетонному покриттю крайньою правої смуги вулиці Халаменюка міста Кременчука, зі сторони вулиці Першотравневої в напрямку до проспекту [PERSON], керуючи автомобілем «РЕПОЕОТ - 307», державний номерний знак [NUMBER], рухався водій [PERSON] В цей же час проїзну частину вулиці Халаменюка навпроти будинку № 8, по нерегульованому пішохідному переходу, зліва направо відносно напрямку руху автомобіля почали переходити пішоходи [PERSON], [PERSON], та [PERSON] Рухаючись у вказаному напрямку, у даній дорожній обстановці водій [PERSON], наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу через вулицю Халаменюка, будучи попередженим працюючим ординарним світлофорним об'єктом в режимі миготіння жовтого сигналу, про те, що попереду нього знаходиться джерело підвищеної небезпеки, не вибравши безпечної швидкості, при виявленні пішоходів на пішохідному переході не зменшуючи швидкості та не зупиняючись виїхав на пішохідний перехід, тим самим порушивши вимоги підпунктів 8.7.3 (д), 12.1, 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України. В результаті наїзду пішохід [PERSON], згідно з висновком судово- медичної експертизи № 510 від 06 липня 2016 року отримав тілесні ушкодження у вигляді: рубців обличчя, закритих переломів великогомілкової і малогомілкової кісток правої гомілки, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які викликали довготривалий розлад здоровя. В результаті наїзду пішохід [PERSON], згідно з висновком судово-медичної експертизи №509 від 06 липня 2016 рку отримала тілесні ушкодження у вигляді, синця правого стегна, перелому правої сідничної кістки, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які викликали довготривалий розлад здоровя. Згідно з висновком автотехнічної експертизи № 501 від 09 серпня 2016 року у даній дорожній обстановці водій автомобіля «РЕИСЕОТ - 307», державний номерний знак [NUMBER], [PERSON] мав технічну можливість запобігти наїзду на пішоходів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «РЕЕЮЕОТ - 307», державний номерний знак В1 1397 СА, [PERSON] не відповідали вимогам підпунктів 8.7.3 (д), 12.1, 18.1 та 18.4 «Правил дорожнього руху України», і з технічної точки зору знаходились в причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. З вказаними тілесними ушкодженнями [PERSON] 20 лютого 2016 року був госпіталізований до травматологічного відділення Третьої міської лікарні міста Кременчука, де на його лікування з 20 лютого 2016 року по 09 березня 2016 року включно, згідно довідки головного лікаря, витрачено 5 947 грн. 16 коп. З вказаними тілесними ушкодженнями [PERSON] 20 лютого 2016 року була госпіталізована до травматологічного відділення Третьої міської лікарні міста Кременчука, де на її лікування з 20 лютого 2016 року по 22 березня 2016 року включно, згідно довідки головного лікаря, витрачено 10 086 грн. 87 коп. Органами досудового розслідування дії [PERSON] кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України. Вина [PERSON] у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України повністю доведена, що підтверджується матеріалами кримінального провадження № 12016170090000781 від 21 лютого 2016 року. Таким чином, як зазначає позивач, між злочинними діями [PERSON] та перебуванням потерпілої [PERSON], потерпілого [PERSON], на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Третьої міської лікарні міста Кременчука, є причинний зв'язок. Оскільки фінансування закладів охорони здоровя здійснюється з бюджету, вбачається порушення державних інтересів, а відтак мають місце підстави звернення прокурора до суду в межах його компетенції із даним позовом до суду. Представник позивача, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладені вище обставини, просив суд їх задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки. Згідно зі статтею 224 Цивільно-процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі пояснень представника позивача та наявних в справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні, ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 13 березня 2017 року звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності у звязку із примиренням обвинуваченого з потерпілим, кримінальне провадження №12016170090000781 по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, закрито, а цивільний позов прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури до [PERSON] про відшкодування коштів, витрачених закладом охорони здоровя на лікування потерпілих від злочину, залишено без розгляду. Як вбачається зі змісту зазначеної вище ухвали суду, [PERSON] вчинив злочин при наступних обставинах: 20 лютого 2016 року близько 11 год. 30 хв. [PERSON], керуючи автомобілем РЕПОЕОТ - 307», державний номерний знак [NUMBER], рухаючись по крайній правій смузі для руху вулицею Халаменюка зі сторони вулиці Першотравневої в напрямку проспекту Свободи в місті Кременчуці, порушив вимоги підпунктів 8.7.3 (д), 12.1, 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України, а саме, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу через вулицю Халаменюка в місті Кременчуці, будучи попередженим працюючим ординарним світлофорним обєктом в режимі миготіння жовтого сигналу про те, що попереду нього знаходиться джерело підвищеної небезпеки, не вибрав безпечної швидкості, при виявленні пішоходів на пішохідному переході не зменшив швидкість руху та не зупиняючись виїхав на пішохідний перехід де допустив наїзд на пішоходів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які переходили проїзну частину по пішохідному переходу, в результаті чого потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді: рубців обличчя, закритих переломів великогомілкової і малогомілкової кісток правої гомілки, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які викликали довготривалий розлад здоровя, а потерпіла [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді: синця правого стегна, перелому правої сідничної кістки, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які викликали довготривалий розлад здоровя. Дії [PERSON] кваліфіковано за частиною 1 статті 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження. Відповідно до вимог частини 1 статті 1206 Цивільного кодексу України, особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину. Згідно із пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» №11 від 07 липня 1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 ( 545-93-п ) від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. З наданої до суду копії листа в.о. головного лікаря Третьої міської лікарні міста Кременчука, [PERSON], за вих..№01-16/1079 від 08 серпня 2016 року вбачається, що потерпіла [PERSON], [INFO], знаходилась на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділені Третьої міської лікарні міста Кременчука з 20 лютого 2016 року по 22 березня 2016 року з діагнозом: закритий перелом правої сідничної кістки зі зміщенням, закрита черепно-позкова травма,ж струс головного мозку, садна обличчя, та ні її лікування витрачено кошти в сумі 10 086 грн. 87 коп. З листа в.о. головного лікаря Третьої міської лікарні міста Кременчука, [PERSON], за вих..№01-16/1080 від 08 серпня 2016 року, потерпілий [PERSON], [INFO], знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Третьої міської лікарні міста Кременчука з 20 лютого 2016 року по 09 березня 2016 року з діагнозом: закритий перелом правої великогомілкової кістки в верхній третині зі зміщенням, забійно-рвана рана правої щоки, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, та на його лікування витрачено 5\~947 грн. 16 коп. За викладених обставин, суд вважає достовірно доведеним в судовому засіданні факт заподіяння [PERSON] та [PERSON] неправомірними діями відповідача, [PERSON], шкоди, заподіяної злочином, визначену в позові при зверненні до суду в розмірі 16 034 грн. 03 коп. Враховуючи викладене, аналізуючи матеріали справи, документи, суд вважає достовірно доведеним факт заподіяння [PERSON] та [PERSON] внаслідок неправомірних дій відповідача, [PERSON] шкоди, заподіяної злочином, в розмірі 16 034 грн. 03 коп., у звязку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки частиною 3 статті 88 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved