Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Прокурор звернувся на захист інтересів держави в особі комунального закладу «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова» до [PERSON] із позовом про відшкодування витрат на лікування. Згідно позовної заяви зазначено, що вказаний медичний заклад є бюджетною установою охорони здоров'я, фінансування якого проводиться з обласного бюджету. Отже витрати, здійснені вищевказаною медичною установою на лікування потерпілих від злочину громадян призводить до значних витрат обласного бюджету, що створює суттєве навантаження на бюджет та ускладнює процес безкоштовного лікування осіб, які цього потребують за рахунок держави, чим завдається істотна шкода державним інтересам. Вироком Ладижинського міського суду Вінницької області у справі № 135/2070/16-к від 08.09.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Вказаний вирок набрав законної сили 10.10.2017 року, апеляційні скарги сторонами не вносились. Ладижинським міським судом встановлено, що 15.07.2016 року, близько 08 години 30 хвилин, у місті Ладижин Вінницької області [PERSON], керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки «Рено», моделі «Трафік», державний номер [NUMBER], власником якого він є, рухаючись по проїзній частині вул. Наконечного в напрямку до перехрестя вулиць Будівельників та Наконечного, у районі АЗС «Авіас», що по вулиці Наконечного №131-А, порушив п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, що затверджені Постановою КМ України №1306 від 10.10.2001 року, та перед здійсненням повороту ліворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, не надав дорогу зустрічному транспортному засобу - скутеру марки «Хонда», моделі «Діо», який рухався по проїзній частині вул. Наконечного у напрямку вул. К. Маркса, виїхав на зустрічну полосу руху, де вчинив зіткнення з скутером під керуванням [PERSON]. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій скутера «Хонда», марки «Діо», [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді важкої закритої травми грудей з множинними переломами ребер, гемоплевматораксом; важкої закритої тупої травми живота з пошкодженням внутрішніх органів - розривом селезінки і передньої стінки сечового міхура, кровотечею в черевну порожнину; закритих переломів кісток тазу і правої плечової кістки, які згідно висновку експерта №222 від 10.10.2016 року в сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпечних для життя під час скоєння. У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у ВОКЛ ім. М.І. Пирогова в період з 01.08.2016 року по 23.09.2016 року та з 19.12.2016 року по 22.12.2016 року. Згідно листа ВОКЛ ім. М.І. Пирогова №01-1-23/345 від 15.02.2017 в період з 01.08.2016 по 23.09.2016 хворим проведено 53 ліжко-дня (31- в серпні та 22 - у вересні). Вартість 1 ліжко-дня в серпні складала 293 грн. 47 коп., вартість 1 ліжко-дня у вересні складала 279 грн. 73 коп., таким чином на лікування потерпілого було витрачено 15 251,63 грн. (293,47 грн. х 31 ліжко/днів + 279,73 грн. х 22 ліжко/дні = 15 251,63 грн.). Крім того, для лікування хворого були використані лікарські засоби за рахунок бюджетного фінансування в сумі 602,78 грн.. Також, в період з 19.12.2016 по 22.12.2016 хворим проведено 3 ліжко-дні, вартість одного ліжко-дня у грудні складала 379,14 грн., таким чином на лікування потерпілого було витрачено 1137,42 грн. (379,14 грн. х 3 ліжко-дні =1137,42 грн.) Таким чином, загальна сума коштів, витрачених закладом охорони здоров'я на лікування потерпілого [PERSON], складає 16 991 грн. 83 коп.. Проте, станом на час пред'явлення позову [PERSON] в добровільному порядку завдану його злочинними діями шкоду не відшкодував. На час пред'явлення позову витрати на лікування [PERSON], який знаходився на стаціонарному лікуванні у ВОКЛ ім. М.І. Пирогова, не відшкодовано, ВОКЛ ім. М.І. Пирогова та Вінницька обласна рада із позовами про стягнення коштів не звертались. Так, згідно листа ВОКЛ ім. М.І. Пирогова №01-01-25/232 від 01.02.2018 ВОКЛ ім. М.І. Пирогова заходи щодо стягнення витрат, понесених на стаціонарне лікування потерпілого у ДТП [PERSON], з [PERSON] не вживались. Проти пред'явлення позову прокуратурою не заперечує. Згідно листа управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області Вінницької обласної ради №01-03-08/198 від 08.02.2018 Вінницькою обласною радою заходи щодо стягнення з [PERSON] витрат, понесених ВОКЛ ім. М.І. Пирогова на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON], не вживались, проти пред'явлення такого позову Бершадською місцевою прокуратурою не заперечує. Таким чином, кошти, витрачені державою на лікування особи, потерпілої від злочину, на сьогодні не повернуто, що є порушенням державних інтересів та підставою звернення прокурора до суду. Фінансування ВОКЛ ім. М.І. Пирогова проводиться із обласного бюджету, а тому відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України лікарня, або Вінницька обласна рада, з метою раціонального використання бюджетних коштів, зобов'язані були вжити заходів щодо стягнення у судовому порядку із [PERSON] до обласного бюджету витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення, однак не виконали свій обов'язок. Тому, керівник Бершадської місцевої прокуратуру пред'явив даний позов в інтересах держави про стягнення із [PERSON] до обласного бюджету витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення. Відповідач відзиву на позовну заяву у порядку, передбаченому ст. 178, 191 ЦПК України до суду не подав. Відповідно до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України судом розглянуто дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпечних для життя під час скоєння. Внаслідок вчинення злочину потерпілий [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження та перебував на стаціонарному лікуванні у ВОКЛ ім. М.І. Пирогова в період з 01.08.2016 року по 23.09.2016 року та з 19.12.2016 року по 22.12.2016 року. Медичне об'єднання визначило суму понесених ним витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, виходячи з 56 ліжко-днів, проведених на лікуванні у сумі 16991,83 грн.. Ці факти стверджуються сукупністю досліджених судом доказів. З копії вироку Ладижинського міського суду від 08.09.2017 року по справі № 135/2070/16-к, який набрав законної сили, вбачається, що [PERSON] визнано винуватим та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Згідно вироку судом було встановлено, що 15.07.2016 року близько 08 год. 30 хв. [PERSON], керуючи автомобілем автомобілем марки «Рено», моделі «Трафік», державний номер [NUMBER], порушуючи вимоги Правил дорожнього руху України, допустив зіткнення із скутером марки «Хонда», моделі «Діо». Внаслідок ДТП пасажир скутера марки «Хонда», моделі «Діо» - [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді важкої закритої травми грудей з множинними переломами ребер, гемоплевматораксом; важкої закритої тупої травми живота з пошкодженням внутрішніх органів - розривом селезінки і передньої стінки сечового міхура, кровотечею в черевну порожнину; закритих переломів кісток тазу і правої плечової кістки, які згідно висновку експерта №222 від 10.10.2016 року в сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпечних для життя під час скоєння. З копії витягу з реєстру вбачається, що Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова зареєстрована 30.03.2000 року державним реєстратором виконавчого комітету Вінницької міської ради як комунальна організація та є бюджетною установою охорони здоров'я. Засновник - Вінницька міська рада. Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно зі змістом ч.6 ст.82 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов'язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. З довідки №01-1-23/345 виданої 15.02.2017 року головним лікарем Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І.Пирогова вбачається, що [PERSON], знаходився на стаціонарному лікуванні у ВОКЛ ім. М.І. Пирогова з 01.08.2016 року по 23.09.2016 року, що становить 53 ліжко-дні, вартість одного ліжко-дня у серпні становить - 293,47 грн., у вересні 279,73 грн., вартість лікування 15251,63 грн. В період з 19.12.2016 року по 22.12.2016 року, що становить 3 ліжко-дні, вартість одного ліжко-дня у грудні становить - 379,14 грн., вагальна вартість лікування 1137,42 грн.. Таким чином, Вінницькою обласною клінічною лікарнею ім. М.І.Пирогова було витрачено кошти на лікування потерпілого [PERSON] в сумі 16991,83 грн. за 56 ліжко/дні. Враховуючи викладене, підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від вчинення кримінального правопорушення. Оскільки рішення ухвалено на користь позивача, то судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved