Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 20.11.2013 року звернувся в суд з заявою про перегляд рішення Луцького міськрайонного суду від 23 квітня 2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами в цивільній справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Волинської обласної дирекції до [PERSON], фізичної особи-підприємця [PERSON], ПФ «Ранал», [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.04.2013 року у зазначеній справі позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволені частково та стягнуто солідарно з фізичної особи-підприємця [PERSON], ПФ «Ранал» на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 3957963,57 грн., стягнуто солідарно з фізичної особи-підприємця [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 3957963,57 грн. заборгованості за кредитним договором та по 606,67 грн. судових витрат з кожного. У стягненні солідарно зазначеної суми заборгованості за кредитним договором в користь банку з [PERSON], фізичної особи-підприємця [PERSON] відмовлено. Підставою для ухвалення даного рішення стало рішення Луцького міськрайонного суду від 11.03.2013 року, яке ухвалою апеляційного суду Волинської області від 11.04.2013 року залишено без змін, про визнання припиненим договору поруки від 01.10.2007 року №010/08-11/1972/1, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2013 року за касаційною скаргою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» вказані рішення Луцького міськрайонного суду та ухвала апеляційного суду Волинської області скасовані, справу про визнання договору поруки припиненим направлено на новий розгляд до Луцького міськрайонного суду. Вважає, що скасування рішення Луцького міськрайонного суду від від 11.03.2013 року, яке стало підставою для ухвалення рішення Луцького міськрайонного суду від 23.04.2013 року, є підставою для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами. Покликаючись на викладені обставини, просить переглянути рішення Луцького міськрайонного суду від 23.04.2013 року за нововиявленими обставинами, скасувати дане рішення та задовольнити позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Волинської обласної дирекції до [PERSON], фізичної особи-підприємця [PERSON], приватної фірми «Ранал», [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. В судовому засіданні представник ползивача Курило Р.М. підтримав заяву просив її задовольнити та стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] проти задоволення заяви заперечила. Відповідач [PERSON] та представник відповідача ПФ «Ранал» в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч.1 ст.365 ЦПК України, неявка цих осіб не є перешкодою для розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про перегляд рішення Луцького міськрайонного суду від 23.04.2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 361 ЦПК рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з ново виявленими обставинами є, зокрема, скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.3 постанови від 30.03.2012 року "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Судом встановлено, що 07.09.2011 року позивач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» » в особі Волинської обласної дирекції звернувся в суд з позовом до [PERSON], фізичної особи-підприємця [PERSON], ПФ «Ранал», [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.04.2013 року позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволені частково та стягнуто солідарно з фізичної особи-підприємця [PERSON], ПФ «Ранал» на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 3957963,57 грн., стягнуто солідарно з фізичної особи-підприємця [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 3957963,57 грн. заборгованості за кредитним договором та по 606,67 грн. судових витрат з кожного. У стягненні солідарно зазначеної суми заборгованості за кредитним договором в користь банку з [PERSON], фізичної особи-підприємця [PERSON] відмовлено. Підставою для ухвалення даного рішення стало рішення Луцького міськрайонного суду від 11.03.2013 року, яке ухвалою апеляційного суду Волинської області від 11.04.2013 року залишено без змін, про визнання припиненим договору поруки від 01.10.2007 року №010/08-11/1972/1, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2013 року за касаційною скаргою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» вказані рішення Луцького міськрайонного суду та ухвала апеляційного суду Волинської області скасовані, справу про визнання договору поруки припиненим направлено на новий розгляд до Луцького міськрайонного суду. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 05.12.2013 року позовна заява про визнання договору поруки припиненим залишена без розгляду за заявою позивача [PERSON] З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що рішення Луцького міськрайонного суду від 23.04.2013 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Волинської обласної дирекції до [PERSON], фізичної особи-підприємця [PERSON], приватної фірми «Ранал», [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором підлягає скасуванню. З матеріалів справи встановлено, що відповідно до укладеної 01.10.2007 року генеральної угоди №010/08-11/1972 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та фізичною особою-підприємцем [PERSON], в рамках якої було укладено чотири кредитні договори: №010/08-11/1972-1 від 01.10.2007 року на суму 600000 грн., №010/08-11/1972-2 від 01.10.2007 року на суму 1100000 грн. та кредитний договір №010/08-11/1972-3 від 09.10.2007 року на суму 600000 грн., кредитний договір №010/08-11/1972-4 від 01.10.2007 року на суму 2800000 грн., які були укладені із фізичною особою [PERSON] строком до 30.09.2017 року. 31 серпня 2009 року до кредитних договорів було укладено ряд додаткових угод, відповідно до яких, були внесені зміни в Додаток №1 до договору та затверджений новий графік погашення кредиту. 26 березня 2010 року до кредитних договорів було укладено ряд додаткових угод, відповідно до яких, тимчасово на період з 18.03.2010 року до 30.04.2011 року сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу по сплаті суми кредиту. (а.с.6-97). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з п.1.5.1 кредитних договорів погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розміри та строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів, шляхом безготівкового перерахування на позичковий рахунок, вказаний в частині №1 договору. П.3.9 додаткової угоди №010/08-11/1972-2/1 від 31.08.2009 року до кредитного договору №010/08-11/1972-2 від 01.10.2007 року передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань, а також в інших випадках, кредитор має право припинити видачу кредитних коштів та вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати. Також встановлено, що [PERSON], як фізична особа та фізична особа-підприємець взяті на себе зобов'язання не виконує і станом на 31.08.2011 року розмір заборгованості складає 3957963, 57 грн., із яких: по кредитному договору №010/08-11/1972-1 від 01.10.2007 року - 460351, 18 грн.; по кредитному договору №010/08-11/1972-2 від 01.10.2007 року - 910358, 05 грн.; по кредитному договору №010/08-11/1972-3 від 01.10.2007 року - 435963,11 грн.; по кредитному договору №010/08-11/1972-4 від 01.10.2007 року - 2151291, 23 грн. Для забезпечення виконання зобов'язань за вказаними кредитними договорами, 01.10.2007 року були укладені договори поруки між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»та [PERSON] - №010/08-11/1972/1; та між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»та приватною фірмою «Ранал»- №010/08-11/1972/2 від 01.10.2007 року. А тому, у відповідності до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник , включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Аналогічне передбачено п.1.1 договорів поруки, за яким поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язаннях боржника. Судом встановлено, що в порушення вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України грошові кошти за кредитними договорами не повернуті, а тому на підставі ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми позики позивач вправі вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів належних йому. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідачів слід стягнути солідарно на користь позивача заборгованість за кредитними договорами на загальну суму 3957963, 57 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат також підлягає до задоволення. На підставі ст. ст. 509, 510, 511, 526, 553, 554, 1050, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved