Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» 4.11.2013 р. звернувся до суду із вимогами про звернення стягнення на трикімнатну [ADDRESS], житловою площею 68,00 кв.м., загальною площею 120,10 кв.м., яка є предметом іпотеки за договором іпотеки, укладеним між акціонерним комерційним банком «Трансбанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Медіа Проект Плюс», 25.05.2007 р. за реєстровим №3377 посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], із змінами, 27.12.2007 р. за реєстровим №8060 та 29.02.2008 р. за реєстровим №659 посвідченими тим же приватним нотаріусом, та за договором відступлення прав за договором іпотеки, укладеним між акціонерним комерційним банком «Трансбанк» та ним, 8.07.2009 р. за реєстровим №2381 посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], що належить відповідачці [PERSON], в рахунок часткового погашення заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант-СВ юг» перед публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» за кредитним договором №1969 від 28.04.2006 р. в сумі 29 840 994,81 грн., шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною продажу предмету іпотеки в розмірі 4 335 130,00 грн., але не нижче за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки майна під час проведення виконавчих дій, для задоволення його вимог, посилаючись на те, що набув право вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, що укладені на виконання таких кредитних договорів, укладених банком «Трансбанк», у тому числі за кредитним договором №1969 від 28.04.2006 р., а в забезпечення зобов'язань за цим договором в іпотеку було передано зазначену вище квартиру. В судовому засіданні представник позивача Дехтяренко Т.П. підтримала позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні представника відповідачки [PERSON] [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», посилаючись на їх необґрунтованість та пропуском строку звернення позивача до суду за захистом своїх прав. В судове засідання третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Медіа Проект Плюс» не з'явилася, про час і місце судового розгляду справи оповіщена у встановленому порядку. В судове засідання третя особа: акціонерний комерційний банк «Трансбанк» не з'явилася, про час і місце судового розгляду справи оповіщена у встановленому порядку. В судове засідання третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Гарант-СВ юг» не з'явилася, про час і місце судового розгляду справи оповіщена у встановленому порядку. Судом встановлено, що 28.04.2006 р. між акціонерним комерційним банком «Трансбанк» (кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю «Гарант-СВ юг» (позичальник) було укладено кредитний договір №1969, яким кредитор надав позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом 8 700 000,00 грн. на умовах цільового використання, забезпеченості, строковості, платності, зворотності, а позичальник прийняв на себе зобов'язання повернути наданий кредит, сплатити нараховані проценти, а також виконати інші зобов'язання в порядку і на умовах, передбачених цим договором. Встановлено, що 25.05.2007 р. між акціонерним комерційним банком «Трансбанк» (іпотекодержатель) та товариством з обмеженою відповідальністю «Медіа Проект Плюс» (іпотекодавець), який є майновим поручителем товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант-СВ юг» (позичальник), було укладено договір іпотеки, яким іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю належну йому трикімнатну [ADDRESS], житловою площею 68,00 кв.м., загальною площею 120,10 кв.м., й договором забезпечується повернення отриманого позичальником кредиту за кредитним договором №1969 від 28.04.2006 р. у розмірі 8 700 000,00 грн. зі сплатою процентів річних за користування кредитом, на умовах та у порядку погашення, передбаченому кредитним договором, та іншої заборгованості, в тому числі: пені, відшкодування збитків та витрат, завданих прострочкою виконання та/або пов'язаних зі зверненням стягнення на майно. Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за №3377. Встановлено, що 8.05.2009 р. між акціонерним комерційним банком «Трансбанк» (сторона 1) та відкритим акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», (сторона 2) було укладено договір, за умовами якого сторона 1 відступило, а сторона 2 набула право вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, що укладені на виконання таких кредитних договорів, укладених стороною 1 з юридичними особами, перелік яких наведено у додатку №1 до договору; у додатку №1-3 від 8.07.2009 р. до договору від 8.05.2009 р. у наявності перелік кредитів, за якими сторона 1 відступила право вимоги на користь сторони 2, у тому числі, за кредитним договором №1969, укладеним 28.04.2006 р. із товариством з обмеженою відповідальністю «Медіа Проект Плюс». Встановлено, що в період дії кредитного договору позичальник не дотримувався умов кредитного договору; рішенням Господарського суду м. Києва від 20.08.2012 р. задоволено позов публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про стягнення грошових коштів, в рахунок часткового погашення заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант-СВ юг» за кредитним договором №1969 від 28.04.2006 р. в сумі 28 065 779,42 грн., яка складається з: 20 000 000,00 грн. заборгованості по кредиту, 5 390 296,80 грн. заборгованості по процентах, 2 216 438,35 грн. пені за прострочення сплати кредиту, 459 044,27 грн. пені за прострочення сплати процентів, звернуто стягнення на заставлене майно, а саме: трикімнатну [ADDRESS], житловою площею 68,00 кв.м., загальною площею 120,10 кв.м. Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно ст.23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського володіння) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Надані суду документи свідчать про те, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26.02.2010 р. по справі №2-290/10 за [PERSON] визнано право власності на нерухоме майно - [ADDRESS], з чого вбачається, що відповідачка стала власником майна, яке перебуває в іпотеці банку, та в силу положень ст.23 Закону України «Про іпотеку» іпотека квартири, переданої банку згідно договору іпотеки, є дійсною для [PERSON] Згідно зазначеного вище рішення Господарського суду м. Києва від 20.08.2012 р. встановлена початкова ціна реалізації предмету іпотеки в сумі 4 335 130,00 грн. й така ціна визначена висновком судової будівельно-технічної експертизи №13815/11-43 від 6.07.2012 р., що відповідає ч.6 ст.38 Закону України «Про іпотеку». Суд, враховуючи викладене, знаходить позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» обґрунтованими, в судовому засіданні доведеними, та, оскільки позивач дізнався про те, що право власності на предмет іпотеки вже не належить товариству з обмеженою відповідальністю «Медіа Проект Плюс», з відповіді голови Васильківського міськрайонного суду Київської області на запит №176-05/1118 від 9.08.2013 р., звернувся до суду за захистом своїх прав 4.11.2013 р., тому не пропустив строк звернення до суду за захистом своїх прав. На підставі ст.88 ЦПК України слід відшкодувати понесені та документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у сумі 3 441,00 грн. На підставі ст.ст.526,612,1054 ЦК України, ст.ст.1,3,33,35 Закону України "Про іпотеку",

Outcome: approved