Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Позивачка, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] відносився до суспільної групи колгоспний двір, головою якого була її бабуся, [PERSON] . Крім неї на час ліквідації колгоспних дворів, станом на 01 липня 1990 року, як члени двору, в господарстві проживали: син голови колгоспного двору - [PERSON] , 1952 року народження, який помер [INFO] , невістка - [PERSON] - 1956 року народження, онуки - [PERSON] - 1976 року народження, [PERSON] , 1978 року народження, та вона - [PERSON] , 1984 року народження. Таким чином, кожному із них належить по 1/6 частці будинковолодіння. [INFO] [PERSON] померла, про що 12 березня 2012 року складено відповідний актовий запис за № 14. Після її смерті відкрилася спадщина на вказану частку у будинковолодінні. Зазначає, що все належне на момент смерті майно [PERSON] заповіла їй, як своїй онуці, що підтверджується заповітом, посвідченим 04 лютого 2004 року секретарем виконавчого комітету Кулачківської сільської ради Івано-Франківської області та зареєстрованим в реєстрі за №3. Зазначає, що прийняла спадщину після смерті бабусі, однак нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, оскільки право власності на будинковолодіння зареєстровано за головою колгоспного двору, а крім неї були інші члени двору, частки яких в майні не виділені до дня її смерті. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, оскільки відповідачі не претендують на свої частки в майні колгоспного двору. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання також не з`явилися, і в свою чергу також подали суду заяви, в яких просять справу розглянути у їхній відсутності, щодо задоволення позову не заперечують, на спірне майно не претендують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, головою якого була бабуся позивачки, [PERSON] , про що їй 03 листопада 1988 року видано свідоцтво про право власності на житловий будинок на підставі рішення виконавчого комітету Коломийської районної ради від 12 жовтня 1988 року (а.с. 10). Відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ № 85-34/308849 від 16 липня 2021 року зазначений будинок зареєстрований в Коломийському МБТІ під реєстровим № 269 (а.с. 11). Станом на 01 липня 1990 року у даному житловому будинку проживали та були зареєстровані: голова колгоспного двору [PERSON] , син голови колгоспного двору - [PERSON] , 1952 року народження, який помер [INFO] , невістка - [PERSON] - 1956 року народження, онуки - [PERSON] - 1976 року народження, [PERSON] , 1978 року народження, та [PERSON] , 1984 року народження, що підтверджується довідкою Гвіздецької селищної ради від 12 липня 2021 року № 413/02.2-20. (а.с. 63). Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після його припинення, мають ті члени двору, котрі станом до 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали голова двору, її син, невістка та онуки, які набули право спільної сумісної власності на спірне будинковолодіння, то їх частки у вказаному майні рівні, тобто по 1/6 частині. Однак члени колгоспного двору не виділили належні їм частки у майні колишнього колгоспного двору у встановленому законом порядку. [INFO] [PERSON] померла, про що 12 березня 2021 складено відповідний актовий запис № 14 (а.с. 61). Померла залишила заповіт, посвідчений 04 лютого 2004 року секретарем виконавчого комітету Кулачківської сільської ради Івано-Франківської області та зареєстрований в реєстрі за №3, яким все своє майно заповіла - [PERSON] (а.с. 59). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/6 спірного будинковолодіння, яку прийняла позивачка, та з метою оформлення спадщини звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті бабусі, однак оформити спадкові права не взмозі у зв`язку з тим, що право власності на будинковолодіння зареєстровано за [PERSON] , як головою колгоспного двору, а крім неї були інші члени двору, частки яких в майні не виділені до дня її смерті. Згідно даних технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] від 24 серпня 2021 року загальна площа його складає 40,7 кв.м., житлова - 15,4 кв.м. Згідно висновку про вартість майна від 05 жовтня 2021 року, ринкова вартість будинковолодіння становить 89 764 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Виходячи з того, що позивачці на праві власності належить нерухоме майно і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, однак, вона не взмозі оформити власність через те, що частки членів колгоспного двору в майні не виділені до дня смерті голови двору, а відповідачі, як члени колгоспного двору, не заперечили проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на будинковолодіння шляхом задоволення позову. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1217, 1268 ЦК України,

Outcome: approved