Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідачів про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що 25.06.2016 року помер її батько - [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 4,4582 га та земельна ділянка площею 4,4582 га, які знаходяться на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Позивачка звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак, нотаріус відмовила у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку на ім'я [PERSON] В даний час позивачка не може отримати спадщину батька,\~ оскільки правовстановлюючий документ на право власності на землю було втрачено, тому позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка і представник позивача [PERSON], представник відповідача і третьої особи в судове засідання не з'явилися, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач і представник позивача просять задовольнити позов, представник відповідача і третьої особи не заперечують проти задоволення позовних вимог, тому суд ухвалив про розгляд справи у відсутності вказаних осіб без фіксування судового процесу технічними засобами, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову, так як в судовому засіданні встановлено наступні обставини справи та визначені правовідносини. 25 червня 2006 року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 282961 видане 29.06.2016 р. виконавчим комітетом Гвардійської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області (а.с.6). \~\~Відповідно до актового запису про шлюб за №04 від 28 червня 1988 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Іванова», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ВВ №267568. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-АБ №157019 в графі «батько» вказано «Татаров Анатолій Іванович». Встановлено, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 4,4582 га та земельна ділянка площею 4,4582 га, які знаходяться на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. За життя [PERSON] заповіту на доньку не склав. Відповідно копії спадкової справи №02-14 до майна померлого [PERSON] позивачкою було подано заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, також подано заяву [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом на частину майна, а саме земельної ділянки площею 4,46 га, яка розташована на території Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області на підставі Державного акту ІІ-КР № 029663, інші заяви в матеріалах спадкової справи відсутні, тому спадкоємцем за законом є позивач. За життя [PERSON] набув права\~ на\~ земельні частки,\~ згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-3504692112017 від 11.08.2017 року та витягу за № НВ-3504691992017 від 11.08.2017 року ( а.с.7-12). Правовстановлюючі документи на вказані земельни ділянки, площею 4,4582 га та 4,4582 га, з числа земель Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області Державні акти на право приватної власності на землю позивачем було втрачено, про що було зроблено відповідне оголошення в районній газеті «Новоукраїнські Новини», яку опубліковано\~19.08.2017\~ року. Позивач, як спадкоємець першої черги, не може прийняти спадщину, так як\~дублікат державного акту на право власності на земельну ділянку видати неможливо у зв'язку із смертю власника земельної ділянки та у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про державний земельний кадастр», з 01.01.2013 року видача дублікатів державних актів унеможливлюється. Відповідно до ст.ст. 1216,1217,1220 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) та здійснюється за заповітом, або за законом та відкривається внаслідок смерті цієї особи. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд встановив, що правовстановлюючі документи на земельну ділянку площею 4,4582 га., та земельну ділянку площею 4,4582 га, що розташовані на території Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області у позивача відсутні. У встановлений законом строк позивач звернувся до приватного нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак приватний нотаріус [PERSON] відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно спадкодавця, що підтверджується постановою №8 від 08.08.2017 року (а.с. 14). Постановою ПВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. У відповідності зі ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації У відповідності до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст.1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст.1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296,1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст.1299 ЦК). Як передбачено ст.328 ЦК України Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до норми ст.392 ЦК України вбачається, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, суд доходить до висновку, що позивач у встановлений законом строк звернувся у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, що є підставою для визнання за ним права власності на майно в порядку спадкування за законом, так як іншої можливості оформити своє право на спадкування у нього немає. Відповідно до чинного законодавства Україна законодавчо забезпечує громадянам, організаціям та іншим власникам рівні умови захисту права власності. В силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Таким чином, встановлено неможливість оформлення позивачем спадкової справи на земельну ділянку у позасудовому порядку, оформлення якої не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, тому суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 4,4582 га, та земельну ділянку площею 4,4582 га, що розташовані на території Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області після смерті [PERSON] Відсутність правовстановлюючих документів на вищевказану земельні ділянки є дійсно перешкодою для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину. Згідно п.4.12 гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Пунктом 4.18. вказаного Порядку передбачено, що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Виходячи із роз'яснень Постанови ПВСУ №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", суд приходить до висновку, що позивач фактично прийняв спадщину, але через відсутність правовстановлюючих документів, які підтверджують державну реєстрацію права власності на земельну ділянку він позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Слід зазначити, що по смерті, [PERSON] залишив заповіт на [PERSON], яка прийняла спадщину на частину майна, але за законом не є спадкоємцем [PERSON] За наведених обставин, суд вважає, що позов є обгрунтованим, законним, в зв'язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі. Витрати із сплати судового збору слід віднести на рахунок держави, згідно ст.88 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved