Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказали, що [INFO] року в с.Стодульці Жмеринського району Вінницької області помер [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв його син [PERSON], шляхом подачі письмової заяви про прийняття спадщини до Жмеринської районної державної нотконтори, а 05.08.2009 року в цій же конторі за реєстром № 1-1634 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що складається з земельної ділянки площею 0.5085 га., призначеної для обслуговування житлового будинку, ведення особистого господарства в [ADDRESS]. Але не отримавши державного акту на землю взамін свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку [PERSON], який являється чоловіком позивачки а відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьком, [INFO] року в м. Жмеринка Вінницької області помер. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з вищезазначеної земельної ділянки та житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS], інвентарною вартістю 70378 грн., що рахується за померлим [INFO] р. [PERSON], згідно техпаспорта на будинок від 10.07.2014 року, спадщину на який [PERSON] прийняв, але не оформивши своїх спадкових прав [INFO] р., помер. При звернені до Жмеринської районної держнотконтори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий будинок та земельну ділянку біля будинку, нотконтора 13.08.2014 року видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дії за № 1239/02-31, якою позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] на спадковий будинок [ADDRESS], який залишився після смерті [PERSON], так як на будинок відсутні правовстановлюючі документи. Крім того 09.09.2014 року було видано про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 1239/02-31 якою позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку по [ADDRESS], у зв'язку з тим, що [PERSON] при житті не замінив свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 05.08.2009 р. на державний акт про право власності на земельну ділянку. Тому позивачка просить постановити рішення про визнання за нею [PERSON] 1950 р.н. в порядку спадкування на нерухоме майно, що складається з житлового будинку загальною площею 75.5 кв.м., житловою площею 44.5 кв.м., з господарчими будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS], який згідно технічного паспорта виданого 10.07.2014 року комунальним підприємством "Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації", рахується за [PERSON], померлим [INFO] року, та право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, загальною площею 0,5085 га, розташованої в [ADDRESS], для обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства, належної померлому [PERSON], померлого [INFO] року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 05.08.2009 року Жмеринською районною державною нотаріальною конторою за реєстром № 1-1634. Позивачка надала суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримала. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, подали письмову заяву згідно якої просили розгляд справи провести у їх відсутності, позовні вимоги визнають повністю. Представник Стодулецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, просив розгляд справи провести у його відсутність, позов визнав повністю. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони не заперечували проти розгляду даної цивільної справи у судовому засіданні та ухваленні рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, доведений позивачем, визнаний представником відповідача та відповідачами, це визнання відповідає вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. В даному випадку в наявності є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в судовому засіданні відповідно до вимог ст.174 ЦПК України.

Outcome: approved