Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Представник ПАТ КБ „Приватбанк" звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 04.05.2005 року уклали кредитний договір № ZPC0GF00000409. Згідно договору ПАТ КБ «Приватбанк» зобов'язався надати Відповідачу кредит у розмірі 23040,00 (Долар США) на термін до 02.05.2025 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме, надав Відповідачу кредит у розмірі 23040,00 доларів США. Однак [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання, щодо своєчасної сплати кредиту у зв'язку з чим станом на 06.12.2017 року має заборгованість у розмірі 7338,99 доларів США, яка складається з наступного: 3910,76 доларів США - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 1269,18 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 801,05 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 1358,00 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В зв'язку з вищевикладеним ПАТ КБ „Приватбанк" просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 3910,76 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом (тіло кредиту), а також судові витрати, які були ними понесені у зв'язку зі зверненням із позовом до суду у вигляді судового збору в розмірі 1600,00 гривень. Позивач повідомлений про розгляд справи, шляхом надіслання на його адресу копії ухвали про відкриття провадження. Представник позивача зазначив у позовній заяві, що у разі неявки у судове засідання відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повідомлений про розгляд справ, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження разом з матеріалами позовної заяви на адресу його реєстрації, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач відзиву на позов у встановлені судом строки не подав, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 року № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника. Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Відповідачу було відомо про перебування справи в провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя, оскільки ним було подано апеляційну скаргу на ухвалу про відкриття провадження. Яку ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 16.05.2018 року визнано неподаною та повернуто [PERSON] Сторони не звертались до суду з клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні. Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223 ч. 4, 279, 280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтями 525 - 527 ЦК України передбачається, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором. Відповідно до ст.ст. 615, 625 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В судовому засіданні встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 04.05.2005 року уклали кредитний договір № ZPC0GF00000409 (а.с.11-13). ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме, надав Відповідачу кредит у розмірі 23040,00 доларів США. [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання, щодо своєчасної сплати кредиту у зв'язку з чим станом на 06.12.2017 року має заборгованість у розмірі 7338,99 доларів США, яка складається з наступного: 3910,76 доларів США - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 1269,18 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 801,05 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 1358,00 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4-9). ПАТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути частину заборгованості за кредитним договором у розмірі 3910,76 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитним договором (тіло кредиту) - станом на 06.12.2017 року, що за курсом 27,16 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.12.2017 року складає 106216,24 гривень (а.с.10). Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги законні, обґрунтовані тому підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача, заборгованості за кредитним договором в розмірі 3910,76 доларів США, що за курсом 27,16 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.12.2017 року складає 106216,24 гривень. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем, судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1762,00 гривень.

Outcome: approved