Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON]. звернулася до суду з позовом до Запорізької міської ради, 3-тя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Мельник Олена Григорівна про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом В обґрунтування позову зазначала, що [INFO] померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, з квартири [ADDRESS], загальною площею 32, 26 кв. м., житловою площею 17,4 кв. м. За свого життя померла склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно, де б воно не знаходилося і з чого би не складалося, все, що буде їй належати по закону і на що вона матиме право, у тому числі однокімнатну квартиру [ADDRESS] вона заповіла позивача - [PERSON]. Позивач у встановлений законом строк звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Мельник О.Г.. Проте, оформити свої спадкові права у нотаріального порядку позивач можливості не має, оскільки в неї відсутній оригінал дублікату свідоцтва № 1905 про право власності на житло від 03.11.1993 року, виданого комітетом Орджонікідзевської районної ради народних депутатів. Посилаючись на вказані обставини позивач просила суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача, будучи повідомленим судом своєчасно і належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, письмових заперечень проти позову суду не надав, просив ухвалити рішення на у відповідності до чинного законодавства. Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Мельник О.Г. в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки до суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER], виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про смерть 28.08.2014 року зроблено відповідний актовий запис № 5556. Позивач у справі [PERSON] є донькою померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. За свого життя, 03.04.1996 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все належне їй майно, де б воно не знаходилося і з чого би не складалося, все, що буде їй належати по закону і на що вона матиме право, у тому числі однокімнатну квартиру [ADDRESS] вона заповіла позивача - [PERSON] Відповідно до копії свідоцтва № 1905 про право власності на житло від 03.11.1993 року, яке видано виконавчим комітетом Орджонікідзевської районної ради та відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, померлій [PERSON] за її життя належало право власності на квартиру [ADDRESS] Як вбачається з копії спадкової справи № 27/2014, яка заведена після померлої [INFO] [PERSON], [PERSON] у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом. В матеріалах спадкової справи інші заяви можливих спадкоємців відсутні. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Мельник Олени Григорівни від 05.03.2015 року встановлено, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON], у зв'язку з тим, що спадкоємцем не було надано оригіналу правовстановлюючого документа на спадкову квартиру. Факт перебування спадкового майна у власності спадкодавця [PERSON] підтверджується наданою ТОВ «ЗМБТІ» копією правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на житло № 1905 від 03.11.1993 року та реєстрації права власності спадкодавця у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно. За таких обставин, судом встановлено, що позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] у позасудовому порядку, через відсутність у спадкоємця оригіналу правовстановлюючого документа та неможливості його одержання чи відновлення. За змістом п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника. На підставі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що єдиним спадкоємцем за заповітом після померлої [PERSON] є її донька [PERSON], яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, у зв'язку з чим має право на визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на спадкову квартиру, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне визнати право власності за позивачем на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO], оскільки відсутність оригіналу правовстановлюючого документу у спадкоємця, за умови, що право власності спадкодавця підтверджено матеріалами справи, не може бути підставою для відмови в оформленні спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved