Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивачка в вересні 2021 звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Позовна заява обґрунтована тим, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14 травня 2021 було розірвано, від даного шлюбу мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] . На даний час спільна донька проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач в свою чергу ухиляється від свого обов`язку утримувати дитину, а тому позивачка звернулась до суду з вимогою, щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання спільної доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000 грн., щомісяця, починаючи з моменту подання позовної заяви та до досягнення донькою повноліття. Ухвалою Деснянського районного суд м. Києва від 14.09.2021 року у вказаній вище справі вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач по справі повідомлявся судом про розгляд судом даного провадження, шляхом направлення поштової кореспонденції суду, однак поштове відправлення повернулось на адресу суду з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання». Правом на подачу відзиву у встановленому законом порядку відповідач не скористався. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводитись. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Враховуючи вищевикладене та вимоги ст.ст. 178, 279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами, з ухваленням по справі заочного рішення. Вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14.05.2021 року було розірвано. Сторони мають спільну доньку, [PERSON] , [INFO] . Як зазначила позивачка в поданому нею позові, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ч.ч 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з вимогами статті 180 Сімейного Кодексу (далі - СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини першої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, проте такої домовленості сторони, як свідчить позивач, не досягли. Як вбачається зі змісту позовних вимог позивач просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4000, 00 грн., щомісячно, до досягнення донькою повноліття. Частиною другою ст. 51 Конституції України, та ст. 180 Сімейного Кодексу України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його дитей. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 184 СК України визначає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 17). Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, про це відповідно також просить позивач у своїй позовній заяві. При цьому, вирішуючи питання щодо розміру стягнення аліментів суд виходив з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, також слід враховувати рівність обов`язків обох батьків щодо матеріального забезпечення дитини. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач за віком є працездатним, відомостей про наявність на утриманні інших дітей чи непрацездатних дружини, батьків до суду не надійшло, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та вважає можливим стягувати з відповідача на користь позивача на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі 4 000, 00 грн., щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 09.09.2021 року. При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908, 00 грн. від сплати яких позивач була звільнена при зверненні до суду з даною позовною заявою відповідно до Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: approved