Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивачкою подано до суду позов до відповідачів про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Вимоги мотивуються тим, що в порядку спадкування за заповітом від фізичної особи, яка померла, переходять права на 6,82 га земельної ділянки. В судове засідання позивачка не зявилася подала заяву про розгляд справи в її відсутність, настоює на позовних вимогах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В судове засідання представник відповідача Устинівської районної державної адміністрації не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений, заяви про розгляд справи у його відсутність чи про причини неявки не подано. В судове засідання представник третьої особи Березівської сільської ради не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог про визнання за позивачкою права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] померла 28 березня 2013 року (актовий запис про смерть № 21 від 01 квітня 2013 року). [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на спадщину від 10 квітня 2012 року, яка відкрилася після смерті матері [PERSON] (померла 28 березня 2013 року), так як відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно на земельну ділянку площею 6,82 га, кадастровий номер 3525881200:02:000:0453, розташованої на території Березівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області. Відповідно до статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч.1 і ч.2 ст.126 ЗК України). Частиною 1 статті 1225 ЦК України передбачено, що право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід \~ права та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Для правильного вирішення спору про спадкування суд на підставі відповідних документів зобовязаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Документи, які повинен подати спадкоємець для отримання свідоцтва про право на спадщину, зазначені в розділі 22 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за № 283/8882. Відповідно до п.216 зазначеної Інструкції видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлювального документа, витяг з Реєстру прав власності. Якщо спадкоємець не може надати такі документи, то нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину і єдиним способом захисту прав такого спадкоємця є суд. Свідоцтво про право на спадщину,\~ відповідно до ст.67 Закону України "Про нотаріат", видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. Пунктами 2,10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про спадкування від 30 травня 2008 року №7 встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Під час розгляду справи встановлено, що позивачці в порядку спадкування за заповітом від померлої 28 березня 2013 року матері [PERSON] переходять права на спадкове майно, на 6,82 га землі, яка належала [PERSON] на праві власності за Державним актом на право приватної власності на землю. Нотаріус,

Outcome: approved