Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці з позовом до відповідачів про звільнення майна з-під арешту. Посилався на те, що 09 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11231503000. Відповідно до умов договору, погодженого сторонами, Банк надав [PERSON] кредит в іноземній валюті в сумі 16 800 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом з кінцевим терміном погашення не пізніше 08 жовтня 2014 року. Цього ж дня, між позивачем та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11231494000, відповідно до якого, відповідачу [PERSON] надано позивачем кредит в іноземній валюті в сумі 11 200 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом з кінцевим терміном погашення не пізніше 08 вересня 2014 року. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами 09 жовтня 2007 року між Банком та [PERSON] укладено договір іпотеки №11809, за умовами якого останній надав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно - нежилі приміщення, які знаходять по [ADDRESS]. Відразу приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Хоменко М.О. в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження та оголошено заборону на його відчуження. У зв'язку із неналежним виконання умов кредитного договору, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості. Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 26 грудня 2012 року позов задоволено та стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитними договорами №11231503000 та №11231494000. На підставі вказаного рішення, судом було видано виконавчий лист, який на даний час перебуває в Шевченківському ВДВС Чернівецького МУЮ. Разом з тим, виконати рішення суду шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (нежилі приміщення) немає можливості, так як в рамках кримінальної справи відносно [PERSON] за ст.190 ч.2, ст.15 ч.3 ст.190 ч.2, ст..358 ч.2, ст..358 ч.3 КК України, постановою начальника відділення СУ УМВС України в Чернівецькій області Бідашко С.Є. від 26 січня 2010 року на це майно накладено арешт. Оскільки станом на дату подання даної позовної заяви до суду заборгованість [PERSON] не погашена, просив суд звільнити з-під арешту та зняти заборону відчуження з нерухомого майна - нежилих приміщень, які знаходяться по [ADDRESS]. Стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача понесені судові витрати за подання позовної заяви до суду. Представник позивача Івасенко С.М. в судовому засіданні позов підтримав та підтвердив викладені в ньому обставини. Просив позов задовольнити. Під час розгляду справи відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечував щодо його задоволення. Представники відповідачів УМВС України в Чернівецькій області - Шевчук С.М. та Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області - Драган О.В. вирішення спору залишили на погляд суду. Вважають, що УМВС України в Чернівецькій області та Головне управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області не є належними відповідачами по справі, так як їхніми діями жодним чином не порушено прав позивача. . Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, а також матеріали кримінальної справи №1-342/10 вважає, що позов ПАТ «УкрСиббанк» обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що 09 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11231503000. Відповідно до умов договору, погодженого сторонами, позивач надав [PERSON] кредит в іноземній валюті в сумі 16 800 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11,2 % річних з кінцевим терміном погашення не пізніше 08 жовтня 2014 року (а.с.7-11). Цього ж дня між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11231494000. Відповідно до якого, відповідачу [PERSON] було надано позивачем кредит в іноземній валюті в сумі 11 200 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11,2% річних з кінцевим терміном погашення не пізніше 08 вересня 2014 року (а.с.12-16). В забезпечення виконання зобов'язань за вказаними кредитними договорами, 09 жовтня 2007 року Банк та [PERSON] уклали договір іпотеки №11809 (а.с.17-18). Як вбачається із п.п.1.1 вказаного Договору, предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме нежилі приміщення, які знаходять по [ADDRESS] (а.с.17-18). Вказане нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 09 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Хоменко М.О. за реєстрованим №3122, належить на праві власності [PERSON] Відповідно до вимог ст.575 ЦК України іпотека є окремим видом застави нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом. Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання, одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У зв'язку із неналежним виконанням умов кредитного договору ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 26 грудня 2012 року позов задоволено: стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитними договорами №11231503000 та №11231494000 у розмірі 179 384 грн. 63 коп., а також понесені судові витрати у розмірі 910 грн. з кожного (а.с.19). На підставі виданого судом виконавчого листа, за заявою стягувача ПАТ «УкрСиббанк», державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби 14 травня 2013 року відкрито виконавче провадження №37924934 щодо стягнення боргу з [PERSON].(а.с.20). Разом з тим, позивач не має можливості реалізувати своє право на предмет іпотеки, остільки на нього накладено арешт. Як було встановлено судом, відносно [PERSON] було порушено кримінальну справу за ст.190 ч.2, ст.15 ч.3 ст.190 ч.2, ст..358 ч.2, ст.358 ч.3 КК України. Під час досудового розслідування вказаної кримінальної справи, постановою начальника відділення СУ УМВС України в Чернівецькій області Бідашко С.Є. від 26 січня 2010 року накладено арешт на належне [PERSON] нерухоме майно, а саме нежилі приміщення, які знаходяться по [ADDRESS], а також оголошено заборону щодо його відчуження (кримінальна справа №1-342/10 том 15 а.с.152). В подальшому, вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 01 вересня 2010 року, який ухвалами апеляційного суду Чернівецької області від 28 жовтня 2010 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 липня 2011 року залишено без змін, [PERSON] засуджено за ст.190 ч.2, ст.15 ч.3 ст.190 ч.2, ст.358 ч.2, ст.358 ч.3 КК України та підставі ч.4 ст.70 КК України призначено покарання у вигляді шість років позбавлення волі з позбавленням права займати керівні посади в галузях підприємництва на строк три роки з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності (кримінальна справа №1-342/10 том 16 а.с.78-101, 164-181, 216-218). Як вбачається із матеріалів справи та пояснень в судовому засіданні відповідача [PERSON], заборгованість за кредитними договорами №11231503000 та №11231494000 не погашена. Згідно п.п. 5.13.2. Інструкції «Про проведення виконавчих дій» на майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями згідно із Законом України "Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати". Відповідно до вимог ч.6 ст.3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Згідно з доданого до матеріалів справи Витягу з Державного реєстру іпотек, приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Хоменко М.О. 09 жовтня 2007 року о 17:36 год. зареєстровано обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та оголошено заборону щодо відчуження нежилих приміщень (а.с.21-25). Таким чином, в даному випадку у позивача право на предмет іпотеки виникло 09 жовтня 2007 року, а постанову про арешт майна [PERSON] та заборону щодо його відчуження винесено 26 січня 2010 року, тобто пізніше, ніж було укладено договір іпотеки. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позивач ПАТ «УкрСиббанк» має право задовольнити забезпечені ним вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами. Враховуючи наведені вище обставини, Головне управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області не має правових підстав для конфіскації в дохід держави предмета іпотеки (нежилих приміщень). Таким чином, аналізуючи наведені вище норми законодавства та судової практики, а також письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» щодо звільнення майна з-під арешту. Крім того, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім у зв'язку із зверненням до суду з даним позовом.

Outcome: approved