Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з 1998 року по 2011 рік проживала з відповідачем в громадянському шлюбі, в період якого у них народилася спільна неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач та яка після припинення спільного проживання з відповідачем проживає з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач на протязі трьох років ухиляться від виконання своїх батьківських обов'язків щодо утримання дитини, а домовленості щодо його участі в утриманні доньки між ними не досягнуто. Вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 385 гривень 80 копійок, що відповідатиме 30% встановленого з 01 грудня 2013 року Законом України «Про державний бюджет України» прожитковому мінімуму для дітей відповідного віку, оскільки обоє батьків зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а відповідач, який має можливість сплачувати аліменти, оскільки працює по найму без оформлення, участі в утриманні доньки не приймає. Позивачка, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, надавши суду письмову заяву (а.с.17), за якою позов підтримала в повному обсязі та прохала розглядати справу у її відсутність. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.16), у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву (а.с.18-19), за якою прохав розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти стягнення з нього аліменти на утримання доньки у розмірі 385 гривень 80 копійок щомісячно. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу по наявним у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно ст.180-182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину - доньку - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач (а.с.3), яка народилась у сторін в період проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та яка згідно довідки Сурсько-Михайлівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.4), а відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини позивачці не надає, хоча зобов'язаний це робити, при цьому будь-якої домовленості щодо утримання спільних неповнолітньої дитини між сторонами не досягнуто, в зв'язку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує визнання позову відповідачем, матеріальне становище платника аліментів, який має мінливий дохід; стану здоров'я як відповідача, так і дитини; її віку, потреб та вважає необхідним у відповідністю за ст.184 СК України стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 385.00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що за розміром відповідатиме участі відповідача у матеріальному забезпеченні дитини на рівні близько 30% встановленого Законом України "Про державний бюджет України на 2014 рік" прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір якого з 01 січня 2014 року становить 1286 гривень 00 копійок, оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дитини. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров'я як відносно дитини, так і відносно відповідача, а також витрат позивачки на утримання дитини суду не надано, а судом не встановлено. Крім цього, в зв'язку з задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved