Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач - ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся з позовом до відповідача - [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 56226,02 гривень та витрат по сплаті судового збору в сумі 562,26 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 30.09.2005 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 15100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі, відкривши позивачу кредитний рахунок та видавши йому платіжну картку. Однак в порушення умов Договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 30.09.2014 року має заборгованість в сумі 56226,02 грн, яка складається з наступного заборгованість за кредитом - 9659,83 грн., заборгованість по процентам - 43412,57 грн., а також штрафи: 500 грн. фіксована частина, та штраф - 2653,62 грн. - процентна складова, що підтверджується довідкою про розрахунок заборгованості. Оскільки відповідач порушив свої зобов'язання за умовами кредитного договору, позивач просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача наявної заборгованості за рішенням суду. Представник позивача на адресу суду направив заяву, в якій просить розглянути справу без його присутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявними у справі доказами, причини неявки суду не повідомив, будь-яких письмових заперечень чи доказів на спростування викладених позивачем обставин до суду не направив. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи, на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що 30.09.2005 року сторони уклали договір № б/н, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 151000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.9-15). Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі, натомість, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого виникла заборгованість. Станом на 30.09.2014 року має заборгованість в сумі 56226,02 грн, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 9659,83 грн., заборгованість по процентам - 43412,57 грн., а також штрафи: 500 грн. фіксована частина, та штраф - 2653,62 грн. - процентна складова, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.6-8). Згідно ст. ст. 1054, 1050 ч. 2 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Оскільки відповідач порушив зобов'язання, встановлені кредитним договором, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав щодо задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості, розмір якої підтверджений належними доказами. Позовні вимоги в частині відшкодування витрат на оплату судового збору у розмірі 562,26 гривень, підлягають до задоволення, оскільки, згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати ( а.с.21-22). Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved