Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Представник позивача ПрАТ звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат, заподіяних позивачеві в розмірі 522 010,24 грн., а також судових витрат, пов`язаних з оплатою судового збору. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що 27 липня 2018 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №819/18-Т/Х/01 відповідно до якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-які пошкодження або знищення автомобілю «Subaru» д.н.з. [NUMBER] . Зазначив, що 12.02.2019 року в м. Харкові по вул. Героїв Праці 9 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Subaru» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Skoda» д.н.з [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] . Вказав, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм автомобіля «Skoda» д.н.з [NUMBER] [PERSON] ПДР України. У зв`язку з названою подією згідно Рахунку №0000000208 від 15.03.2019 року наданого ТОВ «Альфа Центр Харків» вартість відновлювального ремонту склала 655 813,60 грн. Шляхом вивчення попиту та пропозиції через онлайн аукціон було встановлено вартість придатних залишків ТЗ у розмірі 338 000,00 грн. У зв`язку з викладеним та відповідно до умов договору ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало залишок у розмірі 520 510,24 грн. Ринкова вартість застрахованого об`єкта відповідно до Звіту №16014 від 21.03.2019 року наданого ТОВ «ЕАК «Фаворит» становить 858 510,24 грн. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 13.01.2020 позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (адреса: м. Київ, вул. Боршагівська,154) до [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Представник позивача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, причин неявки в судові засідання не повідомив, відзив на позов до суду не подано. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, яка визначає підстави звільнення від доказування, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (чи бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно постанови Київського районного суду м. Харкова від 25.04.2019 у справі №640/3942/19, 12.02.2019 р. приблизно о 23.50 год. в м. Харків, на перехресті вул. С.Ковпака та вул. Героїв Праці, водій [PERSON] керував автомобілем Skoda Octavia Tour Combi, д.н.з. [NUMBER] , виїхав на вищезазначене регульоване перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофору та скоїв зіткнення з автомобілем Mitsubishi Lancer, д.н.з. [NUMBER] , який рухався по вул. Героїв Праці в бік вул. Саперна на зелений сигнал світлофору, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження та були завдані матеріальні збитки. 12.02.2019 р. приблизно о 23.50 год. в м. Харків, на перехресті вул. С.Ковпака та вул. Героїв Праці, водій [PERSON] керував автомобілем Skoda Octavia Tour Combi, д.н.з. [NUMBER] , став учасником ДТП з автомобілем Mitsubishi Lancer, д.н.з. [NUMBER] , та з невідомих причин зник з місця події. Крім того, 12.02.2019 р. приблизно о 23.55 год. в м. Харків, на вул. Героїв Праці, в районі будинку № 14 /1, водій [PERSON] керував автомобілем Skoda Octavia Tour Combi, д.н.з. [NUMBER] , не вірно обрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Subaru, д.н.з. [NUMBER] , та автомобілем ВАЗ 11193, д.н.з. [NUMBER] , від чого автомобілі отримали механічні пошкодження та були завдані матеріальні збитки. Також, 12.02.2019 р. приблизно о 23.55 год. в м. Харків, на вул. Героїв Праці, в районі будинку № 14/ 1, водій [PERSON] керував автомобілем Skoda Octavia Tour Combi, д.н.з. [NUMBER] , став учасником ДТП з автомобілем Subaru, д.н.з. [NUMBER] , та автомобілем ВАЗ 11193, д.н.з. [NUMBER] , та з невідомих причин зник з місця події. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 8.7.3 (е), 12.1, та 2.10 (а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124, 122-4 КУпАП. Вказаною постановою Київського районного суду м. Харкова від 25.04.2019 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Визнано винуватим [PERSON] , [INFO] , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 255 /двісті п`ятдесят п`ять/грн. 00 коп., а також стягнуто судовий збір у розмірі 384,20 грн. на користь держави. Відповідно до постанови Харківського апеляційного суду від 13.08.2019 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Харкова від 25.04.2019 року залишено без змін. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Суд вважає, доведеним той факт, що відповідачем порушено вимоги Правил дорожнього руху України. Крім того, судом встановлено, що автомобіль «Subaru» д.н.з. [NUMBER] був забезпечений відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №819/18-Т/Х/01 від 27.07.2018 року. Строк дії договору до 26.07.2019 року. Як вбачається з матеріалів справи, 12 лютого 2019 року водій [PERSON] подав позивачу заяву про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування ТЗ. Відповідно дост.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта. З огляду на положення ст. 1192 ЦК України, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Розмір шкоди, відшкодований власнику автомобіля підтверджується наступними доказами. Згідно Рахунку № 0000000208 від 15.03.2019 року наданого ТОВ «Альфа Центр Харків» вартість відновлювального ремонту склала 655 813,60 грн. Відповідно до Звіту №16014 від 21.03.2019 року, наданого ТОВ «ЕАК «Фаворит» ринкова вартість застрахованого автомобіля становить 858 510,24 грн. Відповідно до позовної заяви, вартість придатних залишків транспортного засобу становить 338 000,00 грн. Відповідно до умов договору страхування, ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало 520 510,24 грн., що підтверджується платіжним дорученням №9996865 від 05.04.2019 року (а.с.18). Також судом встановлено, що витрати на евакуацію автомобіля склали 1500 грн., і ці кошти також були зараховані позивачем на рахунок [PERSON] (а.с.19). Отже, судом встановлено, що позивач здійснив відшкодування [PERSON] майнової шкоду в загальному розмірі 522 510,24 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За ч. 5 ст. 1187 ЦК - особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Судом встановлено, що до позивача перейшло право вимоги (суброгації) до відповідача, як до особи, відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, на суму 522010,24 грн. У порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просив стягнути суму виплаченого страхового відшкодування в тому числі з підстав, передбачених ст. 993 ЦК України. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. Таким чином, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року № 6-112 цс13. Доказів сплати відповідачем на користь позивача страхового відшкодування матеріали справи не містять. Клопотань про призначення експертизи з приводу того, що встановлена вартість матеріального збитку суперечить дійсності, відповідач не заявляв. Крім того, доказів в обґрунтування того, що сума страхового відшкодування, яка сплачена позивачем не відповідає розміру спричинених збитків, є завищеною та відповідно є необґрунтованою, відповідачем також не надано та матеріалами справи не підтверджено. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» про стягнення з [PERSON] суми страхового відшкодування в розмірі 520510,24 підлягають задоволенню у повному обсязі. Також, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Отже, відшкодування позивачу витрат, які пов`язанні з евакуацією транспортного засобу, є складовою відшкодування шкоди, заподіяною майну. Як вбачається з матеріалів справи, позивач здійснив компенсацію витрат [PERSON] , понесених ним у зв`язку із евакуацією його автомобіля в розмірі 1500 грн., а тому в цій частині позов також підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого судового збору в розмірі 7830,16 грн.

Outcome: approved