Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі, котрого зареєстрували 11 серпня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області , актовий запис № 287. Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . Позивач переконана, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату між ними взаєморозуміння, підтримки, поваги, що призвело до суттєвого погіршення взаємовідносин. Вказує, що подальше спільне життя є неможливим через суттєві розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки щодо виховання їх дочки. Через непорозуміння у стосунках, взаємні претензії, між ними регулярно виникали сварки, що остаточно зруйнували атмосферу добрих, довірливих сімейних відносин. Зазначає, що неодноразово робили спроби врегулювати проблеми та складнощі їх відносин, намагалися вирішити їх, однак позитивних результатів це не принесло. Вважає, що сімейні стосунки не можуть бути відновлені, оскільки повністю втрачено почуття любові один до одного. Вказує, що з вересня 2018 року припинили спільне проживання , а тому подальшого змісту перебувати у формальному шлюбі не має . Просить суд розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , неповнолітню дочку [PERSON] залишити проживати з нею, позивачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] , та стягнути з відповідача судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позов задовільнити. Відповідач в судове засідання не з явився, подав до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги визнав у повному обсязі і не заперечив щодо розірвання шлюбу, однак вважає, що розірвання шлюбу суперечитиме інтересам їх малолітньої дитини . Справу просить розглянути у його відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши подані заяви сторін , вивчивши матеріали даної справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ст.112СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст.56 СК ). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки між сторонами немає взаєморозуміння та примирення між ними неможливе. В судовому засіданні встановлено, що у сторін по справі погіршились сімейні стосунки, спільне життя не склалося із-за втрати взаєморозуміння, підтримки, поваги, суттєвого розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки в тому числі щодо виховання їх дочки, що призвело до суттєвого погіршення взаємовідносин, виникненням сварок і як результат подальше їх спільне життя стало неможливим у зв язку з чим сторони фактично припинили шлюбні відносини, з вересня місяця 2018 року проживають окремо, не ведуть спільного домашнього господарства, тому зберігати такий шлюб недоцільно, так як він носить лише формальний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, який теж наполягав на розірванні шлюбу, подавши заяву про визнання позовних вимог. При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, суд доходить висновку, що сім я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати Як зазначено в ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідач не заперечував щодо того, щоб малолітня [PERSON] проживала з позивачем. Отже, [PERSON] , [INFO] , суд вважає за доцільне залишити на проживання при матері, позивачці по справі [PERSON] Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище " [PERSON] " як вона цього просить. Питання судових витрат, що в даному спорі становлять сплату судового збору в сумі 704,80 грн. , суд вирішує згідно вимогст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та ст.ст.109, 110, 112, 113 СК Українита

Outcome: approved