Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулась до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачем [PERSON], [INFO], мешканцем [ADDRESS] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями згідно технічного паспорту, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], вартістю 129130 грн., в порядку спадкування після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO] Вказаний позов обґрунтований тим, що забудовником спірного будинку був батько позивача [PERSON]. На підставі рішення 25 сесії 5 скликання Курманівської сільської ради народних депутатів від 27 листопада 2009 року [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0700 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], тобто під вищевказаним будинком. Після смерті [INFO] [PERSON] (батька позивача), при вирішенні питання щодо оформлення спадщини з'ясувалось, що право власності на житловий будинок по [ADDRESS], не зареєстровано. Нотаріусом було фактично відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину шляхом надання довідки, в якій роз`яснено щодо причин та підстав неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та необхідності звернення до суду для вирішення вказаного питання, чим представник позивача в його інтересах і скористалась. Представник позивача [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с.86). Представник Курманівської сільської ради Сумської області, відповідача по справі, в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, та просить суд здійснювати розгляд справи без його участі (а.с.29). Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, пересвідчившись, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] в селі Курмани Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією паспорту серії [NUMBER] (а.с. 6). У свідоцтві про народження позивача серії [NUMBER] зазначені: в графі «мати» [PERSON], в графі «батько» - [PERSON] (а.с.43). [INFO] [PERSON] помер в с. Курмани Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). За життя, 18 грудня 2000 року [PERSON] склав заповіт, за яким все своє майно, що буде належати йому на момент смерті, заповів своїй дружині [PERSON]. Даний заповіт посвідчений секретарем виконкому Курманівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 132 (а.с. 10). Оскільки [PERSON] протягом шести місяців з дня смерті [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини за заповітом (а.с.45), спадщину після смерті [PERSON] за законом, як спадкоємець першої черги, прийняв позивач, про що свідчать наявні у спадковій справі копії свідоцтв про право на спадщину за законом (а. с. 78-80) та витяги про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а. с. 81-85), зокрема і щодо земельної ділянки площею 0,0700 га, кадастровий номер [NUMBER] із цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], тобто під житловим будинком, право власності на який просить визнати за собою позивач (а. с. 20, 21). Вказану земельну ділянку позивач зареєстрував у встановленому законодавством порядку за собою, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а. с. 22). Статтею 1217 ЦК України встановлені види спадкування, згідно якої спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). На підставі ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В силу вимог ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відмови від прийняття спадщини спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Outcome: approved