Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

У квітні 2020 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до АТ "Банк Форвард" про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовою О.І. 31 серпня 2019 року про стягнення 59489 грн. 91 коп боргу, таким, що не підлягає виконанню. Позов обгрунтований тим, що позивач не отримувала жодних повідомлень та вимог від АТ «Банк Форвард» та ПАТ «Банк Руський стандарт», неодноразово зверталась до банку з питань наявності заборгованості, не отримувала повідомлень щодо реорганізації ПАТ «Банк Руський стандарт» та його правонаступників, заборгованість згідно виконавчого напису є спірною. Також виконавчий напис винесений поза межами строку позовної давності. Просить позов задовольнити. Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до заяви від 30 березня 2020 року представник позивача адвокат Калінін С.К. позов підтримує, просить розглянути справу за відсутності, проти заочного рішення по справі не заперечує. Відповідно до заперечення від 09 червня 2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Разумова О.І. зазначає, що виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які викладені у переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, безспірність вимог визначається не нотаріусом. Представник відповідача АТ «Банк Форвард» в судове засідання не з`явився, відповідач про дату, час і місце судового засідання сповіщений, про що свідчить повідомлення від 08 травня 2020 року про вручення судової повістки рекомендованим листом. Представник відповідача не з`явився в судове засідання без повідомлення причин і не подав відзиву. Інформація про розгляд справи розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України. Представник позивача адвокат Калінін С.К. згідно письмової заяви не заперечує проти ухвалення заочного рішення. За таких обставин наявні підстави в порядку ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. 31 серпня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовою О.І. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2503, про стягнення із [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» не виплачених в строк відповідно до умов кредитного договору №92042189 від 26 вересня 2011 року та розрахунку заборгованості у сумі 59489 грн. 91 коп, яка складається із: заборгованості за сумою кредиту в розмірі 58484 грн. 68 коп, заборгованість за процентами у розмірі 1005 грн. 23 коп. Стягнення здійснюється за період з 01 листопада 2017 року по 30 січня 2018 року. На виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса, який має силу виконавчого документа, 15 листопада 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Вольф Т.Л. відкрито виконавче провадження №60613944. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису-це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В судовому засіданні встановлено, що позивачем оспорюється розмір заборгованості за кредитним договором від 26 вересня 2011 року, виконавчий напис здійснений поза межами строку позовної давності, тобто безспірність заборгованості та відповідальності позивача по кредитному договору, як обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису,-відсутня, що є підставою для задоволення позову із врахуванням заявлених вимог. Також відповідачем АТ «Банк Форвард» не надано суду відповідних відомостей з відповідними доказами щодо укладення кредитного договору між ПАТ «Банк Руський Стандарт» та [PERSON] , правонаступництва АТ «Банк Форвард».

Outcome: approved