Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

у березні 2020 року [PERSON] звернулася у суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилається на те, що вона є власником будинку за адресою: [ADDRESS] . У житловому будинку зареєстрований, окрім неї, [PERSON] , який не проживає у спірному будинку з 2012 року. Наявність реєстрації відповідача у спірному будинку позбавляє позивача, як власника житла, можливості здійснювати право користування та розпорядження ним у повному обсязі. Крім того, позивач вимушена нести витрати щодо сплати комунальних послуг з розрахунку на зареєстрованих у житловому приміщенні відповідача, що вводить її у зайві витрати. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 березня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. (а.с. 26) Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались Суд на підставі статті 280 ЦПК України ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 9-130, виданого 02 лютого 2010 року Другою київською державною нотаріальною конторою, та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 06 грудня 2017 року Другою київською державною нотаріальною конторою. У спірному будинку зареєстровані позивач - [PERSON] та відповідач - [PERSON] . Згідно довідки № 11905402 від 12.03.2020 р. відповідач зареєстрований у спірному будинку з 25 лютого 1999 року. Позивач просить визнати відповідача [PERSON] такими, що втратив право користування жилим приміщенням, у зв`язку з тривалою, понад один рік без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації, крім того він не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку. Суд вважає, що такі доводи позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Власником будинку, в якому зареєстрований відповідач, є позивач [PERSON] . На підтвердження своїх доводів щодо відсутності відповідача у спірному будинку більше одного року позивач посилається на письмові докази. У матеріалах справи міститься акт, складений ГО "Квітка Мишоловки", про непроживання відповідача за місцем реєстрації, за адресою: [ADDRESS] , складений комісією ГО « Квітка Мишоловки ». З акту вбачається, що під час обстеження житлового будинку на предмет проживання [PERSON] , було виявлено, що останній за вказаною адресою відсутній. Зі слів власниці будинку [PERSON] [PERSON] не проживає близько 8 років. Крім того, на момент обстеження будинку [ADDRESS] особистих речей [PERSON] не було. (а.с. 23). Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає у спірному будинку більше року без поважних причин, комунальні платежі не сплачує, в утримані житла участі не бере, а тому вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом підлягає задоволенню. З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 840 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved