Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Позивачка звернулись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 29 березня 2014 року помер її син [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки №148, загальною площею 6,2964 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Білокуракинської селищної ради Білокуракинського району Луганської області, право власності на яку належало померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ЛГ № 010148, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1500; земельної ділянки №2271, кадастровий номер 4420955100:02:004:0069, загальною площею 1,6817 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Білокуракинської селищної ради Білокуракинського району Луганської області (за межами населеного пункту), право власності на яку належало померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯК № 096582, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 442090001007754. Після його смерті, у встановлений законом шестимісячний строк, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Луганського міського нотаріального округу [PERSON], із заявою про прийняття спадщині та видачі їй Свідоцтва про право на спадщину за законом. 15.04.2014р. приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу [PERSON] було заведено спадкову справу № 5/2014, але здійснити переоформлення документів на своє ім'я позивачка не встигла оскільки на території Донецької та Луганської областей, відповідно до загальновідомого факту про те, що Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" було розпочато проведення антитерористичної операції, а діяльність вказаного приватного нотаріуса здійснювалась безпосередньо в місті Луганськ, яке відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014р., постанови Верховної ради України від 17.03.2015р. № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст,селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» - є тимчасово окупованою територією України. З метою подальшого переоформлення спадщини позивачка 31.05.2016 року звернулась до державного нотаріуса Білокуракинської державної нотаріальної контори із проханням здійснити переоформлення спадщини, яка відкрилась після смерті її сина. Цього ж дня, виконуючим обов'язки державного нотаріуса Білокуракинської державної нотаріальної контори, державним нотаріусом Марківської державної нотаріальної контори [PERSON] було проведено перевірку спадкової справи та видано [PERSON] зі Спадкового реєстру № 44022628, відповідно до якого дійсно 15.04.2014р. [PERSON], приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу, яка здійснювала свою діяльність за адресою: м. Луганськ, вул. Демьохіна 37/56, було заведено спадкову справу № 5/2014 (номер у Спадковому реєстрі 55985527, спадкодавець [PERSON]). Проте, з огляду на те, що спадкова справа вже була заведена, але іншим нотаріусом та інформацію про неї внесено до Спадкового реєстру, то за таких обставин нотаріус не має змоги завести нову спадкову справу та видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи заповітом. Позивачка звернулась до начальника відділу з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції у Луганській області [PERSON] та через фахівця права до Луганського обласного державного нотаріального архіву з приводу переоформлення спадщини. Відповіддю виконуючого обовязки завідувача Луганського обласного державного нотаріального архіву, завідувачем Старобільської державної нотаріальної контори [PERSON] було повідомлено про відсутність архівної справи, через те, що всі документи залишились на тимчасово окупованій території в м. Луганськ. За повідомленням начальника відділу з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції у Луганській області було підтверджено наявність заведеної спадкової справи та зазначено про те, що приватна нотаріальна діяльність нотаріуса, який здійснив заведення спадкової справи була припинена, а передача документів нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса [PERSON] до Луганського обласного державного нотаріального архіву не відбулась по причині загальновідомих форс-мажорних обставин в країні. Вказані обставини і спонукали позивачку, як належну та єдину спадкоємицю за законом першої черги, яка не може реалізувати своє право на прийняття спадщини та здійснити переоформлення переходу права власності на спадкове майно на своє ім'я, звернутися до суду з позовом, в якому вона просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її сина. В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. В судове засідання представник відповідача - Білокуракинської селищної ради не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнав та просить суд його задовольнити. Дослідивши докази по справі кожний окремо і в їх сукупності, судом встановлено наступне. 29.03.2014 року у віці 50 років помер син позивачки [PERSON], про що Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції зроблено актовий запис за № 667 та видано Свідоцтво про смерть (а.с. 15). Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії ЕД № 305198 (а.с.16). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається із: земельної ділянки №148, загальною площею 6,2964 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Білокуракинської селищної ради Білокуракинського району Луганської області, право власності на яку належало померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ЛГ № 010148, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1500; земельної ділянки №2271, кадастровий номер 4420955100:02:004:0069, загальною площею 1,6817 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Білокуракинської селищної ради Білокуракинського району Луганської області (за межами населеного пункту), право власності на яку належало померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯК № 096582, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 442090001007754. З [PERSON] зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 44022628 від 31.05.2016р. (а.с.7) дослідженому в судовому засіданні вбачається, що 15.04.2014р. [PERSON], приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу, яка здійснювала свою діяльність за адресою: м. Луганськ, вул. Демьохіна 37/56, було заведено спадкову справу № 5/2014 (номер у Спадковому реєстрі 55985527, спадкодавець [PERSON]). Відповіддю начальника відділу з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції у Луганській області [PERSON] за № 12096/24/4 від 11.07.2016р. (а.с.8-9) позивачці було повідомлено про те, що приватним нотаріусом [PERSON] дійсно було заведено спадкову справу, але згідно із Наказом ГТУЮ у Луганській області «Про припинення приватної нотаріальної діяльності» від 03.07.2015р. № 196-В її приватна нотаріальна діяльність була припинена, а передача документів нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса [PERSON] до Луганського обласного державного нотаріального архіву не відбулась по причині загальновідомих форс-мажорних обставин в країні. Відповіддю виконуючого обовязки завідувача Луганського обласного державного нотаріального архіву, завідувачем Старобільської державної нотаріальної контори [PERSON] за № 538/01-16 від 14.06.2016р. (а.с. 10) повідомлено про відсутність архівного фонду та справ, оскільки залишились в місті Луганську, на тимчасово окупованій території, яка на даний час не підконтрольна Україні. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.5 цієї статті незалежно від часу прийняття спадщини вона належать спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. До способів набуття права власності відносяться юридичні факти, що базуються на правоприємстві, зокрема, спадкування. Згідно до ст. 58 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що за таких підстав позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved