Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

У жовтні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила зняти арешт з належного нерухомого майна, а саме: житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який накладено постановою державного виконавця № 17 від 18 травня 2001 року, запис про обтяження № 15676077; власник: [PERSON] , [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис; архівний номер: 3478451KIEV471, архівна дата: 10.07.2001, № реєстра: 105967-2095, внутр. № 77012F2B28F2422C4948. В обґрунтування позову зазначала, що для посвідчення договору дарування належного їй житлового будинку вона звернулася до приватного нотаріуса Колесниченко М.О., проте нотаріус, перед тим як вчинити нотаріальну дію, зазначив, що на житловий будинок накладено арешт державною виконавчою службою Броварського району. На підтвердження інформації, приватний нотаріус Колесниченко М.О. сформував 15 липня 2020 року інформаційну довідку за № 216443542 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Згідно із відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна накладено арешт: підстава обтяження: постанова, 17, Державна виконавча служба Броварського району, вх. 837; об`єкт обтяження: будинок, состав: ціле, стан: добудоване, статус: жиле; адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] , [PERSON] , Причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний номер: 3478451KIEV471, архівна дата: 10.07.2001, дата виникнення: 18.05.2001, № реєстра: 105967-2095, внутр. № 77012F2B28F2422C4948, реєстраційний номер обтяження 1277832. Цей арешт накладено в рамках виконавчого провадження, відкритого відносно фізичної особи [PERSON] ( [ADDRESS] ), який взагалі не являється власником вказаного будинку та ніколи ним не був власником арештованого майна. Наявність арешту на належний їй зазначений вище житловий будинок порушує її законні права та перешкоджає переоформити будинок на іншу особу. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Самусь О.В. у судове засідання не з`явилися, останній подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за відсутності сторони позивача та задовольнити заявлені позовні вимоги повністю. Відповідач Броварський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, у якій просив суд розглянути справу без участі їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04 грудня 2009 року, серії [NUMBER] , на праві власності належить житловий будинок із надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . З Інформаційної довідки № 216443542 від 15 липня 2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний запис про обтяження нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , зокрема, реєстраційний номер обтяження: 1277832; підстава обтяження: постанова, 17, Державна виконавча служба Броварського району, вх.837; об`єкт обтяження: будинок, состав: ціле, стан: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] , [PERSON] ; причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний номер: 3478451KIEV471, архівна дата: 10.07.2001, дата виникнення: 18.05.2001, № реєстра: 105967-2095, внутр. № 77012F2B28F2422C4948, який зареєстровано 03 вересня 2004 року Броварською районною нотаріальною конторою Київської області. Із виписки з погосподарської книги, наданої Княжицькою сільською радою Броварського району Київської області, видно, що згідно із погосподарською книгою № 11 за 2001-2005 роки особовий рахунок № [NUMBER] , власником житлового будинку у [ADDRESS] , є [PERSON] , позивач у справі. За змістом ч. 1 ст. 15, ч. ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У ч. ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2 постанови № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" роз`яснив, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Наявність арешту на належний на праві приватної власності [PERSON] житловий будинок унеможливлює позивачу вільно розпоряджатися своїм майном на власний розсуд та укладати відносно цього майна будь-які правочини, необхідності подальшого арешту цього нерухомого майна судом не встановлено. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи відсутність будь-яких підстав для обтяження (арешту) належного на праві власності [PERSON] житлового будинку, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved