Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Представник ТзОВ "ФК Європошта" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором фінансового кредиту. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27 листопада 2018 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Європошта» та [PERSON] укладено договір фінансового кредиту № 464. Відповідно до кредитного договору позичальник отримав кредит у розмірі 3000 грн. готівкою зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,99 % в день від розміру кредиту, річний розмір процентів за кредитним договором складає 361,35 % від розміру кредиту. Нарахування процентів здійснюється за кожен календарний день фактичного користування кредитом (за основу береться 365 дні в році) від залишку заборгованості по кредиту. Кінцевий термін повернення кредиту встановлено 11 грудня 2018 року. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі встановленому кредитним договором - 3000 грн., що стверджується видатковим касовим ордером № 53 від 27 листопада 2018 року. Підписавши кредитний договір, позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним, виконати свої зобов`язання у повному обсязі в порядку та в строки передбачені кредитним договором. Однак відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 08 лютого 2021 року становить 17640,56 грн., яка складається з наступного: 2878,23 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 14762,34 грн. - прострочена заборгованість по процентах за користування кредитом. На підставі викладеного, змушений звернутися до суду із вказаним позовом. 22 листопада 2021 року суддею Федечко М.О. прийнято до свого провадження вище вказану цивільну справу та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 29 листопада 2021 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про уточнення (зменшення) розміру позовних вимог у якій просить зменшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідача на користь позивача 10050,56 грн. заборгованості за договором фінансового кредиту, яка складається з: 2878,23 грн. прострочена заборгованість по кредиту; 7172,33 грн. - прострочена заборгованість по процентах за користування кредитом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, зменшений розмір позовних вимог підтримує та просить позов задоволити повністю. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи повідомлялася своєчасно, шляхом направлення судових повісток. Також, відповідач викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подала, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи, при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази, надані позивачем на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обґрунтування своїх позовних вимог, та, з`ясувавши фактичні обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європошта» (далі Позивач або Кредитор) та [PERSON] (далі Відповідач або Позичальник) було укладено договір фінансового кредиту № 464 (далі - Кредитний договір). Відповідно до Кредитного договору (п.п.2.1.-2.3.) [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,99% в день від розміру кредиту, річний розмір процентів за Кредитним договором складає 361,35 % від розміру кредиту. Нарахування процентів здійснюється за кожен календарний день фактичного користування кредитом (за основу береться 365 днів у році) від залишку заборгованості по кредиту. Кінцевий термін повернення кредиту встановлено 11 грудня 2018 року ( п. 3.2 Кредитного договору). Підписавши Кредитний договір, Позичальник зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування ним, виконати свої зобов`язання у повному обсязі в порядку та в строки, передбачені Кредитним договором (п. 1.1.). Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором від 27 листопада 2018 року - 3000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером №53 від 27 листопада 2018 року. Відповідно до п. 6.4 Кредитного договору при порушенні позичальником строку повернення кредиту, вказаного в п. 3.2 Кредитного договору позичальник повинен сплатити кредитору пеню в розмірі 0,1% від розміру кредиту за кожний день прострочення/повернення кредиту. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість в розмірі 10050,56 грн., яка складається з наступного: 2878,23 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 7172,33 грн. - прострочена заборгованість по процентах за користування кредитом. Вказана сума заборгованості стверджується заявою представника позивача про уточнення (зменшення) розміру позовних вимог. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобов`язань визначено статтею 526 ЦК України. Так, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України). Як встановлено судом, [PERSON] неналежно виконувала взяті на себе за договором фінансового кредиту № 464 від 27 листопада 2018 року зобов`язання, що підтверджується наявним в матеріалах справи доказами, а саме: копією Договору фінансового кредиту № 464 від 27.11.2018 року з графіком платежів з погашення кредиту та інформацією про сукупну вартість кредиту; копією додаткового договору № 1 до договору фінансового кредиту від 11 грудня 2018 року; додатковим договором № 2 до договору фінансового кредиту від 23 квітня 2019 року із графіками платежів з погашення кредиту та сплати відсотків. (а.с.4-7). Доказів, які б спростовували проведений представником позивача розрахунок заборгованості [PERSON] за вищевказаним договором відповідачем суду не надано, як і не надано доказів виконання зобов`язань за договором фінансового кредиту № 464 від 27 листопада 2018 року належним чином та у встановлені строки. Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідачем в даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов`язання, визначеного договором фінансового кредиту. Дослідивши надані представником позивача докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, оскільки матеріали справи підтверджують наявність заборгованості за договором про надання банківських послуг у зазначеному розмірі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 280-282,288-289 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved