Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

У березні 2017 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкуванння. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог вказував, що 22 січня 2014 року померла його мати, [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: вул. Шевченка 26, с. К.Потоки, Кременчуцького району Полтавської області, що належали померлій [PERSON] на підставі права власності відповідно до договору купівлі-продажу від 18.10.2006 року, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.03.2017 року. [PERSON] вказав, що звернувся з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини та оформлення спадкового майна після смерті матері. Померла заповіту не залишила. Також позивач зазначив, що спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] були її чоловік, а батько позивача [PERSON] та брати позивача: [PERSON] та [PERSON], які всі відмовилися від спадкового майна на користь [PERSON], про свідчать заяви, подані ними особисто до нотаріальної контори в строк, встановлений для прийняття спадщини. Позивачем вказано, що постановою від 01.03.2017 року нотаріусом йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів на право власності на домоволодіння за адресою: с. К.Потоки, вул. Шевченка 26. Позивач вказав, що на даний час документи втрачені та поновити їх немає можливості. [PERSON] також зазначив, що 18 січня 2017 його брат [PERSON] помер., про що свідчить свідоцтво про смерть 1-КГ № 340835 , видане органами РАЦС 17.01.2017 року. Просив суд ухвалити рішення, яким: визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: вул. Шевченка 26, с. К.Потоки, Кременчуцького району Полтавської області, вартістю 97 255, 00 грн. Позивач в судове засідання не зявився, проте надав заяву про розгляд справи у його відсутності за участі представника. Представник позивача надала заяву про розгляд справи: у її відсутності, позов просила задовольнити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, але надали суду заяви про визнання позову та просили справу розглянути без їх участі. Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, суд дійшов наступного висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що [PERSON], померла 22 січня 2014 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1_КЕ № 256108 від 23.01.2014 року, актовий запис № 9. Право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою с. К.Потоки, вул. Шевченка 26 Кременчуцького району Полтавської області, [PERSON] набула відповідно до договору купівлі-продажу ( серія ВЕС № 682190) від 18.10.2006 року, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.03.2017 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вказане майно, вартість якого згідно висновку експертного оціночно-будівельного дослідження № 27-17 від 23.03.2017 р. складає 97 255,00 грн. [PERSON], заповіту не залишила. Спадкоємцями за законом першої черги після її смерті були її чоловік [PERSON], сини [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовилися від спадкового майна на користь позивача -[PERSON], про свідчать заяви, подані ними особисто до нотаріальної контори у строк, встановлений для прийняття спадщини. Оригінали правовстановлюючих документів на право власності на домоволодіння за адресою: вул. Шевченка 26, с. К.Потоки, Кременчуцький район Полтавська область, що залишилося після смерті [PERSON], втрачені та поновити їх у позивача немає можливості. Судом встановлено, що 18 січня 2017 брат [PERSON] помер., про що свідчить свідоцтво про смерть 1-КЕ № 340835 , видане органами РАЦС 17.01.2017 р. Його співмешканка [PERSON] право на спадщину після смерті [PERSON] в порядку представлення не має. оскільки, .[PERSON] відмовився від права на спадкування на користь позивача. Крім того. [PERSON] не перебувала з померлим [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, тому не може бути спадкоємицею за законом. Позивач звернувся з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини та оформлення спадкового майна. Постановою від 01.03.2017 року нотаріусом [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у його відсутні оригінали правовстановлюючих документів на право власності на домоволодіння за адресою: вул. Шевченка 26, с. К.Потоки, Кременчуцький район, Полтавська область. Згідно до ст.1216 ЦКУ, спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи ( ст. 1220 ЦКУ). Місцем відкриття спадщини у відповідності до ст.1221 ЦКУ є останнє місце проживання спадкодавця. Положеннями ст.1261 ЦКУ встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, батьки та той з подружжя, який його пережив. Розміри часток у спадщині за законом є рівними ( ст.1267 ЦКУ). Згідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних справ № 21/753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування», «Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку». Відповідно до абз. З ч. 2 ст. 331 ЦК та ч.2 ст.1299 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до ч. З ст. З Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно статті 15 Цивільного кодексу України (далі ЦКУ) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦКУ кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способи захисту порушеного права особа обирає самостійно. Статтею 1 Протоколу до конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З врахуванням встановлених обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов доведений і підлягає задоволенню.

Outcome: approved