Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним зобовязанням від 03 серпня 2005 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 03 серпня 2005 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № MKАWGA00000287 відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 25000 доларів США строком до 31 липня 2009 року, зі сплатою річних відсотків за користування кредитом. Відповідач зобовязань за договором кредиту не виконує. Станом на липень 2015 року заборгованість відповідача становить 252116,74 доларів США , що за курсом НБУ станом на 10 липня 2015 року становить 5506229 грн. 60 коп., яка складається із: - заборгованості по кредиту 24726,81 доларів США, що за курсом НБУ становить 540033 грн. 53 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом 79455,78 доларів США, що за курсом НБУ становить 1735314 грн. 24 коп.; заборгованість по комісії за користування кредитом 855,00 доларів США, що за курсом НБУ становить 18673 грн. 20 коп.; пеня за несвоєчасне виконання зобовязань 147079,15 доларів США, що за курсом НБУ становить 3212208 грн. 64 коп. Тому, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором кредиту від 03 серпня 2005 року в розмірі 252116,74 доларів США , що за курсом НБУ станом на 10 липня 2015 року становить 5506229 грн. 60 коп. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, останній подав заяву, про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти постановлення рішення в заочному розгляді справи. Оскільки, відповідач та його представник в судове засідання не зявилися, будучи повідомленими належним чином, тому зі згодою\~ позивача\~ суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. При цьому, суд враховує заперечення подані представником відповідача, в яких він зазначає, що строк позовної давності закінчився 31 липня 2012 року, тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. За таких обставин, на підставі частини 4 статті 169 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального 2 із 4 технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та подане заперечення, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 03 серпня 2005 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № MKАWGA00000287 відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 25000 доларів США строком до 31 липня 2009 року, зі сплатою річних відсотків за користування кредитом. Пунктом 5.1 Договору кредиту визначено строк дії договору до повного виконання сторонами зобовязань. Наданою суду копією рішення суду від 10 червня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до [PERSON], про виселення підтверджується, що 23 серпня 2012 року судом прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки по даному кредитному зобовязанню. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до пункту 2.2 Договору кредиту - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що заборгованість відповідача згідно наданого суду позивачем розрахунку, станом на липень 2015 року 25211,74 доларів США , що за курсом НБУ станом на 10 липня 2015 року становить 5506229 грн. 60 коп. складається із: - заборгованості по кредиту 24726,81 доларів США, що за курсом НБУ становить 540033 грн. 53 коп.; - заборгованість по процентам за користування кредитом 79455,78 доларів США, що за курсом НБУ становить 1735314 грн. 24 коп.; - заборгованість по комісії за користування кредитом 855,00 доларів США, що за курсом НБУ становить 18673 грн. 20 коп.; - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань 147079,15 доларів США, що за курсом НБУ становить 3212208 грн. 64 коп.; Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу. Частиною 2 статті 192 ЦК України визначено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Отже, у кредит можуть бути надані згідно ЦК України як грошові одиниці України гривні, так і іноземна валюта, що виступатиме предметом зобов'язання. Відповідно до пункту 1 4.2 статті 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", на підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями. Окрім того, положення частини 3 статті 533 ЦК України допускають можливість виконання зобов'язань у іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Як зазначалося вище, такі випадки, порядок та умови визначені Законом України «Про банки і банківську діяльність». Отже, можливість надання і погашення кредитів в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству. Таким, чином, кредитний договір в іноземній валюті відповідає вимогам чинного законодавства. 3 із 4 У відповідності до статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належним йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Вимогами статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно статтей 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Як зазначено вище, звертаючись до суду зі запереченнями, представник відповідача просить застосувати вимоги частини 4 статті 267 ЦК України та відмовити в задоволенні позову у звязку зі спливом строку позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство встановлює два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Статтею 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, згідно частини 4 статті 267 ЦК України. Разом із тим, відповідно до частини 2 статті 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Наданими суду доказами підтверджується, що в 2012 році позивач звертався до суду з вимогою про звернення стягнення на майно по даному кредитному зобовязанню, згодом в 2014 році з позовною вимогою про виселення відповідача. Таким чином, наведене вище дає підстави вважати, що звертаючись до суду з вимогою стягнення суми боргу за договором кредиту позивач не пропустив строк звернення до суду, оскільки такий був перерваний в 2012 та 2014 році у звязку з предявленням позивачем частини вимог. Однак, як зазначено вище пеня за несвоєчасне виконання зобовязання за договором становить 147079,15 долари США, що значно перевищує суму самої заборгованості за кредитним договором, яка становить 24726,81 доларів США. Згідно частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому, відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен з'ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Таким чином, з урахуванням наведеного вище, пеню за несвоєчасне виконання зобовязання за договором слід зменшити до 5000 доларів США. Беручи до уваги встановлені судом факти та відповідні правовідносини, суд приходить до переконання, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. 4 із 4 Судові витрати у справі, понесені позивачем та документально підтверджені, підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, ст. ст. 509, 525-527, 551, 610, 612, 617, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved