Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою вимоги, якої уточнила та представник з захисником підтримали у судовому засіданні, обґрунтовуючи вимоги тим, що з відповідачем перебувала в шлюбі з 08 вересня 1995 року. Від шлюбу має двоє дітей - доньку [PERSON] [INFO], яка на цей час досягла повноліття та сина [PERSON], [INFO], який на цей час є неповнолітнім. Шлюб з відповідачем розірваний 25 жовтня 2006 року. На підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.10.2006 року, діти залишені на виховання позивачки, з відповідача на їх утримання на її користь стягнуті аліменти в розмірі 13 частині заробітку відповідача. Вихованням та утриманням дітей з часу розірвання шлюбу займалась позивачка. Відповідач вихованням дітей не займався, їх життям не цікавився, від сплати аліментів переховувався, в зв'язку з чим станом на 2011 рік заборгованість по сплаті аліментів складала 13854 грн. 95 коп. На цей час заборгованість по сплаті аліментів продовжує існувати. Як відомо, відповідач працює неофіційно, в Росії. 17.03.2012 року позивачка вступила в шлюб з громадянином Норвегії [PERSON], але залишається громадянкою України, в Норвегії має дозвіл на проживання, більшу частину часу мешкає в Норвегії, але постійно і вільно, з суворим дотриманням діючого законодавства приїжджає в Україну. Діти постійно проживають в Україні, мешкають разом з батьками позивачки. Весь час перебування в Норвегії, позивачка перераховувала грошові кошти на утримання дітей, забезпечення їх всім необхідним. Весь час контролювала та забезпечувала навчання дітей, їх розвиток, дозвілля, лікування та оздоровлення, підтримувала з дітьми постійний зв'язок, допомагала їм у вирішенні всіх виникаючих питань. На цей час дочка - [PERSON] - навчається на другому курсі Сумського державного університету. Після досягнення повноліття вона приїжджала до позивачки в Норвегію, на протязі 40 днів перебувала у неї в гостях, подорожували з нею разом по скандинавським странам, донька знайомилась з життям інших країн, практикувалась у вивченні іноземних мов. Коли позивачка робила запрошення на виїзд дочці, то мала намір запросити в гості обох дітей. Для виїзду за кордон сина необхідний дозвіл батька. В зв'язку з цим, вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням надати такий дозвіл для виїзду сина за кордон до неї в гості. Вона мала намір ознайомити сина зі своїм життям за кордоном, помандрувати з ним та дочкою Норвегією та іншими європейськими країнами, оздоровити дітей на узбережжі теплого моря. Мала намір забезпечити сина педагогами для вивчення англійської та норвезької мови. Зверталась до відповідача з проханням дати дозвіл на виїзд сина за кордон неодноразово, просили його про це і самі діти. Але відповідач, не мотивуючи це ніякими обставинами, відмовив в цьому. Позивачка вважає, що це зроблено тільки з наміром зробити їй та дітям неприємність, всупереч інтересам сина. Після розірвання шлюбу, відповідач не займався вихованням дітей, ухилявся від сплати аліментів, ніколи не надавав матеріальної допомоги в добровільному порядку. Він не цікавився навчанням дітей, станом їх здоров'я. Відповідачу не було відомо про інтереси дітей, він ніколи не вітав їх з святами, днями народження, не дарував подарунків, не купував їм одягу, взуття, речей необхідних для навчання, розвитку. Відповідач не займався дозвіллям дітей, не забезпечував їх відпочинку, ніколи не подорожував з ними, не відпочивав на морі. Тільки в останній рік діти почали спілкуватись з батьком, а батько коли перебуває в м. Суми проводить з ними вільний час, був час, коли на протязі декількох місяців перераховував аліменти. Позивачка не мала наміру ставити питання про виїзд сина за кордон для постійного проживання. Син навчається в СШ № 17, в восьмому класі, поглиблено займається математикою, Враховуючи викладене, представник позивача та її захисник просять суд ухвалити рішення, яким дозволити виготовлення проїзного документу дитини для виїзду за кордон - [PERSON] [INFO] без згоди батька - [PERSON] [INFO] та дозволити виїзд за межі України [PERSON] [INFO] в супроводі матері - [PERSON] [INFO] до повноліття дитини без згоди та супроводу батька [PERSON] [INFO]. Відповідач позовні вимоги не визнав, просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви, вважає за необхідне зачекати досягнення сина повноліття. Представник Служби у справах дітей Сумської міської ради надав суду письмову заяву, згідно якої просить справу розглядати у їх відсутність, просять прийняти рішення відповідно до чинного законодавства, враховуючи інтереси дитини. Суд вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що з 08 вересня 1995 р. по 25 жовтня 2006 р. сторони перебували у шлюбі, зареєстрований у відділ РАГС Сумського міськвинкому, актовий запис № 1542 та розірваний відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 1082 /а.с.15/. Від шлюбу мають дітей: доньку, [PERSON], [INFO], сина, [PERSON], [INFO] /а.с.13,14/. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.10.2006 р. стягнуто, щомісячно, з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку на утримання дочки [PERSON], та сина [PERSON], до їх повноліття, починаючи стягнення з 30.08.2006 р. на користь [PERSON] /а.с.11/. 17 березня 2012 р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], зареєстрований податковою інспекцією м. Хаммерфест /а.с.8-10/. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, а також не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно п. 4 Постанови КМУ №57 від 27.01.1995 року «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України», вбачається, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон. Статтею 141 СК України, визначена рівність обсягу прав і обов'язків батьків відносно дитини, незалежно від розірвання шлюбу чи проживання їх окремо від дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їхній фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду в Україні і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Таким чином, бажання позивачки отримати дозвіл на виїзд дитини за кордон повністю узгоджується з правами та обов'язками покладеними на неї Сімейним кодексом України, тому суд не вбачає жодних обставин, що обмежують згідно із законодавством право виїзду дитини за кордон і вважає, що надання дозволу на виготовлення проїзного документу та виїзд за кордон без згоди батька буде відповідати її інтересам. Згідно п.17,18 Постанови КМУ «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», відомості про дітей, які їдуть за кордон разом з батьками (законними представниками), вписуються в паспорти батьків чи одного з батьків (законних представників) на підставі заяви громадянина, у чий паспорт вписуються діти. У разі потреби самостійного виїзду дитини, яка постійно проживає в Україні, за кордон оформляється проїзний документ, а у випадках, передбачених пунктом 4 цих Правил, - паспорт. Оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон. На підставі ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та в їхньому супроводі, або в супроводі осіб, які ними уповноважені. Для виїзду [PERSON] за кордон та виготовлення необхідних для цього документів необхідна згода батька, але відповідач безпідставно не погоджується дати нотаріально посвідчену згоду на виїзд неповнолітнього сина за кордон та оформлення відповідних документів, а тому суд приходить до висновку, що необхідно дозволити неповнолітньому [PERSON], виїзд за кордон та надати дозвіл на оформлення проїзних документів для тимчасового виїзду за кордон України. На підставі ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" , ст.ст. 141, 150, 155 СК України, та

Outcome: approved