Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди, в обґрунтування позовних вимог вказує, що між Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Країна» та [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом №АМ/2138253, строк дії від 27.12.2017 року до 26.12.2018 року, за яким страховик зобовязався відшкодувати шкоду, заподіяну страхувальником життю, здоровю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: автомобіля ВАЗ 2107, державний номерний знак 20641ХО. 06.03.2018 року в м.Марганець, Дніпропетровської області сталася ДТП за участю автомобіля ВАЗ 2107, державний номерний знак 20641ХО, під управлінням [PERSON] та автомобіля Mazda 626, державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON]. В результаті ДТП автомобіль Mazda 626, державний номерний знак [NUMBER], отримав механічні пошкодження. Постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21.03.2018 року, [PERSON] визнано винним у настанні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП. На підставі заяви, відповідно розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №10-69/49280/3.2.29 від 16.05.2018 року ПАТ «СК «Країна» потерпілому платіжним дорученням №4467 від 17.05.2018 року було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 19000 гривень. До ПАТ «СК «Країна» у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від відповідача компенсації завданої шкоди. 11.09.2018 року ПАТ «СК «Країна» зверталося до [PERSON] з вимогою, однак вона повернулася за закінченням встановленого строку зберігання. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» суму завданої майнової шкоди у розмірі 19000,00 гривень та витрати на оплату судового збору. З урахуванням ціни позову, суд розглядає справу в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін, що відповідає вимогам ст.ст.274,279 ЦПК України. Представник позивача надіслав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, у встановлені судом строки відзив на позовну заяву не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.\~\~ Враховуючи вимоги ст.247\~ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 26.12.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Країна» та [PERSON] укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом №МА/2138253, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль ВАЗ 2107, номерний знак 20641ХО, згідно якого страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом) (а.с.5). 21 березня 2018 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області вине-сено постанову про визнання [PERSON] винним у вчиненні адмініст-ративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Встановлено, що 06 березня 2018 року о 14-45 годині громадянин [PERSON] по вулиці Димитрова, 12 в місті Марганець, Дніпропетровської області, керував автомобілем ВАЗ 2107, номерний знак 206-41ХО, в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9А Правил дорожнього руху; крім того, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не реагував на зміну дорожньої обстановки, не дотримався безпечної швидкості руху, внаслідок чого вчинив наїзд на автомобіль Mazda\~626,\~номерний знак\~[NUMBER],\~який стояв\~на узбіччі\~по ходу\~його руху.\~Внаслідок ДТП\~автомобілі отримали\~механічні пошкодження,\~чим порушив\~п.п.1.5,\~2.3б,\~12.3\~Правил дорожнього\~руху(а.с.6-7). Відповідно заяви [PERSON] на виплату страхового відшкодування та заяви щодо погодження розміру страхового відшкодування від 16.04.2018 року, сума страхового відшкодування складає 19000,00 гривень (а.с.8,9). Відповідно страхового акту №10-69/49280/3.2.29 від 16 травня 2018 року, Жернвому [PERSON] «СК «Країна» здійснено виплату відшкодування за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу у розмірі 19000,00 гривень, про що свідчить платіжне доручення №4467 від 17 травня 2018 року (а.с.10, 11). Статтею 22\~ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188\~ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч.2 ст.1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 979\~ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як вбачається з ч.1 ст.990\~ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22\~ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч.1 ст.\~1191\~Цивільного кодексу\~України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 993\~ЦК України та статтею 27\~Закону України\~«Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. У п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобовязана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п.26 цієї Постанови до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки відповідно до правил ст. 993 ЦК України. На адресу [PERSON] [PERSON] «СК «Країна» 12.09.2018 року було направлено вимогу, за якою просила протягом семи днів з моменту отримання цієї вимоги в добровільному порядку сплатити на рахунок ПАТ «СК «Країна» 19000,00 гривень (а.с.12-14). Вимога повернулася на їх адресу без отримання (а.с.15). Вказана сума не була сплачена відповідачем. Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення завданої майнової шкоди з [PERSON] на користь ПАТ «СК «Країна» в сумі 19000,00 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір, який було сплачено позивачем при подачі позовної заяви у розмірі 1762,00 гривні. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved