Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивач ПАТ "Дельта Банк" звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що відповідно до укладеного кредитного договору №890/06-КВ від 25.12.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 32000 доларів США з розрахунку 13,5 % річних\~\~ за весь час\~\~фактичного\~\~користування кредитом на строк з 25.12.2006 року\~\~по 23.12.2016 року. У порушення\~\~умов кредитного договору відповідач\~\~зобовязання за вказаним договором\~\~належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 13.03.2012 року наявна заборгованість у розмірі 222447,08\~\~гривень, з яких: 212959,47 гривень - сума\~\~заборгованості\~\~за кредитом,\~\~9487,61 гривень -\~\~сума\~\~заборгованості за відсотками. Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2012 року позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Дельта банк» були задоволені Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 222447 грн. 08 коп., з яких: тіло кредиту 212959 грн. 47 коп., відсотки 9487 грн. 61 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» судовий збір у розмірі 2224 грн. 47 коп.. Відповідно до ухвали Московського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2016 року заочне рішення скасоване. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, в разі не прибуття в судове засідання відповідача не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Зі згоди представника позивача суд приймає рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази кожний окремо та у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст.11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що \~між ТОВ\~\~«Український промисловий банк»\~та [PERSON] 25.12.2006 року укладений кредитний договір №890/06-КВ, згідно з умовами якого банк наддав позичальнику кредитні кошти в розмірі 32000 доларів США з розрахунку 13,5 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 25.12.2006 року по 23.12.2016 року. Банком виконані взяті на себе зобов'язання за кредитним договором № 890/06-КВ від 25.12.2006 року щодо видачі кредиту. Крім того, судом встановлено, що 30.06.2010 року між Публічним акціонерним товариством ТОВ «Укрпромбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ТОВ «Укрпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, у тому числі й право вимоги до боржника за кредитним договором № 890/06-КВ від 25.12.2006 року. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк, що встановлені договором. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Приписами цивільного законодавства передбачено, що Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Відповідно до положень ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений строк. Внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 13.03.2012 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі 222447,08\~\~грн., з яких: тіло кредиту 212959,47 грн., відсотки 9487,61 грн., що підтверджується довідкою про розмір заборгованості за кредитним договором № 890/06-КВ від 25.12.2006 року. За таких обставин, беручи до уваги, що зобов'язання за кредитним договором відповідачем не виконуються, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 525, 526, 1048, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved