Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до Голосіївського районного суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Пред'явлені позовні вимоги мотивовані тим, що 31.01.2007 року між АК інноваційним банком «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11112591000, за умовами якого позичальник отримав грошові кошти у сумі 16633,00 доларів США, терміном повернення до 31.01.2014 року зі сплатою 12,5 % річних. Банк свої зобов'язання виконав повністю, а відповідач - свої зобов'язання по виплаті кредиту за умовами договору належним чином не виконує. Внаслідок чого, станом на 31.07.2015 року у [PERSON] виникла заборгованість по сплаті кредиту за кредитним договором № 11112591000 від 31.01.2007 року в сумі 230639 грн 35к., які позивач просить стягнути з боржника на користь Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», яке отримало право вимоги, поклавши судові витрати та сплату судового збору на відповідача. В судове засідання представник позивача ПАТ «Дельта Банк» не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, завчасно подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, надав згоду на постановлення у справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить оголошення у пресі. Жодних клопотань про відкладення судового розгляду завчасно подано до канцелярії суду не було. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст.10,11,59 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні на підставі належних та достовірних доказів встановлено, що 31.01.2007 року між АК інноваційним банком «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11112591000, за умовами якого позичальник отримав грошові кошти у сумі 16633,00 доларів США, терміном повернення до 31.01.2014 року зі сплатою 12,5 % річних на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності /а.с.10-12/. Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі на умовах, визначених кредитним договором. Відповідачем умови договору не виконувалися, внаслідок чого, станом на 31.07.2015 року виникла заборгованість, яка складає 230639 грн 35к., із них: заборгованість за кредитом - 142 438 грн 24к., заборгованість за відсотками - 88 201грн 11к. Згідно договору про передачу активів та кредитних зобов'язань ПАТ «Укрсиббанк» на користь АТ Дельта банку від 08.12.2011 року, ПАТ «Дельта банк» набув право вимоги до [PERSON] за кредитним зобов'язанням за договором № 11112591000 від 31.01.2007 року /а.с.21-22/ Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, згідно із ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Загальні умови виконання зобов'язань передбачені ст.ст.526,527 ЦК України, згідно яких, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, який є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України) та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст.525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, в разі якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне) виконання (ст.610 ЦК України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч.1 ст.625 ЦК України). Протягом розгляду цивільної справи відповідач не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду належних та допустимих доказів, які би містили інформацію щодо предмету доказування, в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов'язань за укладеним договором № 11112591000 від 31.01.2007 року. Оскільки відповідач, який отримав кредит, зобов'язань за договором № 11112591000 від 31.01.2007 року, не виконав належним чином взятих на себе зобов'язань, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача заборгованості в сумі 230 639 грн 35к. Крім цього підлягають стягненню відповідно до ст. 79 ЦПК України, на користь позивача витрати пов'язані з публікацією в пресі - газеті "Урядовий курєр" оголошення про виклик відповідача в розмірі 420,00 грн. Судом також встановлено, що позивач звільнений на підставі п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути судові витрати на користь держави.

Outcome: approved