Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 вересня 2019 року позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодський машинобудівний завод» задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ № смз/к-0033 від 02.04.2018 року «Про звільнення [PERSON] » Поновлено [PERSON] на посаді головного інженера Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодський машинобудівний завод» з 02 квітня 2018 року. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодський машинобудівний завод» на користь [PERSON] середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у сумі 107 828 (сто сім тисяч вісімсот двадцять вісім) грн. Під час розгляду справи представник позивача [PERSON] вказала про те, що докази на підтвердження витрат понесених позивачем на правничу допомогу будуть надані до суду в строк визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України. 18 вересня 2019 року від позивача надійшла заява про стягнення з відповідача на його користь понесені ним витрат на професійну правову допомогу. Крім того, під час ухвалення рішення не було вирішено питання про розподіл судового збору. Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення у справі, виходячи з наступного. Так, згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`ятнадцяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву. З наданих позивачем документів, а саме: додаткової угоди № 1 від 12.09.2019 р. та додатку до неї, акту прийому передачі послуг з надання професійної правничої допомоги від 13.09.2019 року та ордером, вбачається, що [PERSON] . витратив на правову допомогу 10 000 грн. ( Том 2, а.с. 42-44). Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи те, що судом при винесенні рішення від 13.09.2019 року по даній справі питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу відповідно ст. 141 ЦПК України не вирішувалось, та з урахуванням складності справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, ціною позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодський машинобудівний завод»на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 гривень. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що при постановленні рішення по цивільній справі судом не вирішено питання про судовий збір. Відповідно до п. 1 ч. 1. ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. Крім того, [PERSON] під час звернення до суд було сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн. за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви не майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір складає 768 грн. 40 коп. Оскільки позовні вимоги [PERSON] було задоволено частково, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу розмірі 704 грн. 80 коп., а на користь держави 768 грн. 40 коп. за позовну вимгу про поновлення на роботі, від сплати за яку позивач був звільнений. Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення.

Outcome: approved