Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

У зв'язку з тим, що з грудня 2009 року до січня 2010 року вона і відповідач [PERSON] проживали разом, у них народилася донька [PERSON], [INFO], яку відповідач визнав своєю дитиною, але заяву про визнання його батьком до органів РАЦСУ не подавав, певний час допомагав їй у вихованні дитини та матеріально їх забезпечував, обіцяв зареєструвати з нею шлюб, але в подальшому їй стало відомо, що він одружений та має дітей, крім того він почав заявляти, що не є батьком [PERSON] і припинив з нею спілкування, позивачка звернулася до суду з позовом і просить визнати відповідача батьком її дитини, внести зміни до актового запису про народження, вказавши його батьком, та стягнути з нього аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі по 530 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В ході розгляду справи від позивачки [PERSON] надійшло клопотання про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, а саме витрат на правову допомогу, судового збору, оплати на проведення генетичної експертизи та вартість проїзду до м.Києва для її проведення на загальну суму 4052 грн. Позивачка [PERSON] в суді позов підтримала, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві, пояснила, що проживала разом із відповідачем півтора місяці. Від спільного проживання в них народилася донька і відповідач визнав себе її батьком. Певний час він приїздив до них грався з дитиною, купив їй ліжечко, манеж, іграшки. Однак вже близько трьох років вони не спілкуються і матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, хоча згідно експертного висновку є батьком дитини. Просить позов задоволити. Представник позивачки, адвокат Хвесь В.М., в суді позов і пояснення позивачки підтримав, пояснив, що сторони проживали разом, підтримували близькі стосунки, від яких в них народилася донька. Батьківство відповідача по відношенню до дочки [PERSON] доведене експертним висновком, тому просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином. Причину неявки суду не повідомив і від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи. Суд визнає його неявку до суду неповажною і вважає за можливе справу слухати у відсутності відповідача, тобто провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення, проти чого позивачка та її представник не заперечують. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Шпанівською сільською радою 28 жовтня 2010 року, [PERSON] народилася [INFO]. В графі батько записаний [PERSON]. Із пояснень позивачки в суді вбачається, що вона з грудня 2009 року по січень 2010 року проживала разом з відповідачем і підтримувала з ним інтимні стосунки і саме [PERSON] є біологічним батьком дитини, але із-за того, що вони не перебували у зареєстрованому шлюбі у свідоцтві про народження дитини прізвище батька записане з її слів, а саме "[PERSON]". Відповідно до висновку генетичної експертизи № 456 від 29 жовтня 2014 року вбачається, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,99%, таким чином його біологічне батьківство є доведеним. Відповідно до ч.1 ст.128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Виходячи з наведених вище обставин, у суду не виникло сумніву, що відповідач [PERSON] є біологічним батьком [PERSON], а тому його необхідно визнати батьком дитини [PERSON], [INFO], і внести відповідні зміни до актового запису про її народження. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 184 Сімейного кодексу України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як повідомила позивачка, відповідач здоровий, працездатний, працює неофіційно і може утримувати свою дитину, а тому з нього підлягають до стягнення аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі по 530 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що становить 1/2 прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. При визначенні суми аліментів враховується як матеріальний стан відповідача, так і матеріальний стан позивачки і дитини, стан їх здоров'я, а також те, що ст.182 СК України встановлено мінімальний розмір аліментів на утримання однієї дитини. На думку суду, стягнення аліментів у вказаній сумі є реальним, відповідач зможе сплачувати таку суму аліментів. Стягнення ж аліментів у більшій сумі, може поставити відповідача у скрутне матеріальне становище. Неявку відповідача до суду розцінено судом, як самоусунення від розгляду даного спору. Він знав про розгляд справи, 23.02.2015 року познайомився з матеріалами справи, отримав копії документів, наявних у справі, а про висновок експертизи йому було повідомлено по телефону, коли він черговий раз телефонував до суду. Відповідно до п.1 ч.1 і ч.2 ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В зв'язку з задоволенням позову з відповідача належить стягнути і судовий збір, за позовну вимогу про стягнення аліментів як це передбачено ст.88 ЦПК України, від сплати якого була звільнена позивачка при подачі позову до суду, а також понесенні нею та документально підтверджені судові витрати, а саме: витрати на правову допомогу, адвоката, сплачений судовий збір, оплата за проведення генетичної експертизи та вартість проїзду до м.Києва для її проведення на загальну суму 4052 грн.

Outcome: approved