Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Представник позивача\~звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором\~№ 905/06-034-604 від\~06.12.2006 року у сумі 18616, 88 доларів США та судового збору у розмірі 7282 грн. 82 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 06.12.2006 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 905/06-034-604 про надання кредиту в іноземній валюті в сумі 17000,00 доларів США, для придбання нерухомого майна житлового будинку, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, смт. Олександрівка, пров. Островського, 4. Свої зобовязання позивач виконав, надавши позичальникові грошові кошти. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконував, тому станом на 13.06.2017 року утворилась заборгованість у розмірі 18616 доларів США 88 центів. Представник позивача у судове засідання не зявилася, надала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 23). Відповідач, у відповідності до ст. 74 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, проте у судове засідання, призначене на 02.11.2017 року, не зявився, про причини неявки суду не повідомив (а.с. 34). Тому, згідно ст. 224 ЦПК України, суд проводить\~заочний розгляд даної справи за відсутності відповідача, про що постановлена відповідна ухвала, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та відповідачем було укладено договір кредиту № 905/06-034-604 від 06.12.2006 року, згідно якого відповідачу було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 17 000 доларів США 00 центів, зі сплатою 12,5 процентів річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 05 грудня 2019 року, на придбання нерухомого майна - житлового будинку по пров. Островського, 4 в смт. Олександрівка, Кіровоградської області (а.с. 5-8, 18). Заявою на видачу готівки № 101-6 від 06.12.2006 року підтверджується, що відповідачем отримано кредит в розмірі 17000 доларів США, еквівалент у гривнях якого складав 85850 грн. (а.с. 9). Відповідно до генеральної ліцензії № 5 від 05.10.2011 року, ПАТ «Укрсоцбанк» має право на здійснення валютних операцій (а.с. 21). Позивач звертався до відповідача з вимогою про усунення порушень (а.с. 12, 13). Згідно розрахунку, заборгованість відповідача, за кредитним договором № 905/06-034-604 від 06.12.2006 року, станом на 13.06.2017 року становить 23809,37 доларів США, що складається з: заборгованості за кредитом - 12763,54 доларів США (еквівалент - 332754,45 грн.); за відсотками - 5853,34 доларів США (еквівалент - 152600,68 грн.), пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 3720,06 доларів США (еквівалент - 96984,58 грн.); пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 1472,43 доларів США (еквівалент - 38387,28 грн.) (а.с. 14-16). Відносини, що склалися між сторонами відносяться\~до правовідносин щодо укладання правочинів\~- договорів, зокрема\~кредитного\~договору, а тому, в даному випадку,\~необхідно керуватися главами 48, 49, 71\~Цивільного кодексу (далі ЦК) України. Згідно ст. 526 ЦК України,\~зобовязання має виконуватися\~ належним чином, відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За умовами ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити розмір процентів на умовах встановлених договором. Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому, згідно ст. 625 ЦК України. Із змісту ст. 1054 ЦК України встановлено, що\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа\~(кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов?язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 533 ЦК України, грошове зобов?язання має бути виконане у гривнях. Якщо в зобов?язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов?язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно зі статтею 2 Закону України від 7 грудня 2000 року N 2121-III «Про банки і банківську діяльність», кошти це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Статті 47 та 49 цього Закону визначають операції банків з розміщення, залучення коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці операції здійснюються на підставі банківської ліцензії. Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України (далі - НБУ). Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральної ліцензії) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету. Крім того, Національним банком України на виконання положень статті 11 Декрету прийнято Положення. Згідно з пунктом 1.5 цього Положення використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку, на здійснення яких НБУ видав йому банківську ліцензію та генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій). Відповідно до роз?яснень, викладених у пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року N 14 «Про судове рішення у цивільній справі», суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192, частина третя статті 533 ЦК України, Декрет). Отже, якщо в кредитному договорі виконання зобов?язання визначено у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті (стаття 533 ЦК України), то за наявності хоча б в однієї зі сторін зобов?язання (у банку-отримувача або в ініціатора платежу) індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України (стаття 5 Декрету), суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. Згідно п. 3.3.10 кредитного договору № 905/06-034-604 від 06.12.2006 року, відповідач повинен своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час йог використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п. 1.1 цього договору. Отже, відповідачем було порушено вимоги п. 3.3.10 зазначеного договору та ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, а саме: прострочено повернення кредиту із нарахованими процентами, тобто не виконано обов?язків позичальника, тобто ним було порушено умови кредитного договору, у зв?язку з чим, позивач має право вимагати погашення наданого відповідачу кредиту та відсотків. Таким чином, позовні вимоги є законними та обґрунтованими, нараховані суми судом перевірено і встановлено їх правильність, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені ним витрати на оплату судового збору в сумі 7282 гривні 82 копійки.

Outcome: approved