Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на терторії Журавнівської селищної ради, площею 1,99 га згідно державного акту на право приватної власності на землю. Свої вимоги мотивує тим, що 01.02.2013 року померла її мати [PERSON] Йосипівна.Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входили земель на ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Журавнівської селищної ради площею 1,99 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю виданого Журавнівською селищною радою 11.04.2004 року, а також житловий будинок та господарські будівлі і споруди по вул.Крехівська,20 в смт.Журавно Жидачівського району Львівської області та житловий будинок, господарські будівлі і споруди по вул.Слобідка,1 в смт.Журавно Жидачівського району Львівської області.На випадок своєї смерті мати залишила заповіт від 05.12.2011 року, яким заповіла житловий будинок та господарські будівлі і споруди по вул.Слобідка,1 в смт.Журавно Жидачівського району Львівської області позивачці, а житловий будинок та господарські будівлі і споруди по вул.Крехівська,20 в смт.Журавно своїй онуці [PERSON]. Земельна ділянка на території Журавнівської селищної ради площею 1,99 га не охоплена заповітом. Окрім позивачки спадкоємцем першої черги за законом є її брат [PERSON]. Позивачка звернулася до нотаріальної контору із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, однак нотаріус відмовив їй у його видачі, у зв»язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 1,99 га, що розташована на території Журавнівської селищної ради. Позивачка подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач надіслав до суду заяву, якою просить суд справу розглянути без його участі. Позовні вимоги не заперечує. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Частина 1 статті 1 Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Відповідно до положень ст.ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю Серії IV-ЛВ № 091084 від 11.04.2000 року земельна ділянка належить [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 308272 від 02 лютого 2013 року [PERSON] померла 01 лютого 2013 року у смт. Журавно Жидачівського району Львівської області. Заповітом від 05.12.2011 року, посвідченим секретарем Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області, [PERSON] на випадок своєї смерті належний їй житловий будинок разом з надвірними спорудами та земельною ділянкою для їх обслуговування, розташовані у с.Журавно Жидачівського району Львівської області, вул.Слобідка,1 заповідає доньці [PERSON]. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року\~\~№ 7 "Про судову практику у справах про спадкування"\~роз'яснено, що відповідно до\~статті 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно\~\~вимог ст.ст. 1268,\~1269,\~1270 ЦК України\~вбачається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право протягом шестимісячного строку подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено та підтверджено свідоцтвом про анродження той факт, що позивачка [PERSON] є рідною дочкою померлої [PERSON], яка постійно до дня смерті матері проживала із нею. Крім цього матеріалами спадкової справи № 80/2013 від 18 лютого 2013 року, заведеної після смерті [PERSON], встановлено, що позивачка [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Відтак, позивачка є такою, що прийняла спадщину після смерті матері. Згідно постанови завідувача Жидачівської ДНК № 813/02-31 від 06.10.2016 року, позивачу [PERSON] відмовленоу видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв»язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області. Згідно зі ст. ст.\~81,\~126 ЗК України\~право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] цілком визнав позов, про що ним подано суду заяву, і визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та враховуючи що відповідно до ч.1\~ст.61 ЦПК України\~обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню, а отже за позивачем, як за спадкоємцем за законом, слід визнати право власності на спадкові земельні ділянки.

Outcome: approved