Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] прохає суд стягнути на її користь з [PERSON] неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 135240 гривень 02 копійки, а також понесені нею судові витрати пов'язані з розглядом даної справи в суді. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала в шлюбі з 27 вересня 2006 року до [INFO] року. Від спільного життя вони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Першотравенського міського суду від 26 травня 2008 року відповідач зобов'язаний виплачувати аліменти на її користь на утримання їх сина у розмірі 1\\4 частини з усіх видів свого заробітку (доходу). Однак внаслідок того, що [PERSON] ніде офіційно не працював і матеріальної допомоги на утримання сина не надавав станом на 01 липня 2014 року за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів в сумі 10508 гривень 40 копійок. Враховуючи викладене, вважає, що відповідач повинен сплатити на її користь неустойку за період часу з 01 листопада 2008 року по 31 травня 2014 року в розмірі 135 240 гривень 02 копійки. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст.195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу) який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення). Судом встановлено, що сторони по справі перебували в шлюбі, від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Першотравенського міського суду від 26 травня 2008 року [PERSON] зобов'язаний сплачувати на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1\\4 частини своїх доходів, щомісячно до повноліття дитини. Заборгованість по сплаті аліментів станом на 01 липня 2014 року, за довідкою державного виконавця ВДВС Першотравенського МУЮ від 17 липня 2014 року, складає 10 508 гривень 40 копійок. Згідно роз'яснень викладених в п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до ч.1 ст.20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч.2 ст.72, ч.2 ст.129, ч.3 ст.138, ч.3 ст.139 СК України. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Сума заборгованості та строк її виникнення сторонами по справі не заперечується. Відповідач не надав суду доказів того, що заборгованість по аліментах утворилася у нього з поважних причин. Суму неустойки, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд розраховує за період з 01 листопада 2008 року по 31 травня 2014 року ( з моменту виникнення заборгованості по кінцеву дату зазначену позивачкою в позові). З огляду на викладене, розмір неустойки в зв'язку з простроченням сплати аліментів на утримання дитини за цей час складає 135 240 гривень 02 копійки. Вказану неустойку в сумі 135 240 грн. 02 копійки слід стягти з відповідача на користь [PERSON], а також на підставі ст.ст.80, 88 ЦПК України судовий збір в сумі 1 352,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved