Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.03.2015 року з [PERSON] на її користь вирішено стягувати аліменти на сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн. щомісячно на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття. Вказує, що у зв'язку із збільшенням розміру аліментів на законодавчому рівні сплачувана відповідачем сума аліментів недостатня для повноцінного забезпечення дітей, а тому змушена звернутися до суду з позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів. Просить суд постановити рішення, яким збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, просить стягнути з відповідача судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явилися, подавши заяви про слухання справи у їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач щодо стягнення з нього аліментів у запропонованому позивачем розмірі не заперечує. А відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.03.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн. щомісячно на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд приймає до уваги доводи позивача, що з моменту винесення судового рішення змінилось законодавство в частині стягнення аліментів, неодноразово підвищувався розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відтак погіршилося матеріальне становище дитини. При зміні розміру аліментів суд враховує положення ст. 141 СК України, згідно яких мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, зокрема, утримання дітей, як матір'ю, так і батьком. За таких обставин, суд вважає за можливе змінити розмір аліментів на дітей сторін до 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку суду вказаний розмір аліментів забезпечить дітям належний та достатній рівень матеріального утримання, який відповідає встановленому законодавством розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. При наявності у позивача доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, позивач не позбавлена можливості заявити вимогу про збільшення розміру аліментів. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 640,00 грн. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Разом з тим, суд вважає, що попередній виконавчий лист по справі слід відкликати.

Outcome: approved