Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Стягнути з відповідача на її користь витрати. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебували у шлюбі від 05.08.2013 року. Від даного шлюбу у них є син [PERSON], [INFO], який на даний момент проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. 19 березня 2018 року шлюб між ними розірвано, живуть окремо. Спершу відповідач хоч інколи передавав дитині незначні кошти, а протягом останього року він ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 СК України обов'язку утримувати свою неповнолітню дитину. Дитина повністю знаходиться на її утриманні. Досягнути домовленості з відповідачем добровільно виконувати свої обов'язки по утриманню дитини не вдалося. Відповідач не являється інвалідом, знаходиться у працездатному віці, працює за кордоном на сезонних роботах, а тому має можливість утримувати дитину, і з цих підстав вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. У зв'язку з тим, що відповідач не має постійного заробітку, на підставі ст. 184 СК України просить стягувати аліменти з відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно. Позивачка в судове засідання не прибула, від неї поступила заява про розгляд справи за її відсутності, де вона зазначила, що позов підтримує. Відповідач в судове засідання на виклик не з'явився, причину своєї неявки суд не повідомив, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоч про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, про що свідчать рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (а.с. 83). Відзив та заперечення проти позову від відповідача не надходили, тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов належить до часткового задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції , передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст. 183 СК України визначено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Про те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі і від спільного проживання у них народився [INFO] року син [PERSON] свідчать матеріали справи - копія рішення Долинського районного суду від 19.03.2016 року, справа №: 343/13/18 (а.с.12), копія свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 03.06.2014 року (а.с.11). В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі шлюб розірвано, неповнолітня дитина перебуває на утриманні позивачки, з якою проживає. Відповідач на даний час офіційно не працює та не має стабільного доходу. Оскільки відповідач працює за кордоном на сезонних роботах, офіційно не працевлаштований та немає постійного доходу та регулярного заробітку, то суд, враховуючи обставини визначені ст.182 СК України і роз'яснення, що містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача, те, що він офіційно не працевлаштований, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 2000 гривень щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON] Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України. В задоволені позовної вимоги в частині стягнення з відповідача витрат відмовити, оскільки позивачкою не надано суду жодних доказів про оплату нею даних витрат. На підставі ст. ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved