Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач, ПАТ «КБ «Приват Банк» звернувся до суду з вищевказаним позовом, з урахуванням його уточнень, в якому просив : звільнити з-під арешту, накладеного згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА 007050 від 01.03.2010 р. Жовтневим відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, а саме: автомобіль марки DAEWOO, модель: NЕХІА, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]; звільнити з-під арешту, накладеного 21.09.2011 року Комінтернівським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції зареєстрованого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 11630389 від 21.09.2011 р., а саме: автомобіль марки DAEWOO, модель: NЕХІА, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]; зобов'язати Комінтернівський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції внести до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відповідні записи про зняття арешту з автомобіля марки DAEWOO, модель: NЕХІА, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.12.2010 року в рахунок погашення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором у розмірі 132110,96 грн. звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль марки DAEWOO, модель: NЕХІА, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] , шляхом продажу вказаного автомобіля позивачем з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова №2-13841/2010 від 21.02.2011 р. було накладено арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить [PERSON] , в тому числі на заставне майно банку. Жовтневим відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції було накладено арешт на заставне майно банку. Арешт накладено згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА 007050 від 01.03.2010 р. Вищезазначені обтяження відображаються у відповіді Державної автоінспекції у Харківській області № 52/10564 від 22.11.2013 р. 21.09.2011 р. Комінтернівським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції було накладено арешт на все майно боржника, в тому числі і на заставне майно банку. Арешт накладено згідно постанови про відкриття виконавчого провадження , № 28811924 від 04.09.2011 р. зареєстрований в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 11630389 від 21.09.2011 р. Вищезазначене обтяження зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується витягом з державного реєстру обтяжень рухомого майна за № 42321499 від 28.10.2013 року . Позивач вважає, що в даному випадку право застави у банку виникло з 07.08.2007 року, а постанова винесена 04.09.2011 року , тобто пізніше ніж укладено договір застави. Тому виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів , які не є заставодержателями. В судове засідання представник позивача не з,явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON], представники відповідачів Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції та Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в судове засідання не з,явилися, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №DN81AR03110292 від 07.08.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 76649.66 грн. Відповідно до умов договору [PERSON] передав в заставу ПАТ КБ «ПриватБанк» автомобіль марки DAEWOO, модель: NЕХІА, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]; У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором у [PERSON] виникла прострочена заборгованість. Відповідно до рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.12.2010 року в рахунок погашення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором №DN81AR03110292 від 07.08.2007 року у розмірі 132110,96 грн. звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль марки DAEWOO, модель: NЕХІА, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] , шляхом продажу вказаного автомобіля позивачем з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова №2-13841/2010 від 21.02.2011 р. було накладено арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить [PERSON], в тому числі на заставне майно банку. Постановою державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 01 березня 2010 року накладено арешт на все майно , що належить [PERSON] в межах суми стягнення , в тому числі на заставне майно та оголошено заборону на його відчуження. Як вбачається з витягу з державного реєстру обтяжень рухомого майна за № 42321499 від 28.10.2013 року , 21.09.2011 р. Комінтернівським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції було накладено арешт на все майно боржника, в тому числі і на заставне майно банку. Арешт накладено згідно постанови про відкриття виконавчого провадження , № 28811924 від 04.09.2011 р. зареєстрований в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 11630389 від 21.09.2011 р. Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. В даному випадку право застави у ПАТ КБ «ПриватБанк» виникло, як зазначено вище, - 07.08.2007 р., а постанова була винесена 04.09.2011 р., тобто пізніше ніж було укладено договір застави. Крім того, згідно ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вищий пріоритет на заставлене майно має ПАТ "ПриватБанк". Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999р. та ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: - виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення на заставне майно можу бути звернено у разі: - виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; - коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з - під арешту. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту. Таким чином, аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» законні та обґрунтовані , а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved