Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, пов`язаної з виплатою страхового відшкодування в розмірі 11441,42 гривень та судових витрат у справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.02.2015 р. між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 28-0102-15-00019, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Infiniti» д.н. [NUMBER] . 29.04.2015 р. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mercedes Benz» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Infiniti» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що належить [PERSON] . Дана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія [PERSON] , що підтверджується постановою Подільського районного суду м.Києва від 22.05.2015 р. Позивач посилається на те, що за зверненням власника пошкодженого транспортного засобу на виконання умов Договору страхування, ПрАТ «СК «Українська страхова група» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 63166,27 гривень. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Mercedes Benz» д.н. [NUMBER] була застрахована ПрАТ «СК «Україна» на підставі полісу № [NUMBER] , позивач звернувся до страхової компанії з вимогою про виплату страхового відшкодування. ПрАТ «СК «Україна» сплатила на користь ПрАТ «СК «Українська страхова група» страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика в розмірі 49500 гривень. В досудовому порядку відповідачем було відшкодовано позивачу шкоду, пов`язану з виплатою страхового відшкодування в розмірі 2224,85 гривень. На підставі положень ст.1194 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача різницю між сплаченим позивачем страховим відшкодуванням, що становить вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та сплаченим ПрАТ «СК «Україна» страховим відшкодуванням, що становить 11441,42 гривня. 23.11.2018 р. Голосіївським районним судом м.Києва відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Представником позивача подана заява про розгляд справи у відсутність представника страхової компанії та надана згода на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про місце і час судового розгляду повідомлялась у спосіб, передбачений ст.128 ЦПК України. Судова повістка повернулась до суду без вручення за закінченням терміну її зберігання. На підставі положень ст.280 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.02.2015 р. між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 28-0102-15-00019, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Infiniti» д.н. [NUMBER] . 29.04.2015 р. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mercedes Benz» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Infiniti» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що належить [PERSON] . Відповідно до постанови Подільського районного суду м.Києва від 22.05.2015 р. [PERSON] визнано винною у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Власник пошкодженого транспортного засобу звернувся до ПрАТ «СК «Українська страхова група» з заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі страхових актів № ДККА-44245 від 14.05.2015 р. та № ДККА-44245/1 від 29.05.2015 р. власнику пошкодженого транспортного засобу сплачено страхове відшкодування в розмірі 51724,85 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 9293 від 14.05.2015 р. та в розмірі 11441,42 гривні, що підтверджується випискою з банку за період з 29.05.2015 р. по 31.05.2015 р. Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завдані збитки. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Як закріплено ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов"язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. Як встановлено судом, на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Mercedes Benz» д.н. [NUMBER] була застрахована ПрАТ «СК «Україна» на підставі полісу № АІ3758139 . Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Судом встановлено, що відповідно до положень ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «СК «Україна» сплатила на користь ПрАТ «СК «Українська страхова група» страхове відшкодування в розмірі ліміту відповідальності страховика - 49500 гривень. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою про відшкодування завданих збитків. В досудовому порядку відповідачем було відшкодовано позивачу шкоду, пов`язану з виплатою страхового відшкодування в розмірі 2224,85 гривень. На момент розгляду справи суду не надано доказів щодо виконання відповідачем свого обов`язку по відшкодуванню шкоду, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 11441,42 гривень. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, з огляду на що, позов про стягнення з відповідача шкоди, пов`язаної з виплатою страхового відшкодування в розмірі 11441,42 гривень підлягає задоволенню в повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України і вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved