Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем. [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . Сімейне життя у них з відповідачем не склалося, вони проживають окремо. Дочка проживає з нею і перебуває на її утриманні, що стверджується довідкою про склад сім`ї . На даний час вона не має можливості працювати, оскільки здійснює догляд за п`ятимісячною дочкою. Забезпечує їх з дочкою матеріальні потреби за рахунок соціальних виплат. Крім того, в утриманні дитини допомагають її батьки. Оскільки на даний час вона не працює, відповідач допомагати в утриманні дитини не бажає, вони з дочкою опинилася у скрутному матеріальному становищі. Їй одній важко самостійно утримувати їх з відповідачем дочку [PERSON] . Відповідач є працездатним. Він офіційно працевлаштований в Республіці Польща, однак часто змінює робочі місця. У відповідача є дитина від першого шлюбу. Вона вважає, що відповідно до ст. 183 СК України, відповідач повинен сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частки від своїх доходів на утримання дочки щомісяця на її користь. На її думку дане прохання є справедливим, оскільки сума аліментів, які вона просить стягувати, приблизно відповідає половині суми, які вона витрачає щомісяця на дочку. Просить стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки від усіх доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі заяви до суду до досягнення дочкою повноліття. Рішення в частині виплати аліментів за перший місяць просить допустити до негайного виконання. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити з підстав, наведених у ньому, пояснила, що аліменти на дитину від першого шлюбу не присуджували, а відповідач, під час спільного проживання в Польщі самостійно висилав гроші бувшій дружині, однак відомостей про неї в позивачки немає. Вони офіційно не розлучені, але разом не проживають і їй не відомо чим тепер займається відповідач. Просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] двічі 26.02.2020 р. та 24.03.2020 р. в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, через оголошення на сайті суду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком обох батьків. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки позивачкою не надано доказів можливостей відповідача сплачувати аліменти в розмірі зазначеному в позові, позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Позивачка перебуває в шлюбі з відповідачем. 18.11.2018 року вони зареєстрували шлюб у виконкомі Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області, актовий запис № 63, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 2). [INFO] у них народилася дочка [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану міста Слупськ Поморського воєводства Республіки Польща (а.с. 3-6). Сторони проживають окремо. Дочка проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні, що стверджується довідкою Гніванського КП "Гніваньводопостач" № 3563 від 02.12.2019 р. (а.с. 17). Позивачка не працює, так як доглядає за дитиною, якій виповнилось вісім місяців. Відповідач працездатний, інших утриманців немає, а тому взмозі приймати участь в утриманні дитини. За наведених обставин, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: approved