Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, просить суд стягнути з [PERSON] (відповідач) на користь [PERSON] (позивач), аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошові сумі 800 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з 06 жовтня 2009 року сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Недригайлівського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 48. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. У зв`язку з тим, що спільне життя між сторонами не склалося, у них різні погляди, втрачено почуття любові та взаємоповаги, подружні стосунки не підтримуються, позов про розірвання шлюбу перебуває на розгляді в суді, а також, у зв`язку з неприйманням відповідачем участі в утриманні їх спільної дитини, позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина, до досягнення ним повноліття у розмірі 800 грн., щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні до початку розгляду справи по суті заявив про зміну розміру позовних вимог та просив стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 550,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні після зміни розміру позовних вимог позов визнав повністю. У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши матеріали справи, пересвідчившись, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06.10.2009 року, шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Недригайлівського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 48, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а. с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], який народився [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] (а. с.6). Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю, самостійного заробітку не має, відповідач є його батьком, працездатний, має мінливий, нерегулярний дохід, що повністю визнається останнім, то відповідно до ст. 180 СК України, суд вважає за необхідне стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина до досягнення останнім повноліття у розмірі 550 грн. на його утримання щомісячно. Згідно ст. 367 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved