Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

У жовтні 2020\~р. [PERSON] звернувся з заявою, у якій просить визнати [PERSON] , який народився [INFO] , недієздатним, встановити над ним опіку та призначити його [PERSON] , опікуном [PERSON] , посилаючись на те, що останній є його рідним братом і є інвалідом ІІ групи з дитинства, перебуває на обліку в психіатричному диспансері Бердичівської районної лікарні, потребує постійного стороннього догляду. Ухвалою від 09.11.2020\~р. призначено судово-психіатричну експертизу та зупинено провадження у справі на час її проведення. Ухвалою від 23.02.2021\~р. провадження у справі поновлено. Виконавчий комітет Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області своєї позиції щодо заяви не повідомив. Судом з`ясовано, що [PERSON] народився [INFO] у с.\~С.Солотвин Бердичівського району Житомирської області, що підтверджується його паспортом. [PERSON] є інвалідом з дитинства, з 07.02.2019\~р. йому встановлена ІІ група інвалідності на строк до 01.03.2022\~р., що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 15.02.2019\~р. У консультативному висновку спеціаліста від 04.08.2003\~р. Житомирської обласної психіатричної лікарні №\~1 зазначено, що [PERSON] має діагноз "помірна розумова відсталість (імбецильність) з порушенням поведінки, нетримання сечі, розлад розвитку мови". У медичному висновку №\~23 від 01.08.2005\~р. вказано, що [PERSON] має помірно виражену розумову відсталість з порушенням розвитку мови. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №\~33-2021\~р. від 10.02.2021\~р.: \~ [PERSON] на даний час виявляє клінічні ознаки помірної розумової відсталості в ступені не різко вираженої імбецильності з емоційно-вольовою нестійкістю, з приводу даного захворювання психіатричною МСЕК визнаний інвалідом ІІ групи дитинства; \~ступінь наявної у [PERSON] розумової відсталості настільки виражена, що позбавляє її здатності в даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно з частиною першою статті 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що [PERSON] як такий, що внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатний даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, підлягає визнанню недієздатним. Частиною першою статті 41 Цивільного кодексу України передбачено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Частиною першою статті 300 Цивільного процесуального кодексу України визначено , що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Аналогічна за змістом норма міститься у статті 60 Цивільного кодексу України. Таким чином над [PERSON] має бути встановлено опіку та призначено опікуна. Суд, беручи до уваги подання від 26.02.2021\~р. №\~243 Виконавчого комітету Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області, зважаючи на відсутність відомостей, які у відповідності до статті 64 Цивільного кодексу України є перешкодами для призначення особи опікуном, враховуючи положення статті 63 Цивільного кодексу України щодо вимог до особи, яка може бути призначена опікуном, призначає [PERSON] опікуном [PERSON] . Відповідно до частини шостої статті 300 Цивільного процесуального кодексу України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Зважаючи на наведене, Суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, при цьому Суд визначає строк дії рішення два роки з дня набрання ним законної сили.

Outcome: approved