Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

У вересні 2016 року, відповідно до статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження голови Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, [PERSON], [PERSON] звернулися до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] районної в місті Донецьку ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Восьма Харківська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно, в подальшому уточнивши свої позовні вимоги, в якій просили суд визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON], який помер 09 червня 2002 року; визнати за [PERSON] право власності на 7/8 частин квартири [ADDRESS] та на недоотриману пенсію в сумі 18\~393 (вісімнадцять тисяч триста девяносто три) грн. 60 коп. в порядку спадкування після смерті [PERSON] Іванівни, яка померла 22 листопада 2015 року. В обґрунтування позову позивачі посилалися на те, що 14 березня 2016 року до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 22 листопада 2015 року, звернувся позивач [PERSON] - онук спадкодавиці. Також, до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори звернулася і [PERSON] для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частку у праві спільної власності на квартиру [ADDRESS]. Однак, постановою державного нотаріуса Восьмої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] від 11 листопада 2016 року позивачам було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з неможливістю встановити осіб, що фактично прийняли спадщину після [PERSON], не звертаючись з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори, крім того, неможливо запросити бюро технічної інвентаризації м. Донецька, яке свого часу зареєструвало право власності на квартиру, та законодавством не передбачено заведення більш ніж однієї спадкової справи після померлої особи. Таким чином, позивачі позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в інший спосіб, окрім як за рішенням суду. У судове засідання позивачі не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] районної в місті Донецьку ради в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини не явки, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Відомостей про неможливість зявитися в судове засідання представник відповідача суду не надав. Суд, на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Представник третьої особи Восьмої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У судовому засіданні встановлено, що 14 березня 2016 року до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 22 листопада 2015 року, звернувся позивач [PERSON] - онук спадкодавиці. Також, до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори звернулася і [PERSON] для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частку у праві спільної власності на квартиру [ADDRESS]. Однак, постановою державного нотаріуса Восьмої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] від 11 листопада 2016 року позивачам було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з неможливістю встановити осіб, що фактично прийняли спадщину після [PERSON], не звертаючись з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори, крім того, неможливо запросити бюро технічної інвентаризації м. Донецька, яке свого часу зареєструвало право власності на квартиру, та законодавством не передбачено заведення більш ніж однієї спадкової справи після померлої особи. Як встановлено в судовому засіданні, на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № 4607 від 06 травня 2000 року, виданого Представництвом фонду державного майна України в м. Донецьку, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової у рівних долях власності належала квартира [ADDRESS]. 09 червня 2002 року помер [PERSON], після смерті якого залишила спадщина у вигляді 1/4 квартири [ADDRESS], а також грошових внесків з відповідними відсотками та компенсаційними виплатами, що зберігаються на рахунках № 10736 у філії [PERSON] відділення Ощадбанку № 5403/031 м. Донецька, № 25060 у філії Ленінського відділення Ощадбанку № 3111/099 м. Донецька. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] - дружина померлого, та [PERSON] - син померлого. У встановлений законом строк, [PERSON] від свого імені та в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернулася до П'ятої Донецької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] 11 грудня 2002 року державним нотаріусом П'ятої Донецької державної нотаріальної контори [PERSON] [PERSON] та [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові внески з відповідними відсотками та компенсаційними виплатами, що зберігаються на рахунках № 10736 у філії [PERSON] відділення Ощадбанку № 5403/031 м. Донецька, № 25060 у філії Ленінського відділення Ощадбанку № 3111/099 м. Донецька, які належали померлому [PERSON] на підставі ощадних книжок, виданими цими відділеннями Ощадбанку. Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 квартири [ADDRESS] у встановленому законом порядку позивачами отримано не було. 24 червня 2010 року помер [PERSON], після смерті якого залишила спадщина у вигляді 1/4 квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] - дружина померлого, та [PERSON] - дочка померлого, які прийняли спадщину фактично, однак не встигли оформити свої спадкові права. 22 травня 2013 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з 1/4 частки квартири [ADDRESS], яка належала спадкодавиці особисто, та 1/8 частки зазначеної квартири, яку вона прийняла після смерті батька [PERSON], який помер 24 червня 2010 року, але не встигла оформити свої спадкові права. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є [PERSON] - мати померлої, яка прийняла спадщину фактично, однак не встигла оформити свої спадкові права. 22 листопада 2015 року померла [PERSON]. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач [PERSON]. [PERSON] є спадкоємцем за законом по право представлення відповідно до ст. ст. 1261, 1266 ЦК України, як онук спадкодавиці замість свого батька - сина спадкодавиці - [PERSON], який помер 09 червня 2002 року. Спадкодавиці [PERSON] належала частка у праві спільної власності на квартиру [ADDRESS], з яких 1/4 частка належала спадкодавиці особисто, крім того вона фактично прийняла по спадщині частки після чоловіка [PERSON], який помер 24 червня 2010 року, та своєї дочки [PERSON], яка померла 22 травня 2012 року, в розмірі 1/2 частини, але не встигла оформити свої спадкові права. Крім того, згідно довідки Шевченківського відділу обслуговування громадян [PERSON] об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області за № 366 від 06.06.2016 року, розмір недоотриманої пенсії пенсіонерки [PERSON], яка померла 22 листопада 2015 року, складає 18 393,60 грн. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), як зазначено у статті 1216 ЦК України. Стаття 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до статті 1256 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У частині 2 статті 1274 ЦК України зазначено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Стаття 1296 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження. Таким чином, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON], який помер 09 червня 2002 року, та визнати за [PERSON] право власності на 7/8 частин квартири [ADDRESS] та на недоотриману пенсію в сумі 18\~393 (вісімнадцять тисяч триста девяносто три) грн. 60 коп. в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 22 листопада 2015 року.

Outcome: approved