Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником будинку № 112-а, який розташований по вул. Партизанська в м.Маріуполі Донецької області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.11.2013 року. У вказаному будинку також зареєстрований [PERSON], який за вказаною вище адресою тривалий час 1997 року не проживає, не сплачує комунальні послуги та не приймає участі в утриманні будинку. В будинку не знаходиться ніяких особистих речей відповідача. Позивачка просила визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Партизанська, буд.112-а. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала вимоги, просила позов задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 17.04.2018 року прийнято рішення проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до свідоцтва на право на спадщину за заповітом від 13.11.2013 року, посвідчений державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 3-847, спадкова справа № 593/20132, житловий будинок № 112-а, який розташований по вул. Партизанська в с. Сартана м. Маріуполя Донецької області належить [PERSON]. З викладеного суд дійшов висновку про те, що позивачка є власницею будинку № 112-а, який розташований по вул. Партизанська в м.Маріуполі Донецької області, а отже, наділена повноваженнями звернення до суду з будь-яких питань, що пов'язані з володінням та користуванням цим майном. З довідки № 3204 від 07.12.2017 року виданої Виконавчим комітетом Сартанської селищної ради, вбачається, що у будинку 112-а по вул. Партизанська в с. Сартана м. Маріуполя зареєстрованими значаться [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З письмових матеріалів справи, а саме інформації наданої Центром надання адміністративних послуг за № 0312-0370 від 18.01.2018 року вбачається, що в будинку 112-А по вул. Партизанська в с. Сартана м.Маріуполя зареєстрованим значиться відповідач по справі [PERSON], [INFO], з 05.03.1999 року. Згідно акту від 21.12.2017 року, складеного квартальною вулиці Партизанська с. Сартана м. Маріуполя встановлено, що відповідач по справі зареєстрований [INFO] розташованому по вул. Партизанська в с. Сартана м. Маріуполя, однак не проживає за вказаною адресою з 1997 року по теперішній час, а мешкає в [ADDRESS]. Свідки [PERSON] та [PERSON] у наданих суду поясненнях підтвердили, що [PERSON] в будинку № 112-А розташованому по вул. Партизанська в м. Маріуполі, не мешкає з 1997 року, місцезнаходження його їм не відоме. [PERSON] ст. 71 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі наведеного суд дійшов висновку про те, що оскільки відповідач не проживає [INFO] розташованому по вул. Партизанська в с. Сартана м. Маріуполя, понад десять, він втратив право користування цим житловим приміщенням.

Outcome: approved