Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Публічне акціонерного товариства "ДТЕК Крименерго" в особі структурного підрозділу Бахчисарайський район електричних мереж звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 3885,33 грн. та судового збору. Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами був укладений договір про користування електричною енергією. У порушення умов укладеного договору відповідач не сплачує вартість спожитої електричної енергії, внаслідок чого з 01.01.2013р. за нею утворилась заборгованість, яка станом на 01.09.2013р. становить 3885,33 грн. В ході судового розгляду справи відповідач [PERSON] була замінена на належного - [PERSON] В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Янус С.І. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд задовольнити останні. Відповідач до судового засідання не з'явилась. Про причини неявки суд не повідомила. Про день та час судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується її особистим підписом в розписці-повідомленні. В минулому судовому засіданні відповідачка проти позовних вимог заперечувала, посилаючись на те, що в домоволодінні був несправний лічильник, у зв'язку із чим вона звернулась до підприємства позивача з заявкою про його повірку та заміну. На думку відповідачки у зв'язку з несправністю лічильника фіксувалось велике споживання електричної енергії, хоча фактично останнє було відсутнє. Зазначала, що після заміни лічильника в липні 2013 року обсяг спожитої електричної енергії значно зменшився, відповідно відсутні підстави для погашення заборгованості за показаннями несправного на думку відповідача лічильника. При цьому відповідачка додатково зазначала, що [PERSON], з якою укладався договір про користування електричною енергією, є її матір'ю, остання по [ADDRESS] не проживає з 2008 року. З того часу в будинку весь час проживала відповідачка зі своєю сім'єю та саме вона сплачувала вартість спожитої електричної енергії. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд встановив наступне. [PERSON] зареєстрована та проживає в будинку по [ADDRESS]. При цьому власником домоволодіння значиться [PERSON] (мати [PERSON]), з якою укладався договір про користування електричною енергією від 01.02.2000р. та на ім'я якої відкритий особовий рахунок [NUMBER] (а.с.6-7). З 2008 року у вказаному будинку проживає [PERSON] зі своєю сім'єю; її мати проживає окремо, про що зазначалось відповідачкою в судових засіданнях. При цьому відповідачка не заперечувала факт надання їй послуг з електропостачання зазначеного вище будинку та пояснювала, що до січня 2013 року сплачувала вартість спожитої електричної енергії. Відповідно до п.19 Правил користування електричною енергією для населення (далі ПКЕЕН) розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюються за діючими тарифами для населення на підставі фактичних показань приладу обліку. Плата за спожиту протягом місяця електроенергію здійснюється не пізніше 10 числа наступного місяця (п.20 ПКЕЕН). Пунктом 42 ПКЕЕН встановлено, що споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Як вбачається з витягу з особового рахунку (а.с.3-5), починаючи з січня 2013 року відповідачка перестала у повному обсязі оплачувати спожиту електричну енергію, внаслідок чого станом на 01.09.2013р. за нею утворилась заборгованість в сумі 3885,33 грн. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За таких обставин, суд доходить до висновку, що факти споживання відповідачем електричної енергії та не оплати вартості останньої підтверджується матеріалами справи, не заперечувались відповідачкою в судових засіданнях, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому суд критично ставиться до посилань відповідачки на те, що оскільки лічильник був несправний, показання останнього не можуть бути прийняті як належні для здійснення розрахунку заборгованості. Суд виходить з того, що після звернення 20.06.2013р. з заявкою до Бахчисарайського РЕМ, 05.07.2013р. працівниками позивача був складений акт-повідомлення про направлення на експертизу лічильника електроенергії фізичної особи, якій був складений у присутності [PERSON] (чоловік відповідачки) та підписаний останнім. У вказаному акті-повідомленні міститься повідомлення, що експертиза буде проведена о 9:30 10.07.2013р. по вул.Трансформаторна,3 у м.Сімферополі, куди й запрошувався споживач. Згідно з актом №2107 від 15.07.2013р. проведення експертизи, складеним комісійно внаслідок проведеної експертизи, лічильник був визнаний придатним. При цьому споживач при проведенні експертизи присутній не був. Відповідачем не було наведено суду жодної обставини, за якої суд не повинен приймати до уваги результати проведеної експертизи лічильника, а також обставин, що б викликали сумніви у правомірності наданого висновку. За наданими суду відомостями, 27.08.2013р. даний прилад обліку пройшов повторну перевірку, 28.11.2013р. направлений до обмінного фонду Керченського РЕС та 14.01.2014р. встановлений абоненту [PERSON] ([ADDRESS]). Наведені обставини також свідчать про відсутність несправностей лічильника. Слід також зазначити, що як вбачається з витягу з особового рахунку [NUMBER], в порівнянні показників за період до 20.07.2012р. (дати, коли був встановлений лічильник) та після 20.07.2012р. показання спожитої електричної енергії суттєво не змінились. При цьому в судових засіданнях відповідачка не заперечувала той факт, що займається фермерським господарством, тримає корів, надоєння яких здійснює за допомогою механічних приладів. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 229,40 грн. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст.525, 526 ЦК України, ст.ст. 1, 26 Закону України «Про електроенергетику»,

Outcome: approved