Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідачки про виселення. Представником Позивача в позовній заяві зазначено, що він не заперечує проти розгляду справи у відсутності уповноваженого представника та винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не сповістила, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчить конверт з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, який повернувся на адресу суду з відміткою поштового органу "за закінченням терміну зберігання", а тому суд згідно вимог ст.280 ЦПК України проводить розгляд справи в заочному порядку. Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне. ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 04.02.2008р. уклали кредитний договір №IFIWGA00000281. Відповідно до п. 8.1 кредитного договору Банк зобов'язався надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 48800.00 доларів США строком до 04.02.2028р., а відповідачка зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 08.02.2008р. уклали договір іпотеки №IFIWGA00000281 Згідно з п. 33.3 договору іпотеки відповідачка надала іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 59,85, житловою площею 29,50 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачці на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Свої зобов'язання за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит в розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідачка не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідачка зобов'язання за Кредитним договором не виконала. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та 02.06.2014 року суд виніс рішення звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру загальною площею 59,85, житловою площею 29,50 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.109 ЖК України Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Таким чином, відповідачка, яка зареєстрована в квартирі та усі інші мешканці підлягають виселенню з квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Позов підлягає задоволенню, оскільки вимога Банку про виселення, не суперечить ст.109 ЖК України яка вказує що всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Крім того, відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Також, договором іпотеки, укладеним між відповідачкою та позивачем, передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотеко держателя письмової згоди на такі дії. Іпотекодержатель не надав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, тому реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов договору та ст. 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд своїм рішенням може висилити мешканців житлового будинку, оскільки іпотекодержатель направляв письмову вимогу про звільнення житлового будинку. При задоволенні позову, з відповідача слід стягнути на користь Банку судовий збір сплаченей Банком при зверненні до суду - в сумі1600грн.

Outcome: approved