Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» звернулися з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу. Ухвалою Деснянського районного суму м. Києва від 10.07.2018 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву. Ухвалою Деснянського районного суму м. Києва від 09.08.2018 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.03.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Країна» та [PERSON] укладено Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/9515808, відповідно до якого було застраховано транспортний засіб «Daewoo Lanos», реєстраційний номер [NUMBER]. 30.10.2016 року о 23 год. 10 хв. в м. Києві по вул. Закревського, 47 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Daewoo Lanos» д.з.н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Chery Amulet\~» д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Постановою Деснянського районного суду м. Києва [PERSON] визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулася [PERSON], яка є власником автомобіля Chery Amulet\~» д.н.з. [NUMBER]. Згідно ремонтної калькуляції № 3990 від 07.11.2016р. вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 6827,27грн. На підставні даної заяви було складено страховий акт 49/42015/3.2.29 від 12.04.2017 року. На підставі вище зазначеного страхового акту ПАТ «СК «Країна» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 6 526,06грн. Після виплати страхового відшкодування до позивача перейшло право регресної вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, що змушує ПАТ «СК «Країна» звернутись з даним позовом до суду. Представник позивача Сергутін В.А. в судовому засіданні 13.09.2018 року та 05.11.2018 року позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнит, 06.12.2018 року до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'явивився, про дату, час та місце розгляду справи своєчасно сповіщений у встановленому законом порядку, а саме судовою повісткою, направленою рекомендованим листом за адресою реєстрації місця проживання та повідомлявся через офіційний веб-портал «Судова влада України». Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У зв'язку з чим, суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ст.128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 26.03.2016 року між Публічним акціонерним товариством «страхова компанія «Країна» та [PERSON] укладено Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/9515808, відповідно якого було застраховано транспортний засіб «Daewoo Lanos» д.з.н [NUMBER]. 30.10.2016 року о 23 год. 10 хв. в м.Києві по вул. Закревського, 47 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля за участю автомобіля «Daewoo Lanos» д.з.н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Chery Amulet\~» д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] що підтверджується Довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №3016307362192582. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 09 грудня 2016 року встановлено, що 30.10.2016 року о 23 год. 10 хв. [PERSON] керуючи автомобілем «Daewoo Lanos» д.з.н [NUMBER] в м. Києві по вул. Закревського, 47 в стані алкогольного сп'яніння, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Chery Amulet\~» д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого відбулося пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 2.9А, 13.1 ПДР України. У зв'язку із вказаним вище [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. 26.12.2016 року [PERSON], яка є власником автомобіля «Chery Amulet » д.н.з. [NUMBER] звернулася з заявою до ПАТ «СК «Країна» на виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку. Згідно з ремонтної калькуляції № 3990 від 07.11.2016р. вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 6 827,27грн. Потерпілій [PERSON], яка є власником автомобіля «Chery Amulet » д.н.з. [NUMBER] було виплачено страхове відшкодування в розмірі 6526,06грн, що підтверджується Страховим актом від 12.04.2017р. Згідно із ст. 16 Закону України «Про страхування» - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування", Страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Згідно з п. в ч. 1 ст. 38 Закону України «Про страхування» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником. Оскільки суд установив, що зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача [PERSON] який на момент транспортної пригоди був в алкогольному сп'янінні, що підтверджується Постановою Деснянського районного суду м.Києва від 09.12.2016 року, то саме він зобов'язаний відшкодувати заподіяні збитки. З положень ст. 993 ЦК України убачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову ПАТ «СК «Країна» у повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 1762грн.

Outcome: approved