Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання в порядку спадкування за законом права власності на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позову вказував, що він є сином померлої [INFO] року [PERSON] та її єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який все життя проживав разом із останньою. Померла [PERSON] була членом ЖБК «Оболонь-3» та повністю сплатила суму пайового внеску за квартиру [ADDRESS] і, відповідно, стала власником помешкання. При цьому, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру. Таким чином, вказуючи про відсутність необхідності реєстрації права власності на кооперативну квартиру у члена кооперативу за законодавством, чинним на час внесення пайового внеску, просив про задоволення позовних вимог. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Представник Київської міської ради в судове засідання не з»явився, подали до суду письмові пояснення та клопотання про розгляд справи за їх відсутності у яких просили прийняти рішення згідно чинного законодавства на підставі наданих доказів. Представник Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причин неявки до суду не повідомили. Представник позивач не заперечувала щодо розгляду справи за відсутності осіб, які не з»явилися до суду. З огляду на зазначене, суд вважає можливим проведення судового засідання та винесення рішення за відсутності представників Київської міської Ради та Головного територіального управління юстиції у м. Києві, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступне. Померла [PERSON] була членом ЖБК «Оболонь-3» на підставі рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 20.11.1978 року та 25.01.1992 року повністю сплатила суму пайового внеску за квартиру [ADDRESS], що підтверджується довідкою ЖБК «Оболонь-3» від 15.09.2009 року №40/09. У відповідності до ст. 13 Закону України «Про власність», який набув чинності 15.04.1991 року, об»єктами права індивідуальної власності є, крім іншого, жилі будинки та квартири. За ст. 15 цього ж Закону член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. Згідно ч.4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03.08.2004 року визнаються дійсними у разі відсутності їх держаної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов»язкової реєстрації прав. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки законодавство на час повної виплати [PERSON] пайового внеску за кооперативну квартиру [ADDRESS] не вимагало реєстрації права власності на даний вид майна, остання набула та відповідно стала повноправним власником вказаної квартири. За ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] року, про що відділом реєстрації смерті у м. Києві зроблено актовий запис №1357. З матеріалів спадкової справи №177-2015 заведеної до майна померлої [INFO] року [PERSON] вбачається, що єдиним спадкоємцем за законом який звернувся з заявою про прийняття спадщини є син померлої [PERSON] З огляду на час відкриття спадщини, та положення п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, суд вважає необхідним застосовувати до спірних правовідносин чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року). [PERSON] є сином померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 13.04.1982 року. Відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) та з огляду на матеріали спадкової справи після смерті матері [PERSON] єдиним спадкоємцем першої черги за законом є її син [PERSON] У відповідності до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З долучених до матеріалів справи документів вбачається, що спадковою квартирою володіє та користується [PERSON] з часу відкриття спадщини, проживає та зареєстрований у вказаному помешканні з червня 1998 року. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року №4 "Про практику розгляду судами України справ про спадкування", яка була чинною і діяла на час відкриття спадщини, передбачений шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску, якщо ж у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який вступив в управління та володіння спадковим майном, суд вважає, що позовні вимоги доведені та обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи наведене та

Outcome: approved