Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

У березні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Автопаркінг-сервіс" (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачу на праві власності належать два машиномісця, які обслуговує позивач відповідно до договору про надання послуг. Проте, відповідач взяті на себе зобов'язання по сплаті вартості послуг не виконує. Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 4430,00 грн., пеню - 267,00 грн., 3 % річних з простроченої суми боргу - 272,29 грн. та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Договору № 1-4-11, 12-2/СТ6Б про надання послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилеглої території від 01.04.2010 р., відповідач передав позивачу на обслуговування місця [ADDRESS], які належать відповідачу на праві приватної власності. Пунктом 4.4., 4.5. вказаного договору передбачено, що відповідач зобов'язаний сплачувати позивачу за 2 місця 440 грн. на місяць не пізніше 25-го числа поточного місяця. Як вбачається із розрахунку, станом на 26.02.2014 р. заборгованість відповідача становить 4969,29 грн., яка складається із: боргу в розмірі 4430,00 грн., пені - 267,00 грн. та 3 % річних - 272,29 грн. (а.с.5). Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Пунктом 5.3. договору визначено, що при затримці оплати послуг у строк більше 10 (десяти) днів відповідач сплачує позивачу пен. в розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла на момент простроченя , за кожний день простроченя. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що надані позивачем послуги про утриманню машиномісць у підземній автостоянці відповідач належним не оплачує, а отже зобов'язаний повернути позивачу борг в розмірі 4969,29 грн. грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 243,60 грн. (а.с.1).

Outcome: approved