Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 22.12.2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування арешту, накладеного 22.04.2020 постановою державного виконавця Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Дащенка А.В. про арешт коштів боржника, при примусовому виконанні виконавчого листа Звенигородського районного суду Черкаської області №694/1345/17 від 12.03.2018 року та виконавчого листа №745/484/17 виданого Сосницьким районним судом Чернігівської області на грошові кошти [PERSON] , що знаходяться на його картковому рахунку № [NUMBER] (зарплатний) відкритому в Акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк». Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні державного виконавця Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 694/1345/17 виданого 12.03.2018 року Звенигородським районним судом Черкаської області, та виконавчого листа №745/484/17 виданого 24.09.2018 року Сосницьким районним судом Чернігівської області, про стягнення з [PERSON] на користь кредитної спілки «Істок» заборгованості за кредитним договором ДК2 -425 від 22.12.2016 року у розмірі 22857.28 грн. та 1600 грн. судового збору, а разом 24457.28 грн. та згідно виконавчого листа №745/484/17 від 24.09.2018 року стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь кредитної спілки «Істок» заборгованість за кредитним договором №ДК2 - 426 від 22.12.2016 року в розмірі 84652.86 грн. та судові витрати в сумі 1600.00. грн., а всього разом в розмірі 86252.86 грн. Вказана заборгованість перед кредитною спілкою «Істок» не сплачена. 25.04.2020 року позивачу стало відомо, що карткові рахунки, на які надходить заробітна плата заблоковано, а саме накладено арешт згідно постанови про арешт коштів боржника від 22.04.2020 року ВП №59991256, винесеної державним виконавцем Звенигородського МРВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області Дащенко A.B. Наклавши арешт на кошти позивача, що знаходяться на картковому рахунку № [NUMBER] (зарплатний), відкритому у АТ КБ «ПриватБанк», його фактично позбавили можливості отримувати заробітну плату розпоряджатися своєю заробітною платою, оскільки виходити на роботу та виконувати свої функції не має сенсу. Він звертався до державного виконавця Дащенко А.В., який роз`яснив, що відповідно до ч.5 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду, тому позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просить зняти арешт з коштів на рахунку № [NUMBER] (зарплатний) , відкритим в АТ КБ "ПриватБанк". Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 23.12.2020р. призначення судді не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2020 року справу передано для розгляду судді Звенигородського районного суду Сакун Д.І. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І. від 29.12.2020 відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач КС «Істок» був належно повідомлений про розгляд справи, що підтверджується поштовим повідомленням, яке міститься в матеріалах справи, з якого вбачається, що відповідач особисто отримав ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви, а також відповідач був повідомлений про розгляд справи шляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, однак, відзив до суду на позов не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представникам третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на боці відповідача: Акціонерне Товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Звенигородський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за адресою місцезнаходження, було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї, а також треті особи були повідомлені про розгляд справи шляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Отже, треті особи були вчасно повідомлені про місце розгляду справи, про визначений строк для надання пояснень щодо позову, однак пояснень щодо позову або відзиву до суду не надали. З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 12.09.2019 року постановою заступника начальника відділу Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Черкаській області Ткаченком А.В. відкрито виконавче провадження № 59991256 з примусового виконання виконавчого листа №745/484/17, виданого 24.09.2018 року Сосницьким районним судом Чернігівської області про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь КС «Істок» заборгованості за кредитним договором №ДК2-246 від 22.12.2016 року в сумі 84652,86 грн. та судових витрат в сумі 1600 грн. (а.с.16) 12.09.2019 року постановою заступника начальника відділу Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Черкаській області Ткаченком А.В. відкрито виконавче провадження № 59981765 з примусового виконання виконавчого листа №694/1345/17, виданого 12.03.2018 року Звенигородським районним судом Черкаської області про стягнення з [PERSON] на користь КС «Істок» заборгованості за кредитним договором №ДК2-425 від 22.12.2016 року в сумі 22857,28 грн. та судових витрат в сумі 1600 грн.(а.с.18) 22.04.2020 року постановою державного виконавця Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Дащенка А.В. об`єднано виконавчі провадження у зведене виконавче провадження за № 59991256 (а.с.15). 22.04.2020 року постановою державного виконавця Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Дащенка А.В. про арешт коштів боржника накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту або звернення стягнення на які заборонено законом, що належить боржнику [PERSON] ((а.с.14) Відповідно до довідки виданої Звенигородським будинком-інтернатом для інвалідів та престарілих від 31.08.2020 року №336-01/08 вбачається, що [PERSON] працює робітником ритуальних послуг у Звенигородському будинку-інтернаті для інвалідів та престарілих та отримує заробітну плату на рахунок АТ КБ Приват Банк [NUMBER] (а.с.20) Згідно довідки виданої АТ КБ «ПриватБанк» від 15.07.2020 року вбачається, що [PERSON] у АТ КБ ПриватБанк має картку з рахунком [NUMBER] , на яку отримує заробітну плату (а.с.21). Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закону) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно із ч.3 ст. 52 Закону не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.56 Закону встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Згідно із п.1 ч.4 ст.59 Закону підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Відповідно до ст. 68 Закону стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Про звернення стягнення на заробітну плату виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи. Згідно із ч.1 ст.69 Закону підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України. Із матеріалів справи випливає, що незгода позивача з діями державного виконавця ґрунтується на тому, що на його картковий рахунок [NUMBER] (на який здійснюється нарахування заробітної плати) накладено арешт у виконавчому провадженні. Зі змісту позову вбачається, що державний виконавець відмовляється зняти арешт з грошових коштів, які знаходяться на банківському рахунку, відкритому у AT КБ «ПриватБанк» на ім`я позивача. Приписами частини 1 статті 2, частини 2 статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 1 липня 1949 року № 95, ратифікованої Україною 4 серпня 1961 року, визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї. Заробітна плата в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого в тому числі стає стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в статях 3 та 43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях статей 97 Кодексу законів про працю України, статтях 15, 22, 24 Закону України «Про працю». Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Накладення арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав особи. ч.2 статті 48 Закону містить перелік коштів, на які забороняється звернення стягнення та накладення арешту, зокрема на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання. Тобто, рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати, є рахунком із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 916/73/19, від 10 жовтня 2019 року №916/1572/19, 17 січня 2020 року у справі № 340/1018/19. За таких обставин, державний виконавець мав вжити заходів для перевірки тієї обставини, чи не є рахунок [NUMBER] рахунком із спеціальним режимом, але цього не зробив. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з коштів боржника може бути знятий за рішенням суду. Вирішуючи даний позов, суд зазначає, що у відповідності до вимог ст. 16 ЦК України, захист права позивача необхідно вчинити шляхом припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення, тобто скасувати арешт з рахунку № [NUMBER] у АТ КБ «ПриватБанк» відкритого на ім`я [PERSON] , що накладений постановою державного виконавця Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Дащенка А.В. про арешт коштів боржника від 22.04.2020 року у виконавчому провадженні ВП № 59991256 при виконанні виконавчого листа № 694/1345/17 виданого 12.03.2018 року Звенигородським районним судом Черкаської області, про стягнення з [PERSON] на користь кредитної спілки «Істок» заборгованості за кредитним договором ДК2 -425 від 22.12.2016 року у розмірі 22857.28 грн. та 1600 грн. судового збору, а разом 24457.28 грн. та згідно виконавчого листа №745/484/17 від 24.09.2018 року виданого Сосницьким районним судом Чернігівської області про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь кредитної спілки «Істок» заборгованість за кредитним договором №ДК2 - 426 від 22.12.2016 року в розмірі 84652.86 грн. та судові витрати в сумі 1600.00. грн., а всього разом в розмірі 86252.86 грн. За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про зняття арешту з рахунків підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч.1, ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим в позовній заяві не міститься клопотання позивача про стягнення судових витрат з відповідача. Відтак, судовий збір з останнього не стягується.

Outcome: approved