Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, у якому просили визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] В обґрунтування позову зазначали, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27 грудня 2000 року, виданого Фондом комунального майна Броварської міської ради Київської області, їм (позивачам) на праві спільної приватної власності належить квартира [ADDRESS], де вони зареєстровані та проживають. Позивач [PERSON] знята з реєстраційного обліку за цією адресою 01 лютого 2013 року. Відповідач [PERSON] є колишньою дружиною позивача [PERSON], з якою він перебував у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 2005 року. 12 грудня 2014 року шлюб між ними розірвано. З 2008 року [PERSON] була зареєстрованою у вказаній квартирі, проте жодного дня в ній не проживала, її особисті речі у квартирі відсутні. Перешкод у користуванні квартирою відповідачу ніхто не чинив, замок на вхідних дверях квартири не змінював. З часу реєстрації у квартирі [PERSON] житлом не цікавиться, плату за житлово-комунальні послуги не вносить. Добровільно знятися з реєстраційного обліку за зазначеною адресою вона не бажає. Фактичне місце проживання відповідача на даний час їм невідоме. У зв'язку з тим, що [PERSON] з 2008 року, тобто понад один рік, без поважних причин не проживає у [ADDRESS], вона втратила право користування цим жилим приміщенням. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у суді позов підтримали, дали пояснення, аналогічні викладеному. Просили суд задовольнити позов. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечували. Також пояснили, що відповідач [PERSON] після реєстрації шлюбу постійно проживала з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Ця квартира згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом належить позивачу [PERSON] У квартирі [ADDRESS] [PERSON] з 2008 року була лише зареєстрованою, проте там вона ніколи не проживала. Реєстрація місця проживання їй була необхідною для постановки на облік у жіночу консультацію. Позивач [PERSON] у судове засіданні не з'явилася, направила до суду заяву, у якій зазначала, що позовні вимоги до [PERSON] вона підтримує, просить суд задовольнити їх та розглянути справу за її відсутності у зв'язку із зайнятістю. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином: направленням судових повісток за місцем її реєстрації, останнім фактичним місцем проживання та за допомогою SMS-повідомлення. Про причини неявки суд вона не повідомила, заява про розгляд справи за її відсутності до суду теж не надходила. Згідно із ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд встановив, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27 грудня 2000 року, виданого Фондом комунального майна Броварської міської ради Київської області, позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної приватної власності належить чотирьохкімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 76,52 м2, житловою площею 51,7 м2. Згідно із довідкою № 40 від 17 лютого 2015 року (форма № 3), виданою Комунальним підприємством "Житлово-експлуатаційна контора № 2", у вказаній квартирі зареєстровані: позивачі [PERSON], [PERSON] і [PERSON] - власники даної квартири та відповідач [PERSON] (невістка) із 2008 року. У період з 30 липня 2005 року по 12 грудня 2014 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. У вказаний період постійно проживали у [ADDRESS], що підтверджується актом обстеження житлових умов, складеним 15 квітня 2015 року депутатом Броварської міської ради Київської області Крат А.В. За змістом ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно із ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт не проживання відповідача [PERSON] понад один рік без поважних причин у належній позивачам на праві спільної власності квартирі [ADDRESS] підтверджується актом обстеження житлових умов, складеним 17 лютого 2015 року у присутності сусідів депутатом Броварської міської ради Київської області Кужим Ю.С. Будь-яких доказів поважності причин відсутності відповідача [PERSON] понад один рік у вказаній квартирі судом не здобуто. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved