Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] 13.10.2016 року звернувся до суду з зазначеним позовом. Обґрунтував його наступним. 04 липня 1999 року померла [PERSON], яка за свого життя отримала земельну ділянку розміром 4,80 га, відповідно до Державного акту серії І-ПЛ № 022400 від 15.06.1998 року, що знаходиться на території Заможненської сільської ради Глобинського району Полтавської області. Позивач є спадкоємцем майна померлої за законом. В зв'язку з оформленням спадщини виявилося, що відсутній оригінал Державного акту серії І-ПЛ № 022400 від 15.06.1998 року, що знаходиться на території Заможненської сільської ради Глобинського району Полтавської області на земельну ділянку розміром 4,80 га на ім`я [PERSON], крім цього, документально не простежується родинний звязок між позивачем та померлою, оскільки в Свідоцтві про смерть серії І-КЕ № 121356 від 05.07.1999 року виданим Заможненською сільською радою Глобинського району Полтавської області померла зазначена як «Шевченко Мотрона Афанасіївна», а в свідоцтві про народження [PERSON] серії V-УР № 0011185 від 14.09.1963 року виданим Федорівською сільською радою Глобинського району Полтавської області в графі мати вказано «Шевченко Мотря Офанасіївна». З цих причин приватний нотаріус Глобинського районного нотаріального округу [PERSON] відмовила йому (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину зазначеного майна. Посилаючись на викладене, представник позивача прохав суд встановити факт родинних відносин та визнати за позивачем в порядку спадкування за законом право власності на вказану земельну ділянку. У судове засідання позивач [PERSON]та його представник [PERSON] не зявилися, направили до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, вказали, що позовні вимоги підтримують. Представник відповідача Заможненської сільської ради, представники третіх осіб Глобинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, сектору державної реєстрації Глобинської районної державної адміністрації, треті особи приватний нотаріус Глобинського районного нотаріального округу [PERSON], у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. В заявах, адресованих суду, прохали розглянути справу у їх відсутності, заперечень на позов не надали. Представник третьої особи відділу держгеокадастру у Глобинському районі Полтавської області, у судове засідання не зявилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Про поважність причини неявки суд не інформували, заперечень на позов не надіслали. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку встановив наступне. Згідно\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.\~\~ 04липня 1999 року померла [PERSON]. Спадкоємцем майна померлої є [PERSON] (позивач у справі). З дослідженої судом спадкової справи № 119 за 2016 рік вбачається, що позивач в установлений законом строк прийняв спадщину, подавши приватному нотаріусу Глобинського районного нотаріального округу [PERSON] відповідну заяву. Інші спадкоємці та особи, які мають право на обовязкову частку у спадщині відсутні. До складу спадкового майна входить земельна ділянка розміром 4,80 га, вартістю 165319,46 грн. (з урахуванням коефіцієнтів індексації), розташована на території Заможненської сільської ради Глобинського району Полтавської області, передана для сільськогосподарського використання, яку [PERSON] отримала на підставі розпорядження Глобинської районної державної адміністрації від 20.11.1997 року №549. Останній земельна ділянка належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 02240, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 288. За життя [PERSON] на передбачених законом підставах набула право на вказану земельну ділянку, але Державний акт було втрачено. По цій причині приватний нотаріус Глобинського районного нотаріального округу [PERSON] відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Спір може бути вирішено лише в судовому порядку, так як правовстановлюючі документи на померлих осіб не видаються. Статтею 126 Земельного кодексу України встановлено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно п.1 ч.1 названого закону, обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним чи юридичним особам, а саме: 1) право власності на нерухоме майно. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності та на підставі прийняття спадщини . Встановивши, що [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набула право власності на земельну ділянку площею 4,80 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, суд дійшов висновку, що позивач, як єдиний спадкоємець за законом, яка прийняв спадщину, має право на її успадкування. Спадщина відумерлою не визнана. Особи, які б претендували на обовязкову частку у спадщині, відсутні. Представник позивача також прохав встановити факт родинних відносин між позивачем та померлою 04.07.1999 року [PERSON], як сином та матір`ю, оскільки в Свідоцтві про смерть серії І-КЕ № 121356 від 05.07.1999 року виданим Заможненською сільською радою Глобинського району Полтавської області померла зазначена як «Шевченко Мотрона Афанасіївна», а в свідоцтві про народження [PERSON] серії V-УР № 0011185 від 14.09.1963 року виданим Федорівською сільською радою Глобинського району Полтавської області в графі мати вказано «Шевченко Мотря Офанасіївна». Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] серії І-КЕ № 121356 від 05.07.1999 року, виданим Заможненською сільською радою Глобинського району Полтавської області Також військовиму квитком серії НУ № 7696787 виданим на ім»я [PERSON] у графі 12 «Сімейний стан» матірю зазначена [PERSON]. Довідкою № 280 від 15.09.2016 року, виданою виконавчим комітетом Заможненської сільської ради Глобинського району Полтавської області, в тім, що [PERSON] провів поховання своєї матері [PERSON] (Опанасівни), яка померла 04.07.1999 році. Як вбачається із копій сторінок 211 та 236 книги «Найпоширеніші імена, їх походження та варіанти» виданої на запит Відділом реєстрації актів громадянського стану Глобинського РУЮ імя [PERSON] та Мотря є єдиним імям, імя Панас (Панасівна) та Афанасій (Афанасіївна) також є єдиним імям, проте ім.»я Офанас (Офанасіївна) у даній книзі немає, що доводить те, при заповненні свідоцтва про народження була допущена помилка . Факт родинних відносин підтверджується також наданими в судовому засіданні поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], що [PERSON] та [PERSON] рідні мати та син, наданим фото матері, яке залишилося в домашньому архіві [PERSON], також наявністю оригіналів документів та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Згідно пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати документ. Відповідно до ст. 256 ч.1 п.1 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, у разі, коли встановлення юридичного факту безпосередньо породжує юридичні наслідки, що в даній справі - підтвердження факту родинних відносин між фізичними особами, - необхідне заявнику для одержання свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім"ям, по - батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Суд дійшов висновку, що за вищевказаних обставин встановити факт родинних відносин між названими особами в позасудовому порядку неможливо. Заява ґрунтується на законі, доведена належними доказами, а тому підлягає задоволенню. Суд вважає встановленим факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], як матір`ю та сином. Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved