Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивачка просить ухвалити рішення, яким: визначити їй, [PERSON] , [INFO] , додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Свої вимоги мотивує тим , що [INFO] в с. Белеїв Долинського району Івано-Франківської області померла її прабаба, [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, який складений прабабою на її користь, посвідчений 06 грудня 2004 року секретарем Белеївської сільської ради Матійців Степанією Олексіївною та зареєстрований в реєстрі за №15. Відповідно до заповіту прабаба на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме прав, заповіла [PERSON] . Своє дівоче прізвище « [PERSON] » вона змінила на « [PERSON] » у зв`язку з реєстрацією шлюбу [INFO] . Таким чином, єдиним спадкоємцем за заповітом є вона, [PERSON] , правнучка померлої. В склад спадщини, яка відкрилася після смерті прабаби, входить домоволодіння по [ADDRESS] , а також земельні ділянки площею 1.170 га, кадастровий номер: 2622080101:03:035:0010 та площею 1.480 га, кадастровий номер:2622080101:03:023:0050, цільове призначення яких: ведення товарного сільськогосподарського виробництва , які розташовані в с. Белеїв Долинського району Івано-Франківської області. Вона бажає прийняти спадщину і з цією метою 27 січня 2020 року звернулася до приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу Депутат О.З. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Нотаріус повідомила, що вона пропустила строк для прийняття спадщини і рекомендувала звернутися в суд з відповідним позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Як вбачається з Витягу зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та надані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № витягу: 59399400 від 13.02.2020 року відсутня інформація про заведення спадкової справи щодо майна померлої [PERSON] . Це є свідченням того, що будь-які особи із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертались та спадкова справа не заводилась і відповідно не надсилалася їй інформація про наявність заповіту на її користь. Вона з поважних причин не змогла у визначений законом шестимісячний строк від дня смерті прабаби звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. В житловому будинку прабаби вона не проживає з 2014 року. Про існування заповіту на її користь їй не було відомо протягом шестимісячного строку від дня смерті прабаби. Про наявність такого заповіту її повідомила по телефону мама, [PERSON] , лише 20 січня 2020 року. 27 січня 2020 року вона звернулася в сільську раду, де підтвердили чинність заповіту від 06.12.2004 року за №15, який не змінений і не скасований. Отже вона об`єктивно не могла знати про наявність на її користь заповіту від померлої [PERSON] і саме з цих підстав вона не могла своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті прабаби. Визначенням їй додаткового строку для прийняття спадщини жодним чином не будуть порушені чиїсь права. Наведені нею обставини дають їй підставу звернутися до суду з даним позовом. Захистити своє порушене право в інший спосіб, крім як звернутися до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, не може. Позивачка [PERSON] , в судове засідання не з"явилась, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена судом, подала заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує, бажає, щоб її інтереси представляла адвокат Оленин. О.Ф. Представник позивачки адвокат Оленин О.Ф. ( ордер, договір а.с.28-29) в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зіславшись на викладені в позовній заяві обставини, просила позов задоволити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в підготовче судове засідання не з"явились, хоч про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені судом, подали заяви, згідно яких просять розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги визнають (а.с.24-25). Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України судом перевірено, що визнання позову відповідачами [PERSON] та [PERSON] не суперечать Закону, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши здобуті та перевірені в підготовчому судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для її вирішення. Позов підставний і підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. У відповідності до вимог ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ст. 1270 даного Кодексу встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з роз`яснень, викладених в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.07.2019 року (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом. Копія заповіту від 06.12.2004 року свідчить про те, що [PERSON] , на випадок своєї смерті робить таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] (а.с.12). Копія свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] від 11.10.2013р., свідчить про те, що [PERSON] , після укладення шлюбу з [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.15). Як встановлено в судовому засіданні, позивачка [PERSON] , 27 січня 2020 року звернулася до приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу Депутат О.З., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак нотаріус повідомила їй , що вона пропустила строк прийняття спадщини. [PERSON] , зазначила, що вона пропустила строк для прийняття спадщини, з тих причин , що не знала про наявність заповіту. Як вбачається з Витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № витягу: 59399400 від 13.02.2020 року, відсутні будь-які відомості про заведення спадкової справи щодо майна [PERSON] (а.с.20). Зазначена інформація свідчить про те, що до Долинської районної державної нотаріальної контори будь-які особи із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертались та спадкова справа не заводилась, відповідно не надсилалася [PERSON] та не розміщувалася в пресі інформація про наявність заповіту на користь позивачки. Позивачка не звернулася своєчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знала про існування заповіту. Зворотного по справі не доведено. Відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Суд вважає, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вона не проживала зі спадкодавцем на момент смерті, не є спадкоємцем першої черги за законом, а тому об`єктивно не могла знати про наявність на її ім`я заповіту від померлої [PERSON] . Отже, у межах шестимісячного строку позивачка не вчиняла дій, спрямованих на прийняття спадщини, оскільки не знала про наявність заповіту. Про існування заповіту позивачці стало відомо лише після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини. Зважаючи на ці обставини та беручи до уваги те, що спадщина після смерті [PERSON] , ніким не прийнята, позивачка захистити своє порушене право в інший спосіб, крім як звернутися до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, не може, відповідачі не заперечили проти задоволення позову, суд вважає за необхідне позов задоволити та визначити позивачці додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, тривалістю три місяці, після вступу рішення в законну силу. На підставі ст.ст. 1269,1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved