Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту перебування її на утриманні чоловіка [PERSON], посилаючись на те, що вона проживала разом з останнім у [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер. Заявниця перебувала на утриманні чоловіка, оскільки він був військовим пенсіонером та отримував значно більшу пенсію. Встановлення зазначеного факту необхідно [PERSON] для призначення пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Іншим чином довести цей юридичний факт вона не має змоги, а тому і звернулася з вказаною заявою до суду. У судовому засіданні представник заявниці [PERSON] заяву підтримав та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області Ратушна Т. С. у судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, у надісланих на адресу суду письмових поясненнях просить суд дослідити матеріали справи та ухвалити обґрунтоване рішення. Суд, заслухавши пояснення представника заявниці, зясувавши позицію представника заінтересованої особи, перевіривши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоровя, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. За змістом ст. 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» сімї померлих пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом мають право на пенсію в разі втрати годувальника на загальних підставах із членами сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Відповідно до положень ст.ст. 30, 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Непрацездатними членами сімї вважаються, зокрема, батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" або є особами з інвалідністю. Члени сімї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сімї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Зі змісту вказаних норм матеріального права вбачається, що дійсно право на пенсію в разі втрати годувальника має, зокрема, дружина померлого пенсіонера з числа військовослужбовців, якщо вона досягла пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та перебувала на утриманні свого чоловіка. Чинним законодавством України визначено певний порядок подання та оформлення документів для призначення пенсії в разі втрати годувальника. Так, відповідно до п. 10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, для призначення пенсії в разі втрати годувальника подається, зокрема, довідка уповноважених органів з місця проживання про перебування членів сім'ї на утриманні померлого (загиблого) годувальника або рішення суду про перебування на утриманні. У даній справі відсутність документів, які підтверджують факт перебування заявниці на утриманні чоловіка, є підставою для звернення до суду з заявою про встановлення вказаного факту, що має юридичне значення. Судом обєктивно встановлено, що заявниця та [PERSON] 27 квітня 1974 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 27 квітня 1974 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09 серпня 2018 року. У вересні 2018 року заявниця звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії у звязку з втратою годувальника, на що отримала відповідь № 2152/Т-8 від 17 вересня 2018 року про необхідність надання довідки уповноважених органів з місця проживання про перебування на утриманні померлого годувальника або рішення суду про перебування на утриманні. Ізяславською міською радою Ізяславського району Хмельницької області відмовлено у видачі [PERSON] довідки про перебування на утриманні свого чоловіка [PERSON], що підтверджується повідомленням від 16 серпня 2018 року № 473. Відповідно до паспорту заявниці [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS] з 04 травня 1988 року та по теперішній час. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області від 14 серпня 2018 року № 4109, [PERSON] був зареєстрований за тією ж адресою до дня його смерті [INFO]. Факт спільного проживання заявниці із [PERSON] та ведення спільного господарства до дня смерті останнього підтвердили суду свідки [PERSON] та [PERSON], які також вказали, що основним джерелом засобів до існування родини [PERSON] була пенсія [PERSON] Згідно з довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 14 серпня 2018 року № 57709 заявниця перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за віком при повному стажі в наступному розмірі: у вересні 2017 року 1504,82 грн., у жовтні - грудні 2017 року 1668,06 грн., у січні березні 2018 року 1705,26 грн., у квітні серпні 2018 року 1705,73 грн. У матеріалах справі відсутні будь-які відомості щодо одержання заявницею інших доходів на час смерті свого чоловіка. Водночас, [PERSON] за життя на праві приватної власності належало три земельні ділянки площею 0,57 га, 1,78 га та 1,81 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які були передані в оренду ФГ «Агро-Союз» та ТОВ «Горбулівське», що підтверджується даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 134550482 від 16 серпня 2018 року, державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Вказані земельні ділянки останній успадкував після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 07 травня 2002 року державним нотаріусом Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області Пилипчук В. І. За змістом відповіді на запит суду Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 29 жовтня 2018 року № 90190 [PERSON] з 01 січня 2007 року і до дня смерті перебував на обліку в управлінні та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Розмір пенсії становив: з січня 2017 року по березень 2018 року 3085,73 грн., у квітні 2018 року 9642,37 грн., у травні-серпні 2018 року 4724,89 грн. З наведеного вбачається, що пенсія [PERSON] була значно більшою за пенсію заявниці, що разом з іншими доказами по справі вказує на те, що непрацездатна [PERSON] перебувала на утриманні свого чоловіка, пенсія останнього була основним джерелом доходу їх сімї, саме за рахунок його пенсії проводилась оплата комунальних послуг, продуктів харчування та інших необхідних для їх постійного проживання витрат. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Пленум Верховного Суду України в п. 8 своєї Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розяснив, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Таким чином, враховуючи, що в даній справі спір про право відсутній, а факт перебування заявниці на утриманні чоловіка знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і іншим чином довести зазначений факт вона не має можливості, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 10, 26, 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 6, 30, 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», п. 10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, п. 8 Постанови Пленум Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,

Outcome: approved