Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовом згідно якого прохав суд винести рішення яким, визнати право власності на земельну частку (пай) площею 7,62 умовних кадастрових гектарів, які належать йому на підставі втраченого сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0062833 за реєстраційним номером 547. Свої вимоги мотивував тим, що йому як члену колективного сільськогосподарського підприємства «Украъна» Онуфріїъвського району було видано земельну частку пай, розміром 7,62 умовних кадастрових гектарів. Державний акт на вказану земельну ділянку він не отримував. Сертифікат, який підтверджує його право на земельний пай ним був втрачений. У звязку він не має можливості належним чином розпоряджатися своєю земельною ділянкою. 21.11.2017 року представник позивача уточнив свої позовні вимоги, а саме прохав суд винести рішення яким визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) площею 7,62 умовних кадастрових гектарів, які належать йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0062833 за реєстраційним номером 547. Представники позивача в судове засідання не зявились подав до суду заяву, в якій просять справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та прохає їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у відсутність представника [PERSON] сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, проти задоволення позову не заперечує. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у відсутність представника [PERSON] сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, проти задоволення позову не заперечує. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються [PERSON] державною адміністрацією було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР № 0062833 із земель колективної власності КСП «Україна» на території [PERSON] сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, що зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів за номером 547 від 26 листопада 1996 року. Відповідно до витягу з газети «Придніпровя» встановлено, що 17.06.2017 року [PERSON] надано оголошення в газету щодо втраченого земельного сертифіката, на право на земельну частку (пай) серії КР № 0062833 із земель колективної власності КСП «Україна» на території [PERSON] сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, що зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів за номером 547 від 26 листопада 1996 року. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦК України, право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. п. 16, 17 розділу Х «Перехідні положення» Земельного Кодексу України громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. В абзаці 10 пункту 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 Конституційний Суд України наголошував, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Частиною 2 статті 14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно зі ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі». Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. За ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Пунктом 147 рішення Європейського суду з прав людини "Броньовський проти Польщі" від 22 червня 2004 року визначено, що згідно з принципом законності, чинні положення національного законодавства потрібно формулювати так, щоб вони були достатньо доступними, чіткими і передбачуваними у практичному застосуванні. Згідно з пунктом 184 вказаного Рішення, принцип верховенства права, на якому будується Конвенція, та принцип законності, про який ідеться в статті 1 Першого протоколу, вимагає від держав не лише поважати і застосовувати, у передбачуваний і узгоджуваний спосіб, запроваджені ними закони, а ще й - що безпосередньо випливає з цього обов'язку - забезпечувати правові та практичні умови для втілення їх в життя. Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, приймаючи до уваги, що позивач у встановленому законом порядку набув право на земельну частку (пай) розміром 7,62 умовних кадастрових гектарів, колишнього КСП «Україна», розташованого на території [PERSON] сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, враховуючи те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачено, що позбавляє позивача можливості розпоряджатися своїм майном та неможливість його відновити, а тому суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову.

Outcome: approved