Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Представник позивача в квітня місяці 2018 року звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав гр.[PERSON], [INFO]., відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO].Передати малолітню [PERSON], [INFO], органу опіки та піклування Світловодського міськвиконкому для подальшого влаштування. Позовні вимоги аргументовані тим, щоГромадянка [PERSON], 1982р.н., є матір'ю [PERSON], [INFO]., і проживає у Власівському пансіонаті для ветеранів війни та праці з геріартричним відділенням. Батько дитини гр.[PERSON] 1959р.н., помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. 03 липня 20016 року народилась [PERSON]. 04.07.2016року у присутності [PERSON] та адміністрації пансіонату, службою у справах дітей та МЦСССДМ Світловодського міськвиконкому обстежено умови проживання сім'ї Верескун-Сингалевич та можливості подальшого проживання новонародженої дитини. У ході обстеження було встановлено відсутність належних умов для проживання новонародженої дитини: відсутнє дитяче ліжечко, ванночка для купання дитини, дитячий візок, холодильник для зберігання дитячих продуктів, наявні лише дитячі речі для новонародженого. 07.07.2016року служба у справах дітей та МЦСССДМ Світловодського міськвиконкому відвідала породіллю з новонародженою дитиною. У присутності лікаря неонатолога акушерського відділення [PERSON] була проведена бесіда з батьками новонародженої дитини щодо подальшого влаштування дитини з матір'ю у Кіровоградський обласний соціальний центр матері та дитини. 08.07.2016 року мати написала заяву про тимчасове влаштування її разом з дитиною у дитяче відділення Світловодської ЦРЛ для медичного обстеження та лікування. 13.07.2016року [PERSON] звернувся на гарячу лінію, що 12.07.2016 рок; о 01:00 годині дитину було вилучено невідомими особами і направлено до м.Кіровограда. Світловодський міськвиконком зробив запит на Світловодську ЦРЛ щодо ситуації, яка склалася навколо дитини [PERSON] Світловодська ЦРЛ надала відповідь, що 11.07.2016 року у зв'язку з погіршенням стану дитини, після проведення консиліуму, лікар неонатолог акушерського відділення [PERSON] провела бесіду з батьками про необхідність обстеження та лікування їхньої дитини в дитячій обласній лікарні, що до дитини буде проведено виклик неонатолога ОДЛ, на що мати та батько дали згоду. Дитина була оглянута неонатологом ДОЛ 12.07.2016 року, з матір'ю проведена бесіда. Дитина була транспортована санітарним транспортом у супроводі ургентного неонатолога ДОЛ і подальшого обстеження та лікування в м.Кіровоград. 20.07.2016року дитина була повернена в дитяче відділення Світловодської ЦРЛ Мати [PERSON] повідомлена про повернення доньки в дитяче відділення Світловодської ЦРЛ. Увесь цей час гр.[PERSON] разом з донькою [PERSON] знаходились в дитячому відділенні Світловодської ЦРЛ. 04.08.2016року до Кіровоградського обласного контактного центру надійшло повідомлення (індекс ВЕ-5578462) від [PERSON], в якому він описує ситуацію що склалася навколо дитини [PERSON] [INFO] [PERSON] звернувся з питанням реєстрації дитини за місцем свого проживання до директора Власівського пансіонату для ветеранів війни та праці з геріартричним відділенням (вул.Східна 1 смт. Власівка м.Світловодська Кіровоградської області) [PERSON], але отримав відмову, оскільки Положенням про пансіонати даного типу не передбачено перебування малолітніх дітей. З 31.08.2017 року гр.[PERSON] та її новонароджена донька були влаштовані за заявою гр.[PERSON] та направленням Світловодського МЦСССДМ в КЗ «Кіровоградський обласний соціальний центр матері та дитини» Кіровоградської обласної ради у зв'язку із складними життєвими обставинами. 15.09.2017 року надійшов лист від КЗ «Кіровоградський обласний соціальний ЦСНТр матері та дитини» Кіровоградської обласної ради №01-16/140 про низьку мотивацію гр.[PERSON] до збереження дитини у сім'ї і яка не бажає покращувати власний батьківський потенціал. Гр.[PERSON] постійно говорить, що вони з чоловіком вирішили віддати доньку на виховання старшій доньці чоловіка, яка живе самостійним життям, має власну сім'ю та виховує двох дітей. Жінка пояснює, що ні вона, ні її чоловік не мають ані умов, ані здоров'я для виховання дитини. Гр.[PERSON] виконує лише базові потреби дитини. Неодноразово працівники та мешканки соціального центру чули, як гр.[PERSON] кричала на дитину, використовуючи нецензурну лексику. На зауваження повідомила, що дитина є для неї обтяжливою обставиною. Протягом останніх днів вела розмову про операцію, яку їй треба робити, тому треба влаштувати дитину тимчасово до Будинку дитини. Водночас, жінка не зізналася, що вони з чоловіком вже отримали державну соціальну допомогу при народженні дитини і витратили ще до зарахування жінки до даного закладу, придбавши два мобільні телефони та цигарки. Речі та необхідні ліки для дитини гр.[PERSON] отримала безкоштовно в соціальному центрі. Адміністрація Центру просить розглянути питання перебування гр.[PERSON] з малолітньою дитиною в їхньому закладі, перевірити доцільність використання коштів державної соціальної допомоги при народженні дитини та розглянути питання щодо припинення виплат через недоцільне використання коштів гр.[PERSON] та її чоловіком [PERSON] 26.09.2017Дане питання було винесене на засідання комісії з питань захисту прав дитини Світловодського міськвиконкому. Гр. [PERSON] з малолітньою [PERSON] була забрана каретою швидкої допомоги в м.Світловодськ до дитячого відділення Світловодської ЦРЛ. 19.09.2017 року гр.[PERSON] та відповідно 22.09.2017 року гр.[PERSON] написали заяви про тимчасове влаштування малолітньої дитини [PERSON], [INFO]., до КЗ «Кіровоградський обласний будинок дитини», терміном до 6 місяців, через стан здоров'я (інвалідність) та відсутність умов проживання з новонародженою дитиною. 10.03.2017 року заяви були поновлені, і дитина залишилася у КЗ «Кіровоградський обласний будинок дитини» ще на 6 місяців. Уже в березні 2017 року мова не йшла про те, що батьки малолітньої заберуть дитину і будуть проживати однією сім'єю із сім'єю доньки гр.[PERSON] від першого шлюбу. Натомість гр.[PERSON] розповів, що знайшов жінку, яка не має дітей, але матеріально добре забезпечена, на заробітках чи то в Італії, чи то у Турції і вона поклопочеться про дитину. Влітку 2017 року гр.[PERSON] у телефонній розмові з начальником служби у справах дітей Світловодського міськвиконкому [PERSON] повідомив, шо ця жінка їм не підходить і він хоче віддати доньку під опіку в Росію, в сім'ю, яку він знайшов по Інтернету. Пізніше гр.[PERSON] знову зателефонував і повідомив, шо він уже знайшов для дитини сім'ю в м.Одесі, що жінка має три бізнеси, квартири, часто їздить за кордон, і він хоче, щоб ця жінка взяла дитину під опіку з наступним усиновленням, тобто на випробувальний термін, а він подивиться, чи підходить вона для їхньої доньки. року до служби у справах дітей завітали гр.[PERSON], гр.[PERSON] та гр.[PERSON] із м.Одеси. їх цікавила інформація, як можна забрати дитину і віддати цій жінці під опіку. Відповідно до пп 9) п.24 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866, статус дитини позбавленої батьківського піклування, надається дитині у зв'язку з тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов'язки підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров'я про наявність у батька, матері хвороби, що перешкоджає виконанню батьківських обов'язків, виданим у порядку, встановленому МОЗ. Але на засіданні лікарсько-консультативної комісії Світловодської ЦРЛ від 25.09.2017 року розглянуто даний експертний випадок і прийняте рішення, що гр.[PERSON] та гр.[PERSON] такому висновку не підлягають, оскільки немає підстав, про,що надані відповідні листи-висновки до служби у справах дітей Світловодського міськвиконкому. У бесіді з працівниками служби батьки малолітньої [PERSON]та гр.[PERSON] шукали шляхи, як можна забрати дитину. [INFO] батько малолітньої [PERSON] [INFO]., гр.[PERSON] помер. 05.04.2017року до служби у справах дітей зателефонувала гр.[PERSON] повідомила, що не буде забирати дитину, бо вона інвалід, власного житла не має. 10.04.2018року гр.[PERSON] в присутності начальника служби у справах дітей Світловодського міськвиконкому [PERSON] та головного спеціаліста служби у справах дітей [PERSON] написала заяву з проханням позбавити її батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO], так я- чоловік помер, вона є інвалідом II групи і потребує стороннього догляду, власного житла не має, у пансіонаті проживання з дитиною є неможливим. Малолітня знаходиться в КЗ «Кіровоградський обласний будинок дитини нового типу» з 2016 року, тому до матері не звикла і сумувати за нею не буде. На прохання працівників служби у справах дітей ще раз добре подумати і все зважити, гр.[PERSON] відповіла, що все вирішила і просить позбавити її батьківських прав, бо вона не зможе забезпечити дитині гідний фізичний і духовний розвиток. В судовому засіданні представники позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Просять їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні визнала позовні вимоги в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази по справі встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Матір'ю малолітньої [PERSON] являється відповідачка: [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28.01.2016 року. (а.с. 9) Батько малолітньої [PERSON], - [PERSON] помер [INFO] року (а.с.8) 10 березня 2017 а пізніше й 19 грудня 2017 року відповідач [PERSON], звернулась з заявою про тимчасове влаштування дитини до комунального закладу «Кіровоградській обласний будинок дитини» (а.с.15,21) Відповідно до заяви від 10.04.2018 року, відповідач [PERSON] просить позбавити її батьківських прав. (а.с.4) Розпорядженням міського № 862 від 22.12.2017 року, продовжено перебування малолітньої [PERSON], у КЗ «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу» тимчасово строком на 6 місяців. (а.с.14) Листом від 07.12.2017 року головного лікаря КЗ «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу» проінформовано начальника служби у справах дітей Світловодської міської ради, що термін перебування [PERSON] в даному закладі закінчується 26.12.2017 року, в зв'язку з чим просить вирішити питання про повернення дитини на виховання в сім»ю. (а.с.16) Преамбулою Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХII від 27 грудня 1991 року (далі Конвенція) визнається, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Відповідно до ст. 3 Конвенції у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно до положень ст. 9 зазначеної Конвенції, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Крім того, відповідно до положень принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за його навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 164 СК України, підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб , які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. [PERSON], є інвалідом ІІ групи дитинства, відповідно до характеристики із Власівського пансіонату для ветеранів війни та праці, відповідачка любить свою дитину, але в силу складних життєвих обставин, не може забезпечити рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, так як пансіонат в якому проживає відповідачка, розрахований для проживання громадян похилого віку,інвалідів які потребують стороннього догляду,і проживання в ньому дітей не передбачено. Враховуючи вищевикладені обставини, враховуючи визнання позову [PERSON], суд вважає обґрунтованими вимоги позивача та можливим позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини,але буде відповідати інтересам дитини. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Оскільки орган опіки та піклування Світловодського міськвиконкому здійснює захист та представництво малолітньої [PERSON], яка знаходиться на повному державному забезпеченні, судовий збір за подання до суду позовної заяви за вимогами про позбавлення батьківських прав не справляється. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідачка є інвалідом ІІ групи і за законом звільнена від оплати судового збору в сумі 704 гривні 80 копійок, судового збору необхідно віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved