Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу третій особі на стороні відповідача [PERSON] на праві приватної власності належить автомобіль марки «AUDI A6», номерний знак «АТ 152З ВХ». Згідно з договором купівлі-продажу від 06.03.2016 року (оспорюваний договір) відповідач [PERSON] (син власника вказаного автомобіля) продав позивачу даний автомобіль, за що отримав від нього грошові кошти в розмірі 6 650 доларів США. Того ж дня приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу [PERSON] посвідчено довіреність, згідно з якою [PERSON] уповноважив позивача, третю особу на стороні позивача [PERSON] представляти інтереси з приводу експлуатації, керування та розпорядження (продавати, укладати договори позички, міни, страхування, здавати в найм (оренду) тощо) вказаним транспортним засобом. Однак, згодом позивачу стало відомо, що реєстрацію даного транспортного засобу за [PERSON] скасовано відповідним реєструючим органом. Позивач вважає, що вищезазначений оспорюваний договір купівлі-продажу не відповідає вимогам, передбаченим ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України ( далі - ЦК України). Зокрема, відповідач [PERSON] не мав права на укладення даного договору, оскільки не був власником автомобіля , а, отже, не мав права на його відчуження та отримання відповідних коштів за це. Оскільки укладений договір купівлі-продажу автомобіля не відповідає вимогам закону, то відповідно [PERSON] отримав від позивача грошові кошти без достатньої правової підстави. Посилаючись на норми статей 1212,1213 ЦК України, позивач вважає, що відповідач повинен повернути йому безпідставно отриману від нього суму коштів, еквівалентну 6 650 доларам США, що станом на 06.03.2016 року складало 174 296, 50 грн., так як на той час 1 долар США коштував згідно з курсом НБУ 26, 21 грн. Тому позивач застосувати положення ч.1 ст.215 ЦК України та визнати недійсним зазначений договір купівлі продажу, стягнути з відповідача на його користь 174\~296,50 грн., отриманих останнім від позивача без достатньої правової підстави, а також присудити з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Позивач та його представник - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених в позовній заяві. Вони також пояснили, що відповідач уклав оспорюваний договір добровільно, достовірно знав на час його укладення, що він не був власником відчужуваного автомобіля і жодного тиску на нього з боку позивача не чинилося, свідченням чого є те, що відповідач з того часу не звертався в правоохоронні органи з приводу вчинення на нього такого тиску. Позивач зазначив, що в оспорюваному договорі вказана дата «06.03.2016 р.», оскільки саме в цей день ним було передано стороні відповідача спірну суму коштів, хоча він приїжджав до відповідача і пропонував щоб той повернув йому кошти 27.05.2016 року. Позивач просить врахувати, що через скасування реєстрації автомобіля він не може ним користуватися, а відповідач не бажає добровільно повернути ситуацію в попередній стан, тобто повернути отримані кошти та залишити собі даний автомобіль. З наведених підстав позивач та його представник просять позовні вимоги задовольнити та вирішити питання про судові витрати . Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що оскільки його батько є особою старшого віку, то саме відповідач за усним дорученням свого батька займався питаннями продажу вказаного автомобіля. Зокрема, він попросив свого знайомого розмістити оголошення про продаж вказаного транспортного засобу у мережі Інтернет. Зацікавившись продажем даного автомобіля позивач в телефонному режимі погодив з відповідачем ціну продажу та 06.03.2016 року позивач разом з іншими особами приїхав на Коломийщину щоб придбати даний автомобіль. Того ж дня вищевказаним нотаріусом було посвідчену від імені батька відповідача як власника довіреність, після чого позивач оплатив батьку 6\~650 доларів США та забрав автомобіль. В травні 2016 року відповідача повідомили з територіального сервісного Центру 2643, що реєстрація вищевказаного автомобіля скасована, і він про цей факт негайно повідомив позивача. Після цього, а саме 27.05.2016 року, позивач приїхав в м. Коломия, уточнив в зазначеному сервісному центрі, що придбаний ним автомобіль дійсно знятий з обліку, і під тиском примусив відповідача написати розписку про те, що останній продав йому вказаний автомобіль та отримав від нього кошти в сумі 6 650 доларів США. Цей тиск полягав в тому, що позивач не приїхав один, а привіз із собою ще двох чоловіків, один з яких представився колишнім співробітником СБУ, і з їхнього боку звучали погрози, що у разі невиконання відповідачем їхньої вимоги вони позбавлять його нерухомого майна. Також позивач примусив відповідача вказати в розписці дату «06.03.2016 року», хоча ця розписка фактично написана 27.05.2016 року , чого по суті не заперечив позивач. Відповідач вважає, що жодного договору купівлі-продажу вказаного автомобіля між ним та позивачем не укладалося, оскільки він не був власником вказаного автомобіля, а вказану розписку він писав лише для того щоб заспокоїти позивача, який йому погрожував. Представник відповідача - адвокат [PERSON] просить також врахувати вимоги п.8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації) зняття з обліку автомобілів та інших транспортних засобів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.08.1998 року № 1388, п.9.11 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої наказом МВС України від 11.08.2010 року № 379, згідно з якими розписка, надана позивачем, не може вважатися належним договором купівлі-продажу транспортного засобу, оскільки не відповідає вимогам, встановлених у вказаних нормативних актах, та не є нотаріально посвідченою. З наведених підстав відповідач та його представник просять в задоволенні позову відмовити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача [PERSON] в судовому засіданні підтвердив обставини, про які вказав відповідач, і вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача в судове засідання не зявилася, звернулася із письмовою заявою про розгляд справи в її відсутності, в якій зазначає, що позов підлягає задоволенню. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ 769738 автомобіль марки «AUDI A6», номерний знак «АТ 1523 ВХ», 1999 року випуску, номер шасі (кузова, рами) WAUZZZ4DZXN020599, було зареєстроване за [PERSON] (а.с. 4). Судом встановлено, що між сторонами укладено договір купівлі-продажу спірного автомобіля, дата укладення якого вказана 06.03.2016 року (а.с.5). Довіреністю, посвідченою 06.03.2016 року приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованою в реєстрі за №134, [PERSON] уповноважив позивача або [PERSON] ( разом та кожного окремо) представляти його інтереси перед третіми особами з приводу експлуатації, керування та розпорядження (продати за ціну і на умовах за її (його) розсудом, укласти договір позички, міни, страхування, здавати в найм (оренду), обміняти тощо) вказаним транспортним засобом (а.с. 6). Відповідно до листа - відповіді територіального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області №1244 від 11.06.2016 року транспортний засіб марки «AUDI A6» номерний знак «АТ 1523 ВХ», 1999 року випуску, номер шасі (кузова, рами) WAUZZZ4DZXN020599, 26.01.2016 року був зареєстрований за [PERSON] 27.05.2016 року проведено зняття з обліку цього автомобіля в звязку зі скасуванням реєстрації відповідно до висновку №31/9/2154 від 23.05.2016 року (а.с. 36, 40 ). Згідно із висновком про результати розгляду листа №31/21/8-С-18 від 10.05.2016 року, який надійшов з РСЦ МВС в Херсонській області від 23.05.2016 року, 18.01.2016 року до регіонального сервісного центру МВС в [PERSON] області за вхід. № 4688 з Регіонального сервісного центру МВС в Херсонській області надійшов висновок, затверджений в.о. директора PCЦ МВС в Херсонській області, про прийняття рішення щодо скасування державної реєстрації автомобіля «AUDI А6», 1999 року випуску, номерний знак «АТ 1523 ВХ», Згідно з висновком встановлено, що 16.07.2015 вищевказаний автомобіль перереєстровано по підробленому свідоцтві про реєстрацію серії CAO № 992918 центром наданні послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів обслуговування Геніченського, Іванівського, Новотроїцького районів Херсонської області, на імя [PERSON], з видачею номерного знаку «ВК 2959 ВА» та свідоцтва про реєстрацію серії СХТ № 2751 18. В подальшому вищевказаний автомобіль: 21.07.2015 року перереєстрований в Рівненському ВРЕР у звязку з зміною кольору транспортного засобу з видачею свідоцтва про реєстрацію СХТ № 287536; 24.07.2015 року автомобіль знятий з обліку для реалізації у ВРЕР м. Рівне; 13.08.2015 року автомобіль зареєстровано в ВРЕР з обслуговування м. Рівне за [PERSON], видано номерний знак « СЕ4692АХ», свідоцтво про реєстрацію СХТ№ 351418; 20.08.2015 року автомобіль знятий з обліку для реалізації у ВРЕР обслуговування Глибоцького та Сторожинецького районів при УДАІ УМВС України в Чернівецькій області; 06.10.2015 року автомобіль зареєстрований у ВРЕР з обслуговування Глибоцького та Сторожинецького районів при УДАІ УМВС України в Чернівецькій області за [PERSON], видано номерний знак « СЕ 9805 ВЕ», свідоцтво реєстрацію - серії СХТ № 427052; 26.12.2015 року центром № 7341 автомобіль знятий з обліку для реалізації; 26.01.2016 року автомобіль зареєстрований в територіальному сервісному центрі МВС в Івано-Франківській області № 2643 за [PERSON], номерний знак «АТ 1523 ВХ», свідоцтво про реєстрацію СХТ № 769738. Копію вказаного висновку направлено до ТСЦ №2643 МВС України в Івано-Франківській області для виконання (а.с. 37-39). Згідно із листом Національного банку України станом на 04.03.2016 року встановлено офіційний курс гривні до долара США - 100 доларів США еквівалентно 2\~621, 36 грн. (а.с. 7). Статтею 203 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 1 ст. 215 вказаного Кодексу підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, ч.1 ст. 203 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 3 ст. 215 цього Кодексу якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно з ч. 1 cт.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Ч.1 ст. 658 ЦК України встановлено, що право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. У відповідності до вимог cт.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Відповідно до вимог ст. 1213 ЦК України набувач зобовязаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відповідно до п.8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації) зняття з обліку автомобілів та інших транспортних засобів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: -укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; -нотаріально посвідчені договори купівлі- продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб. Відповідно до п.9.11 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої наказом МВС України від 11.08.2010 року № 379, реєстрація та перереєстрація та зняття з обліку транспортних засобів можуть проводитися на підставі договору купівлі- продажу транспортного засобу, оформленого в сервісному Центрі. Договір купівлі-продажу транспортного засобу завіряється підписом уповноваженої посадової особи та відбитком печатки Центру. Договір купівлі-продажу транспортного засобу обліковується в книзі обліку договорів купівлі-продажу транспортного засобу. Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" передбачено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК ( 435-15 ) підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. У зв'язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статті 205 - 210, 640 ЦК України). Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що з метою захисту прав позивача оспорюваний договір, який є вчиненим, слід визнати недійсним, адже відповідач, достовірно знаючи, що не є власником автомобіля, продав його позивачу, в звязку з чим без достатньої правової підстави отримав від нього грошові кошти в розмірі 6\~650 доларів США, що станом на 06.03.2016 року було еквівалентне 174 296, 50 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача. Доводи відповідача та третьої особи [PERSON] про те, що оспорюваний договір відповідачем укладено під тиском з боку позивача, суд вважає необгрунтованими, оскільки ними не надано жодних доказів на ствердження цієї обставини. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачем за звернення до суду з даною позовною заявою сплачено судовий збір в загальному розмірі 2\~294, 17 грн., що стверджується відповідними квитанціями від 10.06.2016 року (а.с.1, 2). Дані судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивача в звязку із задоволенням позовних вимог. На підставі ст.ст.203, 215, 655, 658, 1212, 1213 ЦК України, та,

Outcome: approved