Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивач ПАТ «Страхове товариство «Гарантія», в особі представника Нужняк С.М., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що 11 жовтня 2013 року між ПАТ «Страхове товариство «Гарантія» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Предметом договору є страхування транспортного засобу марки ВАЗ 21011, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Так, 29 вересня 2014 року о 00 годині 05 хвилин в місті Ірпінь на вулиці Гостомельське Шосе, сталася ДТП за участю транспортного засобу марки ВАЗ 21011, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння. Винним у дорожньо-транспортній пригоді постановою Ірпінського районного суду Київської області від 17 жовтня 2014 року визнано відповідача. Оскільки позивач виплатив потерпілій стороні [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 13000 гривень, просить стягнути вказані грошові кошти з відповідача в порядку регресу. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, направила на адресу суду клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 цього ж Кодексу у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечувала щодо заочного розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та відповідно до ст. 169 ЦПК України винести заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом об'єктивно встановлено, що 11 жовтня 2013 року між приватним акціонерним товариством «Страхове товариство «Гарантія» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс серії № [NUMBER]). Предметом договору є страхування транспортного засобу марки ВАЗ 21011, державний реєстраційний номер [NUMBER]. За даними постанови Ірпінського міського суду Київської області від 17 жовтня 2014 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. За даними постанови, 29 вересня 2014 року о 00 годині 05 хвилин в місті Ірпінь на вулиці Гостомельське Шосе, водій [PERSON], керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 21011, державний реєстраційний номер [NUMBER], не вибрав безпечну швидкість руху, недотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем марки «Мерседес», державний реєстраційний номер [NUMBER], що рухався попереду, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Зазначені обставини підтверджуються даними копії полісу обов'язкового страхування, постанови Ірпінського міського суду, довідки ДТП № 9442759. 27 жовтня 2014 року до позивача з заявою про страхову виплату звернулася потерпіла сторона, власник транспортного засобу марки «Мерседес», державний реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] За даними довідки про ДТП № 9442759 водій автомобіля марки ВАЗ 21011, державний реєстраційний номер [NUMBER], застрахованого в ПАТ «Страхове товариство «Гарантія», [PERSON] на момент ДТП перебував в стані сп'яніння. 05 листопада 2014 року позивачем, на підставі акту про оцінку авто товарознавчого дослідження транспортного засобу № 0451 від 24 жовтня 2014 року було складено страховий акт № 265/14 та Договір узгодження розміру страхової виплати. На підставі вказаних документів, позивач здійснив виплату потерпілій стороні страхового відшкодування в розмірі 13000 гривень, що підтверджено платіжним дорученням № 1127 від 05 листопада 2014 року. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Крім того, згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п.п. 38.1.1 «а» ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цвіль-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Враховуючи доведеним факт керування відповідачем [PERSON] транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння під час ДТП, обґрунтованість позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 13000 гривень. Відповідно до статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі. На підставі ст.ст. 1187, 1191, 1194 ЦК України,

Outcome: approved