Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказуючи на те, що 05 серпня 2011 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, від якого сторони дітей не мають. Однак, спільне життя з відповідачем не склалося. Тривалий час між ними були непорозуміння та суперечки, а тому спільне проживання стало неможливим, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Оскільки на даний час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, відповідач проживає в м. Луганську та жити з позивачем в м. Василькові наміру не має, позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, їх шлюб існує лише формально, суперечить їх інтересам, а тому має бути розірваним за рішенням суду. У судове засіданні сторони не з'явилися, надіславши заяви про слухання справи без їх участі та думки щодо позову. Відповідно до заяви від 17.05.2016 року [PERSON] просила проводити розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала, просила прізвище після розлучення не змінювати, судовий збір з відповідача не стягувати. Зі змісту заяви [PERSON] від 17.05.2016 року вбачається, що він щодо розірвання шлюбу з позивачем не заперечує та просить розглядати справу без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 05 серпня 2011 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 427, видане Жовтневим відділом державної актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області (а.с.4). Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Майнового спору сторони не мають. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач просив судові витрати покласти на нього.

Outcome: approved