Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем у виконкомі Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 2; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище чоловіка " [PERSON] " та стягнути з відповідача в її користь судовий збір в розмірі 840,80 грн. В позовній заяві зазначила, що у спільному шлюбі у них дітей не було. З часом сімейне життя не склалося. Позивачка та відповідач виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не змогли прийти зголи при вирішенні простих побутових питань. Кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Також вони втратили почуття взаємної любові і підтримки. У зв`язку з вищевказаним примирення та подальше спільне життя між ними неможливе, продовження шлюбних відносин буде суперечити інтересам обох. Позивачкою вживалися заходи досудового врегулювання спору шляхом бесіди з відповідачем, однак зберегти сім`ю їм не вдалося. Сторони в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позивачка в заяві зазначила, що позовні вимоги вважає обґрунтованими і підтримує в повному обсязі. Відповідач вказав, що позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу згідний. Однак, не погоджується сплачувати судовий збір так як ініціатором шлюбу є позивачка, а він із свого боку вживав заходів для збереження сім`ї, а тому судові витрати повинна нести позивачка, яка наполягає на розірванні шлюбу. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 15 лютого 2016 року у виконкомі Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 2, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 15.02.2016 Топорівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. У шлюбі в сторін дітей не було. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 56, 104, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved