Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивачка звернулась до Подільського районного суду м.Києва з вищезазначеним позовом, мотивуючи тим, що їй на праві приватної власності належить автомобіль марки Peugeot, модель 407, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER]. Вказує, що 21.03.2016 року, приблизно о 14 годин 50 хвилин, біля будинку №81 по вулиці Мельникова в м.Києві під час руху тролейбусу за маршрутним номером №23 (м.Лук'янівська - вул.Туполєва), реєстраційний номер тролейбусу [NUMBER], що належить відповідачу - КП «Київпастранс» Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), стався обрив контактного дроту тролейбусної мережі, який впав на проїзну частину та пошкодив її автомобіль. У зв'язку вищевикладеним, оскільки їй було спричинено матеріальні збитки, змушена була звернутись до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача вартість відновлювального ремонту (величини матеріального збитку), яка згідно висновку про вартість від 25.04.2016 року складає 12 244,07 гривень з ПДВ, 1 500 гривень - за проведення незалежної оцінки ТОВ «БІЗНЕС АССІСТ» на підставі рахунку-фактури №СФ-0000118 від 15.04.2016 року. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просив його задоволити з підстав, викладених у ньому. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити повністю оскільки він необґрунтований та безпідставно заявлений, мотивуючи тим, що оскільки на момент настання ДТП за участю автомобіля Peuqeot-07 була відсутня довідка ДАІ та не зафіксовано адміністративне правопорушення, у зв'язку з чим вказаний позивачкою перелік пошкоджень її автомобіля не підтверджений належними доказами. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] на праві приватної власності належить автомобіль марки Peugeot, модель 407, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію права власності [NUMBER] (а.с.5). Крім того, 21.03.2016 року, приблизно о 14 годин 50 хвилин по вул.Мельникова,81 при обриві електрокабелю, що належить відповідачу КП «Київпастранс» було пошкоджено автомобіль марки Peugeot, модель 407, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER], який належить позивачці, у вигляді вм'ятини з пошкодженням лакофарбового покриття на кришці багажника, потертості лакофарбового покриття на задньому крилі, потертість на стопі з лівого боку автомобіля, що підтверджується висновком начальника Шевченківського УП ГУ НПУ в м.Києві від 25.03.2016 року (а.с.7). Також слід зазначити, що відповідно до вищезазначеного висновку було встановлено, що опитаний водій тролейбуса маршруту №23 [PERSON] пояснив, що дійсно, керуючи тролейбусом по маршруту №23 по вул.Мельникова,81 трапився обрив електропроводу, який впав на вищезазначений автомобіль, що спричинило його пошкодження. Та згідно протоколу його огляду було виявлено такі пошкодження: пошкодження у вигляді вм'ятини з пошкодженням лакофарбового покриття на кришці багажника, потертості лакофарбового покриття на задньому крилі, потертість на стопі з лівого боку автомобіля. Згідно ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками серед іншого є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст.ст. 1, 15 Закону України «Про міський електричний транспорт» Відповідач є юридичною особою, яка в установленому законом порядку надає транспортні послуги, здійснюючи експлуатацію та утримання об'єктів міського електричного транспорту, до яких відноситься не тільки рухомий склад - тролейбуси, а й контактні мережі. Згідно ст.13 Закону України «Про міський електричний транспорт», на перевізника покладено обов'язок утримувати рухомий склад та інші об'єкти міського електричного транспорту у належному стані, створювати умови для проведення їх державного технічного огляду. Згідно п.2.7.1.1. Правил експлуатації трамвая та тролейбуса, затверджених Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 10.10.1996 року №103, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.03.1997 р. за №66/1870 (з наступними змінами та доповненнями), далі - Правила, до системи електропостачання трамвая та тролейбуса належать кабельні та повітряні лінії первинного електропостачання, тягові підстанції, які приймають змінний струм і перетворюють його на постійний, кабельні та повітряні лінії постійного струму й контактні мережі. Відповідно до п.2.7.1.2 Правил експлуатацію, технічне обслуговування, планово- попереджувальні та непланові ремонти, реконструкцію та розвиток системи електропостачання здійснює електротехнічний і допоміжний персонал електрогосподарства, що є відповідною службою Відповідача. Повне управління здійснює керівництво відповідного структурного підрозділу підприємства. Згідно з п.2.7.3.2.1 Правил утримання, технічне обслуговування і ремонт контактних мереж повинні здійснюватися відповідно до системи технічного обслуговування і ремонту, затвердженої Державним комітетом України з питань житлово-комунального господарства. При цьому, згідно п. 2.7.3.1.2 Правил контактні мережі трамвая та тролейбуса повинні відповідати Правилам влаштування електроустановок, Правилам техніки безпеки при експлуатації електроустановок споживачів, нормативно-технічній документації на проектування систем електропостачання трамвая та тролейбуса, Правилам пожежної безпеки, Правилам промислової санітарії та охорони навколишнього середовища, цим Правилам. Відповідно до п.п. 3.1 статуту КП «Киїпастранс» Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) підприємство створене з метою максимального забезпечення потреб мешканців м. Києва та гостей столиці в асортименті, якості та обсягах транспортних послуг, підвищення якості транспортного обслуговування, підвищення ефективності управління міським наземним транспортом загального користування та створення належних умов для його подальшого розвитку. Відповідно до п.п. 3.2.2 статуту, предметом діяльності підприємства ж підтримання у робочому стані, виконання капітальних і поточних ремонтів рухомого складу та його агрегатів, шляхового і колійного господарства, контактної мережі, енергетичного господарства в цілому тощо. Відповідно до ст.ст. 1, 15 Закону України «Про міський електричний транспорт» КП «Киїпастранс» є юридичною особою, яка в установленому законом порядку надає транспортні послуги, здійснюючи експлуатацію та утримання об'єктів міського електричного транспорту, до яких відноситься не тільки рухомий склад - тролейбуси, а й контактні мережі. Згідно ст. 13 цього закону, на перевізника покладено обов'язок утримувати рухомий склад та інші об'єкти міського електричного транспорту у належному стані, створювати умови для проведення їх державного технічного огляду. Отже, в ході судового розгляду достовірно встановлено, що подія яка сталась 21.03.2016 року, приблизно о 14 годин 50 хвилин по вул.Мельникова,81 при обриві електрокабелю, що належить відповідачу КП «Київпастранс», внаслідок чого було пошкоджено автомобіль, який належить позивачці сталася з вини відповідача, який не забезпечив належного стану контактного дроту на дільниці тролейбусного маршруту. Судом встановлено, що з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого автомобілю, позивачка звернулась до ТОВ «БІЗНЕС АССІСТ», що є суб'єктом оціночної діяльності (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності №15403/13 від 22.10.2013 p.), оцінювачем [PERSON] (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача за напрямком «Оцінка об'єктів у матеріальній формі» від 24.02.2007 [NUMBER], виданий ФДМУ та Українським центром після аварійного захисту «Експерт-Сервіс»; свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів від 27.03.2007 [NUMBER]; посвідчення про підвищення кваліфікації за напрямом: «Оцінка об'єктів в матеріальній формі» та спеціалізаціями в межах напрямку: «Оцінка дорожніх транспортних засобів» від03.04.2015 р. [NUMBER]) було проведено огляд транспортного засобу, внаслідок чого встановлено перелік та обсяг пошкоджень досліджуваного транспортного засобу, а саме: 1) кришка багажника - вм'ятина на ребрі розміром приблизно 4x6 см; 2) ліва боковина - вм'ятина розміром приблизно 10x25 см, з пошкодженням ЛФП і деформацією пройому заднього стекла; 3)задні ліві двері - подряпини ЛФП; 4) зовнішня ручка задніх лівих дверей - подряпини ЛФП; 5) панель даху - подряпини ЛФП; 6) ліве дзеркало заднього виду - подряпини ЛФП; 7) капот - подряпини ЛФП. Як вбачається з матеріалів справи, згідно висновку про вартість від 25.04.2016 р. вартість відновлювального ремонту (величини матеріального збитку) складає 12 244,07 гривень з ПДВ (а.с.8-30), за виконання якого позивачкою було сплачено 1 500 гривень, що підтверджується рахунком-фактурою №СФ-0000118 від 15.04.2016 р. (а.с.31), квитанцією №Р24 А66651641А867527 від 15.04.2016 р. (а.с.32). Згідно з вимогами ст. 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України» суб'єктами оціночної діяльності є: суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно - правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону. Крім того, згідно з вимогами ст. 6 зазначеного Закону оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону. В судовому засіданні, судом було роз'яснено сторонам їх права та обов'язки передбаченні ЦПК України, однак, представник відповідача не скористався своїм правом заявити клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, тим самим не довівши ті обставини на які він посилався як на підставу своїх заперечень, а тому будь-яких доказів які б викликали сумнів у повноті, ясності, правильності звіту, чи доказів пов'язаних з недостатньою професійною кваліфікацією оцінювача, сторонами надано не було, а тому суд вважає його вірним та обґрунтованим і таким, що не суперечить матеріалам справи, поясненням сторін і може бути взятим до уваги судом при ухваленні рішення. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо , що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" N 6 від 27.03.1992р.: «Володілець джерела підвищеної небезпеки не відповідає за шкоду, заподіяну цим джерелом, якщо доведе, що воно вибуло з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, а не з його вини. Особи, які вчинили ці протиправні дії, відшкодовують шкоду за правилами відповідальності володільців джерел підвищеної небезпеки, а коли цьому сприяла винна поведінка володільця (не була забезпечена належна охорона і т.п.), відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, може бути покладено на особу, що протиправно заволоділа цим джерелом, і на його володільця відповідно до ступеня вини кожного з них». Згідно вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Слід зазначити, що пошкоджена контактна тролейбусна електромережа знаходиться на утриманні, обслуговування та контролі відповідача та є джерелом підвищеної небезпеки, оскільки створює підвищену небезпеку для відповідача, який цю діяльність здійснює, та інших осіб, а тому відповідач зобов'язаний підтримувати цю мережу у належному технічному стані. Оскільки шкода нанесена джерелом підвищеної небезпеки і відповідач по справі як орган, який здійснює нагляд за безпечністю ліній контактної мережі повинен відшкодувати позивачці розмір матеріальної шкоди. У зв'язку з вищевикладеним, з урахуванням повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами та дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані та підтверджені належними та допустимими доказами, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору під час звернення до суду, з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог згідно ставок, визначених Законом України «Про судовий збір» (1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати) у розмірі 551 гривні 20 копійок. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved