Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно двох його малолітніх дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначала, що відповідач [PERSON] є батьком її малолітніх дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Починаючи з березня 2012 року [PERSON] проживає окремо від них, ніякої матеріальної допомоги дітям не надає, участі у вихованні дочок не приймає. Відповідно до рішення суду із відповідача, починаючи з липня 2012 року, стягуються аліменти на двох дочок, проте жодного разу кошти на утримання дітей він не надавав. Станом на 01 грудня 2015 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів складає 40874 грн. 77 коп. Наведені обставини свідчать про те, що відповідач від виконання своїх батьківських обов'язків ухиляється. Позивач [PERSON] у суді позов підтримала, надала аналогічні пояснення, просила суд задовольнити позовні вимоги. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем його проживання, про причини неявки суд він не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Представник третьої особи: Органу опіки та піклування Броварської міської ради Київської області Сундук Л.І. у суді позовні вимоги [PERSON] і висновок Органу опіки та піклування за № 1-18/797 від 22 вересня 2015 року про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно двох його малолітніх дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], підтримала. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Провівши заочний розгляд справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Згідно із свідоцтвом про народження [PERSON] народилася [INFO] року, про що в Книзі реєстрації народжень Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області 14 квітня 2006 року зроблено актовий запис за № 270. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] року, про що в Книзі реєстрації народжень Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області 11 квітня 2008 року зроблено актовий запис за № 339. Батьком зазначених вище двох дітей є [PERSON], матір'ю - [PERSON], шлюб між якими розірваний рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 квітня 2012 року. Рішенням цього ж суду від 17 жовтня 2012 року із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягуються аліменти на двох дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 11 липня 2012 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Станом на 01 березня 2016 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на двох дочок складає 47442 грн. 75 коп., що підтверджується довідкою № 8002, виданою 12 березня 2016 року Відділом державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області. Судом встановлено, що з березня 2012 року сторони у справі: позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] проживають окремо, спільного господарства вони не ведуть. З цього часу останній участі у вихованні двох малолітніх дочок [PERSON] та [PERSON] не приймає, матеріальної допомоги на утримання дітей позивачу не надає, життям і здоров'ям дочок не цікавиться. Із висновку № 1-18/797 від 22 вересня 2015 року, наданого суду Органом опіки та піклування Броварської міської ради Київської області, вбачається, що малолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають разом із матір'ю [PERSON], яка піклується про них, забезпечує дітей усім необхідним, приділяє належну увагу їхньому вихованню і розвитку. Біологічний батько дітей [PERSON] участі у вихованні дітей не приймає, здоров'ям дочок не цікавиться, що свідчить про його ухилення від виконання батьківських обов'язків та наявність достатніх підстав для позбавлення його батьківських прав відносно цих дітей, які свого батька не бачили більше трьох років та його не пам'ятають, що підтверджується протоколом бесіди психолога із малолітніми [PERSON] і [PERSON] За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У ч. 4 ст. 155 СК України встановлено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 165 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Пленум Верховного Суду України у абзаці другому п. 16 постанови "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року № 3 роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За змістом ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно двох малолітніх дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], ухиляється, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. У ч. 3 ст. 166 СК України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Оскільки рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2012 року із відповідача [PERSON] уже стягнуто аліменти на двох його дочок, питання про стягнення аліментів на цих дітей при ухваленні даного рішення судом не вирішується. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі до суду позову позивач сплатила судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., який підлягає стягненню на її користь з відповідача відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved