Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Татарбунарська районна державна адміністрація в Одеській області звернулась до суду з заявою в інтересах неповнолітньої дитини - [PERSON] до відповідача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на наступні обставини. Відповідач [PERSON] є батьком дитини - [PERSON], [INFO]. Відповідач з 2010 року зовсім не займається вихованням та утриманням сина, не цікавиться його шкільним життям. Хлопець проживає з дядьком [PERSON], який повністю його утримує, відповідає за його життя та здоров'я, відвідує батьківські збори. Посилаючись на ст.164 Сімейного Кодексу України, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав, як батька, що ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї дитини. В судове засідання представник служби у справах дітей Татарбунарської райдержадміністрації надав заяву про підтримання позову в повному обсязі та проханням заслухати справу у його відсутність. В разі неявки відповідача просив винести рішення при заочному розгляді справи. Прокурор підтримав вимоги позову в повному обсязі, та прохав заслухати справу без фіксування судового засідання відповідно до статті 197 ЦПК України в зв'язку з відсутністю сторін по справі. Просив винести заочне рішення. Відповідач двічі в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, заяви до суду про причину неявки не надіслав. Суд, зі згоди позивача та прокурора ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 19 Конвенції про права дитини держави - учасниці зобов'язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Відповідно до п.2 ч.1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] /а.с.3/ від 14.05.1998 року, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Із копії рішення комісії з питань захисту прав дитини Татарбунарської районної державної адміністрації № 11 від 11.02.2014 року (а.с.4)слідує, вважати за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно його сина [PERSON], [INFO]. З висновку органу опіки та піклування Татарбунарської райдержадміністрації Одеської області /а.с.5/ вбачається, що опікунська рада вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно його сина - [PERSON], [INFO], оскільки батько зовсім не займається вихованням та утриманням сина, не цікавиться його шкільним життям. З 2010 року хлопець проживає з дядьком [PERSON], який повністю його утримує, відповідає за його життя та здоров'я, відвідує батьківські збори тощо. Із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON], складеного комісією 27.02.2013 року (а.с.6) вбачається, що [PERSON] проживає разом з дядьком [PERSON] в його власному будинку. Надані необхідні вказівки для створення необхідних умов проживання дитини, зобов'язано власника будинку виділити окрему кімнату, облаштовану ліжком, шафою, столом. Із характеристики, виданої виконавчим комітетом Нерушайської сільської ради Татарбунарського району /а.с.7/ видно, що відповідач проживає на території Нерушайської сільської ради Татарбунарського району. За час проживання на території села зарекомендував себе із позитивної сторони. Скарг до виконкому Нерушайської сільської ради на нього не надходило. На протязі чотирьох років не приймав жодної участі в вихованні та утриманні свого сина. Із характеристики /а.с.8/, виданої Нерушайською ЗОШ І-ІІІ ступенів Татарбунарського району Одеської області вбачається, що [PERSON] мало цікавився шкільним життям сина [PERSON], його навчанням, а за найменші провини міг і покарати. З 2010 року [PERSON] просто залишив сина [PERSON] жити із своїм рідним братом - дядьком хлопчика [PERSON], а сам почав влаштовувати своє особисте життя. Із інформації Нерушайської НВК ЗОШ І-ІІІ ступенів про участь [PERSON] у шкільному житті сина за №163 від 09.01.2014 року (а.с.9) вбачається: - на даний період [PERSON] шкільним життям та навчанням сина не цікавиться; - на батьківських зборах був останній раз у 5 класі; - до червня 2013 року батько ніякої матеріальної допомоги синові не надавав; - з червня 2013 року за ініціативою та зверненням класного керівника до батька про необхідність забезпечення сина шкільним приладдям, взуттям, батько виділяв синові незначні суми для придбання необхідного; - основні витрати на утримання та забезпечення [PERSON] всім необхідним несе дядько - [PERSON], який активно бере участь у вихованні племінника; - на даний момент [PERSON] учень 10 класу, проживає в родині дядька - [PERSON]. З копії відповіді на запит (а.с.12) видно, що гр. [PERSON] [INFO], притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП, за ухилення від виконання батьківських обов'язків по забезпеченню, навчанню та вихованню свого неповнолітнього сина [PERSON] Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітнього сина [PERSON], що підтверджується інфомацією Нерушайського НВК "ЗОШ І-ІІІ" №163 від 09.01.2014 року (а.с.9), дитина проживає разом з дядьком - [PERSON], знаходячись на повному його утриманні та вихованні. На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи, виходячи із інтересів дитини, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача (а.с.5) та рішення комісії з питань захисту прав дитини Татарбунарської РДА (а.с.4), досліджені в судовому засіданні, суд вважає можливим позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його сина - [PERSON], [INFO], з стягненням з відповідача аліментів щомісячно на утримання сина до його повноліття на користь опікуна, прийомних батьків, батьків-вихователів або закладу, де буде утримуватись дитина. При цьому, суд керується вимогами ч.2 ст.166 Сімейного Кодексу України, згідно якої особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача, або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до вимог ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України [PERSON] зобов'язаний утримувати свого сина до досягнення ним повноліття, тому суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти на утримання дитини, з урахуванням вимог ст. 182 Сімейного Кодексу України, задовольнивши вимоги також у вказаній частині. Відповідно до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову, тобто у даному випадку з 18.02.2014 року.

Outcome: approved