Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №КІВ3GА00000056, укладеним 05.09.2007р., в сумі 6924,36 доларів США, в тому числі заборгованість по кредиту 1374,36 доларів США та заборгованість по комісії за користування кредитом 5550,00 доларів США, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору №КІВ3GА00000056 від 05.09.2007р. між банком і [PERSON] , відповідач отримав кредит у розмірі 80285,00 доларів США на термін до 05.09.2017р. , а відповідач зобов?язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в строки та на умовах, встановлених у договорі. Відповідач своєчасно кошти не повернув, внаслідок чого, станом на 24.09.2019р. утворилася заборгованість в розмірі 777072,23 доларів США, з яких 67809,99 доларів США - заборгованість за кредитом, 185802,19 доларів США - заборгованість по відсоткам, за користування кредитом, 8900,00 доларів - заборгованість по комісії за користування кредитом, 514560,05 доларів - пеня за несвоєчасне виконання зобов?язань. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2012р. з відповідача вже стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 66435,63 доларів США - заборгованість за кредитом, 27870,24 долари - заборгованість по процентам, 3350доларів- комісія, а також пеня. Таким чином, враховуючи суму заборгованості, відносно якої вже було ухвалено рішення про стягнення заборгованості, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 6924,36 доларів США, з яких заборгованість по тілу кредиту 1374,36 доларів США (яка не була стягнута судовим рішенням) та заборгованість по комісії за користування кредитом 5550,00 доларів США. Відповідач подала заяву, в якій просила відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що у Печерському районному суді м. Києва з 2013 року розглядається цивільна справа №757/7149/13-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитом за вказаним договором кредиту, даний позов пред`явлений до поручителя [PERSON] , а вона- відповідач - є третьою особою у вказаній справі як особа, що отримала кредит. Вважає, що подвійне стягнення не допустиме і даний позов є помилковим та задоволенню не підлягає. Також просила розглянути справу у її відсутності. Судом надавався відповідачу додатковий строк для подання відзиву; відповідач відзиву не подала і не подала суду жодних доказів. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності і про згоду на заочне рішення. Судом встановлено, що 05.09.2007р. між ПАТ КБ "Приватбанк " та [PERSON] укладено кредитний договір № КІВ3GA00000056 від 05.09.2007р., за умовами якого Банк зобов?язувався надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 05.09.2007р. по 05 вересня 2014 року включно, у вигляді непоновлювальної лінії у розмірі 80285 доларів США, з них: 75000 доларів США і крім того 5285 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та порядку, передбачених п.п.2..1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,992% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісяця в період сплати винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,5% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2 даного Договору. Періодом сплати вважати період з 05 по 09 число кожного місяця.. Погашення заборгованості за цим договором здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати Банку кошти в сумі 1441,82 доларів США, для погашення заборгованості за кредитом, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.12.2011р. з [PERSON] стягнуто на користь позивача - кредитора заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 859970,86грн. як видно зі змісту рішення, дана сума заборгованості складається з: 66435,63долари США - заборгованість за кредитом, 27870,24 долари США- заборгованість по процентам за користування кредитом, 3350,00 долари США- заборгованість по комісії. З наданого банком розрахунку вбачається, що станом на 24.09.2019 р. заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 05.09.2007р, з урахуванням суми заборгованості, що стягнута за рішенням суду від 15.12.2011р., складає: 1374,36 доларів США - заборгованість за тілом кредиту, 5550,00 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом. За кредитним договором, відповідно до статті 1054 ЦК України у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, у редакції чинній на час правовідносин сторін, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Зобов`язання, відповідно до статті 524 ЦК України, має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а в відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 611, 615 ЦК України у випадку порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Розмір заборгованості позичальника за договором кредиту перед кредитором, яка зазначена у наданому розрахунку, відповідачем не оспорений і жодних доказів на спростування такої заборгованості , доказів на підтвердження сплати заборгованості повністю або частково, меншого розміру заборгованості - відповідач суду не надала. Суд при розгляді даної справи виходить з того, що наданий позивачем суду розрахунок заборгованості правильний і відповідає дійсній заборгованості позичальника перед кредитором за даним договором кредиту, і що в дану суму не увійшли суми, що були стягнуті з відповідачки у судовому рішенні, наведеному вище. Тому виключене подвійне стягнення заборгованості. Відповідач у поданій нею письмовій заяві у якості заперечень проти даного позову послалась виключно не наявність у іншому суді іншої цивільної справи за позовом того самого кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки, який пред`явлений до поручителя, тобто до особи, відмінної від відповідачки [PERSON] , яка у названій справі є третьою особою як позичальник. Відповідачка помилково вважає, що рішення у названій справі (про звернення стягнення на предмет іпотеки) і рішення у цій справі, що розглядається Броварським міськрайонним судом, про стягнення заборгованості з позичальника було б подвійним стягненням. По-перше, позови пред`явлені до різних осіб, права і обов`язки яких перед кредитором є різними. По-друге, у названій цивільній справі розглядається питання про звернення стягнення на предмет іпотеки, натомість у цій справі розглядається позов про стягнення заборгованості. І захист прав кредитором у такі два способи не суперечать закону і не є подвійним стягненням одної і тої самої заборгованості. Крім того, відповідач не надала суду відомостей про наявність рішення у названій нею справі. Таким чином, вказана відповідачем обставина не є підставою для відмови у позові і не є підставою для закриття провадження у даній справі. Відповідач не оспорила умови договору, не оспорила нарахування комісії, тому суд виходить з того, що вказаний платіж нарахований у відповідності до неоспорених умов договору і є правильним та достовірним. Щодо грошової одиниці зобов`язання, то суд виходить з наступних міркувань: Сторони у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення ч. 1 ст. 1046 ЦК України, а також ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Вказана правова позиція викладена у постанові ВП ВС від 16.01.2019 року по справі № 373/2054/16ц. Згідно до положень ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави(ст.с.1046-1053 ЦК України), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Таким чином, є підстави для стягнення з позичальника за договором кредиту, за яким у кредит була передана іноземна валюта (долари США) , заборгованості ц тій самій валюті. За таких обставин суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню, і стягненню з [PERSON] - позичальника - підлягає вказана сума заборгованості. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витратив сумі 2526,01грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved