Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11.07.2015 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємопорозуміння, несумісність характерів, різні погляди на життя, як чоловік і дружина вони не проживають з 13.06.2018 року, спільне господарство не ведуть. Крім того в своєму позові позивачка просить стягувати з відповідача на утримання їх малолітнього сина аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідача з дня подачі позову і до повноліття дитини. Позивачка у підготовче судове засідання не з'явилась, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач у підготовче судове засідання не з'явився, але в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності в якій він зазначив, що позов визнає повністю та не заперечує проти задоволення позовних вимог. За змістом частини четвертої статті 200\~ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Так, частиною четвертою статті 206\~ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи\~здійснюється судом\~за відсутності\~учасників справи,\~фіксування судового\~процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 11.07.2015 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №234587, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1371. Від даного шлюбу у сторін 10.08.2015 року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №445336, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №8000. Відповідно до довідки виданої Холоднобалківською сільською радою Біляївського району Одеської області від 30.08.2018 року за №837, підтверджується той факт, що малолітня дитина [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні своєї своє матері та проживає за місцем її реєстрації, а саме за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Холодна Балка, вул. Шкільна, 13 Згідно із частиною першою статті 110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною другою статті 112\~СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В свою чергу відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24\~СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім'ї є неможливим. Згідно\~ст.\~113\~СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін та можливістю змінити шлюбне прізвище позивачки на дошлюбне. Згідно із статтею 180\~СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини другої\~статті 181\~СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин першої та п'ятої\~статті 183\~СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК\~України,\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, у зв'язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст.5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача. Відповідно до статті 141\~ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно квитанції №.0.0.1125042803.1 від 04 вересня 2018 року позивачкою було сплачено 704,80 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved