Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

Позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, що визначений рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.12.2013р. у справі № 361/10220/13-ц, відповідно до якого з відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 550 грн., щомісячно та надалі стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи тим, що з моменту ухвалення даного рішення про стягнення аліментів, значно підвищились витрати на життя через зростання цін, у зв`язку з чим суми аліментів, що стягується не забезпечують належний життєвий рівень та потреби неповнолітньої дитини. Також зазначила, що відповідно до чинного законодавства мінімальний гарантований розмір аліментів має бути не меншим ніж 50%; прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що станом на день подачі позову становить 1013,5 грн. З приводу зміни способу стягнення аліментів позивач вказує, що при ухваленні даного рішення суд визначив спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки [PERSON] на той час не мав постійного місця роботи, отримував мінливий дохід; на даний час відповідач працевлаштований, отримує стабільну заробітну плату, а тому має можливість сплачувати аліменти відповідно до вимог чинного законодавства. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач подав заяву, у якій позов визнав у повному обсязі, просив його задовольнити та розглянути справу у його відсутності. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК Україниу разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про народження встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.12.2013р. з [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 550 грн. щомісячно. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2016р. шлюб між сторонами розірвано. Згідно свідоцтва про зміну імені [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . З довідки про склад сім`ї видно, що дитина проживає з позивачкою, відповідач проживає окремо. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 - способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.2 ст.182 СК - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в Постанові №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», п.23 - відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Щодо наявності підстав для зміни способу стягнення аліментів та визначення їх розміру, то суд виходить з наступного: Згідно ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивачкою надано такі докази: Згідно із наказом від 19.06.2017р. [PERSON] прийнятий на роботу в ТОВ "Європа Транс Агро" на посаду водія вантажного автомобіля, оклад 1900грн. З довідок від 20.12.2017р., 07.02.2018р., 04.06.2018р., 19.11.2018р. вбачається, що [PERSON] за період з червня по листопад 2017р. отримав дохід в розмірі 67008,61грн., за грудень2017 року-січень 2018 року - 16084,76 грн., з лютого по квітень 2018 року - 6157,74 грн., за період з травня по жовтень 2018 року - 21154,31 грн. Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2013 рік» та Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» - прожитковий мінімум на дитину відповідного віку з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів у розмірі 550 грн. до часу подання позову до суду і на даний час суттєво зріс. Таким чином зміна в законодавстві, а саме підвищення гарантованого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку - судом розглядається як інший випадок, передбачений законом, який вказує на зміну майнового стану дитини (зростання потреб і відповідне погіршення майнового стану у зв`язку з фактичним зменшенням питомої ваги аліментів у забезпеченні дитини). Крім того, суд враховує, що відповідач є працездатним, на даний отримує стабільну заробітну плату, то суд робить висновок, що доходи відповідача збільшились і відповідно змінився його майновий стан, і що питома вага аліментів у його доходах зменшилась, - що також є підставою для збільшення розміру аліментів, які він спроможний сплачувати на утримання його неповнолітньої дитини. Також суд враховує, що визначений у рішенні суду розмір аліментів на даний час став нижчим від гарантованого законом мінімального його розміру (50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку), що також має бути врахованим при вирішенні даного спору з метою забезпечення мінімальних прав дитини на утримання від батьків. При наведених вище обставинах та з урахуванням того, що відповідач позов визнав, суд дійшов висновку, що є підстави для зміни способу стягнення аліментів визначених судовим рішенням від 24.12.2013р. які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, та визначення їх розміру, і що такі аліменти можуть бути визначені у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Суд виходить з того, що такий розмір аліментів відповідатиме інтересам дитини, і що відповідач спроможний виплачувати аліменти у такому розмірі. Позивач просила збільшити розмір аліментів з дня подання позову. При вирішенні даного питання суд виходить з наступного: Аліменти згідно ст.191 СКУ присуджуються з подання позову до суду. Дана норма закону не поширюється на випадки перегляду розміру аліментів з підстав, передбачених статтею 192 СК України. Тому аліменти у збільшеному розмірі повинні стягуватись з моменту набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved