Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] , в якому просив визнати останніх такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] , обґрунтовуючи позов тим, що він являється власником вказаного будинку, в якому зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які там не проживають з 2017 р., чим порушується його право власності. В судовому засіданні позивач [PERSON] , його представник [PERSON] позов підтримали, з підстав вказаних в ньому та з урахуванням показань свідків [PERSON] та [PERSON] .. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з`явились, за зареєстрованим місцем проживання поштові повідомлення повернулись не врученими з відміткою «за даною адресою не проживають», заяву про розгляд справи за їх відсутності не надавали, про причини неявки суд не повідомили. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що: - [PERSON] являється власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що стверджується копіями договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки за вказаною адресою від 08.02.2021 р., Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.02.2021 р. №№ 243466240 та 243474429, довідкою виконавчого комітету Любецької селищної ради від 23.02.2021 р. № 213; - за адресою [ADDRESS] зареєстровані відповідачі [PERSON] (з 12.02.2014 р.) та [PERSON] (з 02.07.2010 р.), що стверджується довідками виконавчого комітету Любецької селищної ради від 23.02.2021 р. №№ 212, 213 та від 15.03.2021 р. №№ 03-06/232, 03-06/233 та будинковою книгою для прописки громадян в даному будинку; - відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають за адресою: [ADDRESS] з 2017 року, що стверджується комісійним актом обстеження умов проживання по вказаній адресі від 23.02.2021 р. про факт не проживання відповідачів за вказаною адресою з 2017 р., складеного депутатом Любецької селищної ради ШАПОВАЛ І.М., в присутності двох свідків [PERSON] та [PERSON] та показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили дані комісійного акту. Джерела права застосовані (не застосовані) судом. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відтак за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 ЖК України у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік. Оцінка суду. Оцінивши в сукупності норми права та матеріали справи, суд знаходить, що [PERSON] та [PERSON] слід визнати такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] , на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України, виходячи з того, що: - [PERSON] та [PERSON] не є власниками (співвласниками) житла, яке належить позивачу, вони по відношення до [PERSON] , як колишнього власника є (колишньою) дружиною та матір`ю відповідно; - [PERSON] та [PERSON] не проживають за адресою: [ADDRESS] з 2017 року, тобто понад 1 рік та втратили з цим місцем достатній та постійний зв`язок; - [PERSON] та [PERSON] не надали будь-яких доказів на підтвердження: 1) поважності причин не проживання за вказаною адресою; 2) тому, що [PERSON] чинить їм перешкоди у користуванні житловим будинком за адресою: [ADDRESS] ; - втручання у право на повагу до житла [PERSON] , яке охоплюється ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, здійснюється з метою захисту прав і свобод позивача [PERSON] (його права власності, права на житло, вільне користуванням житловим приміщенням і реалізації права на отримання субсидії), є співрозмірним із переслідуваною законною метою, а відповідно є "необхідним у демократичному суспільстві"; - будь-яких угод про порядок користування жилим приміщенням між сторонами не укладалось. Розподіл судових витрат. Згідно ст. 141 ЦПК України, в дольовому порядку, з [PERSON] та [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] по 454 грн судового збору.

Outcome: approved