Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником будинку № 98 по вул. Партизанській в с.Саратна м.Маріуполя на підставі заповіту від 20.02.2009 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3-443, посвідченого державним нотаріусом Третьої маріупольської нотаріальної контори [PERSON] Відповідачі [PERSON] та [PERSON] мають реєстрацію за вказаною адресою, проте тривалий час (з 2014 року) там не проживають, не сплачують комунальні послуги та не приймають участі в утриманні будинку, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. У будинку не знаходиться ніяких особистих речей відповідачів, оскільки вони виїхали за межі території України. Позивач просила визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, с.Сартана, вул. Партизанська, буд. 98. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала вимоги, просила позов задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не зявилися з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. За викладених обставин, суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до заповіту від 20.02.2009 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3-443, посвідченого державним нотаріусом Третьої маріупольської нотаріальної контори [PERSON], а також витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі встановлено, що [PERSON] є власником будинку №98 по вул. Партизанській в с.Сартана м.Маріуполя. З викладеного суд дійшов висновку про те, що позивач [PERSON] є власником будинку №98 по вул. Партизанській в с.Сартана м.Маріуполя, а отже, наділена повноваженнями звернення до суду з будь-яких питань, що повязані з володінням та користуванням цим майном. Згідно довідки №978 від 10.04.2017року, виданої селищним головою виконавчого комітету Сартанської селищної ради, та акту обстеження від 10.04.2017 року, проведеного квартальним виконавчого комітету Сартанської селищної ради, встановлено, що відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [INFO] м.Маріуполя, однак не проживають з 2014 року по теперішній час. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З наведеного суд дійшов висновку про те, що оскільки відповідачі не проживають в [INFO] м.Маріуполя понад два роки, вони втратили право користування цим житловим приміщенням.

Outcome: approved