Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тактік» (надалі по тексту - Позивач, ТОВ «Тактік») звернулося до суду із вимогами щодо виселення [PERSON] (надалі по тексту - Відповідач) із кімнати [ADDRESS], без надання іншого житла, мотивуючи їх тим, що у їх власності перебуває даний адміністративно-побутовий корпус. Проте, на даний час в кімнаті [NUMBER] адміністративно-побутового курпусу проживає Відповідач, вселений в 2005 році та користується ним без належних правових підстав. Позивач посилається на те, що звернувся з письмовим запитом до Київської міської державної адміністрації, та Печерської районної в місті Києві державної адміністрації з проханням надати відомості чи видавалися ордери на вселення до будівлі за адресою: [ADDRESS], і у випадку видачі ордерів зазначити кому та коли вони були видані. Відповідно до листа Київської міської державної адміністрації від 12.09.2016 року № 056/93-3730 та листа Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 18.08.2016 року інформація про видачу ордерів на вселення до будівлі за адресою: [ADDRESS] відсутня, та ордери не видавались. Відповідно до інформації наданої приватним акціонерним товариством «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім.Є.О.Патона», власник майна на момент вселення Відповідача до спірного приміщення, останньому ордер на вселення не видавався і ним при вселенні не пред'являвся. Враховуючи вищенаведене, та у зв'язку із тим, що у Відповідача відсутній ордер на вселення до займаної ним кімнати, що свідчить про відсутність у нього правових підстав для вселення та проживання в Адміністративно-побутовому корпусі, представник ТОВ «Тактік» зверувся до суду із зазначеним позовом про виселення Відповідача. Представник позивача не з'явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, причини не явки не відомі, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходили. На підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що у власності Позивача перебуває Адміністративно-побутовий корпус, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7-8). Відповідно до документації Адміністративно-побутового корпусу Відповідач - [PERSON] вселений до АПК в 2005 році та користується ним по даний час, проживаючи в кімнаті [NUMBER] Адміністративно-побутового корпусу. Відповідно до ст.58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Форма ордера встановлюється Радою Міністрів Української РСР. У відповідності до ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Тобто, законність користування приміщенням для проживання має підтверджуватися ордером на жиле приміщення. У відповідності до ч.10 п.1 ст.15 ЖК України до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду, крім іншого входить видача ордерів на жилі приміщення. Ордер на жиле приміщення є адміністративним актом, що видається виконавчим органом місцевого самоврядування до компетенції якого входить вирішення питань, пов'язаних з наданням житлових приміщень. Ордер видається за єдиною формою, що встановлена у додатку N 7 до Правил квартирного обліку. Бланк ордера складається із самого ордера і його корінця. Ордер видається громадянину, на ім'я якого він виписаний, а корінець залишається у виконкомі, що видав ордер. Бланки ордерів зберігаються як документи суворої звітності. Згідно п. 72 Правил квартирного обліку при вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації. Ордер зберігається як документ суворої звітності. Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 30.09.2010 року №787 «Про організаційно-правові заходи, пов'язані з виконанням рішення Київської міської ради від 09.09.2010 N 7/4819 "Про питання організації управління районами в місті Києві" було ліквідовано Печерську районну у місті Києві державна адміністрація та утворено з 31 жовтня 2010 р. у Печерську районну в місті Києві державну адміністрацію. В п.8.10. розпорядження передбачено передача архівних документів, які підлягають постійному і тривалому зберіганню, в тому числі документів з особового складу, утвореним згідно з пунктом 1 цього розпорядження районним в місті Києві державним адміністраціям. Тобто, інформація про видані ордери на вселення зберігається в новоутворених державних адміністраціях. Разом з цим, Позивач звернувся з письмовим запитом до Київської міської державної адміністрації, та Печерської районної в місті Києві державної адміністрації з проханням надати відомості чи видавалися ордери на вселення до будівлі за адресою: [ADDRESS], і у випадку видачі ордерів зазначити кому та коли вони були видані. Відповідно до листа Київської міської державної адміністрації від 12.09.2016 року №056/93-3730 (а.с. 9) та листа Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 18.08.2016 року (а.с. 10) інформація про видачу ордерів на вселення до будівлі за адресою: [ADDRESS] відсутня, та ордери не видавались. Відповідно до інформації наданої приватним акціонерним товариством «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім.Є.О.Патона», власник майна на момент вселення Відповідача до спірного приміщення, останньому ордер на вселення не видавався і ним при вселенні не пред'являвся (а.с. 11). Відповідно до ст.109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Таким чином, Відповідач не мав та не має правових підстав його вселення - ордеру на жиле приміщення, а отже і правові підстави для його користування (проживання) кімнатою [NUMBER] Адміністративно-побутового корпусу відсутні. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Частина 2 даної статті ЦПК України передбачає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 4 цього Кодексу суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Перелік способів захисту цивільних прав і інтересів міститься в статті 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним, і суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений законом або договором. Статті 116 ЖК України дійсно передбачають такий спосіб захисту права, як виселення осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, без надання їм іншого жилого приміщення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не мав та не має правових підстав для проживання у кімнаті [ADDRESS], оскільки у останнього відсутній ордер на вселення до займаної ним кімнати, що свідчить про самоправне зайняття жилого приміщення. За наведених обставин суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Тактік» до [PERSON] про виселення, підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, оскільки суд задовольняє позов, з відповідача на користь позивача ТОВ «Тактік» підлягають стягненню 1 378 грн. 00 коп. у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved