Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

У березні 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з 03 липня 2010 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, за час перебування у шлюбі між ними виникали непорозуміння та конфлікти через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство з лютого 2018 року. Позивач вирішила розірвати шлюб, оскільки він носить лише формальний характер, подальше його збереження є недоцільним, так як це суперечить її інтересам, тому позивач звернулась до суду із даним позовом та просила розірвати шлюб без вжиття заходів щодо примирення. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київській області від 22 березня 2019 року провадження у вказаній справі відкрито за загальними правилами позовного провадження, призначено підготовче засідання. В підготовче засідання позивач не з`явилась, до суду надала заяву в якій просила справу розглядати без її участі, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання також не з`явився, до суду надав заяву у якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 03 липня 2010 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 61, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 1186, щопідтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 574, відповідно до свідоцтва про її народження серії [NUMBER] (а.с. 8,9). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження ш любу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони остаточно припинили сімейні відносини, не ведуть спільного господарства,продовжувати подальше спільне життя не бажають, від застосування заходів щодо примирення відмовляються, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved