Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

У липні 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що з квітня 2013 року по грудень 2016 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 2013 року народження. Після фактичного припинення шлюбних відносин, а саме з 2015р., дитина проживає з нею, відповідач з цього часу її життям не цікавився, не виявляє бажання спілкуватися з сином та приймати участь у його вихованні. У зв'язку з цими обставинами позивачка розірвала шлюб з відповідачем та звернулася із заявою до суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, на підставі якого було видано судовий наказ. Проте, відповідач ухиляється від сплати аліментів. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, просила позбавити його батьківських прав у відношенні сина [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, в письмовій заяві позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав підтримала у повному обсязі, просила постановити по справі заочне рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився за невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судовго засідання, не з*явився в судове засідання без повідомлення причин, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради Гавриш Я.О. в письмовій заяві просила розглянути справу без її участі, при ухваленні рішення просила максимально врахувати інтереси дитини. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, неповнолітній [PERSON] народився [INFO], батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. При цьому батьки дитини перебували у шлюбі, який було розірвано 28.12.2016р., про що свідчить рішення Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя, яке набрало законної сили. З довідки про неотримання аліментів від 02.07.2018р. № 14.1-59/6574, виданої Лівобережним ВДВС ГТУЮ у Донецькій області, вбачається, що [PERSON] не отримувала аліментів з [PERSON] за період з 18.08.2017р. по 30.06.2018р., заборгованість становить 23408,80 грн. Відповідно до положень ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню свого сина, що підтверджується наявними в матеріалах справи і дослідженими судом письмовими доказами, які ніким не оспорювались. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради від 01.10.2018 року № 13-31-138, відповідач [PERSON] свідомо нехтує своїми обов'язками, ухиляється від виховання, не проявляє щодо дитини батьківської турботи, не цікавиться її життям та здоров'ям, не утримує матеріально. Згідно наданої інформації, відповідач схильний до вживання наркотичних речовим, у 2016 році був засуджений вироком суду за вчинення злочинів до покарання у вигляді позбавлення волі, у 2017 році з місця відбування покарання звільнився, на теперішній час його місцеперебування не відоме. На теперішній час дитина мешкає з матір'ю, яка повністю опікується сином, за місцем її мешкання для дитини створені всі умови. Тому, прийнято висновок про доцільність позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON]., [INFO]. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У даному випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки (один з батьків) повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України, держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім'ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. Згідно зі статтею 9 Конвенції ООН Про права дитини, держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду буде встановлено, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Згідно зі ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Проте, згідно до матеріалів справи, відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, діє всупереч інтересам та потребам свого неповнолітнього сина [PERSON], що на думку суду є неприпустимим. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Разом з тим, відповідач [PERSON], не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання ним батьківських обов'язків, тим самим не оспорює наявних підстав для позбавлення його батьківських прав. Виходячи з інтересів дитини, обставин, що були встановлені в судовому засіданні, приймаючи до уваги, що батька тривалий час не опікується долею дитини, з дитиною не спілкується, не цікавиться її життям, неповнолітня дитина не отримує від неї тепла та батьківської турботи, матеріального забезпечення, суд вважає за можливе позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved