Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

Позивач КП «Полтаваелектроавтотранс» ПМР звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП в порядку регресу. В якому прохали: стягнути з [PERSON] на користь КП «Полтаваелектроавтотранс» Полтавської міської ради відшкодування шкоди в сумі 57 999,84 грн.; стягнути з [PERSON] на користь КП «Полтаваелектроавтотранс» Полтавської міської ради витрати на судовий збір в сумі 1921 ,00 грн. В обґрунтування позову зазначили, що [PERSON] на момент скоєння ДТП 07.10.2017 у м.Полтаві, по вул. Європейській, 187б, працював водієм тролейбусу в КП «Полтаваелектроавтотранс» ПМР, внаслідок порушення правил дорожнього руху пошкодив автомобіль ВАЗ д.н.з. [NUMBER] . Вина [PERSON] у скоєнні ДТП встановлена в судовому порядку, що підтверджується постановою Октябрського районного суду м.Полтава від 10.11.2017 у справі № 554/7966/17. Відповідно до рішення Господарського суду Полтавської області у справі № 917/292/19 за позовом ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» до КП «Полтаваелектроавтотранс» ПМР про відшкодування збитків в порядку суброгації 49 649,61 грн. та 1575,00 грн. 3%, 4854,23 грн. інфляційних, позов задоволено в повному обсязі. Сума 57 999,84 грн. за рішенням суду повністю перерахована 28.05.2019 ТОВ «Маркс.Капітал». Днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником. Право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати роботодавцем певних сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк на пред`явлення регресного позову. Право регресної вимоги позивача до відповідача виникло з 28.05.2019, тобто з дати здійснення оплати суми за рішенням Господарського суду Полтавскої області від 26.04.2019 у справі № 917/292/19. Таким чином, виходячи з вищевикладених обставин та зазначеного нормативного обґрунтування, вимоги КП «Полтаваелектроавтотранс» ПМР до [PERSON] про стягнення в порядку регресу шкоди у розмірі 57999,84 грн. є цілком обгрунтованими, через що звертаються до суду з даним позовом. (а.с.3-6) 14 червня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено розгляд справи по суті на 11 год. 00 хв. 12 липня 2019 року. (а.с.23) В судовому засіданні представник позивача КП «Полтаваелектроавтотранс» ПМР за дорученням Постоленко Ю.М. позовну заяву підтримала. Прохала задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] відносно позову заперечував. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10.11.2017 постановою Октябрського районного суду м. Полтави справа №554/7966/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Піддано [PERSON] адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340 гривень. (а.с.14). Як слідує із постанови, 07.10.2017 водій [PERSON] близько 06.00 години, в м.Полтава по вул. Європейська керував тролейбусом «ЮМЗ-Т-1» борт 32, кузов 106, в порушення п.12.1, п.13.1 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «АЗ 217030» д.н.з. [NUMBER] , який зупинився попереду. В наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Таким чином, ДТП сталася з вини відповідача [PERSON] , котрий працював водієм в КП «Полтаваелектроавтотранс» ПМР. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та вчиненні вони цією особою. Згідно ст.ст.22, 1166 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, підставою відповідальності за завдану майнову шкоду є наявність вини особи, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно ст. 130 КЗпП України, встановлено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Відповідно до ч. 3 ст. 130 КЗпП України, за наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Згідно вимог ст. 134 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: 1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Відповідно до ст. 135-1 КЗпП України, письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. 26.04.2019 рішенням Господарського районного суду Полтавської області позов ТОВ «Маркс капітал» до КП «Полтаваелектроавтотранс» ПМР про відшкодування шкоди в порядку суброгації задоволено повністю. Стягнуто з КП «Полтаваелектроавтотранс» ПМР на користь ТОВ "Маркс.Капітал" 49 649,61 грн. шкоди в порядку суброгції, три проценти річних у сумі 1 575,00 грн., інфляційні втрати у сумі 4 854,23 грн. та 1 921,00 грн. витрат по сплаті судового збору. (а.с.18-20) Як слідує з рішення, на момент ДТП автомобіль «ВАЗ», д.р.н. [NUMBER] був застрахований в «СК «Саламандра-Україна» відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) за програмою «Автоцивілка+» № 04-1.0066348.0001 від 24.03.2017. Згідно з постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 10.11.2017 у справі № 554/7966/17 було встановлено, що водій тролейбуса «ЮМЗ-Т-1» [PERSON] на момент ДТП перебував із відповідачем у трудових відносинах і виконував свої трудові (службові) обовязки. До ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» звернувся власник пошкодженого автомобіля із заявою про страховий випадок від 18.10.2017. На виконання умов договору, ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» виплатило страхове відшкодування в розмірі 49 649,61 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 2 від 03.01.2018. Оскільки, на момент ДТП цивільно-правову відповідальність водія тролейбуса «ЮМЗ-Т-1» [PERSON] не було застраховано, а також враховуючи той факт, що [PERSON] на момент ДТП перебував із відповідачем у трудових відносинах і виконував свої трудові (службові) обов`язки, то саме до відповідача ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» мало право вимоги в порядку суброгації. 10.01.2018 ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» направило відповідачу вимогу № 66 про виплату страхового відшкодування (в порядку суброгації). Однак вищевказана вимога залишилась без реагування з боку відповідача. Вказане право вимоги перейшло до ТОВ «Маркс.Капітал» відповідно до укладеного договору про надання фінансових послуг факторингу № 01/20.07.17 від 20.07.2017. Таким чином, розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб складає 49 649 грн. 61 коп. Відповідно до наказу №60-к КП «Полтаваелектроавтотранс» ПМР від 13.05.2013 [PERSON] прийнятий з 14.05.2013 в службу руху водієм тролейбуса 3-го класу. (а.с.8) Відповідно до наказу №40-к КП «Полтаваелектроавтотранс» від 26.03.2018 [PERSON] звільнено з посади водія тролейбуса служби руху з 26.03.2018 за угодою сторін. (а.с. 7) Таким чином, [PERSON] під час ДТП працював в КП «Полтаваелектроавтотранс» ПМР водієм тролейбуса. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з озгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Згідно з абз. 4 вказаного пункту постанови якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно ст.1192 ЦК України, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. При цьому, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання ). КП «Полтаваелектроавтотрнс» ПМР здійснила виплату ТОВ «Маркс Капітал» за рішенням суду у сумі 57 599,84 28 травня 2019 року, що підтверджується платіжним дорученням №2734 від 28.05.2019. (а.с.2) Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільне не сплатив. Відповідно до ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце пригоди. Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, [PERSON] повинен відшкодувати КП «Полтаваелектроавтотранс» ПМР сплачену суму завданої шкоди у розмірі 57 599 грн. 84 коп., оскільки, до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як до особи, з вини якої спричиненні збитки. Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 1 921 грн. (а.с.1) Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Також стягнути з [PERSON] судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved