Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивач - ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» звернувся з позовом про стягнення з відповідача - [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 45 309,95 грн. Під час розгляду справи позивач надав заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно з якою за проведеним перерахунком заборгованість складає 33 810,50 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є власником [ADDRESS] відповідно до Свідоцтва про право власності серії САЕ № 457027 від « 19» травня 2011 р., виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі Наказу від « 10» травня 2011 року за № 547-С/КІ. Відповідно до частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем. Позивач направляв відповідачу оферту щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг та два примірники договорів, підписані та скріплені печаткою з боку Товариства. Проте, відповідач на пропозицію щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг до даного часу не відреагував. Відповідач фактично споживає житлово-комунальні послуги, які їй надаються ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент», не відмовляючись від їх отримання, що свідчить про прийняття нею пропозиції. За період часу з 01.01.2013 року по 31.08.2014 року заборгованість [PERSON] за надані позивачем послуги з утримання будинку та прибудинкової території по квартирі [ADDRESS] складає 33 810,50 грн. Вказана заборгованість відповідачем не сплачується, що і стало підставою для звернення до суду. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити і стягнути з відповідача фактично понесені позивачем судові витрати. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував з тих підстав, що між сторонами не було укладено договору про надання житлово-комунальних послуг, відсутні докази фактичного надання відповідачу послуг, у відповідача є сумніви в тому, що позивач є балансоутримувачем будинку і належним позивачем у справі, оскільки вона, як співвласник багатоквартирного будинку, на загальних зборах ОСББ не була присутня, згоди про передачу позивачу відповідних повноважень від ОСББ, не давала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить двокімнатна квартира [ADDRESS]. 26 серпня 2010 року між ОСББ «Раїси Окіпної, 18» та ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» було укладено Договір про надання послуг з утримання на балансі та управління житловим комплексом, відповідно до якого ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» за плату надає послуги з утримання на балансі житлового будинку [ADDRESS]. 29.10.2010 року, відповідно до акту приймання-передачі житлового комплексу з балансу на баланс, жилий будинок [ADDRESS] передано на баланс ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент». Правомірність рішень загальних зборів ОСББ «Раїси Окіпної, 18», встановлення Київською міською державною адміністрацією тарифів ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» була предметом цивільних і адміністративних справ, встановлена наявними в матеріалах справи судовими рішеннями, тому відповідно до статті 61 ЦПК України, вказані обставини не підлягають доказуванню. Доказів того, що [PERSON] була власником квартири [ADDRESS] та членом зазначеного ОСББ на момент передачі житлового комплексу з балансу ОСББ на баланс ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» тощо, в матеріалах справи немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Відповідно до статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг відноситься послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Як убачається з матеріалів справи, 01 серпня 2011 року позивачем було вручено особисто [PERSON] пропозицію щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг(оферта), що підтверджується підписом відповідачки про її отримання. 04.10.2012 року позивачем було направлено рекомендованим листом з описом вкладеного у конверт повторна пропозиція щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг(оферта), що підтверджується належними доказами, наданими позивачем. Відповідно до частини 2 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Позивач надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території відповідачу з направленням відповідних щомісячних розрахунків на оплату (по тарифам, що встановлені розпорядження виконавчого органу Київської міської ради). Відповідач приймає ці послуги, не відмовляючись від їх споживання, що відповідає положенням статей 382, 322 ЦК України. Статтею 382 ЦК України передбачено, що власникам квартири у багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору. Реальне настання послуг та їх фактичне прийняття відповідачем свідчить про те, що відповідач не звільняється від оплати фактично спожитих послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Розмір заборгованості відповідача за послуги позивача з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 33 810, 50 грн. підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про суми заборгованості відповідача, як власника квартири, станом на 25.02.2014р., станом на 01.10.2014р., та судовим наказом від 31.07.2013р. Оскільки наявна перед позивачем заборгованість відповідачем не погашена, позовні вимоги про її стягнення з відповідача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи убачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 453, 11 грн. Проте, з урахуванням того, що розмір позовних вимог був зменшений і суд дійшов до висновку про наявність правових підстав до задоволення позову про стягнення заборгованості в сумі 33 810, 50 грн., судові витрати, які належить стягнути з відповідача на користь позивача складають 338, 10 грн. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved