Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації звернувся до суду із позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що з 10.07.2019 року на обліку Служби у справах дітей Деснянської РДА в м. Києві перебувають діти, які опинились у складних життєвих обставинах, а саме: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 07.07.2019 року діти були доставлені згідно акту СЮП УП Деснянського району м. Києва до Київської міської клінічної лікарні № 9 Подільського району м. Києва, оскільки були знайдені без супроводу дорослих. З 07.08.2019 року по даний час малолітні перебувають у Київському міському будинку дитини «Берізка» на повному державному утриманні. 08.07.2020 року батьки дітей відвідали Службу у справах дітей, з ними було проведено профілактичну бесіду та роз`яснено умови повернення дітей до родини. На даний час батьки не цікавляться дітьми, не відвідують їх, не пройшли реабілітацію від наркотичної залежності, не надали до Служби всі необхідні документи, що підтверджують покращення стану в родині. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить позбавити відповідачів батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу в його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника позивача. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідачів, за наявних у справі матеріалів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Органу опіки та піклування підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що з 10.07.2019 року на обліку Служби у справах дітей Деснянської РДА в м. Києві перебувають діти, які опинились у складних життєвих обставинах, а саме: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 07.07.2019 року діти були доставлені згідно акту СЮП УП Деснянського району м. Києва до Київської міської клінічної лікарні № 9 Подільського району м. Києва, оскільки були знайдені без супроводу дорослих. Діти перебували у дитячому візочку під палючим сонцем на дитячому майданчику без догляду батьків та присутності інших осіб. З 07.08.2019 року по даний час малолітні перебувають у Київському міському будинку дитини «Берізка» на повному державному утриманні. 08.07.2020 року батьки дітей відвідали Службу у справах дітей, з ними було проведено профілактичну бесіду та роз`яснено умови повернення дітей до родини. Водночас батьків було направлено до Деснянського районного в м. Києві центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді для проходження курсів з підвищення виховного потенціалу та проходження реабілітації від наркотичної залежності. Відповідно до листа Деснянського районного в м. Києві центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 25.02.2020 року [PERSON] та [PERSON] отримали направлення № 8 від 20.01.2020 року на курси з підвищення виховного потенціалу. Згідно листа від 29.05.2020 року Деснянського районного в м. Києві центру соціальних служби для сім`ї, дітей та молоді, батьки дітей курси з підвищення виховного потенціалу не пройшли. Відомості про проходження реабілітації від наркотичної залежності відсутні. Відповідно до листа Київського міського будинку дитини «Берізка» від 27.05.2020 року батьки періодично відвідували дітей, за період введення обмежувальних заходів у зв`язку із запобіганням виникнення і поширення коронавірусної хвороби, батьки дітей не телефонували до закладу, не цікавились станом здоров`я та життям дітей. Як встановлено при розгляді справи, відповідачі [PERSON] та [PERSON] на виклики Служби не реагують, до Служби не з`являються. Батьками не надано документів, що підтверджують про покращення стану в родині, не вжито жодних дій щодо повернення малолітніх дітей до біологічної родини. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1)не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров?я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2)ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3)жорстоко поводяться з дитиною; 4)є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5)вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6)засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не створюють умов отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В судовому засіданні встановлено, що відповідачів протягом тривалого часу ухиляються від виконання юридичного обов`язку по вихованню дітей, не цікавлять ними, не зустрічаються. Відповідно до Висновку № 102/02/37-4032 від 22.06.2020 року Служба у справах дітей та сім`ї Деснянського району м. Києва вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . Зважаючи на викладене, вимоги діючого законодавства, з урахуванням досліджених судом доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі по 420, 40 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved