Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом в якому просив розірвати договір оренди землі № 75 від 01.10.2007 року, укладений між ним та «Фермерським господарством Кравчука В.С.» на земельну ділянку [NUMBER], загальною площею 2,5282 гектара, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Жуковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області; витребувати зазначену ділянку з користування «Фермерського господарства Кравчука В.С.» та передати її позивачу, який є власником зазначеної земельної ділянки згідно держаного акту на землю серії [NUMBER]. Свій позов аргументував тим, що він з 2003 року являється власником земельної ділянки [NUMBER], кадастровий номер [NUMBER], площею 2,5282 га, розташованої на території земель Жуковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, отриманої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом серії [NUMBER] та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, від 19.06.2017 № 89941934. В 2007 році позивач вказану земельну ділянку передав «Фермерському господарству Кравчука В.С.» в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території сільської ради Жмеринського району Вінницької області строком на 15 років, що підтверджується договором оренди № 75 від 10.01.2007 року. За умовами даного договору Орендар був зобов'язаний щороку до 15 листопада сплачувати оренду плату 1,5 % від нормативної оцінки земельної ділянки, що на час укладення договору складала 24818,11 грн. Відповідно до додаткової угоди від 01.09.2016 року орендна плата за користування вказаною земельною ділянкою змінена та встановлена в розмірі 6% від нормативної оцінки земельної ділянки, що на час укладення додаткової угоди складала 81933,61 грн. Починаючи з 2014 року відповідач в порушення умов договору в односторонньому порядку без будь - якого попередження та пояснення припинив сплату орендної плати за користування належної позивачу земельної ділянки, чим спричинив останньому матеріальної шкоди позбавивши його можливості отримувати кошти за здачу в оренду земельної ділянки. Всі звернення позивача, відповідач ігнорував. 14.09.2017 ухвалою суду відкрито провадження у цій справі. 18.10.2017 року представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, додатково пояснила, що відповідачем не було надано відомості про отримання позивачем коштів. Представник позивача [PERSON] позов підтримала та пояснила, що на протязі трьох останніх років позивач не отримує коштів належних йому за користування відповідачем земельною ділянкою. Порушення відповідачем умов договору повинно тягнути за собою відповідно його розірвання. Крім того, як пояснив позивач він жодного разу не отримував коштів від відповідача за користування належною йому земельною ділянкою у зв'язку з судовими процесами, пов'язаними з тим, що позивач розбив техніку, що належала позивачу. Згідно вироку позивача не зобов'язано платити відповідачу жодних коштів. Представник відповідача Казьмірова М.С. підтримала заперечення надані в судовому засіданні, згідно яких в 2014, 2015 роках відповідачем було отримано орендну плату у вигляді 662 та 800 кг зерна, крім того в 2016 році позивач отримав орендну плату в розмірі 3957,40 грн., а в 2017 році в розмірі 2000 грн. (а.с.21-23) та просила відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що є відомості де присутній підпис позивача про отримання ним коштів за користування земельною ділянкою з 2014 по 2017 рік, позовна заява підготувалась після отримання ним коштів, відповідачем також було виплачено 50% аліментів, що стягуються з позивача в рахунок орендної плати. У всіх відомостях наявний підпис позивача. Порушення істотних умов договору оренди земельної ділянки відсутні. Представник відповідача повідомила, що позивач [PERSON] отримував орендну плату в грошовій формі з каси підприємства, та в натуральній формі - продукцією (зерновими). 18.10.2017 в судовому засіданні оголошено перерву до 27.11.2017 за клопотанням представник позивача [PERSON] про витребування у відповідача касової книги з розрахунковим касовим ордером за 2014 - 2017 роки для з'ясування питання про отримання позивачем орендної плати; журналу обліку матеріальних цінностей та їх видача по наказу за 2014 - 2017 роки. 27.11.2017 представник відповідача Казьмірова М.С. в судовому засіданні повідомила, що документи заявлені в клопотанні представника позивача на господарстві відсутні, а журнал (книга) обліку товарно-матеріальних цінностей за 1014-2017р.р.- відсутній та не вівся. За цей час на господарстві змінилося дуже багато бухгалтерів. Надала суду податкові звіти про сплату податків за 2014-2017р.р. за використання земельної ділянки [PERSON]. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити враховуючи таке. З матеріалів цивільної справи вбачається, що згідно договору оренди землі від 10.01.2007 року № 75, [PERSON] передав ФГ Кравчука В.С. в строкове платне користування земельну ділянку, загальною площею 2,5282 га, розташовану на території Жуковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області на умовах, передбаченими договором із внесенням орендної плати до 15 листопада кожного року (п.7 Договору). (а.с.5) Відповідно до п.9 даного договору розмір орендної плати переглядається при взаємній згоді орендаря та орендодавця, закріплюється письмовою згодою (а.с.5) Відповідно до прав та обов'язків сторін договору оренди землі, зокрема, що відображені в п.8, Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасності внесення орендної плати. Договір укладено на 15 років. (а.с.5). Згідно п. 24 Договору оренди дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін та за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої землі, яка істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом (а.с. 5 зворот). Як вбачається з додаткової угоди до договору оренди землі від 10.01.2007 року, зареєстрованого 12.01.2008 року за № 040881400014 укладеного між позивачем та ФГ Кравчука В.С., орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється за погодженням сторін в розмірі 6 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Відповідно до п. 4.2. даної угоди, орендна плата за користування об'єктом оренди сплачується Орендарем на користь Орендодавця шляхом видачі готівкових коштів через касу орендаря або шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Орендодавця, зазначений в даному договорі, або поштовим переказом. За згодою сторін , розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватись у натуральній формі. Розрахунок у натуральної форми має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Передача продукції та/або надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними документами (накладними, відомостями, актами приймання-передачі та/або іншими документами ), які підтверджують факт виконання Орендарем свого зобов'язання по сплаті орендної плати. Відповідно до п.4.4. даного договору орендна плата за користування земельною ділянкою сплачується Орендарем на користь Орендодавця щорічно, в строк до 30 грудня року, за поточний календарний рік оренди (а.с.6,6 зворот). Відповідно до п. 9.4 вказаного договору Орендар земельної ділянки зобов'язаний своєчасно сплачувати орендну плату. Згідно до п. 12.3 договору дія договору припиняється за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Відповідно до п. 13.1 Договору за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до Закону та цього договору (а.с.7 зворот) Відповідно до п. 14.8 даного договору всі спори, які можуть виникнути з цього Договору, вирішуються сторонами шляхом переговорів, а при неможливості вирішення їх таким шляхом - в судовому порядку (а.с.8). Як пояснювала в судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка є матір'ю [PERSON], вона намагалась із сином вирішити цей спір шляхом переговорів з головою господарства. Однак той вигнав їх з кабінету і дав вказівку бухгалтерам з ними більше не спілкуватись та до приміщення не пускати. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 19.06.2017 року за № 89941994, договір оренди земельної ділянки зареєстрований в Державному реєстрі за № 040881400014 (а.с.9). Представником відповідача в підтвердження своїх заперечень про отримання позивачем орендної плати надано суду: 1. Список осіб, серед яких є вказаний [PERSON], на 9 аркушах формату А-4, з розграфленою таблицею в друкованому форматі, в колонка : прізвище ім'я по - батькові, № діл., площа, інд. под. номер., готівка, пшениця, підпис. У верху таблиці прописом вказано «Орендна плата за 2014р.». Таблиця частково заповнена прописом у графі пшениця, остання сторінка заповнена вся прописом. Відомості про особу, яка вносила до таблиці інформацію, її підпис, печатка, штамп, назва підприємства, господарства, тобто будь-які відомості, які свідчили, що це є офіційний (бухгалтерський) документ - відсутні. Напроти прізвища [PERSON] в графі пшениця є відмітка 662. В графі підпис - зроблений підпис (а.с.24-32); 2. Список осіб, серед яких є вказаний [PERSON], на 4 аркушах формату А-4, з розграфленою таблицею в друкованому форматі, нумерація якого починається з номера 27 (тобто початок відстній), прописом вказано «орендна плата за 2015 р» під номером 46, напроти прізвища [PERSON] є відмітка 800. В графі підпис зроблений підпис. Остання сторінка заповнена вся прописом. Відомості про особу, яка вносила до таблиці інформацію, її підпис, печатка, штамп, назва підприємства, господарства, тобто будь-які відомості, які свідчили, що це є офіційний (бухгалтерський) документ - відсутні. Колонки таблиці не містять визначення інформації, яка в них зазначена (а.с.33-36). 3. Список осіб серед яких вказаний [PERSON], на 4 аркушах формату А4, з розграфленою таблицею в друкованому форматі. Колонки розбиті на інформацію: ПІП власника земельної частки (паю), га, примітки (де прописом вказано «гривні»), далі в верху таблиці прописом вказано пшениця, ячмінь, цукор, кукурудза, підпис. У верху даної таблиці друкований текст «Список власників земельних часток (паїв)», далі прописом за 2016р.. Дана таблиця частково заповнена прописом. Напроти прізвища [PERSON] зроблений запис також прописом 3957,40, а також напис «гроші». В графі підпис є підпис. Відомості про особу, яка вносила до таблиці інформацію, її підпис, печатка, штамп, назва підприємства, господарства, тобто будь-які відомості, які свідчили, що це є офіційний (бухгалтерський) документ - відсутні (а.с.37-41). 4. Список власників земельних часток (паїв) ФГ «Кравчука» станом на 2017 р., серед яких є вказаний [PERSON], на 2 аркушах формату А-4, з розграфленою таблицею в друкованому форматі, колонки містять інформацію: ПІБ, га, гривень, підпис, частину тексту заповненої таблиці неможливо прочитати. Напроти прізвища [PERSON] є запис 50% алім., які записані прописними літерами в графі «га» є відмітка 2,5282. Інші дані таблиці неможливо прочитати в зв'язку з неякісною ксерокопією Відомості про особу, яка вносила до таблиці інформацію, її підпис, печатка, штамп, назва підприємства, господарства, тобто будь-які відомості, які свідчили, що це є офіційний (бухгалтерський) документ - відсутні (а.с.42-43). Крім того, представник відповідача надала супровідний лист та копію постанови старшого державного виконавця Жмеринського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 24.05.2017 про арешт майна боржника, де [PERSON] зазначений боржником, його заборгованість станом на 30.04.2017 складає 12086 грн. (а.с.45); та платіжне доручення № 875 від 11.08.2017, де платником вказано ФГ Кравчука В.С., отримувач відділ ДВС Жмеринського МРУЮ, сума платежу 1977, 70, призначення платежу аліменти за [PERSON] (а.с.46). Згідно наданих представником відповідача податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків і сум утриманого з них податку ФГ «Кравчука В.С.», останнім було сплачено за 4 квартали 2014 року, 4 квартал 2015 року, 4 квартал 2016 років до Жмеринської об'єднаної державної податкової інспекції відповідні суми податків по формі 1 ДФ (а.с.58-70). Вироком від 16.09.2014 Жмеринського міськрайонного суду [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, та призначено покарання у виді трьох років обмеження волі та звільнено від призначеного покарання з випробуванням (а.с.71-72). Саме з подіями, які описані у вироку суду, представники позивача пов'язують невиплату відповідачем позивачу орендної плати, однак звертають увагу, що за вироком суду будь-яких виплат з [PERSON] на корить ФГ «Кравчука» не стягнуто. Вказані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Земельним кодексами України та Закону України «Про оренду землі». Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Особа, яка вважає, що її речові права порушено, має право звернутися до суду як з позовом про визнання відповідної угоди недійсною (ст.ст. 215-235 ЦК України), так і з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння (ст. ст.330,338 ЦК України). Нормами ст. 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. На підставі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, а згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином, належними сторонами, у передбачений законом чи договором спосіб та термін, за відповідною ціною і інше. Вказані умови є істотними для зобов'язальних правовідносин, а отже повинні виконуватися безумовно, у точній відповідності до умов договорів. Відповідно до ч. 1. ст. 2 Закону України «Про оренду землі» до інших законодавчих актів, що регулюють відносини щодо оренди земельної ділянки відносяться положення Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушення зобов'язань, а саме його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, є підставою для розірвання договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 2 статті 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до частин першої та другої статті 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. На підставі ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірвано за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст. ст. 24, 25 Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Статтею 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельним кодексом України, а саме ст. 96, встановлений обов'язок землекористувачів, у тому числі орендарів, своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею. Ця норма ЗК України кореспондується відповідно зі статтею 24 Закону України «Про оренду землі» (далі - ЗУ «Про оренду землі»), яка передбачає, що орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Зазначені принципи земельного законодавства відображені і в договорі оренди землі, а саме в п. 9.4 «Орендар земельної ділянки зобов'язаний своєчасно сплачувати орендну плату». Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. У свій постанові від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12 Верховний Суд України зазначив, що відповідно до ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 28 вересня 2016 року № 6-977цс16. Нормами ст.ст. 10, 11 ЦПК України закріплено такі принципи цивільного судочинства, як змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства, які полягають в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, розглянувши справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 11ЦК України). Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.57 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.58 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України). Згідно із абзацом 1 ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно із ч.2,3, 4 ст.60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача, щодо вчасності та повноти сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, адже вони не знайшли свого підтвердження в наданих в судовому засіданні доказах. Представником позивача не представлено суду належних доказів (бухгалтерських відомостей, документів), які б підтверджували факт сплати позивачу орендної плати за користування земельною часткою (паєм). Суд не приймає до уваги податкові розрахунки за 2014-2016 рр., які свідчать про сплату податків з оренди земельної ділянки (паю) [PERSON], однак жодним чином не є, в розумінні ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними доказами, які б підтверджували факт виплати орендної плати [PERSON], з цих же підстав суд не приймає до уваги копії документів (а.с.24-43), які за своєю формою та змістом не є бухгалтерськими документами, не мають обов'язкових ознак офіційного документа. З огляду на вищевикладене судом встановлено, що відповідач Фермерське господарство «Кравчука В.С.» не виконало своїх зобов'язань перед позивачем [PERSON], як Орендар земельної ділянки, що розташована на території Жуковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, починаючи з 2014 року, що виразилось в систематичній несплаті орендної плати, порушенні строків виплати орендної плати, що передбачені договором оренди земельної ділянки, укладеного між позивачем та відповідачем, що в розумінні ст. 526 ЦК України, та відповідно до ст.610, 611 ЦК України є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки від 10.01.2017 року №75, що розташована на території Жуковецької сільської ради Жмеринського району, та відповідно витребування земельної ділянки з користування та повернення її власнику. Дослідивши в повному обсязі матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд дійшов до переконання, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, адже позивачем доведено належними та допустимими доказами порушення відповідачем його права, тому таке порушене право підлягає судовому захисту у спосіб визначений законом. У зв'язку з задовленням позовних вимог, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає до стягнення на користь позивача сплачені ним судові витрати,які складаються з: сплаченого судового збору в розмірі 1280 грн.; 673 грн. за надання правової допомоги при підготовці позовної заяви; 673 грн. - одна година участі в судовому засіданні адвоката, що є розумним і справедливим, та не перевищує граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20.12.2011 року № 4191-VI"Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". На підставі наведеного та

Outcome: approved