Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

ПрАТ «СК «Універсальна» 19.11.2020 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, яким просить стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «Універсальна» суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 24505 грн. 17 коп. та судові витрати, посилаючись на те, що 17.11.2017 року в м. Києві по вул. Зодчих, 44 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шкода», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Муцубісі», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 26.12.2017 р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу. У результаті даного ДТП було пошкоджено застрахований транспортний засіб «Міцубісі», д.н.з. [NUMBER] , що належить ТОВ «ЕМ ЕМ СІ Україна», у ПрАТ «СК «Універсальна», згідно з умовами договору № 3014/267/001239 добровільного страхування наземного транспорту від 13.07.2017 р. 17.11.2017 р. власник пошкодженого автомобіля звернувся до позивача із заявою про сплату страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту. Позивачем було розраховано та виплачено страхове відшкодування в розмірі 24505,17 грн. На підставі ст.ст. 993, 1166, 1188 ЦК України просить суд стягнути з відповідача на свою користь відшкодування витрат у сумі 6 148,22 грн. та судові витрати. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.01.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Представник ПрАТ «СК «Універсальна» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву, якою підтримує позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення та просить справу розглянути за відсутності представника ПрАТ «СК «Універсальна». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не подав. Оскільки відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, а представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим розглянути дану справу відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає задоволенню з наступник підстав. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 17.11.2017 р. в м. Києві по вул. Зодчих, 44 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шкода», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Муцубісі», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 26.12.2017 р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с. 12). У відповідності з ч. 4 та ч.6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. У результаті даного ДТП було пошкоджено застрахований транспортний засіб «Міцусібі», д.н.з. [NUMBER] , що належить ТОВ «ЕМ ЕМ СІ Україна» (а.с. 11). 17.11.2017 року власник пошкодженого автомобіля звернувся до позивача із заявою про сплату страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту (а.с. 13). Згідно з умовами договору, на підставі наряду-замовлення № НН062215 від 28.11.2017 року, страхового акту № 35844/1, було розраховано та виплачено страхове відшкодування в розмірі 24505 грн. 17 коп., що підтверджується платіжним доручення № 139406 від 13.02.2018 року (а.с. 14-17). Відповідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. З матеріалів справи вбчається, що позивачем вживалися заходи щодо досудового врегулювання даного спору. Так, 04.10.2018 року ПрАТ «СК «Універсальна» зверталась до відповідача з вимогою про сплату боргу в розмірі 24505 грн. 17 коп., яка відповідачем була проігнорована (а.с. 20). У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача. Статтею 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦПК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Статтею 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. З урахуванням часткового задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає стягненню 2102 грн. судового збору.

Outcome: approved