Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

У 2014 році позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування заявлених вимог про звернення стягнення заборгованості відповідача за кредитним договором на предмет іпотеки - домоволодіння за адресою: [ADDRESS], позивач посилався на норми діючого законодавства та укладені між сторонами договори, та невиконання відповідачем зобов'язань за такими договорами, в наслідок чого його заборгованість перед позивачем складає 10840735,57 грн. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивач звернувся до суду з заявою, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач - [PERSON] про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток та ухвал на адресу реєстрації його місця проживання, що вбачається з відповідної довідки ВАДР ДМС України в Одеській області, за обставинами розгляду справи у судове засідання повторно не з'явився. Відповідно до ст.ст. 169, 224, 225 ЦПК України, суд, за згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та кореспондуючі ним правовідносини. 16.07.2007 року між АТ «КБ «Надра», правонаступником якого є позивач, АТ «КБ «Надра», та відповідачем було укладено кредитний договір за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 712000,00 дол. США та зобов'язався його повернути частинами, шляхом здійснення строкових платежів (копія договору №038/14/МК/2007 долучена до матеріалів справи). З метою забезпечення належного виконання зобов'язань позичальника за вказаним договором, останній передав банку у іпотеку домоволодіння за адресою [ADDRESS], про що було укладено договір іпотеки від 16.07.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Чужовською Н.Ю. та зареєстровано у відповідному реєстрі за № 2008. Як вбачається з наданих до суду відомостей та розрахунків про стан виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, відповідач такі зобов'язання з повернення кредиту виконує неналежним чином, у зв'язку з чим, станом на 07.08.2013 року заборгованість позичальника перед стягувачем склала 1356278,69 дол. США, що за розрахунками позивача еквівалентно 10840735,57 грн., з яких: - залишок заборгованості за кредитом: 698287,08 дол. США (еквівалентно 5581408,63 грн.); - сума відсотків за користування кредитом: 504866,20 дол. США (4035395,54 грн.); - сума пені за прострочення виконання зобов'язань: 81925,41 дол. США (654829,80 грн.); - штраф: 71200,00 дол. США (569101,60 грн.); Відповідно до аналізу договору іпотеки від 16.07.2007 року, предметом іпотеки забезпечено всі зобов'язання позичальника перед іпотекодержателем по сплаті останньому будь-яких сум, що випливають згідно з положеннями кредитного договору, який забезпечено іпотекою. З метою спонукання відповідача до належного виконання його обов'язків позивачем 22.08.2013 року було направлено на адресу відповідача іпотечне повідомлення №3497 за змістом якого відповідачу було запропоновано погасити зазначену заборгованість або вжити заходів щодо передачі на користь іпотекодержателя предмету іпотеки, однак за долученими до матеріалів справи відомостями - така вимога іпотекодержателя залишилась без задоволення. Відповідно до системного аналізу положень 525, 526, 530, 629, 1054 ЦК України, за змістом зобов'язань, що випливають з укладеного між сторонами кредитного договору, позивач зобов'язався надати та надав позичальникові у погодженому сторонами розмірі, на умовах строковості та платності, кошти, а позичальник зобов'язаний повернути такі кошти шляхом здійснення строкових платежів у визначені договором строки та у встановлених розмірах, однак своєчасно не виконав їх у зв'язку з чим виникли підстав для застосування наслідків, що передбачені договором або законом. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому Цивільним Кодексом України. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 33 Закону України, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Виходячи з наведених обставин, враховуючи, що позивачем було вжито заходів досудового врегулювання спору, яків свою чергу належних результатів не принесли, суд доходить висновку про необхідність судового захисту майнових прав позивача та задоволення позову. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 3654,00 грн.

Outcome: approved