Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав. Дані позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 02.10.2004 року по 28.01.2009 року, та рішенням Світловодського міськрайсуду по справі № 2-183/09 від 28.01.2009 року шлюб було розірвано. Під час шлюбу з відповідачем [INFO] у народився син [PERSON] (свідоцтво про народження додається). В літку 2008 року вони сім'єю переїхали з квартири відповідача ([ADDRESS]) до будинку моєї померлої бабусі ([ADDRESS]) де проживали до 16 серпня 2008 року. Після переїзду до будинку відповідач фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків і доглядом та вихованням дитини не займався. Це стало однією з причин розлучення. Крім того 16 серпня 2008 року між ними виникла сварка в результаті якої відповідач залишив позивачку з сином та повернувся до своєї квартири в Світловодськ. Отже, з 16 серпня 2008 року та по даний час дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні та вихованні. Оскільки відповідач не допомагав дитині матеріально та не займався її вихованням, а їй самій важко було утримувати житловий будинок та приділяти при цьому належну увагу дитині, в квітні 2009 року вона домовилась зі своїми батьками про те, що вони переселяються до будинку, а вона з сином переїжджаю до їхньої квартири [ADDRESS]. Оскільки відповідач в добровільному порядку відмовлявся допомагати дитині в 2009 році вона звернулася до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом про стягнення аліментів. 28.04.2009 року її позов було задоволено та стягнуто [PERSON] на утримання дитини аліменти в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно . За цей період відповідач жодного разу не проявляв інтересу до життя дитини. Не цікавився його досягненнями, не спілкувався з ним, дитячий садок на відвідував та навіть не приходив на святкові ранки та батьківські збори. В 2011 році вона самостійно, без участі відповідача, влаштувала дитину до загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 8 м. Світловодська. Відвозити сина до школи їй в той час почав допомагати нинішній чоловік [PERSON]. Саме він в подальшому і до теперішнього часу реально виконував для дитини відповідача роль батька. 04.10.2013 року вони з [PERSON] офіційно одружилися і у них народилася дитина [PERSON], [INFO] Але не зважаючи на народження рідної дитини її другий чоловік не позбавляє її першого сина уваги та проявляє до нього таку ж турботу, як і до рідного. Весь цей час ні вона, ні її чоловік не позбавляли відповідача можливості бачитися з сином та приймати участь в його вихованні. Бачивши всю цю ситуацію протягом 8 років та проаналізувавши події останніх двох місяців у неї виникли дуже великі сумніви щодо ролі в житті дитини рідного батька. Батько долею сина не цікавиться, йому байдуже до його навчання та успішності. Він не вітає дитину з її досягненнями та навіть на свята не проявляє батьківської турботи, вже не кажучи про його обов'язок щодо матеріальної підтримки. Згідно довідки-розрахунку державного виконавця Світловодського МРВДВС від 21.11.2016 року заборгованість відповідача з аліментів складає 9749,47 грн. З листопада 2015 року відповідач повністю ігнорує рішення суду про стягнення аліментів. Він не знає коли дитина хворіє та взагалі, як себе почуває. З теперішнім чоловіком вони створюють сину належні умови виховання, утримують, купують одяг, взуття та iншi речi необхідні для нормального життя, забезпечують його фізичний та духовний розвиток. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. ЇЇ чоловік займається спортом та бажає привити дитині з дитинства здоровий спосіб життя. Відповідач жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місця перебування її та дитини, а з її боку ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні з дитиною та прийнятті участі у її вихованні. Ці обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання батька виконувати відносно сина свої обов'язки, покладені на нього законом. Нехтування батьківськими обов'язками з боку відповідача, на думку позивачки, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. Позивачка та представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини своєї не явки суду не повідомив. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області в судовому засідання надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]. Допитний в судовому засіданні свідок [PERSON],суду пояснив,що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з позивачкою, від шлюбу мають сина [PERSON]. Від першого шлюбу,а саме із відповідачем, вони з позивачкою виховують сина [PERSON]. Вихованням сина відповідач не займається,не цікавиться його життям, уникає спілкування з ним. Він проявляє до [PERSON] турботу як до рідного сина. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], суду пояснив,що він є сусідом позивачки, і відповідача він знає давно. Після розлучення позивачки з відповідачем, відповідач не цікавиться життям сина, вихованням сина займається чоловік позивачки [PERSON] Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не цікавиться її побутовими умовами на протязі 8 -ми років.. Відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER] встановлено, що відповідач є батьком [PERSON],[INFO] (а.с.11). Відповідно до рішення Світловодського міськрайонного суду від 28 січня 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], розірвано (а.с.12) Відповідно до рішення Світловодського міськрайонного суду від 28 квітня 2009 року з відповідача [PERSON], стягнуто аліменти в розмірі ? частки заробітку (доходу) щомісячно на утримання сина [PERSON] (а.с.13). Відповідно довідки завідувача ДНЗ № 2 вихованням та навчанням дитини займається позивачка [PERSON], (а.с.14) Згідно наданого розрахунку - заборгованість відповідача перед позивачем по аліментам становить 9749,47 грн. (а.с.21) Згідно положення пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року із змінами від 19.12.2008 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до пункту другого частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини (ст. 166 Сімейного кодексу України). З позбавленням батьківських прав припиняються не тільки права, але і обов'язки батьків щодо виховання дитини. Проте за батьками зберігається обов'язок щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради про позбавлення батьківських прав,- підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved