Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія ,,Альфа -Гарант", [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, мотивуючи вимоги тим, що 13.05.2014 року о 01 год. 28 хв. в м. Києві водій [PERSON] керуючи автомобілем Хюндай Гетз д.н. [NUMBER] в стані алкогольного сп'яніння на перехресті вул. Братиславська - пр.. Лісовий, не вибрав безпечної швидкості руху , не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Джилі д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 25.06.2014 року [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 5100 грн. В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль Джилі д.н. [NUMBER], який належить [PERSON] 11.09.2013 року між [PERSON] та ПАТ ,,СК,,Альфа Страхування» було укладено договір добровільного страхування № 046.0419728.555. Строк дії договору з 28.09.2013 року по 27.09.2014 року. 26.05.2014 року СПД [PERSON] було складено рахунок-фактуру відповідно до якого вартість ремонту пошкодженого автомобіля склала 68101,65 грн. 02.07.2014 року ПАТ ,,СК,,Альфа Страхування» було складено страховий акт по справі № 1548.206.14.03.01 на суму 43094,17 грн. 16.07.2014 року позивачем ПАТ ,,СК,,Альфа Страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування шляхом перерахування на рахунок СТО 43094,17 грн. 14.02.2015 року ПАТ ,,СК,,Альфа Страхування» складено страховий акт по справі № 1548.206.14.03.02 на виплату суми у розмірі 23621,47 грн. 20.02.2015 року позивачем ПАТ ,,СК,,Альфа Страхування» було здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 23621,47 грн. Загальна сума виплаченого позивачем ПАТ ,,СК,,Альфа Страхування» на ремонт автомобіля Джилі склала 66715,64 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія ,,Альфа -Гарант", повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явився і не повідомив суд про причини неявки. Відповідач [PERSON] повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явився і не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який подав заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 13.05.2014 року о 01 год. 28 хв. в м. Києві водій [PERSON] керуючи автомобілем Хюндай Гетз д.н. [NUMBER] в стані алкогольного сп'яніння на перехресті вул. Братиславська - пр.. Лісовий, не вибрав безпечної швидкості руху , не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Джилі д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 25.06.2014 року [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 5100 грн. В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль Джилі д.н. [NUMBER], який належить [PERSON] 11.09.2013 року між [PERSON] та ПАТ ,,СК,,Альфа Страхування» було укладено договір добровільного страхування № 046.0419728.555. Строк дії договору з 28.09.2013 року по 27.09.2014 року. 26.05.2014 року СПД [PERSON] було складено рахунок-фактуру відповідно до якого вартість ремонту пошкодженого автомобіля склала 68101,65 грн. 02.07.2014 року ПАТ ,,СК,,Альфа Страхування» було складено страховий акт по справі № 1548.206.14.03.01 на суму 43094,17 грн. 16.07.2014 року позивачем ПАТ ,,СК,,Альфа Страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування шляхом перерахування на рахунок СТО 43094,17 грн. , що підтверджується платіжним дорученням № 16955 від 16.07.2014 року. 14.02.2015 року ПАТ ,,СК,,Альфа Страхування» складено страховий акт по справі № 1548.206.14.03.02 на виплату суми у розмірі 23621,47 грн. 20.02.2015 року позивачем ПАТ ,,СК,,Альфа Страхування» було здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 23621,47 грн. , що підтверджується платіжним дорученням № 3525 від 20.02.2015 року. Загальна сума виплаченого позивачем ПАТ ,,СК,,Альфа Страхування» на ремонт автомобіля Джилі склала 66715,64 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору представником позивача правомірно заявлені вимоги до відповідачів, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved