Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської\~ради Знам'янського\~району Кіровоградської\~області, в якому просив визначити позивачу додатковий строк тривалістю в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері [PERSON], [INFO], яка померла 25 березня 2016 року. Вимоги обґрунтувано тим, що 25.03.2016р. померла мати позивача [PERSON]. Свідоцтво про смерть матері позивач отримала 13.04.2017р.. Вказує, що в період з 25.11.2015р. по 20.03.2017р. позивач оформляла спадкові права після смерті батька [PERSON], померлого 03.06.2015р., що вплинуло на психологічний та матеріальний стан останньої. Враховуючи, що у позивача відсутній оригінал Державного акта на право приватної власності на землю, вона помилково вжала, що не зможе отримати Свідоцтво на право на спадщину після смерті матері, що в сукупності послугувало причиною пропуску строку звернення до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини. Після консультації з адвокатом 18.04.2018р., звернулася до приватного нотаріуса Знам'янського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON], який на її усне звернення наддав письмове роз'яснення про порушення строків подачі заяви на прийняття спадщини та запропонував звернутися до суду із зазначеним позовом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву за вх. №9162/18 від 05.07.2018р., в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути за його та за відсутності позивача. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Знамянського району Кіровоградської області у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення, просив суд справу розглянути у відсутність представника сільської ради. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть, 25.03.2016р. померла [PERSON] (а.с. 6), яка є матір'ю позивача, згідно свідоцтва про народження серії І-ОЛ №258771 (а.с.10). Згідно довідки вчиненої Знамянським районним сектором УДМС України в Кіровоградській області №20/855 від 06.04.2018р. [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO]. Знята з реєстраційного обліку, як померла 10.05.2017р.(а.с. 7). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії Р1 №345597, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку №034, площею 4,13 гектарів, розташовану на території [PERSON] сільської ради (а.с.9). Згідно відповіді Знамянської міської державної нотаріальної контори за вих. №492/02-14 від 14.06.2018р., після смерті [PERSON],\~яка померла\~25.03.2016р. спадкова справа не заведена (а.с.37). Дана обставина підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №52292315 від 14.06.2018р. (а.с.38). Відповідно до розяснення приватного нотаріуса Знам'янського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] №192/01-16 від 20.04.2018р., позивачу рекомендовано звернутися до суду, у зв'язку із пропуском встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 8). Разом з тим, відповідно до свідоцтва про смерть, 03.06.2015р. помер [PERSON] (а.с. 11), який є батьком позивачки, згідно свідоцтва про народження серії І-ОЛ №258771 (а.с.10). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом вчиненного 20.03.2017р. приватним нотаріусом Знам'янського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON], [PERSON] прийняла спадщину після батька [PERSON] (а.с.13). Згідно статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що кореспондується з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Відповідно до статті 3 ЦК України, серед загальних засад цивільного законодавства є: принцип неприпустимості позбавлення права власності, крім випадків встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Підставою виникнення права приватної власності є також успадкування майна, що базується на правонаступництві. Цивільний процесуальний кодекс України у статті 2 закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою єфективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколів до неї про захист прав людини і основоположних свобод із змінами та доповненнями, внесеними Протоколом №11 від 11 травня 1994 року, який діє для України з 11 вересня 1997 року та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Виходячи з рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13 червня 1979 року, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. За змістом положень книги 6 ЦК України, спадкове право захищає власність фізичних осіб. Усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача, виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, субєктом яких є позивач. З урахуванням положень ст.8 Конституції України щодо верховенства права, та збереження справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення ЄСПЛ у справі "Федоренко проти України" від 01 червня 2006 року), суд вважає, що причина пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, є поважною, остання є спадкоємцем першої черги, позовні вимоги обґрунтовані та доведені, а тому вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного ст.ст.1220, 1222, 1268-1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved