Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Представник позивача по справі звернулася до Шевченківського районного суду Харківської області із зазначеним позовом, яким просить суд встановити факт належності [PERSON] житлового будинку [ADDRESS], який згідно записів по господарської книги за 1991-1995 року особовий рахунок № [NUMBER] значиться за [PERSON], а також визнати за позивачем право власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування позову вказує, що [INFO] в селі Хорошево Харківського району Харківської області у віці 83 років померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок [ADDRESS], який належав померлій на праві власності. Згідно записів по господарської книги за 1991-1995 року особовий рахунок № [NUMBER] зазначений будинок помилково значиться за [PERSON]. [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області згідно якого вищезазначений житловий будинок заповідала позивачу по справі - [PERSON]. При зверненні до 2-ї державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області з-приводу отримання свідоцтва про право на спадщину позивач отримала відмову. На даний час позивач має намір документально оформити спадщину, що лишилася після смерті спадкодавця, у зв'язку з чим, змушена звернутися до суду для захисту своїх законних прав та інтересів. Представник позивача по справі за довіреністю (а.с.17) у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача по справі - Гетьманівської сільської ради Шевченківського району у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог - не заперечують (а.с.32). Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] в селі Хорошево Харківського району Харківської області у віці 83 років померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 05.02.2000 року (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок [ADDRESS], який належав померлій на праві власності, що підтверджується довідкою Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області № 122 від 03.03.2016 року (а.с.15). Згідно записів по господарської книги за 1991-1995 року особовий рахунок № [NUMBER] зазначений будинок помилково значиться за [PERSON]. [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області і зареєстрованого в реєстрі за № 94, згідно якого вищезазначений житловий будинок заповідала позивачу по справі - [PERSON] (а.с.10). При зверненні до 2-ї державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області з-приводу отримання свідоцтва про право на спадщину позивач отримала відмову, у зв'язку з тим, що позивач вчасно не надала підтверджуючих документів з-приводу прийняття спадщини (а.с.18). У грудні 2015 року КП «Шевченківське БТІ» було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок, але відомості про власника - відсутні у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.11-13). При зверненні позивача до Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області з-приводу надання інформації чи виготовлявся правовстановлюючий документ на житловий будинок, останній стало відомо, що житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] згідно записів по господарської книги з 1991-1995 роки особовий рахунок № [NUMBER] та внести виправлення в ім'я не має можливості (а.с.15). На час смерті [PERSON] зареєстрованих осіб у її будинку не було, що підтверджується довідкою Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області № 513 від 16.11.2015 року (а.с.15), але з нею проживала [PERSON], що вбачається з акта депутата сільради і сусідів. Згідно Акту, складеного комісією Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області від 13.06.2017 року, вбачається, що на день смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS], проживала саме [PERSON] (а.с.44). Після смерті [PERSON] позивач по справі [PERSON] фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, а саме: здійснювала догляд за будинком і майном. Згідно довідки СТОВ ім. Ватутіна № 147 від 16.05.2017 року, вбачається, що обробіток земельної ділянки (боронування і пахота) площею 0,50 га, що знаходиться по [ADDRESS], проводився за рахунок коштів [PERSON] (а.с.41). Свідок у справі - [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що спадкодавицю [PERSON] добре знала, зазначила, що [PERSON] і [PERSON] допомагала останній та піклувалася про неї. Свідок у справі - [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що добре знав спадкодавицю [PERSON] ще з 1977 року. Підтвердив той факт, що дійсно [PERSON] проживала зі спадкодавицею до дня смерті, а [PERSON] піклувалася про стареньку та дивилася за хатою. Положеннями ч. 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Згідно вимог ч. 1 ст. 259 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до п. 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. Враховуючи, що [PERSON] померла у 2000 році, відповідно, до даних правовідносин треба застосовувати Цивільний кодекс УРСР 1963 року. Згідно вимог ст. 524 Цивільного кодексу УРСР спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 529 Цивільного кодексу УРСР передбачає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Частиною 1 статті 549 зазначеного Цивільного кодексу визначається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Вказані дії повинні, відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР бути здійснені на протязі 6 місяців з дня відкриття спадщини. Встановлення факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті спадкодавця. На підставі вищевикладеного, з метою захисту майнових прав сторін по справі, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Outcome: approved