Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

У вересні 2017 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - житловим будинком № 175 по вулиці Ольшанців в м. Миколаєві. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що їй [PERSON] належить на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.12.1981 року № 3791 житловий будинок № № 175 по вулиці Ольшанців в м. Миколаєві. В належному їй житловому будинку зареєстрований її син, відповідач по справі, [PERSON], який з 1994 року і по теперішній час не проживає за місцем своєї реєстрації, не сплачує комунальні послуги, не підтримує будинок у належному стані, майно та особисті речі відповідача в будинку відсутні, перешкод для проживання у спірному будинку для відповідача позивач не створює, він за власним бажанням та з власної волі не проживає за місцем своєї реєстрації. Посилаючись на викладене, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, будь яких заяв від нього не надходило, причина його неявки суду не відома. Враховуючи те, що від відповідача заперечення та заява про розгляд справи у його відсутність не надходила, то суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України». Згідно з п. 9 ч. 1 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Суд, дослідивши надані письмові докази, прийшов до наступного. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Житловий будинок № 175 по вулиці Ольшанців в м. Миколаєві належить на праві власності позивачу [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого Жовтневою державною нотаріальною конторою за р. № 3791 від 15.12.1981 року (а.с.8-10). Згідно довідки про склад сім'ї, виданої КП ДЄЗ Океан № 2966 від 29.08.2017 року (а.с.11), в спірному будинку зареєстрований відповідач по справі, як син. Відповідач з 1994 року за місцем своєї реєстрації не проживає, що підтверджується актом (а.с.12). Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як надані позивачем докази у своїй сукупності вказують на те, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved