overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Прокурор звернувся до суду із заявою про визнання недієздатною для влаштування в психоневрологічний диспансер [PERSON], [INFO], яка є інвалідом першої групи та перебуває на лікуванні в Психоневрологічній лікарні в с. Підмихайлівці, потребує постійного стороннього догляду, оскільки фактично не здатна до самообслуговування. У судовому засіданні прокурор та представник органу опіки та піклування вимоги заяви підтримали з наведених вище підстав. Представник заінтересованої особи - Територіального центру соціального обслуговування м.Болехів не заперечувала щодо задоволення заяви та вважала доцільним визнати [PERSON] недієздатною . З урахуванням стану здоров'я [PERSON] суд розглянув справу без її виклику у судове засідання. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи в їх сукупності вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні з матеріалів справи встановлено, що [PERSON].є інвалідом І групи з дитинства, перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері Болехівської ЦРЛ з діагнозом " Тяжка розумова відсталість" та потребує постійного догляду. Довідкою Міжрічанської сільської ради стверджується , що [PERSON] проживає з своїм братом [PERSON], який нею не опікується. З 26.05.2008 року за нею здійснювала догляд [PERSON], а з 19.05.2013 року догляд припинено. [PERSON] з 09 грудня 2013 року перебуває на лікуванні в психоневрологічній лікарні в с.Підмихайлівці . Відповідно до ст.39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно акту №289 від 17.09.2014 року амбулаторної судово-психіатричної експертизи, [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом - розумова відсталість тяжкого ступень, яка перешкоджає їй усвідомлювати свої дії та керувати ними. Таким чином, зібрані у справи докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON] Задоволення заяви потрібно заявнику для оформлення документів з метою подальшого влаштування її в психоневрологічний диспансер. На підставі ст.ст.39, 40, 60 Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 208-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Прокурор звернувся з позовом до суду в інтересах держави в особі Городнянської міської ради про визнання коштів на рахунку померлої [PERSON] підопічної Городнянського психоневрологічного інтернату відумерлою спадщиною, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що прокуратурою Городнянського району була проведена перевірка Городнянського психоневрологічного інтернату в ході якої встановлено, що на пенсійному рахунку після смерті в закладі у 2012 році утриманки [PERSON] залишилось 9476,95 грн. Городнянський психоневрологічний інтернат знаходиться на території дії повноважень Городнянської міської ради, яка діє від імені та в інтересах територіальної громади м. Городні. Просить суд визнати спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] та складається з коштів, що знаходяться на її рахунку в філії ЧО АТ „Ощадбанк України" відумерлою. В засідання зацікавлені особи не з'явились, будучи належним чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити за наступних обставин. По справі встановлено, що прокурор звернувся з позовом до суду в інтересах держави в особі Городнянської міської ради про визнання коштів на рахунку померлої [PERSON] утриманки Городнянського психоневрологічного інтернату відумерлою спадщиною. Городнянський психоневрологічний інтернат знаходиться на території сфери дії повноважень Городнянської міської ради, яка діє від імені та в інтересах територіальної громади м. Городні. Просить суд визнати спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] відумерлою. Відповідно до ст.ст. 1061,1071,1221,1228,1277 Цивільного кодексу України право на вклад у банку входить до складу спадщини. У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини - останнім місцем проживання спадкодавця. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини, тобто дня смерті особи. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду. Наказом директора Городнянського психоневрологічного інтернату від 01.11.2009 року № 162 занесена у списки підопічних та взята на повне державне забезпечення [PERSON] Відповідно рішення Городнянського райсуду від 08 лютого 2010 року [PERSON] визнана недієздатною. На ім'я утриманця адміністрацією інтернату відкрито рахунок [NUMBER] в філії ЧО АТ „Ощадбанк України" №10024/0112, на який перераховувалась пенсія. Перебуваючи у закладі [PERSON] померла [INFO]. Станом на 26.11.2013 року на її рахунку знаходилось 9476,95 грн. Відповідно листа Городнянської районної державної нотаріальної контори, спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява є законною та обґрунтованою і підлягає повному задоволенню. Від сплати судового збору сторони звільнені. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Прокурор звернувся із вказаною заявою, яку обґрунтовував тим, що [INFO] в с. Сімейкіне Путивльського району померла [PERSON], яка є власником земельної частки (паю) із земель СЗАПТ ім. Ілліча, загальним розміром 7,53 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Козаченської сільської ради Путивльського району. Оскільки протягом року після смерті [PERSON] цю спадщину у встановленому законом порядку ніхто не прийняв, не зважаючи на поміщення відповідного оголошення в газеті, просив визнати відумерлою спадщиною цю земельну частку (пай) та передати її у власність територіальної громади села. В судовому засіданні прокурор свою заяву підтримав. У своєму листі Козаченська сільська рада таку заяву прокурора просила задовольнити, розглянувши справу без участі її представника. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим задовольнити таку заяву виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що [INFO] в с. Сімейкіне Путивльського району померла [PERSON], що підтверджено копією запису акта про смерть № 4 від 29.01.2001 року (а.с. 3). Як вбачається з листа відділу Держземагенства у Путивльському районі Сумської області від 26.06.2014 року з додатками (а.с. 24-29) [PERSON] 16.09.1996 року отримала сертифікат серії СМ № 0102234 на право на земельну частку (пай) із земель СЗАПТ ім. Ілліча, загальним розміром 7,53 в умовних кадастрових гектарах, вартістю станом на 2014 рік 106956 грн. Виготовлений на її ім'я державний акт на право власності на земельну ділянку серії СМ № 045478 за життя не отримала. Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру та довідкою Козаченської сільської ради підтверджено те, що померла проживала одна і спадщина, що залишилась після неї, ніким із спадкоємців не прийнята, не зважаючи на поміщене оголошення в газеті "Сумщина" (а.с. 4, 13-15). Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. В силу ст. 278 ЦПК України суд встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або не прийняли спадщину, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Враховуючи, що після смерті [PERSON] спадкоємці за заповітом та за законом відсутні, з часу відкриття спадщини сплив однорічний строк та вона залишається не прийнятою у встановленому законом порядку, є підстави для визнання такої спадщини відумерлою та передачі її у власність територіальної громади с. Козаче. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Прокурор згідно вимог ч. 1 ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" звернувся до суду з вищевказаною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що прокуратурою Катеринопільського району виявлена спадщина, що відкрилася 15.05.2007 року після смерті гр. [PERSON], до складу якої входить земельна ділянка розміром 4,04 гектарів землі, вартістю 89513,86 грн., що розташована адміністративних межах Гончариської сільської ради та належала [PERSON]. Прокурор стверджує, що вказана спадщина до цього часу ніким не прийнята, оскільки спадкоємці за законом та заповітом із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк з моменту відкриття спадщини до Катеринопільської державної нотаріальної контори не зверталися, в обґрунтування твердження посилається на витяг із спадкового реєстру Катеринопільської державної нотаріальної контори № 37169921 від 15.04.2014 року. В судовому засіданні прокурор та представник Гончариської сільської ради підтримали заявлені вимоги в повному обсязі, та просять суд їх задовольнити. Заслухавши пояснення прокурора, представника, та оцінивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом на спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON], та з цих підстав ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до ст. 1277 Цивільного кодексу України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом та законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 278 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Прокурор Золочівського району Львівської області звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, витрачених на лікування потерпілої [PERSON] Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] 28.12 2014 року скоїв кримінальне правопорушення передбачене ст.125 ч.1 КК України. Своїми діями відповідач завдав потерпілій [PERSON] тілесні ушкодження легкої тяжкості. Внаслідок цього [PERSON] перебувала на лікуванні у Глинянської районної лікарні. Витрати на її лікування становлять 2083,6 грн. Вироком Золочівського районного суду Львівської області від 28.01.2015 року [PERSON] засуджено до 510 грн. штрафу, просить стягнути з відповідача завдані збитки, витрачені на лікування потерпілої від кримінального правопорушення. Прокурор прокуратури Золочівського району Львівської області позовні вимоги підтримав повністю, дав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просить суд позов задоволити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову визнав та погодився відшкодувати вказані збитки. Представник Глинянської районної лікарні департаменту охорони здоров"я при Львівській обласній державній адміністрації в судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлявся про час та дату розгляду справи. Третя особа - [PERSON], в судове засідання не з"явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення прокурора, відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Вироком Золочівського районного суду Львівської області від 24.04.2015 року [PERSON] засуджено за ст. 125 ч.1 КК україни до 510 грн. штрафу. Відповідно до довідки Глинянської районної лікарні № 5 від 02.02.2015 року, сума витрат на лікування [PERSON] у неврологічному відділенні за ліжкодні становить 2083,60 грн. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, яка її завдала. Як вбачається із ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов»язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров»я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є підставними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають також стягненню судові витрати в сумі 243,60 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Прокурор Кіцманського району в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернувся до суду з даним позовом про визнання права власності на земельну частку (пай). Вказував на те, що [INFO] померла мати вказаної неповнолітньої дитини [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина за законом, яка складається з майнового паю. На момент смерті спадкоємцем першої черги був неповнолітній [PERSON],[INFO] та повнолітні діти: [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO]. Згідно розпорядження Кіцманської РДА- Гаманюку М.В. надано статус дитини-сироти. Він фактично вважається таким, що прийняв спадщину, так як постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, але у встановлений законом строк опікун [PERSON] не оформила права власності на частку майнового паю. В зв"язку з тим, що неповнолітній самостійно не може захистити свої невизнані права через недосягнення повноліття позивач просив задовольнити позов. Відповідачі позов визнали повністю і не заперечують проти його задоволення, що вбачається з письмових заяв. Третя особа позов визнала та не заперечує проти його задоволення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В зв"язку з визнанням відповідачами позову, суд вважає, що згідно ст. 61 ЦПК України позов слід задовольнити, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі наведеного, ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Прокурор Михайлівського району Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноважувати здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, позивач Запорізька обласна державна адміністрація до Михайлівського районного суду Запорізької області звернувся до Михайлівського районного суду Запорізької області з позовною заявою до Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області, [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Комунальний заклад "Запорізький обласний центр охорони культурної спадщини" Запорізької обласної ради про визнання незаконним та скасування розпорядження в частині державного акту на право приватної власності на землю недійсним та витребування земельних ділянок. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення, при його обґрунтуванні, суд вважає за доцільне проголосити його вступну та резолютивну частину. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Прокурор м. Миколаєва в інтересах Департаменту фінансів Миколаївської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача кошти, витрачені Миколаївською міською лікарнею швидкої медичної допомоги на лікування потерпілого від злочину [PERSON] в сумі 1 887 грн. 73 коп. В обґрунтування позову послався на обставини заподіяння відповідачем потерпілому [PERSON] тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Як на правові підстави посилався на статтю 1206 ЦК України, в якій вказується на обовязок особи, яка вчинила злочин, відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину. Представник позивача в судове засідання не зявився, згідно наданої заяви просив слухати справу у його відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся, причини неявки суду невідомі. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02 липня 2013 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв'язку із примиренням потерпілого з обвинуваченим. Внаслідок грубого порушення водієм [PERSON] вимог п. 2.3 "б"; 12.1; 12.3; 18.1 Правил дорожнього руху України, 14 березня 2013 року [PERSON] заподіяно середньої тяжкості тілесне ушкодження. У зв'язку з направленням кримінального провадження до суду з клопотанням про звільнення [PERSON] від кримінальної відповідальності, цивільний позов про стягнення витрат, понесених закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, не заявлявся. У зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні міської лікарні швидкої медичної допомоги в період з 14 березня 2013 року по 22 березня 2013 року. Згідно довідки Миколаївської міської лікарні швидкої медичної допомоги за № 17 від 18 червня 2013 року на лікування хворого [PERSON] витрачено 1 887 грн. 73 коп. Таким чином, на підставі ст. 1206 ЦК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 887 грн. 73 коп. коштів, витрачених на лікування потерпілого від злочину, задовольнивши позовні вимоги. В силу ст. 88 ЦК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню 1 218 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Прокурор м. Миколаєва в інтересах Департаменту фінансів Миколаївської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача кошти, витрачені Миколаївською міською лікарнею швидкої медичної допомоги на лікування потерпілого від злочину [PERSON] в сумі 5 265 грн. 79 коп. В обґрунтування позову послався на обставини заподіяння відповідачем потерпілому [PERSON] тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Як на правові підстави посилався на статтю 1206 ЦК України, в якій вказується на обовязок особи, яка вчинила злочин, відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину. Представник позивача, Департаменту фінансів Миколаївської міської ради, в судове засідання не зявився, згідно наданої заяви просив слухати справу у його відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся, причини неявки суду невідомі. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 березня 2014 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв'язку із примиренням потерпілого з обвинуваченим. Внаслідок грубого порушення водієм [PERSON] вимог п. 2.3 "б"; 12.1; 12.3; 18.1 Правил дорожнього руху України, 18 грудня 2013 року пішоходу [PERSON], [INFO], заподіяно середньої тяжкості тілесне ушкодження. У зв'язку з направленням кримінального провадження до суду з клопотанням про звліьнення [PERSON] від кримінальної відповідальності, цивільний позов про стягнення витрат, понесених закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, не заявлявся. У зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні міської лікарні швидкої медичної допомоги в період з 18 грудня 2013 року по 08 січня 2014 року, тобто 21 ліжко-день. Згідно довідки Миколаївської міської лікарні швидкої медичної допомоги за № 6 від 14 січня 2014 року на лікування хворого [PERSON] витрачено 5 265 грн. 79 коп. Таким чином, на підставі ст. 1206 ЦК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 5 265 грн. 79 коп. коштів, витрачених на лікування потерпілого від злочину, задовольнивши позовні вимоги. В силу ст. 88 ЦК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню 1 218 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Прокурор м. Миколаєва в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської міської ради звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат закладу охорони здоров'я, пов'язаних з лікуванням потерпілого від злочину в сумі 4144,64 грн. Прокурор та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач просив про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову визнав. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності учасників процесу. Обставини справи, встановлені судом. 21.12.2013 р. близько 14:30 год. в місті Миколаєві керував технічно справним автомобілем [NUMBER], рухався по проспекту Миру від вул. Васляєва в напрямку вул. Космонавтів. Рухаючись у вказаному напрямку, в районі будинку № 54 по проспекту Миру, водій [PERSON], в порушення п. п. 2.3 "б", 12.1 Правил дорожнього рухуУкраїни, проявив неуважність, не слідкував за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху свого транспортного засобу в дорожній обстановці, що склалася, відволікся від керування автомобілем, в результаті чого виїхав за межі проїзної частини та допустив наїзд на перешкоду у вигляді залізобетонного електричного стовпа. В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] отримала тілесні ушкодження, у зв'язку з чим перебувала на стаціонарному лікуванні в Миколаївської міської лікарні швидкої допомоги. Згідно довідки від 19.03.2014 року, вартість лікування склала 4144,64 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.03.2014 року, [PERSON] звільнений від кримінальної відповідальності , передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України. Лікарня швидкої медичної допомоги фінансується з міського бюджету, розпорядником коштів є Миколаївська міська рада в особі фінансового управління. В силу вимог ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. На підставі ст. 93-1 КПК України, кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, стягуються судом за позовом закладу охорони здоров'я, органу Міністерства фінансів України або прокурора. За такого, з відповідача на користь Департаменту фінансів Миколаївської міської ради слід стягнути 4144,64 грн., тобто позов підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved