Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок по вул. Леніна,155 в с. Усатове Біляївского району, Одеської області з по господарськими побудовами та спорудами: гараж, літня кухня, два сараї, цистерна, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 08.11.2014 року, та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1833 га, кадастровий номер 5121085200:026001:0591, що надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по вул. Леніна, будинок 155 в с. Усатове, Біляївського району, Одеської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 08.11.2014 року. Свої вимоги мотивують тим, що 08 листопада 2014 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок з по господарськими спорудами та побудовами який знаходиться за адресою: по вул. Леніна,155 в селі Усатове, Біляївського району, Одеської області та земельну ділянку площею 0,1833 га що розташована за вказаною адресою. 26.11.2007 року був складений заповіт, згідно якого [PERSON] заповідала все своє майно, де б воно не знаходилось і щоб не включало, і взагалі все, що буде її належати на день смерті [PERSON] Після смерті спадкодавця позивачка як спадкоємиця за заповітом звернулась до приватного нотаріусу Біляївського нотаріального округу для оформлення права на спадщину, але їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] в звязку з тим що державна реєстрація права власності на будинок не була здійснена і рекомендовано звернутися до суду. У звязку з викладеним вона звернулись з позовом до суду. До судового засідання позивачка зявилась, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач до судового засідання не зявився, але подав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та просить справу розглянути без його участі. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 08.11.2014 року померла [PERSON], згідно свідоцтва про смерть (а. с. 7). Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з по господарськими спорудами та побудовами який знаходиться за адресою: вул. Леніна, №155 в селі Усатове, Біляївського району, Одеської області та земельну ділянку площею 0,1833 га що розташована за вищевказаною адресою. Відповідно до довідки Усатівської сільської ради від 13.11.2014 року № 1484 [PERSON] на день смерті 08.11.2014 року була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO] (а.с.11). Згідно довідки Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 1485 від 13.11.2014, відповідно до запису в погосподарській книзі виконкому № 11/00904 стор. 69 зареєстровані особи [PERSON], яка померла 08.11.2014 року, - [PERSON] [INFO], - [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], (а.с.12). При житті [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка біля спадкового будинку, що була надана для будівництва та обслуговування площею 0,206 га, на яку було видане свідоцтво про право на спадкування за законом і яке не було зареєстроване із-за невідповідальності розмірів земельної ділянки вона стала становити 0,1833 га, що підтверджується рішенням Усатівської сільської ради, актом та ситуаційною схемою, що визнано територіальною громадою, та отримати Державний акт на право власності [PERSON] не встигла. Такі розбіжності стали із-за того, що раніше видаючи Державний акт не проводилось зйомки. [PERSON] як спадкоємець за заповітом має право успадкувати це право і належним чином його оформити на своє імя. 26 листопада 2007 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла [PERSON] усе своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, та взагалі все те, що на день її смерті буде належати їй та на що вона за законом матиме право, що посвідчений заступником сільського голови по виконавчій роботі Усатівської сільської ради [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 464 (а. с. 8). Таким чином, відповідно до заповіту від 26.11.2007року, який не змінений і не відмінений, позивачка є спадкоємцем майна [PERSON], згідно ст. 1223 ЦК України. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. У відповідності до п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, без зміни її цільового призначення. Статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивачка у встановлений законом строк звернулась до приватного нотаріуса Біляївського нотаріального округу для оформлення права на спадщину, а тому є такою, що прийняла спадщину. Але листом державного нотаріуса № 23/02-14 від 26.01.2016 року їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] в звязку тим що державна реєстрація права власності на будинок не була здійснена і рекомендовано звернутися до суду. У звязку з викладеним вона звернулись з позовом до суду. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7\~«Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки право [PERSON] на вказаний житловий будинок, не зареєстрований у встановленому законом порядку, на момент її смерті ніким не оспорюється, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити і визнати за позивачкою право власності на спадкове майно за заповітом.

Outcome: approved