Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Стислий виклад\~позиції позивача\~та відповідача,\~їх заяви\~(клопотання),\~інші процесуальні\~дії у\~справі. [PERSON] звернулась з позовом до Новоукраїнської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, в якому просила визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом після померлого 30 жовтня 2007 р. [PERSON], право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: с. Новоукраїнське Ріпкинського району Чернігівської області, вул. Попудренка, буд. 5. Позов обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем за заповітом після померлого 30 жовтня 2007 р. [PERSON], який у свою чергу, є спадкоємцем за законом після померлого 27 грудня 2006 року [PERSON], який мав у власності вказаний будинок з надвірними будівлями, однак правовстановлюючі документи на домоволодіння були відсутні у звязку з тим, що діючим на той момент спорудження житлового будинку законодавством державна реєстрація такого майна не вимагалась. В судове\~засідання позивачка [PERSON], її представник [PERSON], представник Новоукраїнської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області [PERSON] не з'явились, просили розглядати справу у їх відсутність, представник відповідача позов визнав. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що: - [PERSON] являвся батьком [PERSON], що вбачається з свідоцтва про народження (ЯШ № 896159); - [PERSON] помер 27.12.2006 року, що вбачається зі свідоцтва про смерть ([PERSON] 1-ЕЛ № 046309); [PERSON] помер 30.10.2007 року, що вбачається зі свідоцтва про смерть ([PERSON] 1-ЕЛ № 334127); - [PERSON] заповів належний йому житловий будинок за адресою: с. Новоукраїнське Ріпкинського району Чернігівської області, вул. Попудренка, буд. 5, [PERSON], [INFO], що вбачається із заповіту від 03.08.2007 року; -\~спадкоємцем за\~заповітом після\~смерті [PERSON],\~який помер 30.10.2007 року являється [PERSON], що вбачається із Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.12.2018 року, -\~спадкоємцем за\~законом після\~смерті [PERSON],\~який помер 26.12.2006 року являється [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив спадкових прав, що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій державного нотаріуса Другої чернігівської державної нотаріальної контори [PERSON] 4621/02-31 від 12.12.2018 р., - станом на 31.12.2012 року, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: с. Новоукраїнське Ріпкинського району Чернігівської області, вул. Попудренка, буд. 5 не зареєстровано, що доводиться інформаційною довідкою КП Чернігівське МБТІ від 27.09.2018 р. №б/н; - підставою звернення позивачки до суду з даним позовом є неможливість оформити нею право на будинок в нотаріальній конторі з причин відсутності державної реєстрації нерухомого майна; - Чернігівське МБТІ виготовив технічний паспорт на садибний (індивідуальний) будинок, що знаходиться за адресою: с. Новоукраїнське Ріпкинського району Чернігівської області, вул. Попудренка, буд. 5; - згідно по господарської книги за 2006-2010 роки особовий рахунок №40 на житловий будинок за адресою: с. Новоукраїнське Ріпкинського району Чернігівської області, вул. Попудренка, буд. 5 відкрито особовий рахунок на домогосподарство на [PERSON], що вбачається з довідки виконкому Новоукраїнської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області від 25.07.2011 року №190; - у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: с. Новоукраїнське Ріпкинського району Чернігівської області, вул. Попудренка, буд. 5, що належав зі слів спадкоємця [PERSON] батьку спадкодавця, який помер 27 грудня 2006 року, спадкоємцем якого був його син [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, на підставі ст.ст. 47, 49 Закону України «Про нотаріат», було відмовлено [PERSON] у видачі на її імя, свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок №5, що знаходиться за адресою: с. Новоукраїнське Ріпкинського району Чернігівської області, вул. Попудренка, що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій державного нотаріуса Другої чернігівської державної нотаріальної контори [PERSON] 4621/02-31 від 12.12.2018 р. Джерела права застосовані (не застосовані) судом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обовязків. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ст. 328 ЦК України). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон повязує виникнення в особи субєктивного права власності на певні обєкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний обєкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 цього Кодексу. Положеннями ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Вказане узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини в п. 45 рішення від 10 квітня 2008 року в справі «Вассерман проти Росії» (N 2), згідно якої засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Оцінка суду. Враховуючи те, що наявністю вказаної постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій доведено: 1) неможливість позасудового оформлення права власності на вказаний будинок через відсутність його державної реєстрації та 2) невизнання цивільного права [PERSON], тобто пасивне заперечення наявності у неї субєктивного цивільного права на спадкування даного обєкту нерухомого майна за заповітом, яке безпосередньо не спричиняє шкоди субєктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія субєктивного права, суд вважає, що права [PERSON] слід захистити шляхом визнання права за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: с. Новоукраїнське Ріпкинського району Чернігівської області, вул. Попудренка, буд. 5, в порядку спадкування після померлого 30 жовтня 2007 р. [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved