Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , вказавши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог ТОВ «Промрегіон-Русерс» про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 19.05.2014 року ТОВ «Промрегіон-Русерс» була підписана заява про відкриття поточного рахунку. Згідно заяви ТОВ «Промрегіон-Русерс» приєднався до «Умов та привал надання банківських послуг», Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua. які разом із заявою складають договір банківського обслуговування №б/н від 19.05.2014 року та взяв на себе зобов`язання виконувати умови договору. Відповідно договору третій особі встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок [NUMBER] в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк. інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг". Відповідно до 3.2.1.1.16. Умов - при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт- банк, або у формі обміну паперовій або електронній Інформацією, або в будь-якій іншій формі) банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через веріфікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом «першого» підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі. У відповідності з ч.2. ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповіднодо п.3.2.1.1.1. Умов, кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів клієнта в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронною зв`язку банка та клієнта Відповідно до п.3.2.1.1.3 Умов, кредит надається в обмін на зобов`язання клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди. Відповідно до п.3.2.1.1.8 Умов, проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточною рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк. або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій форм і - «Угода»). Відповідно до п.3.2.1.1.6. Умов зазначає, що ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронною зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк/інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших). Свої зобов`язання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши третій особі кредитний ліміт в розмірі 45 000.00 гривень. Відповідно до розділу Умов 3.2.1.4., яким затверджений порядок розрахунків, за користування кредитом, в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка). За період користування кредитом, отриманими клієнтом до 31.01.2015 року включно і до моменту обнуління кредитного ліміту, за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (надалі - «період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню»), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі, 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. За сумами кредиту, отриманими з 01.02.2015 року період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо не повинен перевищувати 30 днів. За сумами кредиту, отриманими клієнтом до 31.01.2015 року включно і до моменту обнулення кредитного ліміту, при не обнулені дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулению, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулению. Клієнт виплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулению. За сумами кредиту, отриманими з 01.02.2015 року за користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку позичальника при закритті банківського дня клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 30 % річних. За сумами кредиту, отриманими з 01.05.2015 року за користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку позичальника при закритті банківського дня клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 33% річних. За сумами кредиту , отриманих з 01.01.2016 року, при наявності дебетового сальдо на поточному рахунку позичальника при закритті банківського дня, проводиться нарахування відсотків за користування кредитом у розмірі 32% річних. Списання нарахованих відсотків проводяться по перших числах кожного місяця, за попередній місяць. У випадку непогашенім кредиту, отриманими клієнтами до 31.01.2015 року включно і до моменту обнулення кредитного ліміту, протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулению, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов`язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання банківських послуг. Клієнт сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов`язань У випадку порушення клієнтом, на якого поширюються дії п.3.2.1.8 (Програма Кредитні канікули), будь-якого з грошових зобов`язань та при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення коштів, передбаченого Умовами і правилами надання банківських послуг (п.3.2.1.1.8), клієнт сплачує банку пеню у розмірі 56% річних від суми непогашеної заборгованості за кожний день прострочки. Сплата пені здійснюється починаючи з дня, що йде за днем порушення зобов`язань. При цьому відсотки за користування кредитом і комісія не нараховуються та не сплачуються. За сумами кредиту, отриманими з 01.02.2015 року у разі непогашення кредиту впродовж 30 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо піддягало обнуленню, починаючи з 31-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань клієнт сплачує банку відсотки за користуванням кредитом у розмірі 60% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання Банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня , наступного за датою порушення зобов`язань. За сумами кредиту, отриманими з 01.05.2015 року, у разі непогашення кредиту впродовж 30 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 31-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань клієнт сплачує банку відсотки за користуванням кредитом у розмірі 66% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов`язань. За сумами кредиту, отриманими з 01.01.2016 року, у разі непогашеним кредиту впродовж 30 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 31-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань клієнт сплачує банку відсотки за користуванням кредитом у розмірі 64% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня , наступною за датою порушення зобов`язань. Під «непогашенням кредиту» мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня. Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у ропі. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати. Відповідно до п.3.2.1.4.4. Умов, клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту відповідно до п.п.3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2, 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг. При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими. Відповідно до п.3.2.1.2.3.4. Умов, банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбаченого «Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за кредитом в повному обсязі. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за договором обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку третя особа станом на 17.05.2017 року має заборгованість - 80458.55 гривень, яка складається з наступного: - 44987.52 гривень - заборгованість за кредитом; - 22960.58 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 9401.92 гривень - неня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; - 3108.53 гривень - заборгованість по комісії за користуванням кредитом. Відповідно 3.2.1.5.1. Умов при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п.3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1,3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту , передбачених п.п.3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченого п.п.3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 клієнт виплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ , яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права па встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному у п.3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні. Відповідно до п.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, відповідно до 3.2.1.5.4. Умов - нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов`язань, передбаченої п.3.2.1.5,1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано клієнтом. Пунктом 3.2.1,6.1. Умов зазначено, що обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта здійснюється з моменту подачі клієнтом до банку заяви на приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та карної із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі) та/або з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитної ліміту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі перерахованих засобів до повного виконання зобов`язань сторонами. У порушення зазначених норм закону та умов договору третя особа зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, а саме не сплатила необхідні кошти для погашення заборгованості. Крім того, зобов`язання за вказаним договором забезпечено порукою. Договором поруки №NoPOR1418049170759 від 08.12.2014 року, укладеним з поручителем [PERSON] в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором третьої особи. Згідно п.1.1 договору поруки, предметом є надання поруки відповідачем перед банком, за виконання ТОВ «Промрегіон-Ресурс» всіх своїх обов`язків за договором б/н від 19.05.2014 року. Відповідно до вимог от.610, 554 ЦК України боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Позивач просить: стягнути на свою користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором без номеру від 19.05.2014 року в розмірі 80458.55 гривень: - 44987.52 гривень - заборгованість за кредитом; - 22960.58 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 9401.92 гривень - неня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; - 3108.53 гривень - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1600.00 гривень. Відповідач [PERSON] у відзиві позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив відмовити у їх задоволенні зазначивши, що позивач в рахунок обґрунтування заявлених вимог щодо стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування в позові посилається на те, що «…позичальник 19.05.2014 року підписав заяву про відкриття поточного рахунку, згідно якої приєднався до «Умов та Правил надання банківських послуг», Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua. які разом із заявою складають договір банківського обслуговування №б/н від 19.05.2014 року та взяв на себе зобов`язання виконувати умови договору…». Однак позивач не надав жодних доказів того, що позичальник, третя особа у справі - ТОВ «Промрегіон-Ресурс» заборгував позивачу грошові кошти, зазначені в позовній заяві. На підтвердження начебто його, відповідача боргу до суду подані: - копія витягу з «Умов та Правил надання банківських послуг»; - копія «Тарифів Банку»; - довідка про розміри встановлених кредитних лімітів; - розрахунок заборгованості за договором №б/н банківського рахунку; - виписка по рахунках відповідача. Незважаючи на те, що позивач посилається на заяву №б/н на відкриття банківського рахунку як на одну із складових основного договору, відповідач звертає увагу, що в матеріалах справи відсутня копія зазначеної заяви, не зважаючи те, що в самій позовній заяві такий додаток зазначається, чим самим суд вводиться в оману. Крім цього, заява про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг», Тарифів банку не може вважатися договором, в розумінні ст.626 ЦК України. Зміст заяви зводиться до того, що особа, яка її підписала лише висловила бажання на отримання кредиту, що не може вважатися досягнутою між сторонами згодою на укладення кредитного договору. Таким чином, позивачем не надано належних доказів оформлення та укладання між банком та третьою особою договору та власне отримання позичальником пам`ятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг і Тарифів, щоб у сукупності із заявою свідчило про укладений у належній формі договір банківського обслуговування. Під час розрахунку заборгованості позивачем застосовуються зовсім інші умови, а ніж ті, які визначені в Тарифах, що надані до матеріалів справи. Так, за даними розрахунку заборгованості по кредитному договору борг як вказано становить 80458.55 гривень. Однак, Умови та Правила надання банківських послуг не можуть підтверджу вати факт існування боргу, оскільки в цих документах немає жодного посилання на позичальника, а також вони не підписані позичальником, що свідчить про те, що вони на позичальника не розповсюджуються, а отже, позивачем не надано доказів, що вказана заборгованість виникла саме по договору б/н від 19.05.2014 року, а саме вказаний договір є підставою позову. До матеріалів справи не долучено жодних документ, що підтверджують проведення будь-яких платежів на користь позичальника. Водночас, наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості не може бути взятий до уваги та підтверджувати існування боргу, оскільки він не є первинним обліковим бухгалтерським документом та не відповідає Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», не може підтверджувати існування тих чи інших фінансових операцій а отже, відповідно, не є достатнім та належним доказом надання кредиту та нарахування відсотків по ньому. В об`ємі наявних в матеріалах цивільної справи документів об`єктивно і в повному обсязі не можливо перевірити розрахунок заборгованості, документально об`єктивно розрахувати її та встановити її наявність. Обов`язок доведення наявності та розмірів можливої заборгованості за кредитом, лежить виключно на позивачі згідно вимог ч.1 ст.81 ЦП К України. Позивач не надав належних та допустимих доказів того, що ПАТ КБ «ПриватБанк» передав у власність боржнику готівку в сумі, яку він вимагає повернути, а відтак, відповідно до ст.1046 ЦК України договір кредиту є не укладеним. Виходячи зі змісту ч.1 ст.548, ч.1 ст.553 ЦК України, порука, як спосіб забезпечення виконання іншого (основного, в даному випадку кредитного) зобов`язання має додатковий та похідний характер від забезпечуваного зобов`язання, що зумовлює існування останнього та його визначеність на момент укладання договору поруки, адже відсутність основного зобов`язання унеможливлює існування об`єкту забезпечення, а його невизначеність унеможливить настання передбачених ч.1, 2 ст.554 ЦК України правових наслідків в контексті обсягу солідарної відповідальності поручителя. Разом з тим, в пункті 1.3. Договору поруки закріплена обізнаність позивача про умови договорів «Угода 1» і «Угода 2».Однак, до договору поруки не долучено вищезазначені Умови і правила банківського обслуговування і Тарифи банку, які були б їх невідемними частинами, тому відповідач не був з ними ознайомлений взагалі при укладенні договору поруки. В матеріалах справи відсутні кредитні договори, укладені у встановленому законом порядку між юридичними особами, а саме: між ПАТ КБ «ПриватБанк» та Т0В «Промрегіон-Ресурс», на загальну суму 45 000.00 гривень. Банком в позовній заяві зазначено, що заборгованість позичальника за кредитом становить 80 458.55 гривень, однак договором поруки не охоплювався такий обсяг відповідальності поручителя. Діюче законодавство імперативно встановлює обов`язкову попередню визначеність основного зобов`язання для можливості існування забезпечувального в контексті обсягів останнього, як істотної умови за змістом ч.2 ст.553 та ч.1 ст.554 ЦК України. При цьому, визначеність розміру основного зобов`язання, як обов`язкова умова можливості існування забезпечувального випливає із змісту наведених норм, а припущення протилежного, тобто можливості встановлення поруки відносно заздалегідь невизначеного обсягу грошових зобов`язань, спотворює законодавчо встановлену сутність правовідносин поруки. Більш того, можливість перебування обсягів солі зобов`язань поручителя виключно у залежності від волевиявлення сторін в основному зобов`язанні суперечить встановленим п.6 ч.1 ст.3 ЦК України засадам справедливості, добросовісності та розумності, оскільки створює підстави для завдання шкоди інтересам поручителя через неузгоджене збільшення із ним розміру його грошової відповідальності. Надання згоди на майбутні зміни обсягів зобов`язань не усуває невизначеності обсягів такої майбутньої відповідальності поручителя на момент укладення договору поруки, тому що поручатися можна лише за існуюче, а не майбутнє і заздалегідь визначене за обсягами зобов`язання. Сукупний аналіз положень ч.1-3 ст.202 та ч.1 ст.559 ЦК України дозволяє кваліфікувати згоду поручителя на зміну забезпечуваного зобов1язання наслідком якої є збільшення обсягу відповідальності поручителя, як односторонній правочин, спрямований на збереження наявних правовідносин поруки та зміну їх умов щодо обсягу відповідальності поручителя. Такий правочин не може здійснюватися одночасно із правочином, який запроваджує правовідносини поруки взагалі, тобто у самому договорі поруки, адже одночасне вчинення правостворюючого і правозмінюючого правочину унеможливлює з`ясування спрямованості волевиявлення сторін щодо бажання правових наслідків їх дій. Існування зазначених положень договору поруки є несумісним із передбаченою діючим законодавством імперативною визначеністю розміру основного зобов`язання та обсягів відповідальності на момент укладення договору поруки. Наміри змінити обсяг ще відсутніх до цього солідарних зобов`язань поручителя є несумісним із первісним встановленням такого обсягу та нівелює спрямованість настання належних правових наслідків за порукою, що суперечить ч.5 ст.203 ЦК України. Отже, допущені при укладенні договору поруки вказані порушення законодавства зумовлюють застосування приписів ст.21 7 ЦК України щодо недійсності договору поруки в цілому. Згідно із ч.1, 2 ст. 236 ЦК України, договір є недійсним з моменту його вчинення, а можливість настання передбачених ним прав та обов`язків на майбутнє припиняється, що є підставою для відмови в задоволенні позову банку про стягнення з поручителя заборгованості. Статтею 548 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Недійсність зобов`язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов`язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відтак, договір поруки є похідним зобов`язанням, тобто його дійсність залежить від дійсності основного зобов`язання. Відповідно до умов договору поруки (п.1.5.), боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Але позивач не пред`явив позов до основного боржника за кредитним договором, третьої особи ТОВ «Промрегіон-Ресурс», чим самим порушив вище зазначені норми права, зобов`язуючи відповідача виконати зобов`язання в односторонньому порядку, що не є солідарною відповідальністю. В силу ст. 554 ЦК України, поручитель, що уклав договір поруки є солідарним боржником разом із позичальником, а договір поруки має забезпечувальний характер і відповідальність у поручителя виникає виключно у разі порушення кредитного договору позичальником. Таким чином, вимоги про стягнення заборгованості за позовом з позичальника та поручителя, є однорідними, зокрема такими, які нерозривно пов`язані між собою в силу закону - солідарна відповідальність (ст.554 ЦК України). При цьому однорідність заявлених вимог проявляється у тому, що від вирішення вимоги про стягнення заборгованості із позичальника залежить вирішення вимоги про стягнення заборгованості з поручителя, як додаткового (забезпечувального) боржника. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов`язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов`язання та іншими умовами договорів. Договором поруки, яким забезпечується виконання зобов`язань ТОВ «Промрегіон-Ресурс», не передбачено спеціальних умов відповідальності поручителя, а отже поручитель відповідає перед банком як солідарний із позичальником боржник. Поряд з тим, «Умови та Правила надання банківських послуг», до яких на думку позивача приєднався позичальник, та які разом із заявою складають договір банківського обслуговування №б/н від 19.05.2014 року не містять посилання щодо забезпечення виконання грошового зобов`язання саме договором поруки №РОR418049170759 від 08.12.2014 року, на який посилається позивач при пред`явленні позову до відповідача, а предметом поруки цього договору в свою чергу не вказано забезпечення обов`язків саме за договором №б/н від 19.05.2014 року. таким чином, не можуть бути взяті до уваги посилання позивача на умови саме цього договору поруки, як з підстав зазначених вище, так і з огляду на те, що вказаний договір поруки був укладений через сім місяців після підписання та вже на стадії виконання договору банківського обслуговування, що суперечить інституту забезпечення виконання зобов`язань, передбаченому цивільним законодавством і який має особливу правову природу. В силу ж закону у кредитних правовідносинах поруки не виникає (а.с.53-56). У відповіді на відзив представник позивача Гаренко Н.В. просила задовольнити позовні вимоги та зазначила, що 19.05.2014 року ТОВ «Промрегіон-Ресурс» (третя особа) підписало заяву про відкриття поточного рахунку (заява), згідно якої третя особа приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг (Умови), Тарифів банку, що розміщені в мережі інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом з заявою складають договір банківського обслуговування №б/н від 19.05.2014 року (договір) та взяв на себе зобов`язання виконувати умови договору. відповідно до договору третій особі був встановлений кредитний ліміт на поточний рахунок [NUMBER] в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших), що визначено і врегульовано Умовами та правилами надання банківських послуг. Крім того, зобов`язання за вказаним договором забезпечено порукою. Договором поруки №РОR1418049170759 від 08.12.2014 року (договір поруки), укладеним з поручителем [PERSON] (відповідач) в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором третьої особи. Згідно п.1.1 договору поруки, предметом є надання поруки відповідачем перед банком, за виконання ТОВ «Промрегіон-Ресурс» (третя особа) всіх своїх обов`язків за договором б/н від 19.05.2014 року. Третя особа неодноразово користувалася послугами позивача та проводила транзакції, що також слугує підставою вважати, шо третя особа чітко знала зміст умов кредитування та була згодна з Тарифами та Умовами на яких позивач надає послуги третій особі. Між банком та третьою особою був укладений договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості по договору. Третя особа мала можливість самостійно знайомитися з балансом свого рахунку шляхом отримання інформації через інтернет, це є обов`язком клієнта. Не отримання виписки або несвоєчасне отримання не звільняє держателя від виконання своїх обов`язків за договором. При укладанні договору та відповідно договору поруки були дотримані всі передбачені законом істотні умови договору, котрі були обумовлені згодою сторін, як угоджені сторонами так і прийняті ними як обов`язкові умови договору (а.с.65-75, 82-87). Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 29.05.2018 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач, будучи належним чином повідомленим про час, місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Згідно раніше поданої заяви представник позивача за довіреністю Московенко С.М. просив слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час, місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №0807200324073, заяв, клопотань не надав, причини неявки не повідомив. Поштовий конверт з судової повісткою на ім`я третьої особи ТОВ «Промрегіон-Ресор» повернувся з відміткою працівника пошти про те, що адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до вимог п.4 ч.8 ст.130 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, третя особа є особою, що належним чином повідомлена про час, місце слухання справи, та відзиву не надав. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України наявні всі умови для проведення заочного розгляду справи. Ухвалою від 26.05.2021 року суд прийняв рішення про прийняття заочного рішення. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК Україні фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 19.05.2014 року ТОВ «Промрегіон-Ресурс» в особі [PERSON] підписало заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, в ПриватБанку, а також [PERSON] була підписана заява про відкриття рахунку (а.с.8). На підтвердження позовних вимог позивачем наданий Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Витяг із Тарифів Банку (а.с.9-20, 21, 22). Відповідно довідки №08.7.0.0.0/170613093407 від 13.06.2017 року, виданої АТ «КБ ПриватБанк», клієнту ТОВ «Промрегіон-Ресурс» встановлювалися такі кредитні ліміти: 19.05.2014 - 00.00 гривень; 09.12.2014 -10000.00 гривень; 17.02.2015 - 00.00 гривень; 04.03.2015 - 10000.00 гривень; 13.05.2015 - 30000.00 гривень; 01.10.2015 - 35000.00 гривень; 22.12.2015 - 00.00 гривень; 26.01.2016 - 10000.00 гривень; 27.01.2016 - 00.00 гривень 10.03.2016 - 10000.00 гривень 02.04.2016 - 00.00 гривень;05.04.2016 - 10000.00 гривень; 04.07.2016 - 45000.00 гривень, (а.с.23). Згідно договору поруки №РОR1418049170759, укладеному 08.12.2014 року між поручителем [PERSON] та кредитором ПАТ КБ «ПриватБанк», предметом договору є надання послуг поручителем перед кредитором за виконання боржником ТОВ «Промрегіон-Ресурс» зобов`язань за угодами-приєднання до: 1.1.1 розділу 3.2.1 «Кредитний ліміт» Умов та правил надання банківських послуг, далі Угода по сплаті: а) процентної ставки за користування кредитом: - за період користування кредитом згідно п.3.2.1.4.1.1. Угоди 1 - 0% річних; за період користування кредитом згідно п.3.2.1.4.1.2. Угоди 1 - 36% річних; за період користування кредитом згідно п.3.2.1.4.1.3. Угоди 1 - 56% річних; б) комісійної винагороди згідно п.3.2.1.1.17 Угоди 3 в розмірі 3% від суми перерахувань; в) винагороди за користування ліміту відповідно до 3.2.1.4.4. «Угоди 1 першого числа кожного місяця у розмірі 0.9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць; г) кредиту в розмірі 10000.00 гривень. Якщо під час виконання Угоди 1зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за Угодою 1 в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні. 1.1.2. до розділу 3.2.2. «Кредит за послугою «Гарантовані платежі» Умов та правил надання банківських послуг Угода 2, по сплаті: а) процентної ставки за користування кредитом: за період користування кредитом згідно п.3.2.2. Угоди 2 - 36% річних; за період користування кредитом у разі прострочки згідно п.3.2.2.2. Угоди 2 - 56% річних; б) винагород, штрафів, пені та інші платежі, відшкодувати збитки, у відповідності, порядку та строки, зазначені у Угоді 2; в) кредиту в розмірі 10000.00 гривень. Якщо під час виконання Угоди 2 зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за Угодою 2 в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні (а.с.28, 29). Відповідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 19.05.2014 року, укладеному між ПриватБанком та ТОВ «Промрегіон-Ресурс», заборгованість ТОВ «Промрегіон-Ресурс» становить: 80458.55 гривень, яка складається з наступного: - 44987.52 гривень - заборгованість за кредитом; 22960.58 гривень - заборгованість за процентами за користування кредитом; 9401.92 гривня - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 3108.53 гривня - заборгованість по комісії за користування кредитом (а.с.24-26). Згідно претензії №40519К3Т0SIEL від 04.05.2017 року позичальникові ТОВ «Промрегіон-Ресурс» і поручителю [PERSON] пропонувалося негайно погасити прострочену заборгованість в повному обсязі в розмірі 78821.62 гривня (а.с.30, 31). Між сторонами склались правовідносини, які регулюються вимогами ст.509, 525, 526, 553, 554, ч.2 ст.1050, ч.1 ст.1054 ЦК України, а також умовами укладених між сторонами договорів. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов`язання або од\-ностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Коде\-ксу. Згідно із ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Згідно вимог ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе за договором зобов`язання. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved