Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 24.09.2016 року по 18.05.2018 року, від спільного життя вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Згідно рішення суду від 18.05.2018 року з відповідача стягнуті аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку до її повноліття. Позивачка вказувала, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і також потребує матеріальної допомоги, відповідач має можливість сплачувати кошти на її особисте утримання, як на дружину з якою проживає дитина, але добровільно кошти не сплачує. Поскільки відповідач добровільно не надає її матеріальної допомоги вона просила стягнути з нього на її користь кошти на її особисте утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення донькою трирічного віку. В судове засідання позивачка не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, направила до суду заяву в якій підтримала свої позовні вимоги, просила суд справу розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву в якій позов визнав у повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутності. В зв'язку з тим, що сторони не з'явилися в судове засідання, згідно із ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про те, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.09.2016 року по 18.05.2018 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], дитина перебуває на утриманні матері, згідно рішення суду з відповідача стягнуті аліменти на утримання доньки. Встановлено, що позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує соціальну виплату в сумі 860 грн інших джерел доходу не має. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,. щомають істотне значення. Отже, оскільки відповідач добровільно не надає позивачу грошової допомоги на її особисте утримання, суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивача кошти на особисте утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 15.08.2018 року до досягнення дитиною трьох років - 25.01.2020 року. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору позивачка звільнена. В порядку ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 704,80 грн. стягується з відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved