Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивачка звернулась з даним позовом до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що вона 06.06.2007 року перебувала у шлюбі з відповідачем, від цього шлюбу вони мають дочку - [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач в порушення свого батьківського обов'язку добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, позивачка просить стягнути з нього аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно. В судове засідання позивачка не з'явилася, однак направила на адресу суду заяву у якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі з підстав, наведених вище та просила розглянути позов за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак направив на адресу суду заяву у якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі та просив розглянути позов за його відсутності. Суд, з урахуванням вищевикладеного, приходить до висновку про можливість ухвалення судового рішення на підставі ст. 31 ЦПК України та з урахуванням вимог ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ст.174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки щодо стягнення аліментів обґрунтовані, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, підтверджуються наведеними вище доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Що стосується позовних вимог про стягнення судових витрат в розмірі 250 гривень за надання правової допомоги слід зазначити. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Пунктом 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Згідно зі ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги та допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. У зв'язку з вищевикладеним суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки в частині відшкодування судових витрат в розмірі 250 гривень за надання правової допомоги не підлягають задоволенню, оскільки останньою не було подано заяви про допущення до судового розгляду особи, яка має право надавати правову допомогу. Крім того, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved