Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» звернулося до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що між Публічним акціонерним товариством «Укргазбанк» та відповідачем був укладений Договір № 2233/26-314 від 03 травня 2012 року. Умовами кредитного договору передбачені наступні істотні умови кредитування: сума кредиту 64000,00 гривень; процентна ставка за користування кредитом 16,8% річних; за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені договором процентна ставка встановлюється в розмірі 21,8 % річних. Строк повернення кредитних коштів, до 02 травня 2017 року. Банком всі зобовязання за Кредитним договором були виконані належним чином, підтверджується виписками за рахунками. Але з боку позичальника наявні численні порушення Кредитного договору, а саме: не сплачено Банку грошові кошти. Отже, станом на 03 січня 2019 відповідачем не сплачено: - нараховані та несплачені проценти за користування кредитним за період з 01 липня 2014 року по 30 квітня 2015 року\~- 5517,85 грн.; - заборгованість за кредитом\~38988,56 грн. Просять суд стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 44506,41 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. У судове засідання представник позивача - адвокат [PERSON], який діє на підставі Довіреності № 643 від 22 грудня 2018 року, не зявився. На адресу суду надав Заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч. 5ст.279ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у строк до 15 березня 2019 року надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Згідно ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] 03 травня 2012 року був укладений кредитний Договір № 2233/26-314. Банком всі зобовязання за Кредитним договором були виконані належним чином, підтверджується виписками за рахунками. У разі виникнення простроченої заборгованості за Рахунком та Кредитом, її погашення у строки, визначені Правилами, Клієнт гарантує повернення такої суми Банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами, тощо. У відповідності до ч. 1ст. 526 ЦК України\~«Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору…» У відповідності до ч. 1ст.\~527\~ЦК України «Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту». У відповідності до ч. 1ст.\~530\~ЦК України «Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з положеннями пунктів 3.1. та 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17.12.2013року№ 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобовязання. У порушення зазначених норм закону та умов Договору [PERSON] зобовязання за вказаним Договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 03 січня 2019 року виникла заборгованість, яка складається з: - нараховані та несплачені проценти за користування кредитним за період з 01 липня 2014 року по 30 квітня 2015 року\~5517,85 грн.; -заборгованість за кредитом\~38988,56 грн. У відповідності до ч. 1ст.\~527\~ЦК України «Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту». У відповідності до ч. 1ст.\~530\~ЦК України «Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1ст.509ЦК України\~зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 629\~ЦК України чітко встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 525\~ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Згідно ч. 2ст.\~615\~ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. У відповідності до Висновків Верховного Суду України, викладених в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за 2 півріччя 2013 року від 01 лютого 2014 року « У разі встановлення в договорі різних видів цивільно-правової відповідальності за різні порушення його умов одночасне застосування таких заходів відповідальності не свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення ( Постанова судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року у справі №6-116цс13)». Оскільки відповідач, як позичальник, не виконав умови встановлені Кредитним договором, не повернув позивачеві - кредитору, борг за кредитом, не сплатив проценти за користування кредитом, суд, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, приходить до переконання, що позовні вимоги Публічного акціонерним товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно із частиною 1статті 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно з ч.1ст. 141 ЦПК України„ Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст.\~4\~Закону України\~від 08\~липня 2011\~року №\~3674-VI\~«Про судовий\~збір» з позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1921 грн. 00 коп. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 1921,00 грн., який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved