Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

У квітні 2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. Заявлені вимоги мотивує тим, що з 10 травня 2008 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, та є батьками малолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Спільні відносини з відповідачем не склались через те, що відповідач не проявляв взаємоповаги до сім"ї, не дбав про нормальні сімейні стосунки, через подружню зраду шлюбні відносини з ним припинено, примирення не можливе, просить шлюб розірвати. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, усі обов"язки щодо виховання та утримання дитини вона несе самостійно, а тому просить стягувати з відповідача аліменти, з врахуванням уточнених позовних вимоги(а.с. 18) у розмірі у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не з»явились, на адресу суду спрямували заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В зв»язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з такого. Судом встановлено, що 10 травня 2008 року Виконавчим комітетом Пужниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб(а.с. 7). Сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження(а.с. 8). Дитина проживає з матірю, що підтверджується довідкою 24.04.2017 року № 269(а.с. 9). Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного Кодексу України(далі СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, позивачка не бажає зберігати з відповідачем шлюбні відносини, а відповідач проти того не заперечив, про що свідчить його письмова заява про визнання позову, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін, а тому їх шлюб необхідно розірвати. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини(стаття 141 СК України). Частинами першою та третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Між сторонами не досягнуто згоди щодо участі батька в утриманні дитини. А тому аліменти слід стягувати за рішенням суду. Відповідно до частини першої статті 182 СК України, суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно довідки № 213/01-13 від 01 лютого 2017 року, виданої Управлінням оствіти і науки виконачого комітету Бердичівської міької ради [PERSON] працює у ДНЗ № 2 на посаді вихователя, її дохід з липня по грудень 2016 року склав двадцять дві тисячі триста гривень дев»яносто п»ять копійок(а.с. 12). Відповідно до довідки про доходи № 401 від 21 серпня 2017 року, виданої ТОВ «Житомирський м»ясокомбінат» дохід [PERSON] у липні 2017 року склав три тисячі сімдесят вісім гривень сімдесят дві копійки(а.с. 20). За змістом частини 2\~статті 182 СК України(в редакції закону, що діяв до 07.07.2017) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не міг бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Починаючи з 08.07.2017 частиною 2\~статті 182 СК України\~ передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач є працездатним, інших утриманців не має, позов визнав у повному обсязі і судом не встановлено підстав для неприйняття визнання позову, а отже суд вважає, що слід стягувати аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, прочинаючи з 28 квітня 2017 року до 07 липня 2017 року, а з 08 липня 2017 року не менше 50 % прожиткового мінімуму, до досягнення дитиною повноліття. Підлягають і задоволенню вимоги позивачки щодо залишення їй дитини на виховання. Відповідно до частини першої статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Слід допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог статті \~367 ЦПК України. Відповідно до частини другої статті 88 ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена при зверненні до суду, в сумі 640 гривень, слід стягнути з відповідача в дохід держави. Відповідно до частини першої\~статті 88 ЦПК України\~судові витрати позивачки по сплаті судового збору в розмірі 640 грн. слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved