Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач Кредитна спілка "Акорд" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми боргу за кредитним договором, на обґрунтування якого вказав, що 23 січня 2008 року між КС «Аккорд» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № Донецьк-2/08/51 (далі - Договір), відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 3300 грн., а той зобов'язався щомісячно сплачувати позивачу нараховані проценти та частину кредиту у терміни та розмірах, не менше ніж це вказано у рекомендованому графіку платежів, який є додатком до Договору. Однак, всупереч договірним зобов'язанням в установлені графіком терміни відповідачем не повернуто належні грошові кошти, в результаті чого сума кредиту не зменшувалася, а проценти нараховувалися на фактичний залишок суми кредиту за кожний день користування кредитом. Оскільки останній платіж за кредитним договором був здійснений позичальником 26.02.2008 р., після чого він своїх обов'язків за договором не виконував, за ним утворилася заборгованість, яка станом на 14.08.2013року склала: за тілом кредиту - 3029,34 грн., за процентами - 7951,65 грн., за нарахованими штрафними санкціями - 3029,34 грн., за індексом інфляції та 3 % річних - 3649,14 грн., що в сумі становить 17659,47 грн. Так як відповідач в добровільному порядку заходів, спрямованих на погашення кредиту, не приймає, позивач просить суд стягнути з нього на його користь зазначену суму заборгованості та понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій висловлена згода на розгляд справи в заочному судовому засіданні в разі неявки до суду відповідача. Відповідач, будучи належними чином повідомленим про час і місце розгляду справи, до судового засідання двічі не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, що є підставою для розгляду справи в заочному судовому засіданні відповідно до положень ст.224 ЦПК України на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.01.2008 року між сторонами укладений договір № Донецьк-2/08/51, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит у сумі 3300 грн. на побутові потреби з відсотковою ставкою 0,13151 із фактичного залишку суми кредиту за кожний день користування кредитом строком погашення до 23.01.2009 року. Відповідно до п.5.1 Договору, при порушенні строків сплати кредиту позивач має право нарахувати пеню, а відповідач зобов'язаний сплатити пеню в розмірі 0,5% від суми остаточної заборгованості за кожний день прострочення. Згідно з п.8.1 Договору, договір набуває чинності з дня його укладання та діє до повного виконання Позичальником своїх зобов'язань (а.с.10-11). Згідно з розрахунком сум заборгованості, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 14.08.2013 року становить: сума основного боргу - 3029,34 грн., залишок процентів - 7951,65 грн., нараховані штрафні санкції - 3029,34 грн., інфляційна складова та 3% річних - 3649,14 грн., що в сумі складає 17659,47 грн. (а.с. 4, 5-6). У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Уклавши кредитний договір, відповідач взяв на себе зобов'язання погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, комісії за надання кредитних ресурсів, що передбачено п.3.2.2, вказаного кредитного договору. Підписи сторін у кредитному договорі свідчать про досягнення ними згоди за всіма умовами договору. Як встановлено судом, причиною виникнення спору є наслідки порушення позичальником договору у частині виконання зобов'язання належним чином і в установлений строк відповідно до його умов. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором. Неповерненням отриманого кредиту з відсотками в обумовлений строк відповідач порушив в односторонньому порядку зобов'язання, які випливають з умов кредитного договору, що є недопустимим. Тому у відповідності зі ст.ст.549, 612, 625, 1054 ЦК України відповідач на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням процентів, розмір яких встановлено договором та пеню, заявлену у позовних вимогах. Заходом цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов'язання є стягнення сум відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи та наданих суду розрахунків, загальна сума заборгованості боржника перед кредитором складає 17659,47 грн. (а.с. 4, 5-6). Зважаючи на те, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе відповідно до договору зобов'язання з повернення кредиту, суд, розглядаючи справу в межах заявлених вимог, вважає що вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо судових витрат відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, суд вважає, що судові витрати в виді судового збору в розмірі 243,60 грн., сплачені позивачем при зверненні до суду, підлягають покладенню на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved