Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідачів про визнання права власності. В своєму позові позивачка та її представник у судовому засіданні, з урахуванням уточнень, посилались на те, що в 1981 році вона придбала частину домоволодіння [ADDRESS], про що була складена відповідна розписка. З цього часу вона постійно мешкає і зареєстрована за вказаною адресою, що підтверджується відповідним записом в домовій книзі. Як відомо позивачці, земельна ділянка під домоволодіння виділялась згідно Випису із актів земельної реєстрації на земельну дільницю від 25.02.1932 року. Рішенням Виконавчого комітету Бабушкінської районної ради народних депутатів № 402 від 27.03.1992 р. було затверджено акти прийомки домоволодіння [ADDRESS] та рекомендовано для визнання права власності звернутися до суду. Рішенням Виконавчого комітету Бабушкінської районної ради м.Дніпропетровська № 664 від 15.09.2000 р. були затверджені частки в домоволодінні, визначені відповідним актом ідеальних часток від 14.06.2000 р., за яким частка позивачки домоволодіння складала 18/100 частин без урахування реєстрації права власності інших співвласників домоволодіння. Згідно технічного паспорту від 17.07.2014 р. частка домоволодіння складається в житловому будинку А-1 з: тамбура 4-1, кухні 4-2, санвузла 4-3, житлових кімнат 4-4, 4-5, 4-6 та підсобного приміщення 4-7, житловою площею 44,30 кв.м, загальною площею 66,90 кв.м, що підтверджується технічним паспортом. Відповідно до технічного обстеження ця частка домоволодіння відповідає вимогам надійності і безпечної експлуатації і можлива його безпечна експлуатація. Згідно акту розподілу домоволодіння від 17.07.20014 р. частка відповідачки на теперішній час складає 38/100. Просить визнати за нею право власності на 38/100 частин домоволодіння [ADDRESS]. У судове засідання позивачка та її представник не з'явились, представник позивача надала до суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові та в заявах про уточнення позовних вимог. Просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що в 1981 році [PERSON] придбала частину домоволодіння [ADDRESS], про що була складена відповідна розписка. З цього часу вона постійно мешкає і зареєстрована за вказаною адресою, що підтверджується відповідним записом в домовій книзі. Земельна ділянка під домоволодіння виділялась згідно Випису із актів земельної реєстрації на земельну дільницю від 25.02.1932 року. Рішенням Виконавчого комітету Бабушкінської районної ради народних депутатів № 402 від 27.03.1992 р. було затверджено акти прийомки домоволодіння [ADDRESS] та рекомендовано для визнання права власності звернутися до суду. Рішенням Виконавчого комітету Бабушкінської районної ради м.Дніпропетровська № 664 від 15.09.2000 р. були затверджені частки в домоволодінні, визначені відповідним актом ідеальних часток від 14.06.2000 р., за яким частка позивачки домоволодіння складала 18/100 частин без урахування реєстрації права власності інших співвласників домоволодіння. Згідно технічного паспорту від 17.07.2014 р. частка домоволодіння, яка перебуває в користуванні [PERSON], складається в житловому будинку А-1 з: тамбура 4-1, кухні 4-2, санвузла 4-3, житлових кімнат 4-4, 4-5, 4-6 та підсобного приміщення 4-7, житловою площею 44,30 кв.м, загальною площею 66,90 кв.м. Відповідно до технічного обстеження ця частка домоволодіння відповідає вимогам надійності і безпечної експлуатації і можлива його безпечна експлуатація. Згідно акту розподілу домоволодіння від 17.07.20014 р. ця частка на теперішній час складає 38/100. Згідно відповіді на запит суду з КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради № 11872 від 27.10.2014 р. за [PERSON] зареєстровано право власності на 16/100 частин домоволодіння на підставі свідоцтва про право власності від 19.11.2004 р., виданого виконавчим комітетом Бабушкінської районної ради, згідно акту розподілу часток в фактичному користуванні перебуває 10/100 частин домоволодіння, за [PERSON] зареєстровано право власності на 13/100 частинами домоволодіння на підставі свідоцтва про право власності від 22.11.2000 р., виданого виконавчим комітетом Бабушкінської районної ради згідно рішення виконавчого комітету Бабушкінської районної ради № 664 від 15.09.2000 р., згідно акту розподілу часток в фактичному користуванні перебуває 18/100 частин домоволодіння, згідно акту ідеальних часток домоволодіння від 15.09.2000 р. у фактичному користуванні [PERSON] перебуває 19/100 частинами домоволодіння (частка не зареєстрована), а зігдно акту розподілу часток від 17.07.2014 р. в фактичному користуванні перебуває 14/100 частин домоволодіння, за [PERSON], який помер [INFO], зареєстрований житловий будинок літ.Ж-1 на підставі свідоцтва про право власності від 16.03.1992 р., виданого Бабушкінським відділом комунального господарства згідно рішення виконавчого комітету Бабушкіснької районної Ради народних депутатів № 1346 від 20.12.1991 р., частка його не перереєстрована. Відповідно до ст. 344 Цивільного кодексу України набувачеві достатньо володіти чужим майном із дотриманням вимог, встановлених законом. Статтею 344 ч.1 Цивільного Кодексу України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Згідно із ст.344 ч.4 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Згідно п.3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Мінрегіонбуду № 91 від 24.06.2011 р. в технічному паспорті зафіксований рік побудови до 05.08.1992 р. На підставі ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності зі ст.41 Конституції України кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. У відповідності зі ст. 319 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується й розпоряджається приналежної йому майном. Власник має право робити відносно свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Судом встановлено, що визнання права власності на 38/100 частин домоволодіння [ADDRESS] за [PERSON] жодним чином не порушувало та не порушує права третіх осіб та не завдає шкоди чужим інтересам. Статтею 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень "№ 1952-IV (далі-Закон) визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі і в тому числі рішень судів, що набрали законної сили. Подання жодних інших, в тому числі правовстановлюючих документів, разом з рішенням суду не передбачено. На підставі викладеного,

Outcome: approved