Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

У квітні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому прохала розірвати шлюб, зареєстрований між ними 29 травня 2010 року у Виконавчому комітеті Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, актовий запис № 64, а також прохала стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1 032,00 грн. щомісячно. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 29 травня 2010 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю [PERSON], а відповідач на утримання дитини добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча зобов'язаний та може її надавати. Починаючи з січня 2014 року шлюбних відносин з відповідачем не підтримують, оскільки через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини втратили почуття любові і поваги один до одного, тому шлюб необхідно розірвати. Прохала задовольнити позов в повному обсязі. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі та прохала його задовольнити (а. с. 23). Відповідач також не з'явився в судове засідання, надавши суду письмові заперечення, в яких прохав стягти з нього аліменти в сумі 450 грн., посилаючись на неможливість щомісячно сплачувати по 1 032 грн., оскільки заочно навчається в Полтавському національному університеті ім. Ю.Кондратюка, сплачує кошти за навчання та має мінливий нерегулярний дохід. Проти розірвання шлюбу не заперечував. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 29 травня 2010 року уклали шлюб у Виконавчому комітеті Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, актовий запис № 64, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Полтавського РУЮ у Полтавській області 13 червня 2007 року (а. с. 5). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Октябрським відділом РАЦС Полтавського МУЮ 08 вересня 2010 року (а. с. 6). Як встановлено судом, сторони шлюбних стосунків не підтримують з січня 2014 року, спільного господарства не ведуть, сім'ю зберегти не бажають. Також судом встановлено, що дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б інтересам кожного з них, а також те, що відповідач зобов'язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття та може її утримувати, інших осіб, які перебувають на його утриманні немає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають частковому задоволенню в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 550,00 грн. щомісячно. При цьому суд враховує матеріальне становище відповідача та виходить із розміру прожиткового мінімуму на одну дитину віком до 6 років, що станом на 1 січня 2014 року становить 1032,00 грн. згідно з вимогами ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік". Суд також враховує, що відповідно до ст. 141 СК України обов'язок обох батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей є рівним, тому вони зобов'язані утримувати дитину на рівних умовах. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved