Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок злочину в розмірі 1828,05 грн. та судових витрат пов'язаних із надання правничої допомоги в розмірі 500 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивач зазначив, що вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 19.07.2017 року [PERSON] визнано виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 100 годин громадських робіт. Під час проведення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження [PERSON] цмвільний позов про стягнення матеріальних збитків завданих злочином не подавався. Відповідач, в межах кримінального провадження в добровільному порядку не відшкодував, як винна особа завданих матеріальних збитків, у зв'язку з цим позивач враховуючи наявність спору про право цивільне бажає, у спосіб визначений цивільним та кримінально - процесуальним законодавством захистити порушене майнове право, шляхом стягнення з відповідача документально підтверджених сум матеріальних збитків. Справа розглядалася в порядку спрощеного провадження, без виклику сторін на підставі п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України. Відзив на позовну заяву відповідачем до суду надано не було. Враховуючи викладене, суд проводить розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 19.07.2017 року [PERSON] визнано виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 100 годин громадських робіт (а.с.4,5). Під час розгляду кримінального провадження встановлено, що Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел [PERSON] близько 02 год. 40 хв. 11.06.2017 пішов до домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON], достовірно знаючи що в ньому на даний час ніхто не проживає. Підійшовши до території вказаного домоволодіння, [PERSON] помітив металеву хвіртку, що була частиною огорожі та кріпилась на навісні завіси та замок. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, переслідуючи мету незаконного збагачення, усвідомлюючи що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно шляхом прикладання фізичної сили рук зняв та таким чином викрав з огорожі металеву хвіртку розміром: 1,94 х 0,86 м., яка була виготовлена з металевого кутика розміром 45x45x4,0 мм., товщиною заліза 3 мм. З викраденим майном [PERSON] з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд. Згідно висновку експерта № 339 від 19.06.2017 вартість однієї металевої хвіртки розміром 1,94 х 0,86 м. виготовленої зі сталевого кутика оозміром 45x45x4,0 мм. і гарячекатаного листа товщиною 3 мм. бувшої у використанні 10 років у стані придатному для використання за призначенням складає 1828,05 грн., з урахуванням зносу станом на момент кримінального правопорушення. Таким чином, [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжку). Зазначена вирок набрав законної сили 19.08.2017 року. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Встановленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються Цивільним Кодексом України. Так, ст.1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Судом також з'ясовано, що в добровільному порядку витрати не відшкодованні. Відносини, що склалися між сторонами суд відносить до правовідносин щодо відшкодування матеріальної шкоди та керується главою 82 «Відшкодування шкоди» ЦК України. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України- майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до розяснення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, судам слід враховувати, що коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів визначено відшкодування збитків. За нормами ч. 2 ст. 16 ЦПК України особи, які порушили права та законні інтереси інших осіб, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення претензії чи позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю, оскільки відповідач завдані позивачу збитки на суму 1828,05 грн. добровільно не відшкодував. Відповідно до ч.5 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи, що моральна шкода відшкодовується одноразово, суд вважає, що позивач має права вимагати відшкодування моральної шкоди, а тому у цій частині позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування завданої злочином моральної не майнової шкоди в розмірі 500 грн. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ст.141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved