Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що 19 березня 2001 року помер її батько [PERSON], який проживав в [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями по вул.Мізяківській,32 в с. ІІавлівка Калинівського району Вінницької області, який належав йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Вона є спадкоємицею за законом на майно померлого батька. В передбачений законом 6-місячний термін відповідно до ст.ст.548-549 ЦК України (в редакції 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини) вона фактично прийняла спадщину на належне померлому батькові майно, вступивши в його управління і володіння. Після смерті батька згідно рішення 11 сесії 4 скликання від 25.12.2003 року № 177 Павлівської сільської ради Калинівського району Вінницької області їй було надано дозвіл на будівництво житлового будинку площею 58,6 кв. м. та господарських будівель площею 115,48 кв.м. на земельній ділянці по вул. Мізяківській, 32 в с. Павлівка та виділена земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку. В результаті чого, після проведення забудови за цією адресою утворилося будинковолодіння, що складалося з двох житлових будинків з господарськими будівлями. Проте, на даний час належний її померлому батькові та зареєстрований за ним деревяновалькований житловий будинок, який в старому технічному паспорті був позначений літ.А, 1950 року забудови, а також сарай позначений в старому технічному паспорті під літ.Б, погріб під літ.В завалилися, внаслідок значного віку і на їх місці не залишилось нічого, про що в новому технічному паспорті, виготовленому 16.11.2015 року PCП КП «ВООБТІ» під час проведення поточної технічної інвентаризації є примітка БТІ « про необхідність припинення права власності на будинок літ.А, сарай літ.Б, погріб літ.В», так як було встановлено, що їх знесено. Але право власності на даний будинок з господарськими будівлями в зв'язку з їх знесенням на сьогоднішній день не припинено. Державна реєстраційна служба Калинівського районного управління юстиції не має змоги припинити право власності на знесений будинок літ. А, сарай ліг.Б, погріб літ.В, належних її батькові в звязку зі смертю власника. Вона не має змоги провести державну реєстрацію збудованого нею нового будинку за адресою вул. Мізяківська,32 в с.Павлівка Калинівського району Вінницької області, оскільки відповідно до вимог ст. 349 ЦК України необхідно припинити право власності на знесений старий будинок літ. А, сарай літ.Б, погріб літ.В. Тому звертається в суд з даним позовом. Позивачка в судове засідання не зявилася, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання також не зявилася, згідно заяви, наявної в матеріалах справи, позов [PERSON] визнає, просить справу розглянути за її відсутності. Представник зацікавленої особи-Реєстраційної служби Калинівського районного управління юстиції Вінницької області в судове засідання не зявився, хоча про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином , про що свідчить розписка. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 19 березня 2001 року помер батько позивачки [PERSON], який проживав в [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями по вул.Мізяківській,32 в с.ІІавлівка Калинівського району Вінницької області, який належав йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 01.12.1992 року державним нотаріусом Калинівської державної нотконтори, зареєстрованого 02.12.1992 року в Вінницькому обласному обєднаному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 6 за реєстровим № 1154. Позивачка є спадкоємицею за законом на майно померлого батька, що підтверджується її свідоцтвами про народження та про одруження. В передбачений законом 6-місячний термін відповідно до ст.ст.548-549 ЦК України (в редакції 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини) позивачка фактично прийняла спадщину на належне померлому батькові майно, вступивши в його управління і володіння, так як проводила в спадковому будинку по вул. Мізяківській,32 В С.ІІавлівка Калинівського району Вінницької області поточний ремонт, сплачувала комунальні послуги, земельний податок. В позивачки на руках знаходиться свідоцтво про право на спадщину за заповітом належне померлому батькові, його свідоцтво про смерть, що підтверджується довідкою №192 від 26.01.2016 року виконкому Павлівської сільської ради Калинівського району Вінницької області. Після смерті [PERSON] згідно рішення 11 сесії 4 скликання від 25.12.2003 року Павлівської сільської ради Калинівського району Вінницької області №177 позивачці було надано дозвіл на будівництво житлового будинку площею 58,6 кв. м. та господарських будівель площею 115,48 кв.м. на земельній ділянці по вул. Мізяківській,32 в с. Павлівка та виділена земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку. В результаті чого після проведення позивачкою забудови за цією адресою утворилося будинковолодіння, що складалося з двох житлових будинків з господарськими будівлями. Даний факт підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою с.Павлівка вул.Мізяківська,32 ,виданим 16.11.2006 року на імя позивачки [PERSON] та державним актом на право власності на земельну ділянку площею 0,1038 га для ведення особистого селянського господарства за цією ж адресою, виданим 16.11.2006 року на імя позивачки, будівельним паспортом на забудову земельної ділянки, зареєстрованим за №1 в виконкомі Павлівської сільської ради Калинівського району, виданим на імя позивачки та декларацією про готовність об'єкта, побудованого позивачкою житлового будинку з мансардою та господарськими будівлями, до експлуатації, зареєстрованої Департаментом ДАБІ у Вінницькій області 07.12.2015 року за №ВН 142153411703. Проте, на даний час належний померлому [PERSON] та зареєстрований за ним деревяновалькований житловий будинок, який в старому технічному паспорті був позначений літ.А, 1950 року забудови, а також сарай позначений в старому технічному паспорті під літ.Б, погріб під літ.В завалилися, внаслідок значного віку і на їх місці не залишилось нічого, про що в новому технічному паспорті, виготовленому 16.11.2015 року PCП КП «ВООБТІ» під час проведення поточної технічної інвентаризації є примітка БТІ « про необхідність припинення права власності на будинок літ.А, сарай літ.Б, погріб літ.В», так як було встановлено, що їх знесено. Але право власності на даний будинок з господарськими будівлями в зв'язку з їх знесенням на сьогоднішній день не припинено. Державна реєстраційна служба Калинівського районного управління юстиції не має змоги припинити право власності на знесений будинок літ. А, сарай ліг.Б, погріб літ.В, належних батькові позивачки [PERSON] в звязку зі смертю власника. Інша спадкоємиця 1 черги на майно померлого [PERSON]- є мати позивачки [PERSON], яка спадщину на майно померлого не прийняла, на неї не претендує. Однак, позивачка не має змоги провести державну реєстрацію збудованого нею нового будинку по вул.Мізяківській,32 в с.Павлівка Калинівського району Вінницької області, оскільки відповідно до вимог ст. 349 ЦК України необхідно припинити право власності на знесений старий будинок літ. А., сарай літ.Б, погріб літ.В. Статтею 349 ЦК України передбачено, що право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Вказана стаття не містить визначення поняття "знищення майна" та випадків, на які поширюється ця норма, зокрема залежно від причин знищення майна. Тобто, зазначена норма поширюється на всі випадки фізичного руйнування майна, що призводить до припинення його існування як такого, незалежно від причин настання такого результату. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Тобто припинення права власності на таке майно пов'язується з фактом звернення власника до відповідного органу та наявністю рішення цього органу про виключення знищеної речі з державного реєстру. З 01 січня 2013 року відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно здійснюють районні, районні у містах, міські, міськрайонні, міжрайонні управління юстиції, такі відомості вносяться до єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. До вказаної дати реєстрацію речових прав на об'єкти нерухомого майна проводили бюро технічної інвентаризації шляхом внесення відповідних записів до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Повноваження на внесення записів до вказаного реєстру, зокрема про припинення права власності на обєкт нерухомого майна внаслідок його знищення, у бюро технічної інвентаризації з 01 січня 2013 року відсутні. Управління юстиції вносять записи лише до єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначена Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868. Відповідно до цього Порядку державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус. Для проведення державної реєстрації припинення права власності на об'єкт нерухомого майна у зв'язку з його знищенням відомості про це нерухоме майно повинні міститися у Державному реєстрі прав на нерухоме майно, державна реєстрація припинення права власності здійснюється за заявою власника обєкта нерухомого майна. Оскільки право власності на будинок №32 по вул.Мізяківській в с.Павлівка Калинівського району Вінницької області зареєстровано за померлим [PERSON] і така реєстрація проведена бюро технічної інвентаризації, позивачка, як спадкоємиця, позбавлена можливості провести державну реєстрацію права власності на своє імя у Державному реєстрі прав на нерухоме майно та звернутися із заявою про внесення відомостей про припинення права власності на об'єкт нерухомого майна у зв'язку з його знищенням. Тому, право останньої підлягає захисту в судовому порядку. Зважаючи на те, що державна реєстрація припинення права власності на обєкт нерухомого майна може бути проведена у Державному реєстрі прав на нерухоме майно лише за наявності у цьому реєстрі відомостей про право власності на обєкт нерухомого майна, позивачку слід визнати правоприємником померлого 19.03.2001 року батька [PERSON] з правом реєстрації та припинення власності на старий знесений будинок «літ.А, сарай літ. Б, погріб літ.В» ,що розташовані по вул.Мізяківській, 32 в с.Павлівка Калинівського району Вінницької області в Державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved