overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 10.01.2004 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак одруження виявилось невдалим. Між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, так як чоловік проявляв до неї неповагу, вони не можуть знайти спільної мови, відповідач інтерсами сім"ї не цікавиться. Шлюбні відносини не підтримують більше трьох років, проживають окремо, примирення не бажають, шлюб носить формальний характер, просить шлюб розірвати. Сторони до суду не з"явились, позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позові. Відповідач про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до положень ст.74 ЦПК України, через оголошення у пресі в газеті «Урядовий кур'єр» №162 від 01.09.2017 року, причин неявки не повідомив, заперечень проти позову не надав. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 10.01.2004 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міського управління юстиції в Житомирській області, актовий запис №6. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Через непорозуміння між собою сторони припинили подружні стосунки, не підтримують сімейних відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть і примирення не бажають. Шлюб носить формальний характер. За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, за таких обставин, суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалась і шлюб носить формальний характер, а отже даний позов обгрунтований та підлягає задоволенню. При цьому, судом не вирішується питання про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, оскільки дане питання сторонами не порушувалось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 25.08.2007 року вони перебувають у шлюбі, їх сімейне життя не склалось, вони втратили почуття любові та поваги, між ними постійно виникають сварки так, як кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Останні сім років вони проживають окремо один від одного, подружніх стосунків не підтримують. Шлюб існує формально, на примирення не згодна. Просила шлюб розірвати, неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO] залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Хохрякова, а також стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати в розмірі 640,00 гривень. Сторони до суду не з"явились, позивачка надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві; відповідач причини неявки не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання (а.с.10,13), заперечень проти позову не подав та не скористався своїм правом на участь у розгляді справи. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 25.08.2007 року, який було зареєстровано міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області, актовий запис №315. Від спільного життя мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Через непорозуміння між собою сторони припинили подружні стосунки, не підтримують сімейних відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть і примирення не бажають. Шлюб носить формальний характер. За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, за таких обставин, суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалась і шлюб носить формальний характер, а отже даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08.11.2007р. Дубівською сільською радою Красноокнянського району Одеської області, актовий запис №06, посилаючись на те, що перебування у шлюбі суперечить її волі. Від даного шлюбу в них є дитина - син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою, і спору про їх місце проживання між сторонами немає. На даний час позивачка бажає розірвати шлюб по тій причині, що відносини між ними не склалися, разом вони не проживають, фактично утворили нові сім»ї , а тому збереження цієї сім"ї, що має виключно формальний характер, є неможливо та недоцільно. Такі життеві обставини спонукали її звернутись до суду з даним позовом. Також позивачка просила, після розірвання шлюбу, залишити їй прізвище «[PERSON]», а також просила стягнути половину понесених нею судових витрат. Позивачка в судове засідання, не з"явилась, надавши заяву про наполягання на своїх вимогах та відсутності заперечень щодо заочного вирішення справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштових відправлень /судових повісток/, причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення слухання справи до суду не надав, а тому зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідають дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права подружжя, а тому позов підлягає задоволенню на підставі ст.ст.104 ч.2, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 квітня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 488. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. З серпня 2006 року сторони проживають окремо, припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Відновлювати розірвані відносини позивачка не має наміру. За таких обставин подальше подружнє життя з відповідачем і збереження сім'ї вважає неможливим, тому позивачка просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить залишити прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню виходячи з наступного. По справі встановлено, що 26 квітня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис № 488 (свідоцтво про шлюб [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві 26 квітня 2006 року). Від шлюбу подружжя має малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER], видане виконкомом Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області 11 жовтня 2006 року). Сторони проживають окремо з серпня 2006 року, припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Подальше збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Відповідно до ст.37 СК України шлюб є правозгідним. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні стосунки сторін фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер. Примирення між сторонами неможливе. Збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. У відповідності до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору понесені позивачкою, згідно квитанції № 9 від 29.12.2016 року, в розмірі 551,20 грн., слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого Ставрівською сільською радою Красноокнянського району Одеської області 18.03.2008 року, актовий запис №02, посилаючись на те, що продовження подружніх стосунків суперечить її волі. Від даного шлюбу в них є син [PERSON], [INFO] народження, який проживає біля позивачки і спорів щодо його місяця проживання між сторонами немає, а також між ними досягнуто згоди про утримання дитини. На даний час позивачка бажає розірвати шлюб по тій причині, що їхня сім'я розпалась, разом вони не проживають з вересня 2011 року і не намагаються відновити шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, що є їхньою сумісною власністю, не має. Між подружжям втрачено почуття поваги та любові один до одного, а тому збереження такої сім'ї, на думку позивачки, є неможливим та недоцільним. Позивачка в позові зазначила також, про своє бажання залишити їй прізвище "[PERSON]". Сторони в судове засідання не з'явились, позивачка в позовній заяві просила розглядати справу у її відсутність та наполяганні на позовних вимогах, відповідач надав, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у його відсутності та визнав позов повністю, а тому справа розглянута без їх присутності, що не суперечить положенням ст.169 ЦПК України. Рішення у справі прийняте відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяви про розірвання шлюбу відповідають дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушенні їх особисті та майнові права, а тому позов підлягає задоволенню на підставі ст.ст.104 ч.2, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. На підставі ст.ст.104 ч.2, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 11.08.2012 року вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них дітей немає. Спільне життя з відповідачем у них не склалося. Вони втратили взаємне почуття любові та поваги, мають різні погляди на сім"ю, та ведення спільного господарства. З листопада 2014 року шлюбні стосунки між ними припинено. Шлюб існує формально. Підстав для примирення та збереження шлюбу не має. Спору про поділ майна не має. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився. Надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачкою позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В звязку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про одруження сторін(а.с.5), та врахувавши обставини справи, суд вважає позов підставним, підлягаючим задоволенню, оскільки сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 105 ч. 3 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Стягнення судового збору покласти на позивачку. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 08.02.2011 року уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу дітей у них немає. За час спільного проживання вони не змогли створити міцної та дружної сім'ї, оскільки через несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя у них часто виникали сварки та непорозуміння. Намагання зберегти сім'ю не дало позитивного результату, а тому вона прийшла до висновку, що їхній шлюб існує лише формально і зберегти його неможливо, вона втратила почуття любові до відповідача. Просить суд постановити рішення, яким розірвати їхній шлюб та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просить його задоволити. Своє прізвище після розлучення змінювати не бажає. Відповідач та його представник адвокат [PERSON] не заперечили з приводу розірвання шлюбу. Наслідки визнання позову відповідачу розяснені і зрозумілі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову. Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено, оскільки сім'я [PERSON] припинила своє існування, позивач втратила почуття любові до відповідача, з яким у них виникали сварки та непорозуміння, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені і документально підтверджені судові витрати, зокрема, по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 08.10.2009 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис №534. Від даного шлюбу дітей у них [INFO] року народилась донька [PERSON] та [INFO] року - син [PERSON]. За час спільного проживання вони не змогли створити міцної та дружної сім'ї, оскільки через несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя у них часто виникали сварки та непорозуміння. Намагання зберегти сім'ю не дало позитивного результату, а тому вона прийшла до висновку, що їхній шлюб існує лише формально і зберегти його неможливо, вона втратила почуття любові до відповідача. Просить суд постановити рішення, яким розірвати їхній шлюб та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просить його задоволити. Своє прізвище після розлучення змінювати не бажає. Відповідач в судовому засіданні не заперечив з приводу розірвання шлюбу. Наслідки визнання позову відповідачу роз'яснені і зрозумілі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову. Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено, оскільки сім'я [PERSON] припинила своє існування, позивач втратила почуття любові до відповідача, з яким у них виникали сварки та непорозуміння, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені і документально підтверджені судові витрати, зокрема, по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21.09.2012 р. між сторонами був зареєстрований шлюб Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 949, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 21.09.2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю, згідно з довідкою про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції віл 17.11.20145. Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені в грудня 2013 року, причиною розпаду сім'ї є те, що сторони не знаходять порозуміння у вирішенні питань сімейного життя, сім'я розпалася, спільне господарство не ведуть, примирення з відповідачем не можливе. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила позов задоволити, заперечила проти можливості примирення сторін. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом оголошення в офіційному друкованому «Урядовий кур'єр», відповідно до повідомлення УДППЗ "Укрпошта" призупинено приймання до пересилання поштових відправлень на адресу населених пунктів Луганської області. Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. 21.09.2012 р. між сторонами був зареєстрований шлюб Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 949, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 21.09.2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх наміру не мають, за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені сужові витрати, тому до стягнення з відповідача підлягає судовий збір в сумі 243,60 грн., витрати на оплату оголошення в сумі 420 грн., всього 663,60 грн., оскільки понесення вказаних витрат підтверджено квитанціями в матеріалах справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює заочне рішення в справі, що передбачено ст.224 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між сторонами зареєстрований шлюб 01 листопада 2014 року.\~ Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], 30.04.2015р.н., який проживає з матір"ю та перебуває на її утриманні. Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені, причиною розпаду сімї є те, що сторони не знаходять порозуміння у вирішенні спільних питань сімейного життя. Просить розірвати шлюб з відповідачем, прізвище не змінювати, стягнути судові витрати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. Між сторонами зареєстрований шлюб 01 листопада 2014 року у відділі ДРАЦС по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1898.\~ Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], 30.04.2015р.н., який проживає з матір"ю та перебуває на її утриманні. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони припинили сімейні відносини, спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України сторона на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до наданої позивачем квитанції розмір витрат по сплаті судового збору складає 640 грн., що підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved