Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.03.2009 року. Від спільного життя сторони мають доньку [PERSON],[INFO]. [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], вказуючи на те, що подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя та подружні обов»язки, що в подальшому призвело до втрати почуття любові один до одного. Як зазначає позивачка, на даний час їх з відповідачем нічого не пов»язує, вони припинили сумісне проживання, не ведуть спільне господарство, більше місяця проживають окремо. Посилаючись на викладені обставини, позивачка не вбачає подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини, тому просить розірвати шлюб з відповідачем. Крім того, [PERSON] вказує на те, що по домовленості з відповідачем донька залишається проживати з нею. Однак угоди про добровільну сплату аліментів на утримання доньки між нею та відповідачем не досягнуто, хоча стан здоров»я та матеріальне становище відповідача дозволяють йому утримувати свою дитину. Посилаючись на викладені обставини, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку(доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, і до досягнення донькою повноліття. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. При цьому погодився на розірвання шлюбу з позивачкою, визнаючи, що можливість примирення та збереження їх сім»ї втрачена. Що стосується вимог позивачки про стягнення аліментів на утримання доньки, то [PERSON] не заперечує проти їх задоволення та стягнення з нього аліментів в установленому законом порядку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що різні погляди на сімейні стосунки та подружні обов»язки, відсутність взаєморозуміння, привели до припинення шлюбно-сімейних відносин між ними. На даний час сторони проживають окремо, відновлювати шлюбно-сімейні відносини не мають наміру, збереження їх сім»ї вважають неможливим. Враховуючи викладені обставини, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їх сім»ї неможливе, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Що стосується вимог позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], то суд враховує наступне. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 14.03.2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Як зазначає позивачка, на даний час вони з відповідачем разом не проживають, однак, донька проживає з нею та перебуває на її утриманні. Посилаючись на те, що з боку відповідача матеріальна допомога на утримання дитини надходить періодично та в розмірі, недостатньому для її належного утримання, позивачка бажає отримувати від відповідача на утримання доньки [PERSON] матеріальну допомогу у вигляді аліментів в розмірі ? частини з усіх видів заробітку(доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня пред»явлення позову до суду і до повноліття дитини. Суд вважає вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини обгрунтованими, оскільки відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки, якщо і надає, то в розмірі, недостатньому для задоволення розумних потреб дитини. При цьому, при визначенні розміру аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], згідно вимог ст. ст.182, 183 Сімейного Кодексу України суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини сторін, яка проживають разом з матір"ю, позивачкою по справі, яка на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Суд також враховує платоспроможність відповідача, який працює та спроможний надавати допомогу на утримання дитини. Враховуючи викладені обставини, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги та стягнути з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку(доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою повноліття. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги про стягнення аліментів, то згідно ст.79,88 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судовій збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved