Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

У квітні 2019 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] , право власності на якій посвідчується на підставі договору купівлі- продажу № 2001-065 від 22.06.2001 року, укладений на Ізмаїльський Универсальній біржи «Витязь», що зареєстрований КП «Ізмїльське МБТІ» за № 1- 276 від 25.06.2000 р. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 29.11.2018 року інформація щодо залишення заповіту [PERSON] відсутня. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] . Позивачка, [PERSON] на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем, чоловіком [PERSON] була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] , про що свідчить довідка Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 2693 від 29.11.2018 року. Відповідачка, [PERSON] , на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем, батьком [PERSON] також була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] , про що свідчить довідка Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 2693 від 29.11.2018року. Позивачка [PERSON] , звернулася до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, проте, приватний нотаріус Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. повідомила, що не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину на майно, що залишилося після померлого [INFO] [PERSON] , а саме, житловий будинок [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу вищевказаного будинку був зареєстрований Ізмаїльською Універсальною біржою «Витязь» 22.06.2001 року, № 2001-065, а чинним законодавством України не передбачено такої форми угоди як біржова. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги можуть бути задоволені з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 699, виданий 22.05.2018 р., [PERSON] помер [INFO] (а.с.5). Після смерті [PERSON] , згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] , право власності на якій посвідчується на підставі договору купівлі-продажу № 2001-065 від 22.06.2001 року, укладений на Ізмаїльський Универсальній біржи «Витязь», що зареєстрований КП «Ізмїльське МБТІ» за № 1- 276 від 25.06.2000 р. (а.с.12) Згідно технічному паспорту будинок за адресою: [ADDRESS] збудовано у 1933 році (а. с. 10). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 29.11.2018 року інформація щодо залишення заповіту [PERSON] відсутня.(а.с. 13) Згідно заяви [PERSON] № 470, спадкова справа № 214/2018 від 29.11.2018 року користуючись правом, наданим їй ч. 1 ст. 1273 ЦК України відмовилась від всієї належної їй спадщини на користь [PERSON] (а.с.36) Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. №779/02-14 від 29.11.2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що житловий будинок [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що договір купівлі- продажу вищевказаного будинку був зареєстрований Ізмаїльською Універсальною біржою «Витязь» 22.06.2001 року, № 2001-065, а чинним законодавством України не передбачено такої форми угоди як біржова. (а.с.17) Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.224 ЦК України (в редакції 1963 року), що діяв на час укладення угоди, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. З аналізу ч.1 ст.227 ЦК України (в редакції 1963 року), Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 р. вбачається, що договори про відчуження нерухомого майна підлягали нотаріальному посвідченню. Недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору. Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або часткова виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Згідно із ч. 2 цієї ж статті, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved