Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

У квітні 2019 року представник органу опіки та піклування Маріупольської міської ради, який діє в інтересах малолітньої дитини: [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав. В обґрунтування позову зазначила, що [PERSON] має малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 08.06.2017 справа № 264/148/17, провадження № 2/264/573/2017, малолітній [PERSON] , [INFO] , був відібраний у матері без позбавлення її батьківських прав та стягнуто аліменти на утримання дитини. Відомості про батька дитини внесені згідно частини першої статті 135 СКУ (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частин першої статті 135 СКУ від 04.09.2012 за № 00011004096, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку). Рішенням колегії Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 26.07.2017 р. № 142/6 «Про надання малолітньому [PERSON] , [INFO] , статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» малолітньому [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням колегії Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 29.08.2017 № 164 «Про влаштування малолітнього [PERSON] , [INFO] , до державного закладу на постійне повне державне забезпечення» малолітній [PERSON] , [INFO] , влаштований до державного закладу на постійне повне державне забезпечення. Дитина перебуває в КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного та шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області» з 28.12.2016 по теперішній час. Відповідачка мешкає за адресою: [ADDRESS] . Згідно рішення суду мати, [PERSON] , повинна виплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини. Але з моменту призначення судом виплати аліментів жодних коштів на рахунок дитини не надходило. Згідно розрахунку боргу по аліментам Кальміуського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя від 13.06.2018 № 55319398, заборгованість по сплаті аліментів станом на 28.02.2018 року складає 25115,02 грн. Згідно листа КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області» від 15.05.2018 № 753, мати, [PERSON] , останній раз відвідувала свого сина - 05.05.2017р. Станом здоров`я і життям дитини не цікавиться. Адміністрація дитячого будинку «Центр опіки» просить вирішити питання стосовно подальшої участі матері у долі малолітньої дитини. Згідно листа Кальміуського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради від 13.06.2018 р. № 43.4/16229, [PERSON] отримувала соціальні послуги. За сприянням фахівців із соціальної роботи жінка була поставлена на облік до Маріупольського міського центру зайнятості. З лютого 2018 року знаходиться в лікарні на лікуванні через інфекційне захворювання, за адресою проживання не з`являється. Через необхідність стаціонарного лікування дитину в дитячому будинку не відвідує. У телефонній розмові [PERSON] повідомила, що має намір повернути дитину у родину після одужання. Згідно листа комунального лікувально-профілактичного закладу «Міський протитуберкульозний диспансер м.Маріуполя» від 22.02.2019 №01-12/89, [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в закладі з 15.02.2018 по теперішній час. Станом на 22.02.2019 [PERSON] отримує амбулаторне лікування в підтримуючій фазі. Орієнтовний термін закінчення лікування - грудень 2019 року. За станом здоров`я та епідемічним показникам, [PERSON] може виконувати свої батьківські обов`язки стосовно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Згідно пояснення [PERSON] від 21.02.2019, вона має намір забрати дитину до своєї родини на виховання та проживання, ознайомлена з процедурою повернення дитини та зобов`язується до 20.03.2019 подати позов до суду щодо повернення дитини. Однак, станом на 11.04.2019 [PERSON] не вжила ніяких дій для повернення дитини на виховання та спільне проживання до своєї родини. На комісії з питань захисту прав дитини 11.04.2019 розглядалося питання про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . В результаті розгляду було вирішено звернутися до суду з заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного, представник позивача просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Представник позивача - Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради у судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідачка в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про день розгляду справи була повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив відповідачка не надала. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Представник третьої особи - комунальний заклад «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області», у судове засідання не з`явилась, надала на адресу суду заяви про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, дійшов висновку про обґрунтованість позову та необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського райуправління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 382. Відомості про батька дитини внесені згідно частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частин першої статті 135 Сімейного кодексу України від 04.09.2012 за № 00011004096, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку). Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 08.06.2017 справа № 264/148/17, провадження № 2/264/573/2017, малолітній [PERSON] , [INFO] , був відібраний у матері без позбавлення її батьківських прав та стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Рішенням колегії Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 26.07.2017 року № 142/6 «Про надання малолітньому [PERSON] , [INFO] , статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» малолітньому [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням колегії Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 29.08.2017 р. № 164 «Про влаштування малолітнього [PERSON] , [INFO] , до державного закладу на постійне повне державне забезпечення» малолітній [PERSON] , [INFO] , влаштований до державного закладу на постійне повне державне забезпечення. Дитина перебуває в комунальному закладі «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного та шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області» з 28.12.2016 по теперішній час. Згідно розрахунку боргу по аліментам Кальміуського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя від 13.06.2018 № 55319398, заборгованість по сплаті аліментів станом на 28.02.2018 року складає 25115,02 грн. Згідно листа комунального закладу «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області» від 15.05.2018 № 753, мати, [PERSON] , останній раз відвідувала свого сина - 05.05.2017. Станом здоров`я і життям дитини не цікавиться. Адміністрація дитячого будинку «Центр опіки» звернулось до Органу опіки та піклування із заявою про вирішення питання стосовно подальшої участі матері у долі малолітньої дитини. Згідно листа Кальміуського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради від 13.06.2018 № 43.4/16229, [PERSON] отримувала соціальні послуги. За сприянням фахівців із соціальної роботи жінка була поставлена на облік до Маріупольського міського центру зайнятості. З лютого 2018 року знаходиться в лікарні на лікуванні через інфекційне захворювання, за адресою проживання не з`являється. Планує отримувати стаціонарне лакування до жовтня-листопаду 2018 року. Через необхідність стаціонарного лікування дитину в дитячому будинку не відвідує. У телефонній розмові [PERSON] повідомила, що має намір повернути дитину у родину після одужання. Згідно листа комунального лікувально-профілактичного закладу «Міський протитуберкульозний диспансер м.Маріуполя» від 14.06.2018 №01-12/294, [PERSON] , [INFO] , знаходиться на стаціонарному лікування з 06.04.2018 по теперішній час. Орієнтований строк лікування до початку листопада 2018 року. [PERSON] не може виконувати батьківські обов`язки відносно сина [PERSON] , у зв`язку зі стаціонарним лікуванням. Згідно листа комунального лікувально-профілактичного закладу «Міський протитуберкульозний диспансер м.Маріуполя» від 22.02.2019 №01-12/89, [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в закладі з 15.02.2018 по теперішній час. Станом на 22.02.2019 [PERSON] отримує амбулаторне лікування в підтримуючій фазі. Орієнтовний термін закінчення лікування - грудень 2019 року. За станом здоров`я та епідемічним показникам, [PERSON] може виконувати свої батьківські обов`язки стосовно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Згідно пояснення [PERSON] від 21.02.2019, вона має намір забрати дитину до своєї родини на виховання та проживання, ознайомлена з процедурою повернення дитини та зобов`язується до 20.03.2019 подати позов до суду щодо повернення дитини. Однак, станом на 11.04.2019 [PERSON] не вжила ніяких дій для повернення дитини на виховання та спільне проживання до своєї родини. На комісії з питань захисту прав дитини 11.04.2019 розглядалося питання про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . В результаті розгляду було вирішено звернутися до суду з заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Згідно із ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України позивач мав право за наявності достатніх підстав на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача. Проте, для з`ясування того, чи є таке втручання у сімейні відносини необхідним та виправдання у демократичному суспільстві, необхідні достатньо переконливі та зважені аргументи на захист інтересів дитини. Відповідальність батьків за виховання дітей, яка в однаковій мірі покладається як на матір, так і на батька, визначена і в ст. ст.9, 18 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 780-ХІІ 27.02.1991 року. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням та утриманням дитини не займається, життям дитини не цікавиться, з її боку відсутня будь-яка турбота про дитину, про її розвиток. Таким чином, з урахуванням переконливих доказів, наданих представником позивача, знайшов своє підтвердження факт ухилення відповідачки від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 768,40 грн., від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову, підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved