Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на профілактичному обліку у відділі по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради перебуває малолітній [PERSON], [INFO], як такий, що опинився у складних життєвих обставинах. Дитина має реєстрацію місця проживання та проживала разом із матір'ю [PERSON], 1980 року народження, за адресою: [ADDRESS]. Відомості про батька дитини внесені за заявою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. У 2015 та у 2016 роках орган опіки та піклування двічі звертався до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина, але двічі суд залишив їх позовні вимоги без задоволення. 15.08.2017 року до відділу по Вознесенівському району служби (управління) у справах дійте Запорізької міської ради надійшов лист Запорізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді про неналежне виконання [PERSON] батьківських обов'язків по відношенню до її сина [PERSON], зокрема, як зазначено у листі, 15.08.2017 року мати вигнала дитину на вулицю, ображала його нецензурною лайкою, сама лягла спати перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, залишивши дитину без догляду дорослих. 15.08.2017 року було здійснено спільний вихід на адресу проживання дитини головним спеціалістом відділу по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, представником Запорізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді та патрульної поліції. Під час виходу було виявлено, що [PERSON] перебувала в неадекватному стані, від неї було чутно запах алкоголю, вона не реагувала на зауваження та поводилась неадекватно. В кімнаті, де мешкає дитина, безлад, неприємний запах, місце для сну хлопчика занедбане. Зі слів хлопчика, мати перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, вигнала його на вулицю та лягла спати, при цьому ображала його нецензурною лайкою. За результатами відвідання родини [PERSON], з відповідачем проведено бесіду профілактично-виховного характеру, надані наполегливі рекомендації у найкоротший строк навести лад в житлі та наголошено на неприпустимості вживання алкоголю та необхідності виконувати батьківські обов'язки. Питання стану виконання [PERSON] батьківських прав по відношенню до її сина [PERSON] розглядалась на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району 17.08.2017 року, на яке відповідач не з'явилася, причини неявки не повідомила. Оскільки асоціальна поведінка матері призводить до бездоглядності дитини, що створює реальну загрозу життю та здоров'ю дитини, комісією прийнято рішення про вилучення дитини з родини матері та тимчасове влаштування до КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей». У відповідності до ст. 170 СК України, на виконання розпорядження голови районної адміністрації міської ради від 22.08.2017 року № 612-р «Про відібрання малолітнього [PERSON] у матері без позбавлення батьківських прав», малолітній [PERSON] вилучений з родини самотньої матері [PERSON] та тимчасово влаштований до КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей». Під час вилучення дитини з'ясовано, що в кімнаті, де проживає [PERSON] з матір'ю, умови проживання не змінились, все ще спостерігається безлад, неприємний запах, брудно. Посилаючись на те, що вказані вище обставини свідчать про наявність передбачених п. 2 ст. 164 СК України підстав для позбавлення батьківських прав відповідача по відношенню до її малолітнього сина, Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району просить суд позбавити [PERSON], 1980 року народження, батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина [PERSON], [INFO], а також стягнути з відповідача [PERSON] на користь особи або установи, яка буде здійснювати опіку над малолітнім [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини всіх сукупних доходів, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Ухвалою суду від 18.09.2017 року відкрито провадження у цій справі. Відповідно до пп. 9 п. 1 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою суду від 13.02.2018 року, постановлено розгляд цивільної справи здійснювати у порядку загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження у справі. Ухвалою суду від 12.03.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті із викликом учасників справи. В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зазначивши, що позбавлення [PERSON] батьківських прав буде відповідати інтересам дитини. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позову суду не подавала, а тому на підставі статей 280, 282 Цивільного процесуального кодексу України суд за згодою представника позивача вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи без участі відповідача. У відповідності зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видано Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 15 лютого 2011 року, актовий запис № 117. Відомості про батька дитини внесені за заявою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Малолітній [PERSON] проживав разом із матір'ю [PERSON] та має реєстрацію за адресою: [ADDRESS]. На підставі розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради № 612р „Про відібрання малолітнього [PERSON] у матері без позбавлення батьківських прав" від 22 серпня 2017 року, малолітній [PERSON] вилучений з родини самотньої матері [PERSON] та тимчасово влаштований до КУ „Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей", де перебуває дотепер. Згідно висновку районної адміністрації по Вознесенівському району Запорізької міської ради від 29 серпня 2017 року № 01/01-33/0770, районна адміністрація по Вознесенівському району Запорізької міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В ході розгляду питання щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина, органом опіки та піклування встановлено, що асоціальна поведінка матері призводить до бездоглядності дитини, що створює реальну загрозу життю та здоров'ю дитини. З матеріалів справи видно, що родина [PERSON] перебуває під соціальним супроводом Запорізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. 15.08.2017 року, під час здійснення виходу до родини з метою контролю виконання [PERSON] своїх батьківських обов'язків, спеціалісти Центру зустріли малолітню дитину на вулиці і він повідомив що його мати перебуває у стані алкогольного сп'яніння, а його вигнала грати на вулицю. Під час обстеження, було встановлено, що [PERSON] дійсно перебувала у стані алкогольного сп'яніння, поводила себе неадекватно та ігнорувала зауваження спеціаліста. Як встановлено з листа Запорізької Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 72 з поглибленим вивченням хімії та біології, відповідач [PERSON] мала на меті влаштувати свого сина до вказаної школи із вересня 2017 року, про що написала заяву, проте, інших необхідних документів, які засвідчують особу дитини, до школи так і не було нею надано. До першого класу вказаної школи дитина так і не була зарахована. Згідно характеристики дитини - [PERSON], яка складена психологом КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», [PERSON] проявляє інтерес до співпраці, здатен зосереджуватися на необхідний час, але за умови контролю дорослого. В собі та оточуючому світі орієнтується, знає основні кольори та форми, завдання виконує переважно самостійно, іноді потребує повтору інструкції, робить умовиводи з допомогою навідних питань, словниковий запас обмежений, засвоєння навчальної програми не відповідає віку, пізнавальна діяльність та мотивація до навчання не достатньо сформовані, не може у повній мірі виразити свої почуття та дати опис деяким предметам і явищам. За час перебування у Центрі, з 22.08.2017 року, мати часто відвідувала хлопця. Дитина потребує уваги та турботи рідних їй людей, прагне повернутися додому та проживати разом зі своєю сім'єю. За умови сприятливих умов та належної уваги з боку дорослого, можливе прогнозування позитивної динаміки в інтелектуальному та особистому розвитку дитини. Як встановлено із листа Запорізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді № 15/03-В від 03.01.2018 року, із гр. [PERSON] неодноразово проводились профілактичні бесіди щодо відповідального батьківства та наслідків неналежного виконання батьківських обов'язків. На даний час відповідач не працевлаштована, єдиним доходом родини є виплата одинокій матері. 22.08.2017 року [PERSON] було вилучено з родини та тимчасово влаштовано до КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», після чого [PERSON] з'явилася до Центру лише один раз на консультації у спеціаліста Центру, де їй було роз'яснено про можливі шляхи повернення дитини до родини. Пізніше [PERSON] припинила відповідати на телефонні дзвінки, двері спеціалістам не відчиняла. У телефонній розмові із бабусею дитини стало відомо, що мати дитини перебуває весь час вдома у стані алкогольного сп'яніння. Згідно листа Запорізького міського центру зайнятості від 10.01.2018 року № 73/01-20 [PERSON] до центру зайнятості не зверталася. Як видно із акту обстеження умов проживання малолітнього [PERSON], який складено у серпні 2017 року, в ході обстеження квартири, в якій проживає малолітня дитина, встановлено, що є необхідні меблі та побутова техніка, в кімнаті де мешкає мати з дитиною порушений санітарний режим, сморід, розкидані речі, продукти харчування майже відсутні. Дитяче ліжко брудне, занедбане, в кімнаті брудно, безлад, постільна білизна брудна Неналежні умови у кімнаті, де проживає малолітня дитина, також були зафіксовані обстеженням, яке проводилося 09.02.2018 року. Так, згідно акту обстеження умов проживання від 09.02.2018 року, до якого додано фотознімки, в ході проведення обстеження встановлено, що в кімнаті, де мешкає дитина з матір'ю, не прибрано, неприємний запах, безлад, підлога брудна, розкидані речі, наявне одне місце для сну, продуктів для дитини не має, на кухні наявна порожня пляшка від «глоду». За клопотанням представника позивача 27.04.2018 року судом в якості свідка допитано [PERSON], яка є матір'ю відповідача по справі та відповідно бабусею малолітньої дитини. У судовому засіданні свідок пояснила, що її донька не працює, вживає алкогольні напої, дитиною не займається та нею не опікується, батьківські обов'язки не виконує, у кімнаті, де проживає дитина, повна антисанітарія. Вважає, що її онукові краще у КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», оскільки там ним опікуються, приділяють належну увагу, він знаходиться під постійним наглядом. У статті 164 Сімейного кодексу України визначені підстави позбавлення батьківських прав. Згідно п. 2 ч. 1 ст.164 Сімейного Кодексу України, підставою для позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Аналізуючи досліджені судом письмові докази та пояснення свідка, суд дійшов до висновку, що відповідач взагалі не цікавиться долею дитини, її життям та здоров'ям, належним чином не виконує свої батьківські обов'язки, належних умов для проживання дитини не створила, як і не створила умов для вступу дитини до початкової школи у 2017 році, свого обов'язку щодо виховання дитини не здійснює, свідомо нехтуючи батьківськими цінностями щодо дитини, що негативно впливає на фізичний та розумовий розвиток дитини. Суд приймає до уваги, що такий захід, як позбавлення батьківських прав є крайнім заходом відповідальності для батьків, але суд також враховує, що відповідачу неодноразово судами надавалась можливість змінити своє ставлення до виховання малолітньої дитини та виконання батьківських обов'язків,оскільки двічі суд відмовляв у задоволенні позову про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав, проте свою поведінку [PERSON] не змінила, продовжує вживати алкогольні напої і в цей час дитина перебуває без нагляду дорослих, вихованням дитини не займається, достатньої уваги не приділяє, належних умов для проживання, харчування та розвитку не створила, про фізичний та духовний розвиток дитини не дбає. Досліджені судом докази свідчать про її систематичну винну поведінку та про свідоме нехтування своїми обов'язками відносно дитини, а відповідно, і про наявність підстав для позбавлення її батьківських прав, оскільки на переконання суду вжиття такого заходу буде відповідати якнайкращим інтересам малолітньої дитини. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина [PERSON] доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частинами 2, 3 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з позбавленої батьківських прав матері аліментів є законними та обґрунтованими, у зв'язку із чим підлягають задоволенню. На підставі ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, а також те, що позивач у даній справі звільнений від сплати судового збору за даною категорією справ, а позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір за дві позовні вимоги, у розмірі, який повинен був сплатити позивач при зверненні до суду з даним позовом, що становить 1 280 грн.

Outcome: approved