Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 05 лютого 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі ПАТ "Дельта Банк") та [PERSON] укладено кредитний договір № 002-21501-050213, відповідно до якого, остання отримала кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі 25500 гривень. Відповідач скористалася кредитними коштами, разом з цим, свої зобовязання за договором, щодо їх повернення та сплати процентів, не виконує, у звязку з чим, станом на 11 січня 2017 року виникла заборгованість в сумі 48382 грн. 77 коп., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредитом - 28098 грн. 02 коп., заборгованості за процентами - 20284 грн. 75 коп. Посилаючись на ст.ст.526, 530, 631, 1049, 1054 ЦК України, просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» - 48382 грн. 77 коп. та судові витрати за сплачений судовий збір в сумі 1600 грн.. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримує. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала факту укладення кредитного договору, отримання нею кредитних коштів. Зазначила, що сплачувала заборгованість за кредитом до 2014 року, проте, у звязку з втратою роботи, не мала змоги виконувати зобовязання за договором. Разом з цим, вважає, що у позивача відсутнє право на звернення до суду, оскільки останнім пропущено строк позовної давності, початок перебігу якого почато 6 лютого 2014 року. З цих підстав просила відмовити в позові. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 05 лютого 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір, який складається із заяви позичальника № 002-21501-050213, тарифів банку. Відповідно до договору, відповідач отримала кредит у вигляді кредитної лінії на платіжну картку з лімітом 25500 гривень. Відповідач змінила прізвище з «Буйнич» на «Артемєву». Вказані обставини підтверджуються кредитним договором, паспортом серії МР 131035, МР 409199. [PERSON] скористалась кредитними коштами. Зазначене відповідачем не заперечується. Відповідно до тарифів тарифного пакету «Кредитна картка №1 Еволюція Лояльна», відповідач зобовязувалась щомісячно погашати частину заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу, який складається із частки обовязкового погашення тіла кредиту (2% від суми використаних коштів станом на день розрахунку), нарахованих процентів, процентів за недозволений овердрафт, штрафів, суми заборгованості за минулі періоди. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Разом з тим, з дослідженого розрахунку заборгованості вбачається що відповідач належним чином взятих на себе зобов'язань не виконала, у зв'язку з чим, станом на 11 січня 2017 року виникла заборгованість в сумі 48382 грн. 77 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 28098 грн. 02 коп., заборгованості за відсотками - 20284 грн. 75 коп. За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача вище вказаної заборгованості є законними та обґрунтованими. Клопотання відповідача про застосування позовної давності задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.256, 257, п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.1 ст.261, ч.ч.1,3 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Враховуючи, що останній платіж відповідач зробила 16 червня 2014 року, що свідчить про визнання нею свого боргу, строк позовної давності було перервано і на момент звернення позивача до суду він не сплив, у звязку з чим, в задоволенні клопотання необхідно відмовити. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати за сплачений судовий збір в сумі 1600 гривень.

Outcome: approved