Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

\~\~\~У вересні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 24.05.2008 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем [PERSON] який став разом із нею проживати у [INFO], власником якого вона є на підставі договору купівлі-продажу від 03.11.2006 року. З липня 2015 року їхні сімейні відносини із відповідачкою були припинені, у звязку з чим він переїхав проживати в м. Хмельницький, а згідно з рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22.03.2016 року шлюб між ними було розірвано. Разом із тим, відповідач значиться зареєстрованим у належному позивачці будинку, за адресою м. Деражня Хмельницької області,вул. Івана Зубкова, 8, хоча там фактично не проживає з липня 2015 року. Через наведену обставину позивачка позбавлена можливості у повній мірі реалізовувати свої права як власника будинку, а тому, враховуючи те, що у добровільному порядку відповідач не бажає знятися з реєстрації, позивачка просить в судовому порядку визнати відповідача таким, що втратив право користуватися житловим приміщення. Позивачка до суду не з'явилася, надавши заяву про слухання справи у її відсутність,\~в якій вимоги позову підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився та, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. З огляду на викладене та при відсутності заперечень позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. \~\~\~\~Судом обєктивно встановлено, що з 24.05.2008 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, після реєстрації відповідач зареєстрував своє місце проживання та став проживати разом із позивачкою у будинку №8 по вул. Івана Зубкова в м. Деражня Деражнянського району Хмельницької області, власником якого, відповідно до договору купівлі-продажу від 03.11.2006 року, є позивачка. Згідно з рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22.03.2016 року шлюб між сторонами було розірвано. При цьому, як зясовано судом, відповідач значиться зареєстрованим у будинку №8 в м. Деражня Хмельницької області, хоча за вказаним місцем реєстрації фактично не проживає з липня 2015 року. Наведена обставина, зокрема, підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Деражнянської міської ради Деражнянського району Хмельницької області №3045 від 28.08.2017 року. В обґрунтування позову позивачка вказала, що реєстрація відповідача у належному їй на праві власності будинку позбавляє її можливості у повній мірі реалізовувати свої права як власника будинку. Судом приймаються до уваги такі доводи позивачки, оскільки вони не заперечуються відповідачем будь-яких доказів на їх спростування відповідачем не подано. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ від 07.02.2014 року №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав",усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156\~ЖК УРСР;стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Згідно із ст.ст.\~71 та 72 ЖК України особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад шість місяців у місці проживання. Таким чином, оцінивши обставини справи та встановлені відповідно до них правовідносини, суд приходить до висновку про те, реєстрація відповідача у належному позивачці на праві власності будинку чинить її перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні належним майном, протиправно обмежує її у здійсненні свого права власності, а тому наявні підстави для визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: м. Деражня Деражнянського району Хмельницької області, вул. Івана Зубковва, №8. Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору за розгляд даної цивільної справи в розмірі 640 грн. На підставі викладеного, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, постановивши провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, а також

Outcome: approved