Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

Представник Ладижинського дитячого будинку-інтернату звернувся до суду з заявою про визнання фізичної особи [PERSON] недієздатним, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [PERSON] , [INFO] перебуває на повному державному утриманні в Ладижинському дитячому будинку-інтернаті з 22.06.2004. 02.10.2018 останній був оглянутий Вінницьким обласним центром медико-соціальної експертизи, внаслідок чого йому було встановлено першу "А" групу інвалідності з дитинства безтерміново. Так як, [PERSON] за станом здоров`я не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому вони змушені звернутися до суду з даною заявою Просить визнати [PERSON] , [INFO] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] , недієздатним. Представник заявника в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути без присутності представника закладу, заявлені вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Заінтересована особа - представник органу опіки та піклування Заозерненської сільської ради в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи наявна заява від неї, згідно якої остання просить розглянути справу без присутності представника Заозерненської сільської ради, заявлені вимоги підтримує. Заінтересована особа - представник Управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання від нього, згідно якого він просить справу розглянути без участі представника Управління. Відповідно до ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, так як це не суперечить вимогам закону, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] є особою з інвалідністю з дитинства першої «А» групи з 02.10.2018 - безтерміново, в зв`язку з чим потребує постійного стороннього догляду та допомоги, що підтверджується копією довідки до акту огляду МСЕК Серія 12 ААБ №079885 (а.с.6). Згідно копії наказу від 22.06.2004 №13 (а.с.7), [PERSON] , [INFO] зараховано до Ладижинського дитячого будинку-інтернат з 22.06.2004. Як вбачається з довідки Ладижинського дитячого будинку-інтернат від 06.11.2018 №1-201 (а.с.5), з 22.06.2004 по даний час [PERSON] , [INFO] перебуває на повному державному забезпеченні в Ладижинському дитячому будинку-інтернаті з діагнозом: глибока розумова відсталість внаслідок спастичного церебрального паралічу, затримка розвитку. Потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №103 від 19.02.2019 (а.с.37-38), [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді глибокої розумової відсталості із значними порушеннями поведінки нез`ясованого генезису, судомний синдром (F73/19). Внаслідок свого захворювання [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] потребує опіки. Згідно ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Частиною 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги заяви обгрунтовані, знайшли своє підтвердження в суді, а тому підлягають задоволенню. Згідно ч.2 ст.299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved