Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу в якому зазначила, що 01 березня 2003 року між нею та відповідачем по справі [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №6. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: дочку - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] . Спір щодо місця проживання дітей відсутній. В обґрунтування позову позивачка вказала, що їх спільне життя з відповідачем не склалося, в них відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння, наявні різні погляди на життя, а також відсутня повага один до одного. Враховуючи вищезазначене, позивачка вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї та унеможливлює примирення з відповідачем, тому просить їх шлюб розірвати. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у її відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] , судові витрати з відповідача на її користь просить не стягувати. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у його відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що 01 березня 2003 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №6 (а.с.13). Сторони по справі, [PERSON] та [PERSON] є батьками двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.11-12). Згідно довідки виданої Андрушівською міською радою Житомирської області від 16.04.2021 №860 вбачається, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] , та до складу її сім`ї входять: дочка - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] (а.с.4). На даний час сторони по справі подружні стосунки не підтримують, проживають окремо, шлюб носить формальний характер. Вказані обставини визнані відповідачем, та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та інтересам їх дітей, що має істотне значення. Враховуючи те, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд, вважає встановленим, що збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливе, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін по справі. Відповідно до ст.113 СК України, позивачці [PERSON] після розірвання шлюбу залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу - [PERSON] .

Outcome: approved