Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Представник позивача АТ «Універсал Банк» - Мешнік К.І. звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість про надання банківських послуг "Monobanк" від 25.10.2019 у розмірі 23947,75 грн., яка виникла станом на 25.05.2020 та судові витрати в розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. 25.10.2019 [PERSON] звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на 25.05.2020 [PERSON] має заборгованість у сумі 23947 грн. 75 коп. Ухвалою судді від 26.02.2021 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін (а.с. 41-42). Представник позивача у судове засідання не з?явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 31). Відповідач, у відповідності до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, проте у судове засідання, призначене на 22.03.2021, не з?явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив не подав (а.с. 54). Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Справа розглядається за правилами спрощеного провадження, на підставі наявних доказів. Тому, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд даної справи за відсутності відповідача, про що постановлена відповідна ухвала, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. 25.10.2019 [PERSON] звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок (а.с. 8-22). З розрахунку заборгованості за вищевказаним договором встановлено, що заборгованість клієнта банку [PERSON] , станом на 25.05.2020 становить 23947 грн. 75 коп. (а.с. 6). Згідно довідки з ЄДРПОУ, банківської ліцензії та Статуту, АТ «Універсал Банк» є юридичною особою, має право на здійснення банківських операцій (а.с. 27-30). Відносини, що склалися між сторонами відносяться до правовідносин щодо укладання правочинів - договорів, зокрема кредитного договору, а тому, в даному випадку, необхідно керуватися главами 48, 49, 71 Цивільного кодексу (далі ЦК) України. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Із змісту ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином встановлено, що відповідач отримав банківські послуги, а вчасно грошові зобов`язання за договором не виконував, тому утворилася заборгованість, а отже, позовні вимоги є законними та обґрунтованими. На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, необхідно стягнути з відповідача пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: approved