Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом про визнання за нею права власності на земельну ділянку для обслуговування індивідуального житлового будинку і господарських будівель, розміром 0,0463 га по [ADDRESS], що належала її матері, [PERSON], померлій [INFO]. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що після смерті матері, [PERSON], , відкрилась спадщина, що крім іншого складалась із вищезазначеної земельної ділянки. Як спадкоємиця за заповітом, прийняла спадщину, однак в свдоцтві про право на спадщину до складу спадкового майна не було включено зазначену земельну ділянку, що належала померлій, оскільки остання не оформила належним чином право власності на неї. Хоча за життя [PERSON] не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку та виготовити на своє ім`я державний акт, однак він належав їй на підставі договору купівлі-продажу. Сторони в судове засідання не прибули. До суду надіслали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивачка свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти чого відповідач та третя особа, [PERSON], не заперечили. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] - мати позивачки (а.с. 9), після смерті якої відкрилася спадщина, що крім іншого складалась, із земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, площею 0,0463 га по [ADDRESS]. На підставі договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 01.03.2014 року, зареєстрованого в КП Новоград-Волинське МБТІ, продавцем за яким виступав - [PERSON], [PERSON] належить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10-11). 29.02.2014 року приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу Житомирської області, [PERSON], було надано роз'яснення № 35/0146, згідно якого оформити спадщину на земельну ділянку після смерті матері [PERSON], не вбачається можливим, так як спадкодавиця не оформила належним чином за собою права власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Земельна ділянка, належала [PERSON], відповідно до Державного Акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Новоград-Волинського міської ради від 24 лютого 1999 року № 94 п. 4.2, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 4472 (а.с.12-13). Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Однією з таких підстав, відповідно до статті 1217 ЦК України, є спадкування майна за законом та за заповітом. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Після чого, відповідно до ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ст.182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону ( ч. 2 ст. 373 ЦК України). Відповідно до п. г) ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, крім іншого, на підставі прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. В пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року роз'яснено, що відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та, враховуючи неможливість оформлення позивачкою своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розміром 0,0463 га по [ADDRESS], що залишилася після смерті її матері [PERSON] Відтак, позовні вимоги позивачки є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved