Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з названою позовною заявою в якій просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно їх спільного сина - [PERSON], [INFO], при цьомупояснивши, що з 08 листопада 2011 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем - [PERSON], який був розірваний 14 травня 2013 року, згідно рішення Сквирського районного суду Київської області по справі № 376/920/13-ц. У сторін по справі народився син [PERSON], [INFO], актовий запис № 202 від 23.10.2012 року відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції у Київській області. Після розлучення сторони разом не проживають, відповідач вихованням дитини не займається, не дбає про її стан здоров'я, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню сина. Виходячи з вищевказаного, позивачка вважає, що оскільки відповідач не виявляє щодо дитини батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов'язків по її вихованню та утриманню, маються достатні підстави згідно вимог п. 2 ч.1 ст. 164 СК України позбавити його батьківських прав. Судом встановлено, що позивачка з 08 листопада 2011 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем - [PERSON], який був розірваний 14 травня 2013 року, згідно рішення Сквирського районного суду Київської області по справі № 376/920/13-ц.Вказане підтверджується випискою з рішення суду про розірвання шлюбу, що додається до позову. У сторін по справі народився син [PERSON], [INFO], актовий запис № 202 від 23.10.2012 року відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції у Київській області. Всі питання щодо виховання спільного з відповідачем сина вирішуються позивачкою без участі та підтримки відповідача, дитина проживає разом позивачкою за адресою: [ADDRESS], знаходиться на її повному утриманні та вихованні. Відповідач після розірвання шлюбу не виконує жодних з батьківських обов'язків, покладених на нього законом та моральними засадами суспільства, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування сина, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з сином в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєння нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Тобто, відповідач самоусунувся від будь-якого спілкування з дитиною її виховання та утримання і свідомо нехтує своїми обов'язками. Вказане вище підтверджується висновком Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Сквирської міської ради Київської області за № 55 від 08.09.2014 року про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], що доданий до матеріалів справи. Крім того, як вбачається із матеріалів справи, зокрема із постанов про відмову у порушенні кримінальної справи від 20.11.2012 року та висновку по матеріалах перевірки від 21.02.2013 року Сквирського РВ ГУ МВС України в Київській області, відповідач притягувався до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 1732 КУпАП (вчинення насильства в сім'ї), а також відповідно до довідки Сквирського РВ ГУ МВС України в Київській області за № 5637 від 20.06.2014 року, відповідач [PERSON] 18.02.2013 року притягувався до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 194 КК України (умисне знищення або пошкодження майна у домоволодінні матері позивачки [PERSON]), провадження по якій закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутності в діяннях відповідача складу кримінального правопорушення. Показаннями свідків-сусідів позивачки, свідчення яких додані до матеріалів справи, також підтверджуються обставини зазначені Сквирським РВ ГУ МВС України в Київській області від 20.11.2012 року та від 21.02.2013 року. Судом не встановлено будь-яких поважних обставин, які б звільняли відповідача від обов'язку виховання та утримання дитини. У бездіяльності відповідача суд вбачає злісне ухилення від виконання батьківських обов'язків по відношенню до свого малолітнього сина [PERSON], [INFO], у зв`язку із чим на підставі ст.ст. 141, 150, 155, 157, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України до відповідача передбачена юридична відповідальність. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (ст. 141 СК України). Згідно з ст.ст. 150, 157 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 1, 4 ст. 155 СК України). У випадку ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав (ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; є хронічними алкоголіками або наркоманами. Згідно п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини. Відповідно до ст. 171 СК України, при позбавленні батьківських прав повинна бути врахована думка дитини, проте, якщо дитина може висловити свою думку з даного приводу. Як вбачається із матеріалів справи, зважаючи на свій 2 (дво) річний вік, малолітній [PERSON], [INFO], свідомо не може висловити думку при вирішенні судом спору з приводу позбавлення відповідача щодо нього батьківських прав. Представник третьої особи по справі - Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Сквирської міської ради Київської області подав до суду лист про підтримання позовних вимог позивачки щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Крім того, сам відповідач - [PERSON]в судовому засіданні позов визнав, про що подав до суду відповідну письмову заяву. Суд вважає, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ст. 174 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у судовому засіданні по суті позовних вимог. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON]не виявляє щодо дитини батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, суд вважає відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 5 ст. 164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суд вважає стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею та документально підтверджені судові витрати у виді судового збору в розмірі 243,60 (двісті сорок три) грн. 60 коп. Таким чином,

Outcome: approved