Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації. В обґрунтування позову зазначає, що є власником квартири [ADDRESS]. Крім неї у цій квартирі зареєстрований її колишній чоловік [PERSON], який з жовтня 2016 року жодного разу не з`являвся. Оскільки [PERSON] виїхав зі спірної квартири в невідомому [PERSON] напрямку, але залишився зареєстрованим в цій квартирі, позивачка просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] У судове засідання позивачка не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом оголошення, тому відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що на підставі договору дарування квартири від 09.11.2007 року [PERSON] набула права власності на квартиру [ADDRESS]. Право власності [PERSON] на указану квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 14-16). Згідно дубліката свідоцтва серії [NUMBER] від 28.11.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] 10.01.2017 року - розірвано. (а.с. 18). Зі змісту заяви мешканців сусідніх квартир [PERSON] та [PERSON] від 12.12.2018 року вбачається, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] з жовтня 2016 року не проживає (а.с. 20, 21). Згідно довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області від 03.01.2019 року місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою спірної квартири з 01.10.2015 року (а.с. 23). Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що судом установлено на підставі зібраних по справі доказів те, що [PERSON] зареєстрований у спірній квартирі, однак фактично в ній не проживає без поважних причин понад рік, домовленості про порядок користування спірним житлом між сторонами не існує, суд дійшов висновку про те, що відповідач підлягає визнанню таким, що втратила право користування жилим приміщенням в указаній квартирі. За таких обставин, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи.

Outcome: approved