Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 17 квітня 2010 року вона уклала шлюб з відповідачем. Вони з відповідачем мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Тому вона змушена звернутись до суду та просити стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі ? частини з усіх видів доходів відповідача. Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував. Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей". Згідно ст.ст. 180-182 СК України, батьки зобовязані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 17 квітня 2010 року (а.с. 11), в період якого у них народились діти син [PERSON], [INFO] і донька [PERSON], [INFO] (а.с. 11, 12, 13). Згідно довідок Військової сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області № 721/03-15, №722/03-15 від 09 червня 2017 року діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Дана обставина визнана сторонами і не оспорюється (а.с. 14,15). Судом встановлено, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей позивачці регулярно не надає, хоча зобовязаний це робити. При цьому будь-якої домовленості щодо утримання дітей між сторонами не досягнуто, сторони не надали суду доказів укладання між собою відповідного договору про сплату аліментів на дітей, у звязку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня предявлення позову до досягнення найстаршої дитини повноліття, оскільки права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує як стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, який працює та отримує заробітну плату за місцем роботи, так і дітей, їх вік та потреби, і тому вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/2 частини від усіх його доходів (заробітку) щомісячно до досягнення старшої дитини повноліття, оскільки права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоровя як відносно дітей, так і відносно відповідача, сторонами не надано. Крім цього, у звязку із задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного, ст.ст. 180-182, 183 СК України,

Outcome: approved