Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, у якому просить звільнити з-під арештів, накладених державними виконавцями МВ ДВС Ужгородського МРУЮ нерухоме майно, належне на праві власності [PERSON], а саме: житловий будинок загальною площею 105,30 кв.м., що розташований за адресою: Закарпатська область, [ADDRESS], та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], площею 0,0694 га; звільнити з-під арештів, накладених державними виконавцями відділу ДВС Перечинського РУЮ нерухоме майно, належне на праві власності [PERSON], а саме: житловий будинок загальною площею 105,30 кв.м., що розташований за адресою: Закарпатська область, [ADDRESS], та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], площею 0,0694 га. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 24 квітня 2008 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір №MKL6GA00000026, згідно з яким йому було надано кредит в розмірі 49800,00 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором, 25 березня 2008 року між ними було укладено договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі за №507, згідно якого [PERSON] надав в іпотеку належне йому на праві приватної власності нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 105,30 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS], та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], площею 0,0694 га. У період з 2009 по 2013 роки державними виконавцями відділу ДВС Перечинського РУЮ та МВ ДВС Ужгородського МРУЮ неодноразово накладались арешти на все майно [PERSON], в тому числі й на майно, що є предметом іпотеки. Рішенням Перечинського районного суду від 25 травня 2010 року звернуто стягнення на предмет іпотеки з наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» повноважень на укладення від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з третьою особою - покупцем. Оскільки вказані арешти унеможливлюють виконання цього рішення суду, тому просить позов задовольнити. Представник позивача Пацкан І.І. у судовому засіданні позо підтримав повністю та просив його задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та представник відділу ДВС Перечинського РУЮ Вогар В.В. позовні вимоги визнали повністю та не заперечили проти його задоволення. Представники МВ ДВС Ужгородського МРУЮ, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Універсал Банк» та ЗОТ ВАТ «Фінанси та кредит» у судове засідання не з'явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 24 березня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №MKL6GA00000026, згідно якого банк видав позичальнику [PERSON] кредит у розмірі 49800,00 доларів СШАзі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - 23 березня 2028 року (а.с. 7-11). У забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором, між ними 25 березня 2008 року також було укладено договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі за №507, згідно якого [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] та належить йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Перечинського районного нотаріального округу [PERSON] 24 квітня 1998 рок, по реєстру №374 (а.с. 12-18). Згідно ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 25 травня 2010 року звернуто стягнення на належний [PERSON] будинок, площею 105,30 кв.м. та земельну ділянку, площею 0,0694 га, що розташовані за адресою: Закарпатська область, [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки публічним акціонерним товариством «ПриватБанк» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем (а.с. 19-21). Згідно розрахунку заборгованості згідно кредитного договору №MKL6GA00000026 від 24 березня 2008 року по клієнту [PERSON], станом на 30 січня 2014 року загальна сума заборгованості такого перед ПАТ КБ «ПриватБанк» становить 115273,94 доларів США. Також встановлено, що постановою заступника начальника відділу ДВС Перечинського РУЮ Станка В.П. про відкриття виконавчого провадження від 05 листопада 2008 року, при примусовому виконанні судового наказу №2-н-132/08, виданого 05 вересня 2008 року Перечинським районним судом Закарпатської області про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі філії «Західного регіонального управління ВАТ «Банк «Фінанси та кредит», Ужгородське відділення №13 суми боргу в розмірі 121000,92 грн., судового збору 605,01 грн. та 15 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], [INFO], у межах суми звернення стягнення у розмірі 121620,93 грн. Постановою державного виконавця відділу ДВС Перечинського РУЮ від 22 грудня 2009 року, при примусовому виконанні виконавчого листа №1-138/09 накладено арешт на все майно, що належить [PERSON]. Постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Перечинського РУЮ Щобак Г.М. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17 жовтня 2011 року, при примусовому виконанні виконавчого листа №2-364/10, виданого 27 січня 2011 року Перечинським районним судом Закарпатської області про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості у сумі 58058,52 грн., 581,00 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] у межах суми звернення стягнення у розмірі 29379,76 грн. Постановою головного державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МРУЮ Сухан М.М. про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 12 січня 2012 року, при примусовому виконанні виконавчого листа №2-281, виданого 14 листопада 2011 року Перечинським районним судом Закарпатської області про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» 328825 грн., накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] у межах суми звернення стягнення у розмірі 328825,00 грн. та заборонено здійснювати відчуження будь-якого належного йому майна. Постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Перечинського РУЮ Клецко І.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21 жовтня 2013 року, при примусовому виконанні виконавчого листа №1-138, виданого 31 серпня 2011 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ЗОТ ВАТ «Фінанси та кредит» 121000,92 грн. солідарно, накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], в межах суми боргу, та заборонено здійснювати відчуження будь-якого належного йому майна. Згідно ст. 60 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до п. 5.13.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року №74/5 на майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями згідно із Законом України "Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати". Отже, оскільки позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» має переважне перед іншими особами право задовольнити свої вимоги як стягувача за рахунок належного відповідачу [PERSON] нерухомого майна, яке є предметом іпотеки згідно договору іпотеки, укладеного 25 березня 2008 року, тому суд вважає, що позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON], міського відділу ДВС Ужгородського МРУЮ, відділу ДВС Перечинського РУЮ, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Універсал Банк» та ЗОТ ВАТ «Фінанси та кредит» про звільнення майна з-під арешту є обґрунтованим і підлягає до задоволення.

Outcome: approved