Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

Позивачка звернулася у суд із позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог вказала, що [INFO] померла мама позивачки, [PERSON] , яка проживала в будинковолодінні, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Після смерті відкрилася спадщина та залишилось спадкове майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку та господарських будівель і споруд. Позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, однак нотаріус виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у документі, що посвідчує право власності потерпілої на нерухоме майно, виписці з інвентиризаційних матеріалів та технічному паспорті на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами є розбіжності, зазначено самочинно збудовані або переобладнані приміщення житлового будинку та побудовані самочинно господарські будівлі та споруди, а тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Представник позивачки подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задоволити, а справу просив розглядати за його відсутності. Відповідачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнала, проти позову не заперечила. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого на [PERSON] , слідує, що батьками останньої записано [PERSON] та [PERSON] . З свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 17.11.1979 р. зареєстрували шлюб. Після одруження « [PERSON] » присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про розярвання шлюбу [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 09.04.1980 р., розірвали шлюб. Про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за № 58. Після розірвання шлюбу « [PERSON] » присвоєно прізвище « [PERSON] ». З свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого на [PERSON] , слідує, що остання померла [INFO] . З договору купівлі -продажу від 23.06.2006 р., вбачається, що [PERSON] продала [PERSON] житловий будинок з належними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться, в [ADDRESS] . Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, видане Коломийським МБТІ 28.08.2006 р. [PERSON] на підставі договру купівлі - продажу, на праві приватної власності, належить житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Згідно договору дарування 1/2 (половини) житлового будинку від 31.08.2006 р., слідує, що [PERSON] подарувала [PERSON] 1/2 (половину) житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд за [ADDRESS] . З довідки від 18.11.2020 р. №383/02-14, виданої приватним нотаріусом, вбачається, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , останнє місце проживання якої бцло: [ADDRESS] , заведена спадкова справа за №29/2020 на підставі заяви про прийняття спадщини№58 від 20.02.2020 р. [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса від 18.11.2020 р. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою надвірних господарських будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] після смерті її матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , оскільки у документі, що посвідчує право власності потерпілої на нерухоме майно, виписці з інвентиризаційних матеріалів та технічному паспорті на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами є розбіжності, зазначено самочинно збудовані або переобладнані приміщення житлового будинку та побудовані самочинно господарські будівлі та споруди. Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 20.02.2020 р. після смерті [PERSON] , зареєстрована спадкова справа. З довідки від 26.11.2020 р. №1491, виданої виконавчим комітетом Заболотівської селищної ради Івано-Франківської області, слідує, що [PERSON] , яка померла [INFO] на день смерті була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , окрім неї в господарстві були зареєстровані: [PERSON] , 1961 р.н., [PERSON] , 1982 р.н., [PERSON] , 1992 р.н., [PERSON] , 1987 р.н. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу зареєстровано право власності на будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ч.2 ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до ч.3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" передбачено, що позов особи, яка самочинно збудувала нерухоме майно на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, про визнання права власності на цю нерухомість може бути задоволено судом на підставі частини третьої статті 376 ЦК, якщо буде встановлено, що власник або користувач земельної ділянки не заперечує проти цього, будівництво не порушує права інших осіб і відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, державним стандартам. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що позивачка набула право власності на 1/2 частину самочинно збудованого житлового будинку та прибудовані самочинно господарські будівлі і споруди по [ADDRESS] . На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 376, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved