Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем в них є спільний син [PERSON], [INFO], який проживає разом нею і знаходиться на її утриманні. На даний час сторони не проживають як подружжя, сімейні та матеріальні відносини між ними припинилися. Всі витрати на утримання помешкання, проживання та матеріальне забезпечення сина позивачка несе особисто, відповідач практично будь - якої участі в житті дитини не приймає. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює на будівництві атомної електричної станції в Республіці Білорусь. Також позивачка зазначила, що знаходиться у скрутному матеріальному становищі, тому потребує допомоги відповідача на своє утримання до досягнення сином трирічного віку. На підставі наведеного, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення ним повноліття та аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, щомісячно до досягнення сином трьохрічного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що дійсно працює в Республіці Білорусь, отримує заробітну плату приблизно 400 доларів США в місяць. Вказав, що приймає участь у вихованні сина та погодився сплачувати аліменти на його утримання в розмірі, який просить позивачка. Водночас заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання позивачки посилаючись на те, що вона сама його залишила, тому сплачувати кошти на її утримання він не згідний. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.08.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області між сторонами зареєстровано шлюб, від якого в них є син [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідно до ст.180, ч.1 ст.182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.3 ст.181, ч.2 ст.182, ч.1 ст.183 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Крім того, відповідно до вимог ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Так, в судовому засіданні встановлено, що на утриманні позивачки знаходиться малолітній син, вона на даний час не працює, доходів немає, потребує матеріальної допомоги, а відповідач добровільно матеріальну допомогу на її утримання та утримання дитини не надає. Враховуючи вищевикладене, матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку, що права дитини та позивачки підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини до її повноліття в заявленому позивачкою розмірі та на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/10 частини всіх видів його доходів, оскільки відповідач може надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Правила розподілу судових витрат, встановлені ст.88 ЦПК України, застосовуються навіть у тому випадку, коли сума судового збору визначена за мінімальною ставкою. В силу пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду заяви про стягнення аліментів судовий збір справляється за мінімальною ставкою в розмірі 551 гривня 20 копійок. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, враховуючи те, що позовні вимоги [PERSON] задоволено на 70 %, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 385 гривень 84 копійки (551,2 грн.х70:100).

Outcome: approved