Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 5000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дати подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог позивач вказує, що між нею та відповідачем з 2011 року до 2018 року були фактичні сімейні відносини, однак зареєстрованого шлюбу не було укладено. 11 липня 2016 року у них народився син [PERSON], який проживаю разом з нею та перебуває повністю на її утриманні. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обовязків щодо утримання дитини та будь-якої допомоги не надає. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити. 10 січня 2019 року представник позивача [PERSON] подав заяву про зменшення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів у розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дати подачі позову і до досягнення дитиною повноліття У судове засідання позивач та її представник не зявились, хоча про час та місце були повідомлені належним чином. Попередньо від представника позивача [PERSON] надійшла заява про слухання справи за їх відсутності, зменшені позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо подав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги, з врахуванням зменшених, визнає в повному обсязі. Судом встановлено, 11 липня 2016 року народився [PERSON], батьками якого зазначено [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №242110 від 26 липня 2016 року, виданим Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено актовий запис за №1664. Згідно довідки за №506 від 17.10.2018 року, виданої Зборівською міською радою Зборівського району Тернопільської області встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає разом з сином [PERSON] в по вул.Шевченка, 46 в с.Манаїв Зборівського району Тернопільської області. Відповідач є батьком дитини, проживає окремо та належним чином не виконує батьківських обовязків по утриманню дитини. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу вимог ч. 1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно із положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи вищезазначене та те, що відповідач є працездатним, особою молодого віку, стан здоровя задовільний, інших утриманців крім сина [PERSON] не має, приймаючи до уваги визнання позову відповідачем, з врахуванням зменшених позовних вимог, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO] слід визначити в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати судового збору у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved