Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі Банк) звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії в сумі 14812.81 грн. У обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «Приват Банк» посилається на те, що відповідно до умов договору про відкриття поточного рахунку від 10.03.2011 року фізичній особі - підприємцю [PERSON] було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок [NUMBER] в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку в розмірі 12 тис. грн.. Згідно Умов та правил надання банківських послуг п.3.2.1.1.1 кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів Клієнта в межах кредитного ліміту. Як вказує позивач свої зобов'язання за договором ним було виконано у повному обсязі, шляхом надання відповідачу кредитного ліміту в обумовленому розмірі. Разом з тим, розділом 3.2.1.4 Умов між сторонами було погоджено порядок розрахунків за користування кредитом період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку при закриті банківського дня, відповідно до якого відповідач мала б сплачувати проценти виходячи з процентної ставки розмір якої залежить від строку користування кредитом. Так в разі користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця розрахунок процентів здійснюється за 0% процентною ставкою від суми залишку непогашеної заборгованості, в разі не обнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню відповідач зобов'язувалася виплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 36% річних, починаючи з дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню, а у випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91 дня після дати закінчення періоду в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим а грошові зобов'язання відповідача щодо погашення заборгованості вважаються порушеними у зв'язку з чим останній має сплатити Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору щодо своєчасної сплати коштів за кредитом та відсотків за його користування станом на 27.05.2015 року за ФОП [PERSON] виникла заборгованість в розмірі 14812.81 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 5 тис. грн.., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 5188.6 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 3355.21 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 1269 грн. Однак, враховуючи норми ст.. 51, 52, 598-609 ЦК України, ст..ст. 47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також беручи до уваги висновок Верховного Суду України, викладений в постанові від 04.12.2013 року справа №6-125-цс13, яким визначено, що в разі припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати, також з урахуванням обставин, що [PERSON] виключено з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності ПАТ КБ «ПриватБанк» просить суд захистити порушене право шляхом стягнення заборгованості за договором кредиту від 10.03.2011 року з громадянина [PERSON]. Представник позивача за довіреністю Романенко Т.М. в судовому засіданні вимоги позивача підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені у позові, наполягає на його задоволенні. [PERSON], будучи належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, подавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Із договору про відкриття поточного рахунку від 10.03.2011 року вбачається що позивачем 10.03.2011 року фізичній особі - підприємцю [PERSON] було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок [NUMBER] в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку в розмірі 12 тис. грн.. Надання цих коштів здійснюється ПАТ КБ «ПриватБанк» шляхом поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів Клієнта в межах кредитного ліміту Згідно п. 3.2.1.4. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язаний своєчасно, в терміни, визначені кредитним договором, додатками до нього та графіками погашення кредиту, повернути Банку кредит та відсотки за користування ним. Відповідно до п. 3.2.1.2.3.4 Умов Банк має право у випадку невиконання Позичальником договірних зобов'язань, передбаченим договором розірвати кредитний договір та вимагати дострокового погашення Позичальником кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом у повному обсязі. Розділом 3.2.1.4 Умов між сторонами було погоджено порядок розрахунків за користування кредитом період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку при закриті банківського дня, відповідно до якого відповідач мала б сплачувати проценти виходячи з процентної ставки розмір якої залежить від строку користування кредитом. Так в разі користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця розрахунок процентів здійснюється за 0% процентною ставкою від суми залишку непогашеної заборгованості, в разі не обнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню відповідач зобов'язувалася виплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 36% річних, починаючи з дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню, а у випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91 дня після дати закінчення періоду в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим а грошові зобов'язання відповідача щодо погашення заборгованості вважаються порушеними у зв'язку з чим останній має сплатити Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. Умови вищевказаного договору відповідач належним чином не виконала, вона не повертає кошти у терміни, встановлені графіком погашення кредиту. Із розрахунку заборгованості по кредиту вбачається, що станом на 27.05.2015 року заборгованість складає 14812.81 грн., з них: заборгованість за кредитом - 5 тис. грн.., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 5188.6 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 3355.21 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 1269 грн. Судом встановлено, що укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою в сукупності є кредитним договором, який недійсним у судовому порядку не визнавався, у зв'язку з чим, у силу ст.. 629 ЦК України, він є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 1054 Цк України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом, позивач виконав свої зобов'язання в частині надання кредиту у межах ліміту, встановленого Договором, проте відповідач суму кредиту не повернув та доказів протилежного суду не надав, у зв'язку з чим вимога ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитом, відсотків за його користування, пені та комісії в розмірі 14812.81 грн. є такою, що підлягає задоволенню. Виходячи з фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про те, що в установлені Договром строки відповідач взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту не виконав, тобто є таким, що порушив (прострочив виконання) зобов'язання. Згідно ст. ст. 526, 1049 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, позичальник зобов'язаний повернути позичкодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. Крім того згідно запису: 24870060004005351 від 12.12.2014 року внесеного до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців [PERSON] з грудня 2014 року припинила підприємницьку діяльність ФОП [PERSON] Як вбачається з вимог ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, 47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Така ж правова позиція міститься у висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 04.12.2013 року справа №6-125-цс13. Тобто з врахуванням викладеного суд вважає за можливе захистити порушене право ПАТ КБ «ПриватБанк» шляхом стягнення заборгованості за договором кредиту від 10.03.2011 року з громадянина [PERSON]. У зв'язку із задоволенням позову, відповідно до ст.. 88 ЦПК України також підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення із [PERSON] судових витрат у сумі 243.60 грн., пов'язаних зі сплатою судового збору. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 257, 1049, 1050, 1054-1055 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved