Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

Позивач ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» через свого представника адвоката Каплю А. С., що діє на підставі ордеру, звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь страхової компанії 52747,11 грн шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 20.02.2019 о 23:30 год. у м. Харкові по вул. Холодногірській, 163, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.», та транспортного засобу «ЗАЗ», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] . Внаслідок ДТП пошкоджено транспортний засіб «ЗАЗ», реєстраційний номер [NUMBER] , з вини відповідача. Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 23.05.2019 винною особою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, визнано [PERSON] . Розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб "ЗАЗ", реєстраційний номер [NUMBER] , складає 52747,11 грн. Позивачем 30.07.2019 перераховано власнику вказаного автомобіля страхове відшкодування у вказаному розмірі. Оскільки відповідач самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.», як зазначає позивач, має право зворотної вимоги (регресу) до [PERSON] на суму 52747,11 грн. У зв`язку з викладеними обставинами позивач звернувся до суду з даною позовною заявою за захистом своїх прав та інтересів. 16.03.2021 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання (а.с. 35-36). 16.03.2021 ухвалою суду внесено виправлення описки до ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 березня 2021 року у вказаній цивільній справі (а.с. 37). 14.04.2021 ухвалою суду постановлено справу розглядати в заочному порядку. Представник позивача адвокат Капля А. С., що діє на підставі ордеру, в позовній заяві зазначила, що у разі прийняття рішення судом про розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін, сторона позивача просить суд проводити розгляд справи без участі позивача та його представника, проти заочного розгляду справи позивач не заперечує. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не подавав. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування позову, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що відповідно до витягу з бази МТСБУ транспортний засіб ВАЗ 2107 4, державний номер [NUMBER] , був застрахований в ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» на підставі полісу № АМ4996759, який станом на 20.02.2019 був чинним (а.с. 6).\~ Відповідно до копії постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 23.05.2019, яка набрала законної сили 04.06.2019, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП та піддано адміністративному стягненню: за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340 грн; за ст. 122-4 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 255 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУаАП постановлено остаточним вважати [PERSON] підданим стягненню у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340 грн. Стягнуто з [PERSON] судовий збір в сумі 384,20 грн в дохід держави (а.с. 7).\~ Як встановлено даною постановою суду, 20 лютого 2019 року о 23.30 год. [PERSON] в м. Харкові по вул. Холодногірській, 163, керуючи автомобілем ВАЗ, державний реєстраційний номер [NUMBER] , не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем ЗАЗ, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , від чого автомобілі отримали механічні пошкодження чим завдано матеріальну шкоду. Після ДТП [PERSON] з невідомих причин залишив місце ДТП. Своїми діями [PERSON] порушив п. 12.1; 2.10-а\~Правил дорожнього руху\~України та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124\~та ст. 122-4 КУпАП (а.с. 7). Згідно положень ч. 6\~ст.\~82\~ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 21 лютого 2019 року власник пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу ЗАЗ, номерний знак [NUMBER] , [PERSON] (а.с. 8), звернувся до ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та 13 березня 2019 року із заявою про страхове відшкодування (а.с. 9, 10). Відповідно до аварійного сертифікату № 60-D/51/7 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди завданої власнику транспортного засобу ЗАЗ VIDA (державний номер [NUMBER] ), складеного 10.05.219, розмір матеріального збитку без врахування втрати товарної вартості, заподіяного власнику майна ЗАЗ VIDA, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження станом на 25.02.2019, складає 65696,53 грн з урахуванням ПДВ (а.с. 16-29). Як вбачається з розрахунку страхового відшкодування, затвердженого заступником директора департаменту врегулювання збитків ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.», розмір франшизи становить 2000 грн, сума вирахування ПДВ складає 10949,42 грн, сума страхового відшкодування 52747,11 грн. Підстава для зменшення розміру страхового відшкодування без ПДВ (а.с. 15). За результатами розгляду заяви власника автомобіля ЗАЗ Vіda, державний реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , засіданням комісії ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» прийнято рішення щодо затвердження страхового акту та виплати страхового відшкодування в розмірі 52747,11 грн, з вирахуванням суми франшизи та суми ПДВ, що підтверджується страховим актом № 19.59.4996759-1351 від 24.06.2019 (а.с. 14). Вказана сума сплачена на користь [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням № 152 від 30.07.2019 та реєстром безготівкових термінових переказів від Суб`єктів господарювання від 30.07.2019 № RGMT-190730123111 (а.с. 11, 12-13). Відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі\~ст. 12 ЦПК України\~та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України\~встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В частині 2\~статті 78 ЦПК України\~закріплено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною першою\~статті 1166 ЦК України\~визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до\~статті 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі\~статтею 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За змістом\~статті 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 4\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору, оренди, довіреності тощо). Згідно зі\~ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~при настанні страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до\~\~ст. 27 Закону України «Про страхування»\~та\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. При цьому статтею 29 вказаного закону\~передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно з підпунктом «в» підпункту 38.1.1. пункту 38.1.\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Підпунктом «ґ» підпункту 38.1.1. пункту 38.1.\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~\~передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду у випадку, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у пп. 33.1.4 п. 33.1\~ст. 33 цього Закону. В підпункті 33.1.4. пункту 33.1. статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою\~\~для здійснення страхового\~\~ відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання\~\~ дорожньо-транспортної\~\~ пригоди,\~\~ письмово\~ надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової\~\~ відповідальності\~\~ повідомлення\~\~ про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Оскільки відповідач [PERSON] спричинив дорожньо-транспортну пригоду і після чого самовільно залишив місце пригоди, що встановлено постановою суду, яка набрала законної сили, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача в порядку регресу на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 52747,11 грн, яка виплачена як страхове відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ4996759 від 06.08.2018. Виходячи з викладеного, а також враховуючи не надання відповідачем відзиву на позов з відповідними запереченнями, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» судовий збір сплачений відповідно до платіжного доручення N 29634 від 25.01.2021 у сумі 2270,00 грн, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 3). На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved