Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 13.09.2003 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився син - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу позивачка вважає те, що вони з відповідачем виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, між ними постійно виникали непорозуміння і сварки при вирішенні побутових питань, між ними постійно виникають сварки, скандали, в присутності неповнолітньої дитини, які негативно впливають на її стан здоров'я. Сторони не змогли створити міцної сім'ї, оскільки втратили почуття любові одне до одного. Впродовж останніх років сімейне життя між ними погіршилося, що призвело в кінцевому результаті до припинення шлюбних відносин. З квітня 2010 року сторони не підтримують будь-яких сімейних відносин. Позивачка вважає, що шлюб носить формальний характер, збереження якого суперечить її та інтересам неповнолітнього сина. Тому вона просить вказаний шлюб розірвати, неповнолітнього сина залишити проживати з нею, а також залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 14.04.2015 року подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 10.04.2015 року подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення, просить справу розглядати в його відсутності. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, із свідоцтва про одруження вбачається, що сторони одружилися 13.09.2003 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Коломийського міського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №370 (а.с.3). Згідно з копією свідоцтва про народження сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини з квітня 2010 року, не вживають заходів для примирення, обоє наполягають на розірванні шлюбу. Тому суд вважає, що цей шлюб носить формальний характер та подальше його збереження суперечитиме інтересам подружжя та інтересам неповнолітньої дитини. За таких обставин цей шлюб слід розірвати. Неповнолітню дитину сторін після розірвання шлюбу слід залишити проживати з позивачкою, а також залишити останній прізвище, набуте в зв'язку з реєстрацією шлюбу, оскільки вона вказала про це. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved