Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивачка зазначила, що вона є власницею квартири [ADDRESS] . У належній їй квартирі зареєстрована її мати [PERSON] , [INFO] та син позивачки [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] у зазначеній квартирі зареєстрований, але не проживає з 2014 року. На теперішній час місце мешкання відповідача позивачці невідоме, оскільки ніякої допомоги не надає та не спілкується. У сплаті комунальних послуг не приймає участі, сумісного побуту не веде та його особисті речі у квартирі відсутні. З зазначених причин позивачка не може оформити в передбаченому законом порядку субсидію. Просить визнати [PERSON] втратившим право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] до суду надала заяву, якою позовні вимоги підтримала, проти постановлення заочного рішення не заперечувала, справу просила розглянути за її відсутністю. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяв про перенесення розгляду справи суду не надав. Ухвалою від 30.11.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Стаття 77 ЦПК України передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.\~\~Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Судом встановлено, що згідно з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №116991155 від 14.03.2018 року квартира розташована за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до інформації з управління оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 03.11.2021 року за №03.13.07.2370 за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 15.07.2001 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, [INFO] народився [PERSON] , батьки: [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №1665 (а.с. 7). Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК\~України, власник\~будинку, квартири має право використовувати помешкання\~для\~власного\~проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і має право розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Крім того, статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07. 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що право позивача порушено і підлягає захисту, а позовні вимоги [PERSON] вважає за можливе задовольнити, з урахування того, що відповідач будучи зареєстрованим у квартирі [ADDRESS] , не проживає в квартирі понад один рік, не використовує дану квартиру за її прямим призначенням, не сплачує комунальні платежі, тому він втратив право користування зазначеною квартирою. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved