Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власницею 3/4 частин житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Інша, 1/4 частина вказаного будинку належала двоюрідному брату позиача [PERSON] , який [INFO] помер. Єдиним спадкоємцем першої черги могла б вважатися відповідач, однак, вона не претендує на спадкове майно та в даному будинку ніколи не проживала. Позивач же фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння спадковим майном. З метою оформлення права на спадщину позивач як спадкоємець звернулася з відповідною заявою до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Базюк Т.В. Однак, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказане майно та відсутністю інформації про належне спадкодавцю нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому позивач просить визнати в порядку спадкування за нею право власності на вказану частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 16.09.2021 року подала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в її відсутності (а.с. 52). Відповідач в судове засідання не з`явилася, 01.10.2021 року її представник, адвокат Юркевич Х.М. подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у їх відсутності та про визнання відповідачем позовних вимог (а.с. 85). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб [NUMBER] відповідач є дочкою померлого [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] в м. Носівка Носівського району Чернігівської області (а.с. 11). Відповідно до копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 06.03.2020 року, нерухоме майно складається з: житлового будинку - літера «А»; загальною площею 52.8 кв.м., житловою площею 46.0 кв.м.; погребу -"Б"; вбиральні - «В», криниці - «№ 1». Житловий будинок з господарськими будівлями споруджено у 1939 році (а.с. 21-23). Згідно з даними виписки з інвентаризаційних матеріалів, виданої вказаним підприємством 21.02.2020 року за № 66099, право власності на вказане майно зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 20). Відповідно до інформації, наданої на адвокатський запит Управлінням державної міграційної служби України в Івано-Франківській області та Управлінням ЦНАП 01.04.2021 року та 05.04.2021 року відповідно, інформація щодо реєстрації останнього місця проживання зазначеного спадкодавця відсутня (а.с. 18,19). Судом встановлено, що з метою оформлення спадщини після смерті [PERSON] позивач звернулася з відповідною заявою до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Базюк Т.В., яка у письмових роз`ясненнях від 26.08.2021 року рекомендувала позивачу звернутися до суду, оскільки у спадкоємця відсутні документи на вказане майно та відсутня інформація про належне спадкодавцю за життя нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.17). Згідно зі ст. 526 ЦК України (в ред.1963 р., що діяла на момент смерті спадкодавця) місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Судом встановлено, що вжитими заходами не встановлено адресу останнього зареєстрованого місця проживання спадкодавця. Відповідно до ст. ст. 548-549 цього Кодексу для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно зі ст. ст. 529, 530 ЦК УРСР визначено дві черги спадкоємців, а саме діти,дружина, батьки (перша черга), брати та сестри, дід та баба померлого в рівних частинах (друга черга). Відповідно до п.5 Прикінцевих і перехідних положень чинного ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно з правилами ч.1 ст.1265 цього Кодексу у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті свого дядька [PERSON] , фактично вступивши у володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання в порядку спадкування за позивачем права власності на частку вказаного нерухомого майна. На підставі наведеного, ст. ст. 526,529,530, 548, 549 ЦК України (в ред. 1963 р.), ст.ст. 392, 1265, 1296 ЦК України, ст.ст.206,263-265, 268, 273, 293, 354, ЦПК України, суд, -

Outcome: approved