Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначив, що він є власником 2/3 частки житлового будинку № 41 розташованого по вул. Червоній смт. Балабине Запорізького району Запорізької області на підставі договору дарування від 19.11.2009р. та на 1/3 частки вказаного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Власником іншої 1/3 частки житлового будинку № 41 розташованого по вул. Червоній смт. Балабине Запорізького району Запорізької області є відповідачка [PERSON], яка є рідною сестрою позивача, вона не проживала та не проживає за зазначеною адресою, комунальних послуг не сплачує, оскільки поруч, має частку належну їй на праві власності у житловому будинку під № 41-а по вул. Червоній смт. Балабине Запорізького району Запорізької області. Також [PERSON] зазначив, що [PERSON] звернулась до нього з пропозицією щодо сплати їй грошової компенсації за належну їй на праві власності 1/3 частку зазначеного будинку у розмірі 15000,00 гривень, оскільки їй терміново необхідні кошти за погашенні її кредиту, які вона отримала від [PERSON] В позові зазначено, що [PERSON] володіє 2/3 часткою в спільній з відповідачкою житловому будинку № 41 по вул. Червоній смт. Балабине Запорізького району Запорізької області, в той час як [PERSON] належить на праві власності 1/3 частка, при таких обставинах, частка відповідачки у праві спільної власності у вказаному житловому будинку є незначною, оскільки на 1/3 частку відповідача припадає 7,36 кв.м. жилої площі, тому вона не може бути виділена в натурі. На підставі вищевикладеного, позивач [PERSON] був вимушений звернутись до суду із вказаним позовом, в якому просить суд припинити право власності [PERSON] на 1/3 частку житлового будинку, який розташований за адерсою: Запорізька область Запорізький район, смт. Балабине, вул. Червона, 41 та визнати, за ним право власності на 1/3 частку в житловому будинку, який розташований за адерсою: Запорізька область Запорізький район, смт. Балабине, вул. Червона, 41. Крім того, 17.03.2017 року до Запорізького районного суду звернулась [PERSON] із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності, в якому зазначила, що вона, [PERSON] та позивач за первісним позовом [PERSON] є співвласниками двох поруч побудованих будинків під № 41а та № 41 по вул. Червоній смт. Балабине Запорізького району Запорізької області, які належали раніше батькам сторін, а тепер належать їм на праві власності та які між ними вже фактично є поділеними, а фактично обидва будинки залишаються належати [PERSON] та їй. Тому, вважає, що звернення до суду з зустрічним позовом вирішить між сторонами усі питання щодо повного володіння кожним із них своїм нерухомим майном та буде відповідати фактичним обставинам та інтересам. Також [PERSON] вказала, що вона є власником 2/9 частки житлового будинку № 41а який розташований по вул. Червоній смт. Балабине Запорізького району Запорізької області на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, іншою часткою будинку є власниками відповідачі по справі, однак останні у вказаному житловому будинку не проживають, не сплачують комунальних послуг. [PERSON] проживає у будинку, який розташований за адресою: Запорізька область Запорізький район, смт. Балабине, вул. Червона, 41, а [PERSON] виїхали за межі України, та досить довгий час проживає на території РФ. Також [PERSON] зазначила, що на даний час здійснений між сторонами розрахунок по домовленості [PERSON] сплатила [PERSON] 15\~000,00 гривень в якості компенсації за належні йому на праві власності 2/9 частки житлового будинку № 41а, по вул. Червоній смт. Балабине Запорізького району Запорізької області. Відповідачка [PERSON] також отримала від [PERSON] грошові кошти в якості компенсації за належні їй на праві власності 5/9 часток житлового будинку № 41а, по вул. Червоній смт. Балабине Запорізького району Запорізької області у сумі 25 000, 00 гривень. Також [PERSON] зазначає, що однією із необхідних умов припинення права на часту у спільному майні є те, що частка є незначною і не може бути виділена в натурі. Тому, беручі до уваги, що спірний житловий будинок не можливо поділити на три окремі квартири, оскільки будинок має замалу площу, а згідно до норм ДБН на одну особу необхідно не менш ніж 30 кв.м., а також беручі до уваги те, що відповідачі мають своє окреме житло, [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить суд припинити зустрічний позов та обєднати його в одне провадження за позовом [PERSON] та припинити право власності [PERSON] на 2/9 частки та [PERSON] на 5/9 частки в житловому будинку № 41а по вул. Червоній смт. Балабине Запорізького району Запорізької області та визнати за нею право власності на 7/9 частки в житловому будинку № 41-а по вул. Червоній смт. Балабоне Запорізького району Запорізької області. Вказана зустрічна позовна заява була прийнята до спільного розгляду з первісним позовом, про що судом було винесена ухвала 17.05.2017 року. Представник позивача [PERSON], підтримала позов [PERSON] в повному обсязі та просила суд його задовольнити, стосовно зустрічного позову [PERSON], пояснила, що не заперечує та також просить суд його задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що свою зустрічну позовну заяву підтримує, просить її задовольнити в повному обсязі, проти позову [PERSON] не заперечує, просить суд його задовольнити. Відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, до суду надала нотаріально завірену заяву, в якій зазначила, що проти позову [PERSON] не заперечує, оскільки позивачкою їй була сплачена компенсація за частку будинку в розмірі 25\~000,00 гривень, просила суд розглядати справу за її відсуності. Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, суд розглядає справу на засадах змагальності сторін в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, та повністю підтверджується матеріалами справи, а саме документами, наданими представником позивачки за первісним сторонами по справі, під час судового розгляду, копії яких знаходяться в матеріалах справи, а їх оригінали були досліджені судом в судовому засіданні, що відповідно до договору дарування посвідченого 19.11.2009 року за р. № 2477 [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області, державна реєстрація права власності від 17.12.2009 року за № 24831998 та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого [PERSON], державним нотаріусом Запорізької державної нотаріальної контори за р. № 2-40 від 11.01.1996 року, [PERSON] є власником 2/3 та 1/3 часток житлового будинку, який розташований за адресою: Запорізька область Запорізький район, смт. Балабине, вул. Червона, 41. Згідно до технічного паспорту на житловий будинок № 41 по вул. Червоній смт. Балабине Запорізького району Запорізької області вбачається, що на земельній ділянці площею 1208 кв.м., розташовані: літ. А - житловий будинок, загальною площею 35.7 кв.м., жилою площею 22.1 кв.м., літ. В літня кухня, пг погріб, № 3, 4 паркан. Відповідно до пояснень представника позивача за первісним позовом та пояснень відповідачки [PERSON], 1/3 частки вказаного житлового будинку належить на праві власності [PERSON], яка у вказаному житловому будинку не проживає, комунальних послуг не сплачує, оскільки проживає у житловому будинку, який розташований поруч, а саме за адресою: Запорізька область Запорізький район, смт.Балабине, вул. Червона, 41-а, в якому вона є власником 2/9 частки на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого [PERSON], державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори від 11.01.1996 року за р. № 2-38 (після смерті матері [PERSON] померлої 24.08.1994 року), та на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого [PERSON], державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори від 11.01.1996 року за р. № 2-36 (після смерті батька [PERSON] померлого 07.11.1994 року) та зареєстрованого в ЗМБТІ 14.03.1996 року. Згідно до технічного паспорту на житловий будинок № 41а по вул. Червоній смт. Балабине Запорізького району Запорізької області вбачається, що на земельній ділянці площею 1000 кв.м., розташовані: літ. А - житловий будинок, загальною площею 70,0 кв.м., жилою площею 34,7 кв.м., літ. Б, Д, Ж сараї, літ. Г літня кухня, літ. З вбиральня, № 1, 2 паркан, № 3 водопровід, І - замощення. Власниками інших часток житлового будинку № 41-а розташованого по вул. Червоній смт. Балабине Запорізького району Запорізької області є [PERSON], якому належить 2/9 частки зазначеного будинку (на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого [PERSON], державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори від 11.01.1996 року) та [PERSON], якій належить 5/9 частка зазначеного будинку (на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого [PERSON], державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори від 11.01.1996 року та договору дарування). З пояснень [PERSON], представника [PERSON], наданих в судовому засіданні та письмових пояснень [PERSON], у вказаному житловому будинку проживає [PERSON] разом із своєю сімєю, при цьому [PERSON] та [PERSON] не проживають в будинку, комунальних послуг не сплачують, оскільки мають своє окреме житло. У відповідності до ч.1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майна є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї.\~ Однією із необхідних умов припинення за рішенням суду права особи на частку у спільному майні є те, що частка є незначною і не може бути виділена в натурі. Розмір часток сторін, як співвласників вищезазначених житлових будинків, у відповідності до технічних паспортів, не дає можливості в загальній площі будинків виділити сторонам їх частку в натурі, оскільки за нормами ДБН на одну людини повинно бути виділено ні менш ніж 30 кв.м. У відповідності до ст. 183 ЦК України, подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.\~Тому, в цьому випадку, суд вважає, що спірні житлові будинки, як річ є не подільними, оскільки мають незначний метраж, який не дозволяє поділити будинки відповідно до норм ДБН. Згідно пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у правах за позовами про захист права приватної власності" при визначенні грошової компенсації, суд повинен виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Згідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. При неможливості виділу частки в натурі власнику, що виділяється, присуджується грошова компенсація. Вказане вище положення Постанови Пленуму Верховного суду України було прийняте з метою врегулювання ряду спорів, ще до того як набув чинності 1 січня 2005 року Цивільний Кодекс України, яким затверджено норму ч.1 ст. 365 ЦК України, яка передбачає припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, саме за тих умов, які зазначені в зазначеній вище Постанові Пленуму Верховного суду України, тобто яка на сьогоднішній день знайшла своє законодавче затвердження та врегулювання цього роду суспільно-правових відносин між співвласниками з приводу припинення права спільної часткової власності за умов, що чітко передбачені ч.1 ст. 365 ЦК України.\~\~\~\~ Згідно Пленуму Верховного Суду України в п. 6 постанови від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на житловий будинок» розмір грошової компенсації (як й іншого майна) визначається за угодою сторін. В судовому засіданні було встановлено з пояснень сторін, що на момент розгляду вказаної справи, між сторонами по справі був в добровільному порядку здійснений розрахунок за належні кожному окремо частки житлових будинків, а саме [PERSON] в якості компенсації сплатила [PERSON] за 1/3 частку житлового будинку, який розташований за адресою: Запорізька область Запорізький район, смт. Балабине, вул. Червона, 41 15\~000,00 гривень, а [PERSON] за 5/9частки житлового будинку, який розташований за адресою: Запорізька область Запорізький район, смт. Балабине, вул. Червона, 41-а 25\~000,00 гривень. [PERSON] в свою чергу, сплатив [PERSON] за 1/3 частку житлового будинку, який розташований за адресою: Запорізька область Запорізький район, смт. Балабине, вул. Червона, 41 10\~000 гривень. Тобто суд вважає, що між сторонами була досягнута згода. Згідно Цивільного кодексу України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду як з позовом про визнання права власності ( ст. 392 ЦК України). Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа ( фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. Сукупність зазначених обставин у відповідності з ч. 1 ст. 365 Цивільного кодексу України є підставою для припинення права, як за відповідачкою за первісним позовом [PERSON], так і за відповідачами за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON] на їх частки у спільних будинках за рішенням суду. На підставі викладеного й у відповідності із ст. ст. 16, 183, 316, 365 ЦК,

Outcome: approved