Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

У квітні 2014 року заявник [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій просить встановити що [PERSON], є матір'ю [PERSON] В обґрунтування вимог, викладених у заяві, зазначила про те, що [INFO] померла [PERSON] У встановлений законом строк [PERSON] звернулася до Другої державної нотаріальної контори м. Києва із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, оскільки з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, прізвище в реєстрі вказано з помилкою, а саме «[PERSON]» вказане невірне прізвище «[PERSON]», у зв'язку із чим і виникла необхідність у встановленні факту, що має юридичне значення. У судовому засіданні заявник підтримала вимоги, викладені у заяві, та просили їх задовольнити. Заінтересована особа - Друга державна нотаріальна контора м. Києва - не забезпечила до суду явку представника, при цьому надала до суду заяву про слухання справи у відсутність представника заінтересованої особи. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та проти задоволення вимог, викладених у заяві , не заперечує. Суд, вислухавши пояснення заявника, заінтересованої особи [PERSON] допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. В пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.95 зазначено, що відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 16 грудня 2013 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві (а.с. 37). Після смерті [PERSON], яка являється [PERSON] ріднею бабусею, у встановлений законом строк 08 квітня 2014 року остання звернулась до Другої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті бабусі [PERSON], однак у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, оскільки заявником не надано документ, який би підтверджував факт родинних відносин із [PERSON] 17 листопада 1938 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб за номером [NUMBER] виданим Олоняннинським районним Бюро ЗАГС Читинської області. У період шлюбу [INFO] народилась [PERSON], її батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 07 вересня 1944 року ЗАГС (а.с. 4). 14 вересня 1963 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 10 квітня 2014 року (а.с. 7). 02 лютого 1988 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] про розірвання шлюбу, виданим відділом реєстрації актів громадського стану Московського районного управління юстиції в м. Києві від 23 вересня 1999 року. Крім того, допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які з дитинства підтримували дружні відносини із заявником та її родиною, у судовому засіданні підтвердили факт того, що матір'ю заявника [PERSON] - є [PERSON] Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України, визначено перелік справ по встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Та обставина, що встановлення даного факту необхідно заявнику для можливості створення умов здійснення заявником особистих немайнових чи майнових прав, а саме для подальшого оформлення спадкових прав. Встановлення зазначеного факту, через відсутність спору про право, породжує для заявника правові наслідки, зокрема, можливість реалізувати право на спадкування. Оскільки у витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб вказано прізвище дівоче прізвище заявника [PERSON] вказано «[PERSON]», а свідоцтві про народження «[PERSON]», містяться розбіжності в прізвищі заявника, усунення вказаних розбіжностей іншим способом не вбачається можливим. Оцінюючи вказані вище обставини, суд надходить до висновку про те, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, як обґрунтована. На підставі викладеного,

Outcome: approved