Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина у звязку з його навчанням. Свій позов обґрунтовувала тим, що в шлюбі з відповідачем народився син [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачкою. Дитина навчається на третьому курсі коледжу платної денної форми навчання Івано-Франківського університету права імені [PERSON], у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Надавати таку матеріальну допомогу відповідач в змозі, так як має дохід, однак добровільно цього не робить. Тому просила стягувати з відповідача аліменти в її користь на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача щомісячно до досягнення сином 23-х річного віку за умови продовження навчання. 21 квітня 2016 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області Головному управлінню юстиції в Івано-Франківській області було направлено для вручення компетентному суду [PERSON] Федерації судове доручення про вчинення окремих процесуальних дій та вручення документів щодо відповідача [PERSON]. Однак документи що підтверджують виконання доручення чи повідомлення про неможливість його виконання Івано-Франківському міському суду не надходило. Позивачка в судове засідання не зявилась, в позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. З урахуванням положень ст. 224 Цивільно-процесуального кодексу України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживає повнолітній син, який продовжує навчання. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-АР № 698798, виданого відділом ЗАГС адміністрації Орджонікідзевського району м. Уфи Республіки Башкортостан Російської Федерації 11 червня 2003 року, сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 9) З матеріалів справи вбачається, що повнолітній [PERSON] навчається на третьому курсі коледжу платної денної форми навчання Івано-Франківського університету права імені [PERSON] (а.с. 3), у звязку з чим потребує матеріальної допомоги від батьків. У відповідності з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, до яких відносяться: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дочки, сина; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Останнє відоме місце роботи відповідача воєнна комендатура Чеченської республіки Російської Федерації, м. Грозний, вул. Гаражна, буд. № 10 (в/ч 6850), посада - помічник військового коменданта, а тому аліменти підлягають стягненню у частці від заробітку. За приписами ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, визначивши розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача в користь позивачки на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 від всіх видів його доходів щомісячно на час навчання [PERSON], але не пізніше досягнення ним 23-х річного віку починаючи з 11 січня 2016 року. Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 182, 191, 199 Сімейного кодексу України, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. ст. 3, 4, 10, 11, 59, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved