Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, який у подальшому уточнив та просив суд: визнати генеральну довіреність від 17.11.2011 року, посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційній номер № 645, ВРН № 836429, та розписку про отримання грошових коштів удаваним правочином, який приховує договір купівлі-продажу, укладений між позивачем та [PERSON]; визнатиза ним право власності на автомобіль марки: HONDA, модель: CR V, тип T3: ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, 2004 року випуску, номер кузова (шасі, рами) [NUMBER], реєстраційний державний номер [NUMBER], та зняти арешт з вказаного автомобіля, накладений Фрунзенським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції 16.01.2014 року. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 17.11.2011 року він придбав автомобіль марки: HONDA, модель: CR V, тип T3: ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, 2004 року випуску, номер кузова (шасі, рами) [NUMBER], реєстраційний державний номер [NUMBER] у [PERSON] Після отримання від позивача грошових коштів у розмірі 14500 доларів США за продаж автомобіля марки HONDA CR V, реєстраційний державний номер [NUMBER], [PERSON] передав йому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від автомобіля, а також оформив на йогоім'я довіреність від 17.11.2011року, посвідчену приватним нотаріусом [PERSON] реєстраційній номер №645, ВРН №836429. Після укладення правочину [PERSON] користувався автомобілем як власник: експлуатував його щодня, робив необхідний ремонт, систематично проходив технічний огляд в ДАІ. 13.03.2014 року позивач, керуючи зазначеним автомобілем HONDA CR V, реєстраційний державний номер [NUMBER], був зупинений працівником ДАІ відділу ДПС, який повідомив, що на автомобіль яким він керує, Фрунзенським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції накладено арешт та автомобіль підлягає тимчасовому затриманню. У зв'язку з вищевикладеним [PERSON] змушений звертатися до суду із зазначеним позовом з метою захисту свого порушеного майнового права на автомобіль. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі. Також зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить їх задовольнити. Підтверджує факт продажу [PERSON] автомобіля марки: HONDA, модель: CR V, тип T3: ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, 2004 року випуску, номер кузова (шасі, рами) [NUMBER], реєстраційний державний номер [NUMBER]. Представник третьої особи Фрунзенського ВДВС ХМУЮ у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності,вказав, що проти вимог позивача не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 17 листопада 2011 року [PERSON] придбав у [PERSON] автомобіль марки HONDA, модель: CR V, тип T3: ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, 2004 року випуску, номер кузова (шасі, рами) [NUMBER], реєстраційний державний номер [NUMBER]. Вказаний належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. (а.с.5) Розпискою від 17 листопада 2011 року, складеною [PERSON] в м. Харкові, підтверджується, що він отримав грошові кошти в розмірі 14500 доларів США від [PERSON] у якості сплати за автомобіль марки HONDA CR V, реєстраційний державний номер [NUMBER]. (а.с.26) Як зазначено у довіреності від 17 листопада 2011року, посвідченої приватним нотаріусом [PERSON], реєстраційній номер №645, ВРН №836429,[PERSON], цією довіреністю уповноважив [PERSON] експлуатувати, ремонтувати та слідкувати за технічним станом, а також продати, обмінятиналежний йому автомобіль марки HONDA CRV, реєстраційний державний номер [NUMBER], зареєстрованого МРЕВ м. Харкова на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER]. (а.с.4) Зі змісту вказаної довіреності вбачається, що відповідачем позивачеві були передані фактично всі повноваження власника транспортного засобу, в тому числі було надано право представляти мої інтереси в органах нотаріату, відповідних органах Державтоінспекції або в будь-яких інших установах, підприємствах та організаціях незалежно від їх підпорядкування і форм власності з усіх без винятку питань, пов'язаних з експлуатацією та відчуженням автомобіля, його переобладнанням (зміна типу і моделі автомобіля, кольору, зміна в установленому порядку двигуна, кузова, шасі, інших деталей), ремонтом, проходженням технічного огляду тощо. Судом встановлено, що після посвідчення вказаного правочину, відповідач [PERSON] передав у володіння, користування та розпорядження позивача автомобіль марки HONDA CR V, реєстраційний державний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від спірного автомобіля. Таким чином, починаючи з 17.11.2011 року, автомобіль марки HONDA CR V, реєстраційний державний номер [NUMBER]фактично перебував у володінні, користуванні та розпорядженні позивача, який з вказаного часу здійснював усі повноваження власника автомобіля. При цьому судом встановлено, що обидві сторони договору діяли свідомо для досягнення особистої користі, яка виразилась для позивача в отриманні транспортного засобу, а для відповідача [PERSON].в отриманні грошової суми, їхні дії були направлені на досягнення правових наслідків, передбачених саме договором купівлі-продажу. Крім того, факт укладення між позивачем та відповідачем договору купівлі-продажу підтверджується інформацією відображеною у розписці про отримання грошей у якості сплати за спірний автомобіль. Частина перша ст. 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Зі змісту статей ст.ст. 237, 244 ЦК України вбачається, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Судом встановлено, що фактично сторонами були виконані умови правочину, які є істотними умовами саме договору купівлі-продажу, а не правочину у вигляді довіреності, а саме: відповідач [PERSON] передав у розпорядження, володіння та користування позивачу [PERSON] автомобіль марки HONDA CR V, реєстраційний державний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобі та ключі від спірного автомобіля, а позивач, в свою чергу, передав відповідачу грошові кошти за автомобіль у розмірі 14500 доларів США. Враховуючи викладені вище обставини, суд погоджується з доводами позивача про те, що дії сторін при оформленні довіреності на право володіння, користування та розпорядження транспортним засобом були спрямовані на дійсну передачу спірного автомобіля у власність [PERSON] Згідно ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. За змістом вказаної правової норми вчинення сторонами удаваного правочину не тягне за собою наслідків у вигляді визнання його недійсним. Оскільки при вчиненні удаваного правочину настання його мети - приховати інший правочин, бажають досягти обидві сторони, то й до відносин цих сторін застосовуються правила того правочину, якому відповідала їхня внутрішня воля і який вони насправді вчинили. Враховуючи, що при укладанні правочину, а саме довіреності на право володіння, користування та розпорядження транспортним засобом, волевиявлення учасників правочину (як зовнішній прояв волі) не відповідало їх внутрішній волі, яка в дійсності була спрямована на укладення іншого правочину,суд приходить до висновку, що між сторонами фактично виникла домовленість саме про купівлю-продаж автомобілю, яка була оформлена довіреністю. Таким чином, судом встановлено, що насправді сторони вчинили купівлю-продаж автомобілю. При укладенні правочину у виді довіреності права та обов'язки у сторін виникли, але ті, що випливають зі змісту договору купівлі-продажу, у зв'язку з чим вчинений сторонами правочин у виді довіреності є удаваним, тобто вчиненим для приховання іншого правочину і правовідносини сторін щодо вчиненого ними правочину повинні регулюватися правилами, встановленими для договору купівлі-продажу. Відповідно до ч. 1 ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Законом не передбачено особливих правил, щодо порядку та моменту виникнення права власності на автомобіль у особи, яка набуває таке право на підставі договору, зокрема виникнення права власності на автомобіль не пов'язується чинним законодавством з реєстрацією такого автомобіля за новим власником в органах Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України. За змістом ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи викладені обставини, суд вважає позивача такими, що набув право власності на автомобіль марки HONDA CR V, реєстраційний державний номер [NUMBER], у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 13.03.2014року позивач [PERSON], керуючи зазначеним автомобілем HONDA CR V, був зупинений працівником ДАІ відділу ДПС, який повідомив, що на автомобіль, яким він керує, Фрунзенським ВДВС ХМУЮ накладено арешт та автомобіль підлягає тимчасовому затриманню у зв'язку з перебуванням вказаного автомобілю у розшукузапостановою Фрунзенського ВДВС Харківського міського управління юстиції від 16.01.2014 року, у зв'язку з виконанням виконавчого листа № 645225413-ц, виданого Фрунзенським районним судом м. Харкова 11.11.2013 року, про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ "ПУМб" заборгованості за кредитним договором. 16 січня 2014 року головним державним виконавцем ВДВС Фрунзенського районного управління юстиції Комар Г.В. була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на легковий автомобіль марки HONDA CR V, 2004 року випуску, д.н.з. [NUMBER], що належить боржнику [PERSON] (а.с.25) Згідно до ч. 1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Визнання права власності на автомобіль марки HONDA CR V, реєстраційний державний номер [NUMBER] за [PERSON] свідчить про безпідставність його арешту, як власності [PERSON] в межах виконавчого провадження, за яким відповідач виступає боржником. За таких обставин, позовні вимоги про знаття арешту з автомобіля марки HONDA CR V, реєстраційний державний номер [NUMBER], накладеного головним державним виконавцем органу державної виконавчої служби Фрунзенського районного управління юстиції від 16 січня 2014року є також обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved