overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй на підставі свідоцтва на право на спадщину за законом належить квартира [ADDRESS] Відповідач [PERSON] її син, який виїхав до АР Крим та з вересня 2014 року не проживає за місцем реєстрації, не сплачує комунальних послуг, не веде з позивачкою сумісного побуту, його речей у квартирі немає. Позивачка просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] Позивачка надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти винесенням судом заочного рішення. Відповідач у судовому засіданні присутній не був з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ч.5 ст.74 ЦПК України. Заяв про розгляд справи у відсутності відповідача чи про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило. За таких обставин, з урахуванням думки позивачки, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у відсутності відповідача за наявними в справі доказами. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва на право на спадщину за законом №6323, зареєстрованого у реєстрі за №91/2014 від 26.12.2016 року, належить квартира [ADDRESS] Згідно з довідкою від 02.11.2016 року №350, складеною ККП «КК «Західна», [PERSON] зареєстрований у [ADDRESS] Згідно зі свідоцтвом про народження від 18.08.1970 року серії [NUMBER] батьками [PERSON] зазначені: [PERSON] та [PERSON] За свідченнями, наданими сусідами позивачки - [PERSON] та [PERSON], вбачається, що з осені 2014 року [PERSON] не мешкає в квартирі [ADDRESS] Згідно зі ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік. Відповідно до ч.2 п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. З огляду на наведене суд вважає за можливе визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. Крім позивачки у вказаній квартирі зареєстровані відповідачі доньки [PERSON], [PERSON], і внуки [PERSON], [PERSON] У січні 2013 році її доньки [PERSON], [PERSON] і внук [PERSON] переїхали жити у Російську Федерацію, а внучка [PERSON]О переїхала жити до м. Харков. Відповідачі не проживають за місцем реєстрації, не сплачують комунальні послуги, не ведуть з позивачкою сумісного побуту, їх речей у квартирі немає. Позивачці тяжко сплачувати комунальні послуги, у звязку з чим просила суд визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою № 36 в будинку № 90 по вул..Урицького в м. Маріуполі. Позивачка до судового засідання не зявилась, надала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачі у судовому засіданні присутні не були, надали заяву в якій просили справу розглядати за їх відсутністю, позовні вимоги визнати у повному обсязі. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв 'язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав . Відповідно до особового рахунку № 4811 в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], 1990 р.н.( а.с.12). Згідно з ордером від 08.06.2015 року, складеним ККП «КК «Західна», ордер на квартиру [ADDRESS] видано на ім?я [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]О.( а.с.13). Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців, згідно ст.72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. З огляду на визнання відповідачами позову суд вважає за можливе визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою № 36 в будинку № 90 по вул.Урицького в м. Маріуполі, оскільки відповідачі з січня 2013 року не мешкають у зазначеній квартирі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивачка звернулась позовом до відповідача, в якому просить суд стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, на доньку [PERSON] в зв'язку із продовженням її навчання на 2 курсі денного відділення Вищого професійного училища № 94 м. Лисичанська. Термін навчання з 01.09.2013 року по 24 травня 2016 року. Після розірвання шлюбу з відповідачем донька залишилась проживати разом з нею. Вона їй допомагає. Вважає, що дочці потрібна також матеріальна допомога з боку батька, який може надавати таку допомогу, оскільки одержує пенсію до закінчення нею навчання, але не більше ніж до виповнення їй 23 років. У судовому засіданні позивач не була присутня, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні не був присутнім , подав заяву про розгляд справи без його участі, позов про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх його доходів до закінчення дочкою навчання визнав. Третя особа [PERSON]. у судовому засіданні не була присутня, подала заяву про підтримання позову та розгляду справи без її участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити оскільки відповідач визнав позов у повному обсязі. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і з у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть наживати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , [INFO] року народження є донькою відповідача, яка продовжує навчання на 2 курсі денного відділення Вищого професійного училища № 94 м. Лисичанська. Відповідач не заперечує надавати доньці допомогу лише на період її навчання, тому суд вважає необхідним стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з відповідача на утримання доньки до закінчення нею навчання. Строк навчання [PERSON]. в учбовому закладі з 01.09.2013 року по 24 травня 2016 року. Відповідно до ст. 5 ч.1 п.3 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів; п.8) позивачі- громадяни, віднесені до 1 та 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідач по справі є відповідачем, а не позивачем по справі, тому не може бути звільненим від сплати судового збору по даній цивільній справі. На підставі ст.. 88 України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 487грн.20 коп. На підставі ст. 199 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивачка звернулась позовом до відповідача, в якому просить суд стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, на утримання доньки [PERSON], [INFO], в зв'язку із її навчанням у Державному вищому навчальному закладі «Лисичанський нафтохімічний технікум» за рахунок бюджетних коштів, 4 курс. Термін навчання з 01.09.2014 року по 30 червня 2015 року. Добровільно допомогу на утримання доньки відповідач не надає, тому вважає, що дитині потрібна матеріальна допомога з боку батька, який може надавати таку допомогу, оскільки працює. У судове засідання позивач подала заяву про підтримання позову та розгляду справи без її участі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилвся, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином , про причину неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача , який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повім лені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з»явилась, причина неявки невідома. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і з у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , [INFO] є донькою відповідача, яка продовжує навчання у Державному вищому навчальному закладі «Лисичанський нафтохімічний технікум» за рахунок бюджетних коштів, 4 курс. Термін навчання з 01.09.2014 року по 30 червня 2015 року, в зв'язку із чим потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Відповідач працює і має можливість надавати доньці допомогу на період її навчання , том суд вважає необхідним задовольнити позов у повному обсязі. На підставі ст. 199 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивачка звернулась позовом до відповідача, в якому просить суд стягнути з нього аліменти у розмірі 2000грн щомісячно, на утримання доньки [PERSON], [INFO] в зв'язку із продовженням її навчання на 2 курсі денного відділення Дніпропетровського державного інституту фізичної культури і спорту, !У рівня акредитації , до закінчення нею навчання чи до досягнення 23річного віку у зв»язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Вона їй допомагає. Вважає, що дочці потрібна також матеріальна допомога з боку батька, який може надавати таку допомогу. У судовому засіданні позивач не була присутня, подала до суду заяву про збільшення позовним вимог, стягнення з відповідача аліментів у розмірі 3000грн. , розгляд справи проводити без її участі, уточнені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні не був присутнім , подав заяву про розгляд справи без його участі, збільшений позов про стягнення аліментів у розмірі 3000грн. до закінчення дочкою навчання визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити оскільки відповідач визнав позов у повному обсязі. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і з у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть наживати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], [INFO] є донькою відповідача. Вона продовжує навчання на 2 курсі денного відділення Дніпропетровського державного інституту фізичної культури і спорту, !У рівня акредитації. Відповідач не заперечує надавати доньці допомогу на період її навчання, тому суд вважає необхідним стягнути з нього аліменти у розмірі 3000грн. до закінчення нею навчання чи до досягнення 23річного віку у зв»язку з тим, яка з цих обставин настане першою. На підставі ст.. 88 України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 487грн.20 коп. На підставі ст. 199 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивачка звернулась у суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що з 15.05.1996 року по 26.11.2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від подружнього життя у них народився син - [PERSON], [INFO] Відповідач не надає коштів на утримання сина чим поставив її у скрутне матеріальне становище. Просить стягувати з відповідача аліменти на сина у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітків (доходів) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився. Так, 17.04.2015 р. за зареєстрованим місцем проживання відповідача було надіслано копію ухвали про відкриття провадження та матеріали справи із повідомленням про виклик у судове засідання на 29.04.2015 р.. Рекомендований лист із повідомленням про вручення повернувся з відміткою "за зазначеною адресою не проживає". Окрім цього, [PERSON] було надіслано повідомлення про виклик в судове засідання на 19.05.2015 р., рекомендований лист відповідачем було отримано 14.05.2015 р., однак останній до суду не з'явився не з'явився. Як передбачено ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або причина неявки визнана судом не поважною, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче: Судом встановлено, що сторони проживали у шлюбі з 15.05.1996 року по 26.11.2014 року, що стверджується копією рішення Червоноградського суду від 26.11.2014 року про розірвання шлюбу між сторонами. Від спільного життя у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.01.2003 р. Як встановлено судом, відповідач добровільно коштів на утримання дитини не дає. Останній проживає разом із матір'ю і перебуває на її повному матеріальному утриманні. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивачка звернулася 02.03.2016 року до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], щомісячно по 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, добровільної допомоги на її утримання не надає. У судове засідання позивачка подала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, про що не заперечувала позивачка. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі приходиться батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, приймаючи до уваги: те, що батьки в рівних частках зобов'язані утримувати дитину, а також матеріальне положення обох сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідача щомісячно по 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та згідно ст. 9 Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивачка звернулася 03.07.2014 року до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], щомісячно 1/4 частини з усіх видів заробітку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, добровільної допомоги на її утримання не надає. У судове засідання сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивачка заявлені вимоги змінила і просила суд стягнути з відповідача аліменти у мінімальному розмірі на утримання дитини до досягнення нею повноліття, відповідач заявив про визнання позову у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі приходиться батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, приймаючи до уваги: те, що батьки в рівних частках зобов'язані утримувати дитину, а також матеріальне положення обох сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивачки щомісячно по 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та згідно ст. 9 Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved