Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з зазначеним позовом та просила ухвалити рішення, котрим визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування вимог посилається на те, що [PERSON] , [INFO] , мешкає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Квартира належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується договором купівлі - продажу, котрий посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу від 24.05.2002 року, № 2212. Особовий рахунок також відкрито на ім`я [PERSON] , [INFO] . Окрім того в вищезазначеній квартирі також зареєстрований онук позивачки, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Довідкою про склад сім`ї від 01.09.2020 року. З 05.08.2014 року (з моменту реєстрації місця проживання) та по сьогоднішній час [PERSON] , [INFO] , не проживає та не з`являється за даною адресою. Особистий речей Відповідача в квартирі також не має. Батьки відповідача [PERSON] , а саме син позивачки, [PERSON] та [PERSON] розлучились в 2008 році. Факт не проживання відповідача, [PERSON] у вищевказаній квартирі підтверджується Актами про не проживання, які складено сусідами та засвідчено головою ОСББ «Заболотного, 59, 59/1,59/2» [PERSON] від 01.09.2019 року та 01.09.2020 року. Оскільки відповідач, [PERSON] , не проживає за місцем реєстрації протягом тривалого часу, а саме з 2014 року, [PERSON] , як власник квартири, не бажає надавати йому в подальшому можливість використовувати дане приміщення для проживання. Реєстрація [PERSON] у зазначеній квартирі перешкоджає вільному володінні, користуванні та розпорядженні квартирою позивачки. Враховуючи вищенаведене, позивач вважає, що [PERSON] , [INFO] , втратив право користування квартирою [ADDRESS] , тому просила її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Ухвалою судді Суворовського районного суду м.Одеси Сувертак І. В. від 28 вересня 2020 року було відкрито спрощене провадження по справі з викликом сторін по справі та надано відповідачу строк\~для подання клопотання про розгляд справи в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання\~відзиву на позовну заяву. (а.с. 13,14). Позивачка в судове засідання не прибула та надала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на задоволенні позову, проти винесення заочного рішення не заперечувала. (а.с. 23). Відповідачу направлялись повістки за адресою реєстрації, однак конверт з поштовим відправленням повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за зазначеною адресою». (а.с. 21,22). Відповідач в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся у встановленому порядку за місцем реєстрації, причин неявки суду не сповістив та правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався. Враховуючи вимоги\~ст. 223 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції\~Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення за письмовою згодою представника позивача. (а.с. 23). З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , мешкає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Квартира належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується договором купівлі - продажу, котрий посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу від 24.05.2002 року, № 2212. (а.с. 7). Особовий рахунок також відкрито на ім`я [PERSON] , [INFO] . Окрім того в вищезазначеній квартирі також зареєстрований онук позивачки, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Довідкою про склад сім`ї від 01.09.2020 року. (а.с. 6). З 05.08.2014 року (з моменту реєстрації місця проживання) та по сьогоднішній час [PERSON] , [INFO] , не проживає та не з`являється за даною адресою. Особистий речей Відповідача в квартирі також не має. Факт не проживання Відповідача, [PERSON] у вищевказаній квартирі підтверджується Актами про не проживання, які складено сусідами та засвідчено головою ОСББ «Заболотного, 59, 59/1,59/2» [PERSON] від 01.09.2019 року та 01.09.2020 року. (а.с. 8,9). Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі та в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою він не цікавиться та протилежного матеріали справи не містять. Як вказано у Постанові ВСУ № 6-709цс16 від 16.11.2016 року, зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. За результатом розгляду вказаної справи ВСУ постановив: «Усунути перешкоди [PERSON] у користуванні будинком, що розташований [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням». Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до ч. 1\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до ч. 2\~ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 ЦК України\~передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В силу\~ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до\~ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до\~ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий дім, квартира, інше приміщення, придатне для проживання у ньому (гуртожиток, готель та ін.) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до\~Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання"\~- громадянин України, а також іноземець чи особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язанні протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. На підставі вищезазначеного, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, визнавши [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved