Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

У березні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом де вказує, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 13 травня 2008 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області за реєстровим №1-1084, їй належить 21/100 частин домоволодіння [ADDRESS] . Відповідачу, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 13 травня 2008 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області за реєстровим №1-1082 належить 79/100 частин зазначеного домоволодіння. 21 лютого 2018 року була проведена інвентаризація спірного домоволодіння, якою було встановлено, що склад домоволодіння змінився, крім того, в складі домоволодіння є самовільно збудовані споруди, які збудовані відповідачем. Також зазначила, що земельна ділянка, на якій знаходиться спірне домоволодіння, з кадастровим номером [NUMBER] , площею 0,0728 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] була приватизована ними з відповідачем і знаходиться у їх спільній сумісній власності. Між ними періодично виникають суперечки щодо користування домоволодінням та земельною ділянкою, а тому просила припинити їх з відповідачем право спільної часткової власності на спірне домоволодіння; визначити ідеальні долі кожного із співвласників домоволодіння; провести реальний розподіл спірної земельної ділянки та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Згідно з протоколом авторозподілу справи між суддями від 14.03.2018 року, справа перебувала в провадженні судді Харківського районного суду Харківської області Полєхіна А.Ю. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області Полєхіна А.Ю. від 28 березня 2018 року позов було прийнято до провадженн суду і призначено у підготовче судове засідання. 03 травня 2018 року судом з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області була отримана інформація щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача. 06 червня 2018 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він просив призначити по справі судову будівельно-технічну експертизу. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 червня 2018 року по справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза, проведення якої було доручено експертам ХНДІСЕ імені заслуженого професора Бокаріуса і провадження по справі було зупинено до отримання висновків експертів. 07 вересня 2018 року, у зв`язку зі звільненням судді Харківського районного суду Харківської області [PERSON] . у відставку, на підставі розпорядження керівника апарату Харківського районного суду Харківської області №01-02/104 від 07.09.2018 року, було проведено повторний авторозподіл справи і справу було передано в провадження судді Харківського районного суду Харківської області Панас Н.Л. 26 березня 2019 року справа повернулась до суду з висновком експерта. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 28 березня 2019 року було відновлено провадження у справі і справу призначено до судового розгляду. 03 травня 2019 року від позивача надійшла уточнена позовна заява. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, надали суду письмові заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність. Уточнені позовні вимоги підтримали і просили задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились фіксування судового процесу технічними засобами, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не проводилось. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ч.1 ст.364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст.183 ЦК України), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст.364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при цьому власнику, що виділяється, та власнику, що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого співвласника, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомості. Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 13 травня 2008 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області за реєстровим №1-1084, [PERSON] - позивачу по справі, належить 21/50 частина домоволодіння з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, а саме - житловий будинок літер А-1, житловою площею 36,5 кв.м., загальною площею - 64,2 кв.м., житловий будинок літер Б-1, житловою площею 58,6 кв.м., загальною площею 93,2 кв.м., літня кухня літер В, сараї літер Г,Д, вбиральня літер У, колонка літер К, огорожа №№1,2. Зазначене домоволодіння розташоване за адресою: [ADDRESS] (а.с.9-10). Згідно з листом КП "Харківське районне бюро технічної інвентаризації" №Л-2054 від 21 лютого 2018 року домоволодіння [ADDRESS] зареєстроване: - 21/100 частина за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 13.05.2008 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області за реєстровим №1-1084; - 79/100 частин за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, видного 13.05.2008 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області за реєстровим №1-1082. За матеріалами технічної інвентаризації станом на 21.02.2018 року на земельній ділянці, розташованій за вказаною адресою знаходиться домоволодіння, яке складається з двох житлових будинків літер А-1 загальною площею 64,2 кв.м., житловою площею 38,5 кв.м. та літер Б-1 загальною площею 93,2 кв.м., житловою площею 58,6 кв.м., сараї літер Г, Д, Л, вбиральн літер У, літня кухня літер В, душ літер Ж, зливна яма літер Е, колонка літер К, огорожа №№1, 3, 4, 5. Прибудова літер Б2-1 загальною площею 14,1 кв.м. і сарай літер Л є самочинно збудованими (а.с.8). Рішенням Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області від 22 грудня 2017 року [PERSON] та [PERSON] було передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,0728 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий № [NUMBER] , яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). Згідно з висновком будівельно-технічної експертизи №20052/2568/2569/2801 від 04.03.2019 року: - з технічної точки зору виділити в натурі частки співвласників в праві спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS] , згідно їх ідеальних часток, без урахування самочинних будівель не виявляється можливим; - експертом запропоновано шість варіантів виділу сторонам їх часток в натурі з незначним відступом від ідеальних часток і варіантами переустаткування; - з урахуванням конфігурації земельної ділянки та щільності забудови, надати варіанти виділу в натурі часток співвласників в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0728 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , з урахуванням того, що їх частки в спільній сумісній власності на земельну ділянку повинні бути рівними, з можливістю максимальної ізоляції сторін, на надається можливим; - експертом запропоновано шість варіантів виділу сторонам їх часток земельної ділянки в натурі з незначним відступом від ідеальних часток. В п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» №7 від 04.10.1991 року, також зазначено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Враховуючи те, що згідно з висновками експерта, розділити спірне домоволодіння з виділом кожному із співвласників ізольованої квартири можливе, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в частині припинення права спільної часткової власності сторін на спірне домоволодіння з виділом кожному із співласників належної їм частки. Право спільної сумісної власності на земельну ділянку регулюється положеннями ст.89 ЗК України, де в ч.ч.3, 4, 5 зазначено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом; співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом; поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено договором. В підпункті «е» пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 квітня 2004 року також зазначено, що вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку слід виходити з того, що учаснику спільної сумісної власності право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки належить за умови попереднього визначення розміру рівних земельних часток, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Згідно з висновком будівельно-технічної експертизи, експертами запропоновано шість варіантів поділу спірної земельної ділянки. Сторонами узгоджений один з варіантів поділу. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в частині поділу земельної ділянки у повному обсязі. У відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Як вбачається з квитанції №81 від 13.03.2018 року позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1866 грн.10 коп., а квитанцією №2 від 29 вересня 2018 року позивач оплатила вартість проведеної по справі експертизи у розмірі 6435 грн. Оскільки позов було задоволено у повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останньою судові витрати у розмірі 8301 грн.10 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved