Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання батьківства, посилаючись на те, що в 2011 році вона та відповідач познайомилися на роботі, де працювали разом. Згодом вони почали зустрічатися. З серпня 2011 по березень 2012 року позивач та відповідач мали близькі стосунки. В березні 2012 року позивачка завагітніла та повідомила цю новину відповідачу. Від цих стосунків у них народився син -[PERSON], [INFO]. На момент народження дитини сторони проживали окремо, дитина була зареєстрована в органах РАЦС на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Спільну заяву про походження від нього сина [PERSON] підписати не погодився. Дитина зареєстрована по-батькові відповідача «Олександрович», що додатково підтверджує факт наявності кровної спорідненості. Після народження дитини відповідач лише один раз провідав сина в серпні 2013 року. На даний час відповідач не спілкується зі своїм сином, участі у вихованні не приймає, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, що стало причиною подачі даного позову. Позивачка просить суд визнати [PERSON], [INFO], громадянина України, батьком дитини [PERSON], [INFO]. Виключити відомості з актового запису про народження дитини [PERSON], [INFO], відомості про [PERSON], як батька дитини. Внести відомості до актового запису про народження [PERSON], [INFO], зазначивши батьком дитини [PERSON], [INFO], громадянина України. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності представника позивачки та представника третьої особи, які надіслали до суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. Представник позивачки позов підтримує та просить його задовольнити. Представник третьої особи повністю покладається на рішення суду. Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 280 ЦПК України у відсутності відповідача, який не з'явився в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про час слухання справи в суді був повідомлений належним чином. Представник позивачки не заперечує проти винесення заочного рішення. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області вбачається, що [PERSON] народився [INFO], актовий запис № 1309, де зазначено матір'ю дитини - [PERSON], а батьком дитини - [PERSON]. (а.с. 6). З висновку експерта № 361 КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР слідує, що вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв'язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,99999%. (а.с.56-58). Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Судом встановлено, що державна реєстрація народження [PERSON], [INFO], здійснена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України. Висновок експерта №361 засвідчує походження дитини - [PERSON], [INFO] від відповідача [PERSON]. Відповідно до роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213,215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved