Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

У квітні 2015 року до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позовній заяві позивач зазначав що з відповідачем 12.06.2008 укладено договір № PLRPGF0000000004, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 74666,24 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20.04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.06.2014. Відповідач своїх зобовязань за кредитним договором належним чином не виконував, що призвело до збитків. Просив стягнути заборгованість по кредитному договору № PLRPGF0000000004 від 12.06.2008 станом на 26.12.2014 в розмірі 28236,59 грн. Крім того, позивач просив суд звернути стягнення на квартиру за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на підставі договору № PLRPGF0000000004 від 12.06.2008, з можливістю здійснення позивачем всіх передбачених нормативно правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, а також виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі, яка є вказаним вище предметом іпотеки В процесі розгляду позову, 17.06.2015 представником позивача до суду було подано уточнення до позовної заяви, відповідно до якого просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 28601,19 грн. за кредитним договором № PLRPGF0000000004 від 12.06.2008, а також стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні представник позивача надав уточнення до позовної заяви станом на 08.07.2015, в якому просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 28853,27 грн. за кредитним договором № PLRPGF0000000004 від 12.06.2008, з них: 14\~777,26 грн. заборгованість по кредиту, 3075,70 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 639,94 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 8748,31 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 250 грн. штраф (фіксована складова), 1362,06 грн. штраф (процентна складова), а також стягнути з відповідача судові витрати. Вимоги викладені у тексті уточненої позовної заяви підтримав з підстав викладених у ній та просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти вимог позивача, просила суд відмовити. Відповідачем до суду було подано заяви про зменшення неустойки та розстрочку виконання рішення суду. У судовому засіданні позивач частково визнав позовні вимоги, з боргом за кредитом погодився, але просив суд зменшити розмір неустойки та задовольнити розстрочку виконання рішення суду, зважаючи на тяжке захворювання, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, а також відсутність доходу у звязку із припиненням підприємницької діяльності. Суд, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши\~\~дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 12.06.2008 укладено договір № PLRPGF0000000004, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 74666,24 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20.04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.06.2014. Відповідач своїх зобовязань за кредитним договором належним чином не виконував, що призвело до виникнення заборгованості, щомісячні платежі не здійснював, чим порушив права позивача, що спричинило подання позовної заяви та нарахування штрафів. Згідно з наданим суду розрахунком, станом на 08.07.2015 відповідач має сплатити ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 28853,27 грн., з них: 14\~777,26 грн. заборгованість по кредиту, 3075,70 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 639,94 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 8748,31 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 250 грн. штраф (фіксована складова), 1362,06 грн. штраф (процентна складова) . Відповідно до ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідачем, не було спростовано належними та допустимими доказами, суму заборгованості за кредитним договором, а тому, суд вважає до необхідне позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 28853,27 грн., та витрати зі сплати судового збору 243,60 грн. Крім того, вирішуючи питання розстрочки виконання рішення суду, суд приходить до наступного. \~ Відповідно до ч.1\~ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. \~ Згідно зі\~ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. \~\~ За змістом наведеної норми закону розстрочка виконання судового рішення допускається лише у виняткових випадках, за наявності особливого характеру обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). \~\~\~\~ Такі ж роз'яснення містяться в пункті 10 Постанови Верховного Суду України №14 від 26 грудня 2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження". \~\~ Обставини, на які посилається\~відповідач, як на підставу надання розстрочки (складне матеріальне становище його сімї, наявність на утриманні малолітньої дитини, тяжке захворювання), не свідчать про наявність\~виключних підстав, що є\~необхідною умовою для розстрочки виконання рішення суду. \~\~ З огляду на вищевикладене, суд вважає, що наведені заявником обставини не відзначаються яким-небудь особливим характером, який вказував би на їх винятковість, а отже не можуть вважатися в розумінні положень\~ст. 373 ЦПК України належними та достатніми підставами для розстрочки виконання вищевказаного рішення суду. Крім того, відповідач не позбавлений можливості звертатися до Публічного акціонерного товариства\~комерційний банк «Приватбанк»\~з приводу реструктуризації боргу з урахуванням його матеріального стану. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що в задоволенні заяви щодо розстрочки виконання рішення слід відмовити. Також, суд, вирішуючи питання щодо зменшення неустойки приходить до наступного. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З огляду на надані відповідачем докази, суд вважає, що в задоволенні заяви про зменшення неустойки слід відмовити за недоведеність та безпідставністю, ураховуючи, що сума неустойки є значно меншою ніж основна сума заборгованості за кредитом.

Outcome: approved