Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

У грудні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про скасування усиновлення дитини. На обґрунтування позову позивач вказала, що з 12.05.2015 р. перебувала у шлюбі із [PERSON] , який усиновив її доньку [PERSON] на підставі його заяви про визнання батьківства. Зазначає, що з січня 2017 року шлюбні відносини з відповідачем припинені, проживають окремо, вихованням дитини відповідач не займається, матеріальної допомоги на її утримання не надає, дитина налякана його поведінкою та боїться з ним спілкуватися. Посилаючись на те, що усиновлення відповідачем її дитини суперечить інтересам доньки та в подальшому не має сенсу та є неможливим, просить постановити рішення про скасування усиновлення [PERSON] її доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 14.01.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, судові повістки, направлені на його адресу, повернені відділенням поштового зв`язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти скасування усиновлення дитини. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 12.05.2015 року було укладено та зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). 30.05.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області було повторно видано свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , в якому в графі батько вказано « [PERSON] ». Згідно довідки ОСББ «Польський Бульвар 18» від 15.08.2018 року, позивач [PERSON] разом з донькою [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки ОСББ «Гоголівська 15», відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.238 СК України, усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. Згідно ст.240 СК України, право на звернення до суду з позовом про скасування усиновлення чи визнання його недійсним мають батьки, усиновлювач, опікун, піклувальник, орган опіки та піклування, прокурор, а також усиновлена дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч.1, 2 ст. 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей, яка ратифікована Законом № 3017-VI від 15.02.2011 р. із застереженням та заявою, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом. Так, судом встановлено, що на час усиновлення дитини, позивач та відповідач проживали однією сім`єю, мали почуття любові і поваги один до одного, користувалися правами і виконували взаємні обов`язки, зумовлені спільним проживанням однією сім`єю. Згодом стосунки позивача та відповідача погіршилися, триває процес по розірванню шлюбу, проживають окремо. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що об`єктивно ускладнює можливість забезпечення умов для виховання та розвитку відповідачем усиновленої дитини в умовах сім`ї. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р., визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 239 СК України, у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов`язки, що виникли у зв`язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами. У разі скасування усиновлення відновлюються права та обов`язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням. Відповідно до ч.5 ст. 239 СК України, у разі скасування усиновлення, дитина має право на збереження прізвища, імені та по батькові, які вона одержала у зв`язку з усиновленням. За бажанням дитини їй присвоюється прізвище, ім`я, по батькові, які вона мала до усиновлення. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися між відповідачем та усиновленою дочкою, інтереси усиновленої дитини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved