Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Позивач, як орган опіки та піклування звернувся до суду в інтересах малолітньої дитини [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачі є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Проте, батько [PERSON] із самого народження дитини з родиною не проживає, не приймає участі у вихованні, не цікавиться фізичним та розумовим розвитком, життям та здоров`ям сина, фінансово не утримує, ухиляється від виконання батьківських обов`язків. [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний та розумовий розвиток свого малолітнього сина, не виявляє інтересу до його зовнішнього світу та до нього самого в цілому, що в сукупності свідчить про свідоме нехтування батьками своїми обов`язками, тому позивачем як органом опіки та піклування і подано позов про позбавлення відповідачів батьківських прав. Начальник служби у справах дітей Прилуцької міської ради Кулій Л.Г. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, оскільки батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності. Дитину негайно було відібрано у батьків, оскільки перебування її з матір`ю загрожувало життю та здоров`ю хлопчика. [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, оскільки доглядає за дитиною і в хлопчика є всі необхідні речі. Материнські обов`язки виконує в повному обсязі. [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про розгляд справи шляхом виклику на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі Інтернет pr.cn.court.gov.ua. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Прилуцьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області 30 січня 2018 року (а.с.8). Згідно повідомлення Прилуцького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 11.10.2019 за №01-05/671 вбачається, що сім`я [PERSON] перебуває під соціальним супроводом центру з 19.04.2018, як така, що потребує соціальної підтримки у вихованні дитини. З 28.01.2019 по 25.07.2019 малолітній [PERSON] знаходився на повному державному утриманні в КЗ МСЗ «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія»». В липні поточного року хлопчика було повернуто матері. Проте, з вересня ситуація в родині погіршилася: мати не працевлаштована, зловживає алкогольними напоями, дитина не відвідує дитячий дошкільний заклад, спеціалістами центру неодноразово було зафіксовано складний мікроклімат в родині. Профілактично-роз`яснювальні заходи не допомогли у вирішенні проблеми. З вересня 2019 року дитина влаштована до ДНЗ КТ№11 (а.с.9-10, 21). Відповідно до рішення виконавчого комітету Прилуцької міської ради від 08.10.2019 за №370 вирішено негайно відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] (а.с.11). З матір`ю хлопчика [PERSON] спеціалістами служби у справах дітей постійно проводились профілактичні бесіди щодо належного виконання батьківських обов`язків. Питання про стан виконання батьківських обов`язків [PERSON] неодноразово розглядалось на засіданнях постійної комісії з питань захисту прав дітей. Проте, позитивних наслідків це не дало. 7 жовтня 2019 року відповідно до Акта проведення оцінки рівня безпеки дитини, малолітнього [PERSON] вилучено з сім`ї та влаштовано до КНП «Прилуцька міська дитяча лікарня» (а с. 12-17). За інформацією Прилуцької дитячої лікарні від 08.10.2019 за №498 вбачається, що хлопчик був доставлений до закладу украй занедбаному стані: хворий, брудний, голодний, зляканий. Стан здоров`я середньої тяжкості з запальними явищами носоглотки (а.с.18). Згідно відомостей Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області зазначено, що [PERSON] , неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП за ухиляння від належного виконання, передбачених законодавством, обов`язків по догляду та вихованню дитини (а.с.19). [PERSON] перебуває на профілактичному обліку Прилуцького наркологічного відділення психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю (а.с.20). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Прилуцької міської ради від 17.10.2019 за №02-16/4154 вбачається, що відповідачі не опікуються дитиною, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не забезпечують харчування та медичного догляду за дитиною, причому роблять це свідомо, без поважних причин. Орган опіки та піклування Прилуцької міської ради вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав стосовно малолітнього [PERSON] , [INFO] .Дане рішення буде відповідати інтересам дитини (а.с.5-6). Відповідно довідки-характеристики комітету самоорганізації населення №5 Плискунівського мікрорайону від 06.11.2019 за №464/5-09-2169 вбачається, що [PERSON] за місцем проживання зарекомендувала себе з негативного боку, зловживає алкоголем, знаходиться на обліку в наркодиспансері. Згідно постанови Прилуцького міськрайонного суду від 15.11.2019 (провадження №3/742/964/19) [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с.39). Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ч.1 ст.152 СК України). При цьому, відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема, згідно ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст.165 СК України). При цьому, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною (ст.166 СК України). Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 Сімейного Кодексу України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Орган опіки та піклування Прилуцької міської ради у своєму висновку вважає за доцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З метою максимального забезпечення інтересів дитини, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає, що оскільки позов задоволено, судові витрати по справі необхідно покласти на відповідачів, стягнувши на користь держави 1921,00 грн. судового збору.

Outcome: approved