Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 2003 року проживала однією сім»єю з відповідачем. [INFO] року народився син [PERSON]. 19 травня 2006 року було зареєстровано шлюб з відповідачем. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2012 року шлюб між ними був розірваний, дитина залишилася проживати з нею. Після розірвання шлюбу відповідач перестав цікавитись життям сина, жодного разу не зустрічався з ним, не надавав ніякої матеріальної допомоги. У зв'язку з цим вона звернулась до суду з заявою про стягнення аліментів з відповідача. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2016 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини. Станом на 31 травня 2017 року заборгованість відповідача по аліментах за період з 27 квітня 2016 року по 31 травня 2017 року становить 25283 грн. 84 коп. На даний час відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, зокрема не надає матеріальної допомоги на її утримання, не піклується про стан її здоров'я, фізичний, моральний і духовний розвиток, не цікавиться її життям та не спілкується з нею. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить суд ухвалити рішення, яким позбавити відповідача батьківських прав стосовно малолітньої дитини [PERSON] Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином. Про причину неявки суд до відома не поставив. У зв'язку з тим, що відповідач проживає на території АРК, судова повістка на його адресу не надсилалась, однак відповідно до ч. 2 ст. 129 ЦПК України було здійснено оголошення про його виклик на судове засідання. Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім»ї Бориспільської міської ради Київської області в судове засідання не з»явилась, однак надіслала заяву, в якій позовні вимоги позивачки підтримує, просить розглядати справу в її відсутність, а також надіслала до суду висновок, яким вважає за доцільне позбавлення відповідача батьківських прав щодо дитини. Заслухавши пояснення позивачки, представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. В частині 1 статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Судом встановлено, що з 2003 року проживала однією сім»єю з відповідачем. [INFO] року народився син [PERSON]. (а.с.15). 19 травня 2006 року було зареєстровано шлюб з відповідачем. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2012 року шлюб між ними був розірваний, дитина залишилася проживати з нею. (а.с.16). Після розірвання шлюбу відповідач перестав цікавитись життям сина, жодного разу не зустрічався з ним, не надавав ніякої матеріальної допомоги. У зв'язку з цим вона звернулась до суду з заявою про стягнення аліментів з відповідача. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2016 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини.(а.с.17-18). Станом на 31 травня 2017 року заборгованість відповідача по аліментах за період з 27 квітня 2016 року по 31 травня 2017 року становить 25283 грн. 84 коп. (а.с.26-27). Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позивачка в судовому засіданні пояснила, що після розірвання шлюбу відповідач перестав цікавитись життям сина, жодного разу не зустрічався з ним, з тих пір ніякої участі в вихованні та утриманні дитини не приймав, не цікавився його навчанням, здоров»ям, успіхами. Крім того, не надає жодної матеріальної допомоги на його утримання. Відповідач не з'явившись в судове засідання даних обставин не спростував. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Бориспільської міської ради Київської області, погодженого Рішенням Виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області за №789 від 28.12.2017 року, вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини. Відповідно до характеристики, наданої Бориспільською ЗОШ І-ІІІ ступенів №6, де син позивача навчається, батько вихованням сина не займався, школу не відвідував, не цікавився його навчальними досягненнями.(а.с.28). Відповідно до характеристики, наданої з Будинку дитячої та юнацької творчості «Дивоцвіт» Бориспільської міської ради Київської області, де син позивача навчається в гуртку з вивченням англійської мови, батько жодного разу не відвідав заклад, не цікавився успіхами сина та не проявляв батьківського піклування. (а.с.29). Відповідно до характеристики, наданої з секції хортингу військово-патріотичного клубу «Ратоборець» міста Борисполя, де [PERSON] займався з вересня 2012 року по грудень 2016 року, батько жодного разу не відвідував заклад, не цікавився успіхами сина та не проявляв батьківського піклування.(а.с.30). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Виходячи з викладеного вище, самоусунення відповідача від виконання своїх батьківських обов»язків щодо дитини, тривалості часу, протягом якого він ухиляється від виконання батьківських обов»язків, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивачки. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Виходячи з цього та в зв'язку з задоволенням вимог позивачки, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на її користь 640 гр. судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

Outcome: approved