Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з цим позовом і вказала, що 27 жовтня 2017 року вона уклала з відповідачкою договір № BZ-009 про передачу їй у власність ПВХ конструкцій, встановлення пластикових вікон: 1,2 м, білого кольору, заповнення 4-10-4-10-4, профіль ROTTA. Згідно умов договору, сума виробів становить 4012 грн., завдаток становить 2800 грн., а борг «до передачі у власність» - 1212 грн. Позивачка вказує, що на виконання умов договору вона сплатила 2800 гривень завдатку, проте до її оселі ніхто не приїхав та вікна не вставив. Зателефонувавши до відповідачки, їй було повідомлено, що у найближчий час вікна будуть установлені та вона повинна доплатити ще 1212 гривень, після чого позивачка внесла вказану суму. Проте на даний час відповідачкою порушено умови договору та не передано у власність позивачці вікна щодо замовлення. Тому позивачка звернулась до суду з проханням розірвати договір № BZ-009 від 27 жовтня 2017 року та стягнути з відповідачки 4012 гривень та 2800 гривень у зв`язку з невиконанням умов договору. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату розгляду справи сповіщена. У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з`явились. Перевіривши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивачки мають бути задоволеними, бо у судовому засіданні встановлено, що 27 жовтня 2017 року між позивачкою та ФОП [PERSON] укладено договір № BZ-009 про позивачці їй у власність ПВХ конструкцій, встановлення пластикових вікон: 1,2 м, білого кольору, заповнення 4-10-4-10-4, профіль ROTTA. Згідно умов договору, сума виробів становить 4012 грн., завдаток становить 2800 грн., а борг «до передачі у власність» - 1212 грн. На виконання умов договору позивачкою згідно банківських квитанцій було внесено завдаток у сумі 2800 гривень, а згодом 1212 грн. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. За нормою статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як пояснила позивачка, відповідач не виконав умови укладеного між ними договору та внесених коштів не повернуто. Згідно із ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Згідно до положень ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди, з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як Істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3,5,6 ст. 203 ЦК України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Стаття 571 ЦК України передбачає правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком: 1)Якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора; Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. 2)Сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. Оскільки виконавець, згідно умов договору, умови якого було порушено саме з його вини повинен повернути сплачений позивачкою завдаток у сумі 2800 гривень та додатково таку ж суму. Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги законні, обґрунтовані тому підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом розірвання договору № BZ-009 та стягнення з відповідача на користь позивачки внесених коштів за виконання умов договору.

Outcome: approved