Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

Представник заявника [PERSON] звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 881577, який видано 11 липня 2005 року на ім`я [PERSON] , в дійсності належить [PERSON] . Мотивуючи свої вимоги, заявник вказує, що на підставі рішення Червоночабанської сільської ради від 29 липня 2005 року № 159 заявнику видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1451 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Однак, у вказаному правостановлюючому документі допущено описку в частині визначення ім`я заявника, та замість вірного « [PERSON] » визначено не вірно « [PERSON] ». Вказана помилка перешкоджає заявнику належним чином розпорядитися своєю власністю. Виправити дану помилку не має можливості, тому єдиним способом захисту прав заявника є встановлення факту належності їй правовстановлюючих документів. Ухвалою судді від 30.07.2021 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати справу за правилами окремого провадження. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Представник заявника адвокат Кушнеренко Ігор Вікторович в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи Мирненської селищної ради Каланчацького району Херсонської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання вимог та розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що на підставі рішення Червоночабанської сільської ради від 29 липня 2005 року № 159 заявнику видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1451 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Однак, у вказаному правостановлюючому документі допущено описку в частині визначення ім`я заявника, та замість вірного « [PERSON] » визначено не вірно « [PERSON] ». Вказана помилка перешкоджає заявнику належним чином розпорядитися своєю власністю. В позасудовому порядку виправити вказану помилку неможливо, оскільки згідно Закону України "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень" з 01 січня 2013 року на території України державні акти на земельні ділянки не видаються, державну реєстрацію прав на земельні ділянки здійснює орган державної реєстрації прав. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 09 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було передбачено, що у разі виявлення у виданому державному акті орфографічних або технічних помилок такий землевласник (землекористувач) звертається до відповідного територіального органу Держкомзему із заявою (клопотанням) про видачу нового державного акта. З 01 січня 2013 року замість державного акту власник земельної ділянки отримує свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яке видається органами державної реєстрації прав на нерухоме майно, в тому числі й на права, які виникли до 01 січня 2013 року, оскільки повноваження Держкомзему в частині державної реєстрації прав на земельні ділянки припинені. Відтак, виправлення орфографічних або технічних помилок у виданому державному акті можливо лише шляхом звернення землевласника (землекористувача) за захистом своїх прав та інтересів до суду. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів,що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту належності Державного акту на право приватної власності на землю. Факт того, що Державний акт на право власності на землю серії ЯБ № 881577 від 11 липня 2005 року належить заявнику [PERSON] підтверджуєьться тією обставиною, що прізвище та по-батькові заявника, що визначені в її паспорті, співпадають з прізвищем та по-батькові заявника визначеному в Державному акті. Крім того, зазначений правовстановлюючий документ видано саме їй. За таких обставин, враховуючи, що встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів необхідне для здійснення заявником заходів для оформлення майнових прав, беручі до уваги відсутність можливості в інший спосіб довести такий факт, суд вважає за можливе задовольнити заяву. Відповідно до ч. 7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved