Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] в інтересах останньої звернувся до суду з зазначеним позовом, зазначивши на його обґрунтування, що 29 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернулася з заявою до відповідача [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ з проханням зняти арешт з належного їй майна, на що отримала відповідь, за якою згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, постановою Державної виконавчої служби Ленінського району №812/41 від 10 лютого 2003 року накладено арешт на нерухоме майно, яке належить [PERSON], при цьому, на примусовому виконанні у [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ станом на 29 жовтня 2015 року відсутні будь-які виконавчі документи, боржником за якими є [PERSON]. Представник позивача також зазначив, що [PERSON] померла 28 грудня 2014 року. Крім того, зазначив, що в Єдиному реєстрі заборони відчуження обєктів нерухомого майна вчинено запис - реєстраційний номер обтяження 8017527 від 03 жовтня 2008 року про арешт нерухомого майна на підставі ухвали Ленінського районного суду м.Кіровограда, А-308 від 24 жовтня 2001 року, обєкт обтяження квартира [ADDRESS], особа, права якої обтяжуються [PERSON]. Окрім того, в Єдиному реєстрі заборони відчуження обєктів нерухомого майна здійснено запис - реєстраційний номер обтяження 8032432 від 07 жовтня 2008 року про арешт нерухомого майна на підставі постанови державної виконавчої служби Ленінського району №812/41 від 10.02.2003 року, обєкт обтяження квартира [ADDRESS], особа, права якої обтяжуються зазначена [PERSON]. Представник позивача також зазначив, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21 жовтня 2015 року власником квартири [ADDRESS], яка є обєктом обтяження, є позивач [PERSON], при цьому, накладення арешту на майно позивача порушує права останньої на здійснення повноважень власника щодо розпорядження належним їй майном. З огляду на викладене вище, та з посиланням на Закон України «Про виконавче провадження», ст.ст.317, 319, 391 ЦК України представник позивача в інтересах позивача [PERSON] просив зняти арешт та заборону відчуження з майна, а саме: квартири [ADDRESS], яке належить [PERSON], який (арешт), накладений на підставі ухвали Ленінського районного суду м.Кіровограда, А-308 від 24 жовтня 2001 року, а також на підставі постанови державної виконавчої служби Ленінського району, №812/41 від 10 лютого 2003 року, особа, права якої обтяжуються, [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не зявилися, повідомлені про час та місце судового розгляду справи, до суду представником позивача [PERSON] [PERSON], який представляє інтереси позивача та діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 13 жовтня 2015 року, №338, подано заяву за вх..№32580 від 18 грудня 2015 року про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги про зняття арешту з майна підтримано. Представник відповідача [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, до суду надано письмові пояснення за вх..№32476 від 17 грудня 2015 року, в яких, серед іншого, представник просив розглянути справу за відсутності представника відповідача, а так само не заперечував щодо заявлених позивачем позовних вимог. В письмових поясненнях представник відповідача зазначив, що в ході перевірки відомостей з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено, що відкритих виконавчих проваджень про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на виконанні у Відділі не перебувають. Надати більш детальну інформацію щодо підстав винесення постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, накладені [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ на підставі постанов №812/41 від 10 лютого 2003 року не можливо, так як відповідно до Розділу 9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 року №2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих до архіву та відповідно до номенклатури справ відділу журнали реєстрації виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю, становить три роки та один рік по виконавчим документам про стягнення адміністративних штрафів. Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21 жовтня 2015 року, виданого реєстраційною службою Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області, належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS], загальною площею 52, 4 кв.м. житловою площею 30 кв.м. Згідно з інформацією з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 28 жовтня 2015 року, в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна є наявною інформація про арешт нерухомого майна: тип обтяження: арешт (архівний запис) 1. Реєстраційний номер обтяження 8017527, зареєстровано: 03 жовтня 2008 року 11:32:27 за №8017527 реєстратором: Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області, підстава обтяження: ухвала, А-308, 24 жовтня 2001, [PERSON] райсуд м.Кіровоград, вх.949, обєкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS], власник: [PERSON]; 2. Реєстраційний номер обтяження 8032432, зареєстровано: 07 жовтня 2008 року 11:21:38 за №8032432 реєстратором: Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області, підстава обтяження: постанова, 812/41, 10 лютого 2003 року, Державна виконавча служба Ленінського району, вх.186, обєкт обтяження: квартира, адреса: Кіровоградська обл.., [ADDRESS], власник: [PERSON]. Судом також встановлено, що [PERSON] померла 28 грудня 2014 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ОЛ №197490, актовий запис за №3430. Крім того, з інформації [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ від 29.10.2015 року вбачається, що заявник [PERSON] зверталася з заявою до Відділу про зняття арешту з належного їй майна, та повідомлено, що згідно з Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно постановою державної виконавчої служби Ленінського району №812/41 від 10 лютого 2003 року накладено арешт на нерухоме майно, яке належить [PERSON] надати більш детальну інформацію щодо накладення даного арешту не має можливості, оскільки вищезазначене виконавче провадження знищено у звязку з закінченням терміну зберігання відповідно до вимог наказу Міністерства юстиції України №2274/5 від 25 грудня 2008 року «Про затвердження порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби». На примусовому виконанні в [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ станом на 29.10.2015 року відсутні будь-які виконавчі документи, боржником за якими є [PERSON] Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, в тому числі і до повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 47 цього Закону. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо в результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника). Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі) арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. Відповідно до ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі ст.92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, - арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З огляду на викладене вище, суд вважає позовні вимоги позивача про зняття арешту з нерухомого майна доведеними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп., понесені позивачем [PERSON] по справі, залишити по фактично понесеним останньою. Відповідно до ст.ст.15, 16, 319, 321 ЦК України, Закону України "Про виконавче провадження",

Outcome: approved