Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору на загальну суму 11325 грн. 22 коп. та судових витрат в розмірі 1378 грн. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 05 серпня 2010 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном кредиту, що відповідає строку дії платіжної картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між нею та банком відповідний договір, що підтверджується її підписом у заяві. Відповідно до умов договору кредиту кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і відповідачка дала право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Банк виконав свій обов"язок по наданню коштів, однак відповідачка порушила умови договору, внаслідок чого станом на 30 листопада 2015 року допустила заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 11325,22 грн., яка складається із 2053,68 грн. заборгованості за кредитом, 6306,05 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 1950 грн. заборгованості за пенею, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 515,49 грн. штрафу (процентна складова). Тому просить стягнути з відповідачки вищезазначену суму боргу та судові витрати. В позовній заяві представник позивача клопоче про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи з ухваленням заочного рішення. Відповідачка [PERSON] двічі своєчасно повідомлена про день і час розгляду справи, про що свідчать відповідні розписки, однак в судове засідання не з"явилася і не повідомила про причини неявки. Тому суд вважає можливим за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 05 серпня 2010 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном кредиту, що відповідає строку дії платіжної картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між нею та банком відповідний договір, що підтверджується її підписом у заяві. Згідно умов договору кредиту кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і відповідачка дала право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Відповідно до умов кредитного договору банк надав обумовлену суму грошей, однак відповідачка не виконує умови договору, внаслідок чого утворилася заборгованість. Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 30 листопада 2015 року [PERSON] допустила заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 11325,22 грн., яка складається із 2053,68 грн. заборгованості за кредитом, 6306,05 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 1950 грн. заборгованості за пенею, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 515,49 грн. штрафу (процентна складова). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що відповідачка не виконала у визначені строки зобов'язання по поверненню грошових коштів ПАТ КБ «Приватбанк», яке відповідно до умов договору кредиту вправі вимагати стягнення неповернутої позики, відповідних процентів, штрафних санкцій. Також згідно ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки, на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1378 грн.

Outcome: approved