overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим, що з 22 січня 2000 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO], батьком якого є відповідач. Подружні стосунки припинені, сторони мешкають окремо, сім'я розпалася повністю. Дитина знаходиться на її утриманні. Просить суд шлюб розірвати, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1286 грн. щомісячно, до її повноліття. Позивачка [PERSON] в письмовій заяві позов підтримала повністю, просить суд слухати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в письмовій заяві позов визнав повністю, просить суд слухати справу у його відсутність. На підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи зі слідуючого: Судом встановлено, що з 22 січня 2000 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Подружні стосунки припинені, сторони проживають окремо. Сім"я розпалася повністю і зберегти її неможливо. Термін на примирення позитивного результату не дасть. Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім"ї неможливе, термін на примирення позитивного результату не дасть, а тому шлюб необхідно розірвати і стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1286 грн. щомісячно, до її повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 551 грн. 20 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду і свої позовні вимоги мотивує тим, що з 19.06.2010 року по 21.08.2012 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. В зв'язку з тим, що на даний час відповідач коштів на утримання неповнолітньої дитини не надає, а тому вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно. Позивачка [PERSON] в письмовій заяві позовні вимоги підтримала повністю, просить суд слухати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 400 грн., просить суд врахувати, що він ніде не працює, є інвалідом, отримує мінімальну пенсію, мешкає з батьками пенсіонерами, має незадовільний стан здоров"я, потребує лікування. Суд, вислухавши відповідача, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи зі слідуючого: В судовому засіданні встановлено, що сторони з 19.06.2010 року по 21.08.2012 року перебували у шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Неповнолітня дитина мешкає і знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач добровільно коштів на утримання неповнолітньої дитини не надає. Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є працездатним, у змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Судом при встановленні розміру стягуваних аліментів враховано майновий стан сторін у справі, наявність у відповідача інших утриманців, яких відповідач зобов'язаний утримувати відповідно до Сімейного кодексу України, розмір їх доходів, судом враховано стан здоров"я відповідача, наявність у нього інвалідності 3-ї групи. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 450 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду і уточнивши свої вимоги мотивує тим, що з 1995 року по 2013 рік перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO], батьком яких є відповідач. На даний час донька [PERSON] навчається на денному відділенні 1 курсу Сумського державного університету. В зв"язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, оскільки вона має невеликі доходи, а тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання в розмірі 450 грн., щомісячно на період її навчання, але не більше ніж до 23 років, тобто по [INFO]. Позивачка [PERSON] в письмовій заяві позов підтримала і просить суд слухати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в письмовій заяві наданій суду позов визнав повністю, просить суд слухати справу у його відсутність. 3-я особа: [PERSON] в письмовій заяві позов підтримала і просить суд слухати справу у її відсутність. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи зі слідуючого: В судовому засіданні встановлено, що позивачка з 1995 року по 2013 рік перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO], батьком яких є відповідач, що підтверджується копіями свідоцтва про народження дітей. На даний час донька [PERSON] навчається на денному відділенні 1 курсу Сумського державного університету. Термін навчання з 01.09.2013 року по [INFO]. Відповідач є працездатним, у змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Судом при встановленні розміру стягуваних аліментів враховано майновий стан сторін у справі, наявність у відповідача інших утриманців, яких відповідач зобов"язаний утримувати відповідно до Сімейного кодексу України. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 450 грн., щомісячно, на період навчання [PERSON], але не більш ніж до 23 років, тобто до [INFO]. Згідно ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 06.08.1988 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у Добрівлянівській сільській раді Дрогобицького району Львівської області, про що зроблений актовий запис за № 5. В шлюбі в них народилися діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які досягли повноліття. Сімейне життя між ними не склалося, як подружжя вони не проживають 14 років, не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак від неї надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримує та просить справу слухати за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Після розірвання шлюбу бажає залишитися на прізвищі -[PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи через видання газети "Львівська пошта" від 18.07.2015 року № 78(1689). Суд ухвалив на підставі ст. 224 ЦПК України постановити рішення при заочному розгляді справи. Сторони в судове засідання не з'явилися, тому у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторонни 06.08.1988 року уклали шлюб, який був зареєстрований у Добрівлянівській сільській раді Дрогобицького району Львівської області, про що зроблений актовий запис за № 5, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке знаходиться в матеріалах справи. В шлюбі у сторін народилися діти - [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], що знаходиться в матеріалах справи, [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], що знаходиться в матеріалах справи, які досягли повноліття. Подружнє життя у сторін не склалося, як подружжя сторони не проживають 14 років, не ведуть спільного господарства, на примирення сторони не згідні. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 14.10.2014 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис за № 756. В шлюбі в них дітей не народилося. Сімейне життя між ними не склалося через різні характери, різні життєві цінності, інтереси та цілі у житті. Після реєстрації шлюбу позивачка з"ясувала, що відповідач зловживає спиртними напоями, ставиться до неї як до своєї власності. Відповідач побив позивачку, про що вона звернулася з заявою до Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області 05.12.2014 року. Як подружжя вони не проживають, не ведуть спільного господарства, почуття любові між ними немає. Шлюб існує лише формально. Позивачка в судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала повністю, просить шлюб розірвати та додала, що крім викладеного у заяві, відповідач заборонив їй після одруження займатись улюбленою справою - робити масажі. Спочатку він її ображав, потім бив. Відповідач в судове засідання не з'явився. З"явився представник відповідача [PERSON], який подав дві заяви відповідача. В одній із заяв відповідач виклав обставини позову, в іншій він просить справу розглядати у його відсутності та задовольнити позов. Заслухавши позивачку, представника позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони 14.10.2014 року уклали шлюб, який був зареєстрований у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис за № 756, що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], яке знаходиться в матеріалах справи. В шлюбі у сторін дітей не народилося. Подружнє життя не склалося, як подружжя сторони не проживають, не ведуть спільного господарства, на примирення сторони не згідні. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалася на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 07.09.2003 року виконавчим комітетом Клішковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, про що зроблено актовий запис за № 32. Вказує, що під час шлюбу в них з відповідачем народився син, [PERSON], [INFO]. Разом з тим, подружнє життя не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім'ю.Між ними постійно виникали сварки. Внаслідок чого, протягом тривалого часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. У зв'язку із тим, що їхній шлюб носить тільки формальний характер, просила його розірвати.Прізвище залишити їй " [PERSON]" . В судовому засідання позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просила розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав . Суд дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 07.09.2003 року виконавчим комітетом Клішковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, про що зроблено актовий запис за № 32, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.04.2015 року. Від вказаного шлюбу у сторін народився син [INFO] [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.05.2004 року батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. Спільне життя сторін склалось невдало через протилежні погляди на шлюб, сім'ю, а також постійні суперечки. На даний час їхній шлюб існує формально. Суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Як вбачається з ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід з відповідача стягнути судові витрати на користь позивача в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, та просить визнати квартиру [ADDRESS] спільним сумісним майном подружжя та просить визнати за позивачкою право власності на ? частину квартири [ADDRESS], загальна площа якої становить 67 кв.м., житлова 36,9 кв.м. Позивачка пояснила суду, що вона з [PERSON] є подружжям, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу 18.01.2003 року - актовий запис № 3 по Першому відділу реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси. 05.10.2009 року на ім'я відповідача виконавчим комітетом Одеської міської ради на підставі договору № 17/81 про інвестування будівництва шляхом купівлі-продажу цільових облігацій від 31.01.2006 року, також акту прийому-передачі квартири від 26.12.2008 року, видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS]. 15.10.2009 року КП "ОМБТІ та РОН" зроблено реєстрацію в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно [ADDRESS] на ім'я відповідача з зазначенням номеру витягу 24143141, реєстраційним номером 28549309, номером запису: 3519 в книзі 732 пр-104. Усі перелічені вище документи були виготовлені на ім'я відповідача [PERSON]. Разом з тим позивачка вважає, що набувала вказану квартиру [ADDRESS], оскільки знаходилась у зареєстрованому шлюбі. Домовленості або шлюбного договору у сторін стосовно спірного майна не було, тому позивачка просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач визнав позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Сторони знаходяться у шлюбі з 18 січня 2003 року, під час шлюбу придбали у власність квартиру [ADDRESS]. Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить жінці та чоловіку на праві спільної сумісної власності, тобто нам обом. На підставі ч. 1 ст. 70 СК України частки майна жінки та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві власності, незалежно від розірвання шлюбу. З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що позовні вимоги[PERSON] до [PERSON], про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, підлягають задоволенню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з позовом до Привільненської сільради, в якому вимагає визнати за собою в порядку набувальної давності право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, вона з червня 2008 року постійно проживала у будинку, відкрито володіла ним, відносилася до нього як до свого власного майна, особисто здійснювала комунальні платежі та робила ремонт. Оскільки позивачка більше 10-ти років відкрито володіє і користується будинком, відноситься до нього як до свого, вважає, що добросовісно набула право власності на зазначене майно. У судовому засіданні представник позивачки адвокат Кравченко В.А. підтримав позов та просить задовольнити заявлені вимоги. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, але надав заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. При цьому суд виходить з того, що: відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність); відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Згідно ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв`язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказує, що він є власником квартири №36 в будинку № 38-б по пр.. Шевченка, в м. Новий Розділ Львівської області. У вказаній квартирі також зареєстрований відповідач, однак такий фактично в ній не проживає з 2010 року, не оплачує комунальних послуг, не бере участі в утриманні майна та не приймає участі у спільному побуті, тому просив визнати його таким що втратив право на користування житловим приміщенням. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON]- А.Є. позов підтримала, дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви та просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча про день та час слухання справи був сповіщений своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Між сторонами виникли правовідносини щодо користування квартирою в м. Новий Розділ, по пр.. Шевченка 38-б/36, Львівської області . Із актів перевірки комісії КП "Розділжитлосервіс" від 03.04.2015року, 08.05.2015 року, 19.06.2015року та 13.11.2015 року вбачається, що [PERSON] за вищевказаною адресою не проживає. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України за особою у випадку її тимчасової відсутності зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Цей строк за заявою відсутнього, за наявності поважних причин може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі вищенаведеного позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] надала до суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей : сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] , мотивуючи тим, що діти проживають разом з нею та знаходяться на її повному утриманні. Шлюб між сторонами зареєстрований не був. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей у належному розмірі, хоч є працездатним, а тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1 /3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з»явилася, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з»явився, надав письмову заяву про визнання позову. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Обставини , на які посилається позивачка в позовній заяві, в судовому засіданні повністю підтверджуються матеріалами справи, визнаються стороною відповідача. Відповідно до ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Згідно з ч.2 цієї статті - до ухвалення судового рішення у зв»язку з відмовою позивача від позову або визнання позову відповідачем суд роз»ясніє сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. Згідно з ч.4 цієї статті -у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. При вирішенні спору, суд враховує норму ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Згідно ст.. 182 кодексу суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи. Згідно з ч.2 цієї статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З врахуванням вимог закону та наданих суду доказів, суд вважає що з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] підлягають до стягнення аліменти в розмірі 1 /3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 23.01.2015р. Також, до стягнення з відповідача на користь держави підлягає судовий збір - 243,60грн.

Outcome: approved