Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи: заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини з [PERSON] , яка померла [INFO] , в [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мама [PERSON] , внаслідок чого відкрилася спадщина. У червні 2021 року вона звернулася з усною заявою до нотаріальної контори про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, проте нотаріус відмовила їй у видачі даного свідоцтва через те, що вони були зареєстровані за різними адресами та протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини вона не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, а тому вважається такою, що спадщину не прийняла. Відповідно їй було рекомендовано звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Мама заявниці постійно з нею проживала за адресою [ADDRESS] , де вони вели спільний побут та господарство до дня її смерті. Представник заявниці адвокат Рубцова К.В. у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю, з підстав, викладних в заяві, просила заяву задоволити. Представник заінтересованої особи Шпитальний Р.Р. у судове засідання не з`явився, однак надіслав заяву, згідно якої вимоги заяви визнає повністю, не заперечував проти її задоволення. Та просить постановити рішення, яке б відповідало вимогам чинного законодавства. Заяви та клопотання заявника та заінтересованої особи, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 01.07.2021 відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами окремого провадження з викликом сторін. 06.07.2021 представник заявника подала письмове клопотання про виклик свідка (а.с. 15-17). 14.07.2021 представник заінтересованої особи подав заяву про визнання вимог заявниці (а.с. 18-20). Фактичні обставини, встановлені судом: Заявниця [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження № [NUMBER] від 24.06.1961 (а.с.8). 20.04.1985 заявниця уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу № [NUMBER] від 20.04.1985 року (а.с.9) . У заявниці [PERSON] є рідний брат [PERSON] , [INFO] , що встановлено з копії свідоцтва про його народження [NUMBER] від 30.07.1966 (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 30.03.2020 Калуським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), [INFO] померла мама заявниці - [PERSON] (а.с.7). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що його мама [PERSON] постійно протягом останніх 5 років проживала зі сестрою [PERSON] по [ADDRESS] . Вона займалася доглядом та лікуванням матері. Спору щодо спадкового майна матері між ним та сестрою немає. У зв`язку з тим, що заповіту померла [PERSON] не залишила, заявниця бажає успадкувати після її смерті майно та звернулася до нотаріуса, однак нотаріус усно повідомив їй, що вона не зможе оформити спадщину за законом та рекомендував звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем. Встановлення факту проживання однією сім`єю має для заявниці юридичне значення, оскільки вона зможе реалізувати своє право на прийняття та оформлення спадщини після смерті [PERSON] . Оцінка суду: суд, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, надані заявником на обґрунтування заяви, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, взявши до уваги відсутність заперечень зі сторони представника заінтересованої особи, вважає, що заява [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з такого. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Як вбачається з ч. 2 ст. 3 СК України, особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки - складають сім`ю. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В судовому засіданні встановлено, що померла [PERSON] заповіту не складала, тому після її смерті спадкування здійснюється за законом. Отже, встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем породжує для заявника юридичні наслідки, вона може оформити свої спадкові права. Крім того, встановлення даного факту не пов`язується з наступним вирішенням підвідомчого суду спору про право та чинним законодавством не передбачено порядок іншого (позасудового) його встановлення. У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р. роз`яснено, що, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи заявника про те, що вона постійно проживала за адресою [ADDRESS] спільно із своєю покійною мамою [PERSON] . Виходячи з цього, суд вважає за необхідне заяву задовольнити та встановити факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved