Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач через свого представника звернулася до суду і просить визнати за нею майнові права на об'єкт інвестування - 1-кімнатну кв. [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що 14.07.2005 р. між [PERSON] як членом КС «Кредитна спілка військовослужбовців України» та відповідачем - АТЗТ „ДВК" було укладено інвестиційний договір № 47-03/С-2 про інвестування у житлове будівництво, згідно п. 1.1., якого відповідач зобов'язується за рахунок залучених коштів збудувати і передати [PERSON] обумовлене житло - об'єкт інвестування, а [PERSON] при цьому зобов'язався прийняти його у свою власність на умовах цього договору. Свої зобов'язання по сплаті коштів за об'єкт будівництва [PERSON] виконав вчасно та в повному розмірі. Як вказує у позові позивач, 29.09.2005 р. між первісним інвестором - [PERSON] та позивачем [PERSON] - новим інвестором, за згодою відповідача - АТЗТ «ДВК» було укладено договір відступлення права вимоги щодо участі у пайовому будівництві № 47-03/С-2 від 14.07.2005 р. Згідно з п. 2.1 договору про відступлення права вимоги позивача, до підписання даного договору, відшкодовує первісному інвестору [PERSON] вартість внесків у розмірі 62000 грн. сплачених га рахунок відповідача згідно договору та додатково сплачує грошову суму у розмірі 106000 грн. При цьому кошти у сумі 62000 грн., які знаходяться на рахунку відповідача - АТЗТ «ДВК» та зараховані на ім'я первісного інвестора - [PERSON], будуть зараховані на ім'я нового інвестора. Також позивач перерахувала на користь відповідача 32760 грн. Проте відповідач - АТЗТ «ДВК» взяті на себе зобов'язання по укладеному договору не виконав, що призвело до грубого порушення прав позивача як добросовісного інвестора, який належним чином виконав свої зобов'язання по сплаті інвестицій. При цьому у позивача відсутні документи які б забезпечували її право на майно до завершення його будівництва. У судове засідання позивач та її представник не з'явились, представник надіслав до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. У відповідності до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд з'ясував, 14.07.2005 р. між [PERSON] як членом КС «Кредитна спілка військовослужбовців України» та відповідачем - АТЗТ „ДВК" було укладено інвестиційний договір № 47-03/С-2 про інвестування у житлове будівництво, згідно п. 1.1., якого відповідач зобов'язується за рахунок залучених коштів збудувати і передати [PERSON] обумовлене житло - об'єкт інвестування, а [PERSON] зобов'язався прийняти його у свою власність на умовах цього договору (а.с. 8-11). Згідно до п. 1.4 Договору [PERSON] фінансує 1-кімнатну кв. [ADDRESS], запланований початок будівництва - 3 квартал 2005 р., запланована дата введення будинку в експлуатацію - 1 квартал 2007 р., а згідно п. 1.4.2. Договору фінансування об'єкту інвестування здійснюється на умовах наступного графіку: 1 етап - фінансування 81,8 % планової загальної площі об'єкта вноситься з моменту початку фінансування за ціною 1550 грн. за 1 кв.м. до 30.09.2005 р., 2 етап - залишок фінансування вноситься після кінцевого уточнення БТІ загальної площі об'єкту по ціні, яка буде встановлена стороною-1 - відповідач по справі. Як з'ясував суд, свої зобов'язання по сплаті коштів за об'єкт будівництва первісний інвестор - [PERSON] виконав вчасно та в повному розмірі. При цьому, 29.09.2005 р. між первісним інвестором - [PERSON] та позивачем [PERSON] - новим інвестором, за згодою відповідача - АТЗТ «ДВК» було укладено договір відступлення права вимоги щодо участі у пайовому будівництві № 47-03/С-2 від 14.07.2005 р. Згідно із п. 2.1 договору про відступлення права вимоги позивача, до підписання даного договору, відшкодовує первісному інвестору [PERSON] вартість внесків у розмірі 62000 грн. сплачених га рахунок відповідача згідно договору та додатково сплачує грошову суму у розмірі 106000 грн. При цьому кошти у сумі 62000 грн., які знаходяться на рахунку відповідача - АТЗТ «ДВК» та зараховані на ім'я первісного інвестора - [PERSON], будуть зараховані на ім'я нового інвестора. Також позивач перерахувала на користь відповідача 32760 грн. (а.с. 13-16). Позивач у позовній заяві вказала, що відповідач - АТЗТ «ДВК» не виконав умови договору, зокрема із 2006 р. і по теперішній час, не завершив будівництво житлового багатоквартирного будинку по [ADDRESS], не ввів об'єкт інвестування в експлуатацію та не передав позивачеві необхідних документів для оформлення права власності на про інвестовану кв. [ADDRESS], чим прострочив виконання взятих на себе договірних зобов'язань та що призвело до грубого порушення прав позивача [PERSON] як добросовісного інвестора, який належним чином виконав свої зобов'язання по сплаті інвестицій. Усі усні та письмові звернення позивача до відповідача - АТЗТ «ДВК» стосовно з'ясування причин зупинення будівництва, порушення умов укладених договорів на пайову участь у будівництві та повернення сплачених грошових коштів, не дали позитивних результатів. Як з'ясував суд, по факту вчинення шахрайських дій СВ Оболонським РУ ГУ МВС України в м. Києві порушено кримінальну справу № 55-1749, за ч. 4 ст. 190 КК України. При цьому позивача [PERSON] визнано потерпілою стороною у кримінальній справі (а.с. 17). У відповідності до ч. 1 ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. У відповідності до ч. 2 ст. 190 ЦК України майнові права є не споживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Положеннями ст. 876 ЦК України передбачено, що власником об'єкта будівництва або результату будівельних робіт, є замовник, якщо інше не передбачено договором. Як вбачається із п. 1 ч. 1 ст. 331 ЦК України «право власності на нову річ, яка виготовлена/створена особою, набувається нею, якщо інше не передбачено договором або законом». Згідно до п. 5 ст. 7, ст. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій й об'єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, а також майнові права. Як з'ясовано судом, позивачем [PERSON] проінвестовано 1-кімнатну кв. [ADDRESS] у даному незавершеному будівництвом об'єкті, а тому вважає, що позовні вимоги щодо визнання майнового права позивача на об`єкт інвестування є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Визнання майнового права за позивачем не надає право йому здійснювати оформлення права власності на вказаний об'єкт нерухомості у органах державної реєстрації нерухомого майна, а є лише встановленим судом фактом сплати 90% від інвестиційної вартості об'єкта позивачем передбачених інвестиційною угодою коштів за 1-кімнатну кв. [ADDRESS] та набуття позивачем речових прав у вигляді майнових прав на вказаний об'єкт інвестування. Тому на підставі викладеного та

Outcome: approved