Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 18.06.2014 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідачки суми боргу за договором позики від 05.12.2013 року у розмірі 6300,00 грн. Позивач зазначав, що 05.12.2013 року між сторонами було укладено Договір позики №703679138 на суму 2000,00 грн., строком на 14 календарних днів - шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Позичальника згідно банківської картки №5168742314907415; відповідно до умов договору - Позичальник зобов»язувався повернути позику, сплатити проценти за користування позикою 2% в день від суми позики за кожний день користування позикою, а також комісію за обслуговування договору позики у розмірі 40,00 грн. Оскільки станом на 19.12.2013 року термін повернення позики закінчився, відповідачка не виконала свої зобов»язання за договором у повному обсязі; станом на 01.04.2014 року заборгованість за договором позики становить - 2000,00 грн. основний борг (сума позики), 4160,00 грн. проценти за користування позикою, 100,00 грн. штраф та 40,00 грн. комісія, а всього 6300,00 грн., тому позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити; відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилась повторно, про час та місце розгляду справи відповідачка була повідомлена належним чином, будь-яких клопотань від неї не надходило. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України судом визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено: 05.12.2013 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в особі директора [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір позики №703679138 на суму 2000,00 грн., строком на 14 календарних днів (до 19.12.2013 року) - шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Позичальника згідно банківської картки №5168742314907415 (а.с.15-22, 55-57, 8-10). Відповідно до умов договору [PERSON] (позичальник) була зобов»язана повернути позику в сумі 2000,00 грн., сплатити проценти за користування позикою в розмірі 2% в день від суми позики за кожний день користування позикою, а також комісію за обслуговування договору позики у розмірі 40,00 грн. (а.с.15). Згідно п.7.5 Правил надання грошових коштів у позику - за несвоєчасне повернення суми позики і сплати процентів за користування позикою Позичальник сплачує Товариству штраф у розмірі 100,00 грн. та 3% від суми несвоєчасно повернутої в строк позики та несвоєчасно сплачених процентів за користування позикою за кожний день прострочення, починаючи з наступного дня після терміну платежу до дати повернення позики та сплати процентів за користування позикою в повному обсязі (включно), але не більше 60 днів прострочки (а.с.14). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за Договором позики №703679138 від 05.12.2013 року на ім'я відповідачки [PERSON], станом на 01.04.2014 року розмір заборгованості становить 6300,00 грн., яка складається із основного боргу - 2000,00 грн., проценти - 560,00 грн., прострочені проценти - 3600,00 грн., 100,00 грн. - штраф та 40,00 грн. - комісія (а.с.7). Будь-яких заперечень по суті справи відповідачкою [PERSON] судові не надано. Згідно ст.526, 623, 624 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, а в разі порушення зобов'язання боржник має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.3 ст.1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві суми боргу, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст.1050, 625 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, на вимогу кредитора він зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням встановлених обставин справи та на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги доведені матеріалами справи, тобто з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованість за договором позики №703679138 від 05.12.2013 року в сумі 6300 грн. 00 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки також підлягає стягненню на користь позивача 243 грн. 60 коп., як судові витрати (а.с.1).

Outcome: approved