Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивач Управління соціального захисту населення Сумської області звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення тимчасової державної допомоги. В обґрунтування своїх позовних вимог вказало, що відповідно до п. 2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме, затвердженого постановою КМУ від 22.02.2006 р. № 189, тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується або місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено. Згідно п. 3 Порядку тимчасова допомога призначається дитині віком до 18 років. Відповідно до виконавчого листа Зарічного районного суду м. Суми від 30.01.1998 р. № 2-419 та довідок відділу ДВС Сумського міського управління юстиції від 05.06.2008 року № 14-08,11.12.2008 р. № 14/08, довідок відділу ДВС Сумського районного управління юстиції від 01.06.2009 № 6154-03-3, 30.11.2009 р. № 13930-03-3,19.07.2010 № 10212-03-3, 24.01.2011 р. № 320-03-3, 04.07.2011 р. № 618-03-3, 16.01.2012 р. № 338-02-3, 09.07.2012 р. № 6165-02-3, 14.01.2013 р. № 203-02-3, 01.07.2013 р. № 6767-02-6, рішення суду про стягнення аліментів з [PERSON] не виконувалося у зв'язку з ухиленням останнього від сплати аліментів. На підставі заяви [PERSON] від 27.06.2008 року, 17.12.2008 року, 12.06.2009 року, 01.12.2009 року, 23.07.2010 року, 25.01.2011 року, 11.07.2011 року, 17.01.2012 року, 19.07.2012 року, 16.07.2013 року та відповідних документів поданих до управління, їй була призначена тимчасова державна допомога на сина [PERSON] 1995 року народження, щомісячно з 01.06.2008 року по 31.05.2010 року та з 01.07.2010 року по 30.09.2013 року. Протягом спірного періоду допомога виплачувалася у таких розмірах : з 01.06.2008 року по 30.06.2008 року - 203,40 грн.; з 01.07.2008 року по 30.09.2008 року - 612,00 грн.; з 01.10.2008 року по 31.10.2009 року - 2733,90 грн.; з 01.11.2009 року по 31.12.2009 року - 465,60 грн.; з 01.01.2010 року по 31.03.2010 року - 810, 90 грн.; з 01.04.2010 року по 31.05.2010 року -550, 20 грн.; з 01.07.2010 року по 30.09.2010 року - 828,90 грн.; з 01.10.2010 року по 30.11.2010 року - 564,60 грн.; з 01.12.2010 року по 31.12.2010 року - 287,10 грн.; з 01.01.2011 року по 31.03.2011 року -879,30 грн.; з 01.04.2011 року по 30.09.2011 року - 1794,60 грн.; з 01.12.2011 року по 31.12.2011 року -312,60 грн.; з 01.01.2012 року по 31.03.2012 року - 1000,80 грн.; з 01.04.2012 року по 30.06.2012 року - 1020,60 грн.; з 01.07.2012 року по 30.09.2012 року -1029,60 грн.; з 01.10.2012 року по 30.11.2012 року - 696,60 грн.; з 01.12.2012 року по 31.12.2012 року -359,10 грн.; з 01.01-2013 року по 30.09.2013 року - 3267,00 грн. В зв'язку з тим, що боржник знаходився в розшуку згідно ухвали Сумського районного суду Сумської області від 20.12.2010 року (розшукова справа № 17 від 01.02.2011 року) допомога виплачувалася так як місце проживання батька невідоме з 01.01.2011 року. Відповідно до п.10 Порядку, сума наданої тимчасової державної допомоги підлягає сплаті за період з 01.06.2008 року по 31.05.2010 року та з 01.07.2010 року по 30.09.2013 року в розмірі 18030 грн.00 коп. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача Управління соціального захисту населення Сумської міської ради не з'явився, проте до суду направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] - не з'явився, проте до суду направив заяву про слухання справи в його відсутності. Заявлений позов визнає повністю. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом установлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження відповідач має неповнолітню дитину : сина [PERSON], [INFO]. Згідно копії виконавчого листа № 2-419 від 26.02.1998 року, виданого Зарічним районним судом м. Суми, суд вирішив стягувати з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини доходу, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 02.12.1997 року. Згідно довідок Зарічного відділу державної виконавчої служби, [PERSON] дійсно не отримує від боржника ([PERSON].) аліментів на утримання сина. Згідно довідки Сумського міського відділу МВС України, її колишній чоловік гр.. [PERSON], [INFO], перебуває в розшуку по Сумському МВ УМВС України в Сумській області як неплатник аліментів з 01.02.2011 року. Починаючи з 01.06.2008 року по 30.09.2013 року [PERSON] була виплачена допомога в сумі 18030 грн.00 коп. Відповідно абзацу першого п. 1 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитини або місце проживання їх невідоме(затв.ПКМУ від 22.02.2006р. №189) тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується. Відповідно п.п.2 пункту 10 зазначеного вище Порядку, виплата тимчасової допомоги припиняється у разі виявлення обставин, що свідчать про можливість одного з батьків утримувати свою дитину. Згідно п.12 «Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину, або місце проживання їх невідоме» затвердженого Постановою КМУ від 22.02.2006р. № 189, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, або виявлено, що один з батьків може утримувати дитину, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Згідно ст. 7 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення тимчасової державної допомоги дітям" суми державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету. Відповідно до ч. 10 ст. 181 СК України, суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Враховуючи, що через неналежне виконання відповідачем своїх аліментних зобов'язань позивачем надавалась [PERSON] тимчасова державна допомога дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, розмір якої підлягає стягненню з відповідача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача виплачених позивачем коштів. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved