Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем [PERSON] вони проживали однією сімєю з 20.09.2010 року та вели спільне господарство. У зареєстрованому шлюбі з відповідачем вона не перебувала. Від стосунків з [PERSON] у них 05 квітня 2013 року народився син [PERSON]. Сім"я фактично розпалася із-за неправильної поведінки чоловіка і з 01.10.2015 року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Син [PERSON] проживає зараз з нею і знаходиться на її утриманні. На її вимоги відповідач не надає їй матеріальну допомогу на утримання сина. Син [PERSON] є хворою дитиною з народження, перебуває на обліку у відділенні неврології раннього віку дитячої міської клінічної лікарні № 5 м.Дніпропетровськ і потребує постійних матеріальних витрат. Але ж відповідач будь- якої допомоги передбаченої законодавством їй на утримання сина не надає. Відповідач має офіційне місце роботи. За віком та станом здоров"я є працездатною особою, нікому іншому аліменти не сплачую, інших утриманців не має, і як батько дитини зобов'язаний надавати їй матеріальну допомогу на утримання та виховання сина. Просить стягнути з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], 05 квітня 2013 року у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу кожного місяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги уточнила, просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі ? частині, з усіх видів заробітку (доходу). Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи та оцінивши все у сукупності, вважає за необхідне уточненні позовні вимоги задовольнити. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони проживали однією сімєю з 20.09.2010 року, без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство. Від стосунків з [PERSON] у сторін 05 квітня 2013 року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, серія І-КИ № 444686 (а.с. 8) та актовим записом про народження №152 від 17 травня 2013 року. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, яка відповідно до ч.1 ст.183 СК України визначається судом. Таким чином суд, дослідивши позовні вимоги та долучені до позову письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, підлягають задоволенню. Крім того, згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved