Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом про стягнення заборгованості за природний газ, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідач [PERSON] є споживачем природного газу, оскільки між сторонами існували цивільні відносини щодо постачання та споживання природного газу. Стверджує, що 19.08.2020 року вони зверталися із заявою про видачу судового наказу, проте ухвалою суду від 15.09.2020 року було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за природний газ. Зазначає, що згідно з Правилами надання населенню послуг з газопостачання, встановлений розрахунковий період для оплати за газ - календарний місяць, а також строк оплати - не пізніше 10 числа наступного місяця. Споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за послуги з газопостачання, а також несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за надані послуги з газопостачання, порушення Правил, самовільне використання газу. Проте [PERSON] своєчасно за природний газ не сплачував у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка складає 14553,66 грн. за період грудень 2018 року по жовтень 2020 року. На підставі вищевикладеного, просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за природний газ у сумі 14553,66 грн. та судовий збір у сумі 2102,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився. У матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без його участі, в якому також вказує, що позовні вимоги підтримує та у разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи без його участі та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце та час розгляду справи за останнім відомим місцем проживання. Крім того, його виклик було здійснено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України". Відповідно до ч.ч. 11, 12 ст. 128 ЦПК України - відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Порядок публікації оголошень на веб-порталі судової влади України визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України -у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до вимог п.п 1,2,4, ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки представник позивача не заперечував проти розгляду даної справи за відсутності відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем природного газу особовий рахунок № [NUMBER] , оскільки між сторонами існували цивільні відносини щодо постачання та споживання природного газу. Згідно з Правилами надання населенню послуг з газопостачання, встановлений розрахунковий період для оплати за газ - календарний місяць, а також строк оплати - не пізніше 10 числа наступного місяця. Споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за послуги з газопостачання, а також несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за надані послуги з газопостачання, порушення Правил, самовільне використання газу. Відповідач [PERSON] своєчасно за природний газ не сплачував у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка складає 14553,66 грн., що підтверджується довідкою про розрахунок боргу (а.с.9). Розрахунок заборгованості (а.с.9) відповідача [PERSON] перед позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «ЧернівцігазЗбут» свідчить про те, що сума заборгованості по наведеній вище сумі відповідачем не погашена. Вищенаведені правовідносини, виходячи з сукупності досліджених по справі доказів, у системному зв`язку регулюються наступними вимогами закону. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Передбачено вимогами «Правил постачання природного газу» та відповідно до постанови НКРЕКП від 30.09.2015р. № 2496, визначено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам затверджено постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2500. Відповідно до п.1.1. типового договору визначено, що він є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу як товарної продукції постачальником. Визначено п.1.2. типового договору, що умови цього договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року №2496 та є однаковими для всіх побутових споживачів України. Пунктом 1.3. типового договору визначено, що цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору. У відповідності до ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Статтею 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до ст.13 ч.1 п.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Згідно ст.20 Закону України ч.3 п.5 «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Передбачено ст.67 ЖК Української РСР, що плата за комунальні послуги (водопостачання, електроенергія, газ, теплова енергія, та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ЧернівцігазЗбут» в порядку, передбаченому Правилами розмістив на своєму сайті типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, а також надіслав всім побутовим споживачам заяви - приєднання із супровідним листом по формі, встановленій у постанові НКРЕКП від 30.09.2015 р. №2500, яку споживачам, зокрема відповідачу необхідно було підписати та повернути до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧернівцігазЗбут». Передбачено вимогами Правил, якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок, квитанція) постачальника за поставлений природний газ або факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору постачальником відповідно до вимог цих Правил. Також, у разі незгоди споживача укладати договір з постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. До обов`язків споживача згідно з Правилами належить укладення договору постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору - припинення відбору (споживання) природного газу з газорозподільної системи. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] не подавав до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт, відбір природного газу з газорозподільної системи не припиняв, фактично проводив споживання природного газу (про що свідчить в тому числі утворення у відповідача заборгованості перед заявником) та/або сплачував за поставлений йому газ, що окремо та/або в сукупності засвідчує факт згоди відповідача про приєднання до умов типового договору. Таким чином, відповідач [PERSON] письмової заяви про припинення розподілу природного газу на його об`єкт, за адресою: [ADDRESS] відбір природного газу з газорозподільної системи не припиняв, фактично проводив споживання природного газу, внаслідок чого утворилася заборгованість, яку слід стягнути з відповідача. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з ч. 1 ст. 2 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по справі на користь відповідача в розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved