Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина у зв'язку з його навчанням. Свій позов обґрунтовувала тим, що до 2000 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO] На даний час [PERSON] навчається у Варшавському університеті на факультеті прикладної лінгвістики і здобуває ступінь магістра на стаціонарній формі навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Надавати таку матеріальну допомогу відповідач в змозі, так як має дохід, однак добровільно цього не робить. Тому просила суд стягувати з відповідача аліменти в її користь на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) починаючи з 16.09.2014 року і до закінчення сином навчання. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила, просила стягувати з відповідача аліменти в її користь на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 200 грн. щомісячно до закінчення ним навчання - 30.09.2016 року. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.23, 28-34). З урахуванням думки позивачки та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Беручи до уваги пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживає повнолітній син, який продовжує навчання. Відповідно до копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER], виданого 24.11.1993 року сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Судом встановлено, що повнолітній син [PERSON], [INFO] проживає з матір'ю, [PERSON], перебуває на її утриманні та навчається на першому курсі стаціонарного навчання другого ступеня Інституту культурології і антропоцентричної лінгвістики за напрямком прикладна лінгвістика, навчання загального профілю в мовній комбінації: англійською (домінуюча) та російською (друга) в 2014/2015 навчальному році Варшавського університету, що підтверджується копією рішення №12/01 від 18.07.2014 року з перекладом (а.с.9, 10). Відповідно до Довідки від 28.10.2014 року (з перекладом) [PERSON], [INFO] навчаєтьтся у Варшавському університеті на стаціонарному навчанні другого ступеня 2-річне, плановий термін закінчення якого 30.09.2016 року (а.с.37, 38), у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. У відповідності з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, до яких відносяться: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дочки, сина; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує, що відповідачем не надано суду доказів про його матеріальне становище та стан здоров'я. Проте він є працездатною особою, сину на даний час виповнилось 18 років, він продовжує навчатись, тому з відповідача слід стягувати аліменти на його утримання на час його навчання. За приписами ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити, визначивши розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача в користь позивачки на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 гривень щомісячно до закінчення ним навчання - 30.09.2016 року, починаючи з 16.09.2014 року. Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 182, 191, 199 Сімейного кодексу України, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. ст. 3, 4, 10, 11, 59, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved