Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

ТОВ «Управдом» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути на свою користь з останнього заборгованість по оплаті житлово-комунальних послух за період з лютого 2017 року по лютий 2020 року у розмірі 51 636 (п`ятдесят одну тисячу шістсот тридцять шість) гривень 49 копійок, з яких 33 862,96 грн. - надані послуги, 3126,00 грн. - 3% річних, 9626,52 грн. - інфляційні витрати, 5021,01 грн. - пеня. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з 2005 року ТОВ «Управдом» здійснює утримання та управління в багатоповерховому будинку за адресою: [ADDRESS] , а також його прибудинкової території, обслуговування та ремонт майна, що забезпечує функціонування будинку в цілому, забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку, у тому числі шляхом надання житлово-комунальних послуг у будинку, про що укладено відповідно договори з постачальниками таких послуг. Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідно до договору про надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 13 липня 2007 року ТОВ «Управдом» надавало житлово-комунальні послуги [PERSON] як власнику нерухомості, за споживання яких останній був зобов`язаний щомісячно в повному обсязі сплачувати грошові кошти відповідно до виставлених рахунків. Однак, [PERSON] порушено взяті на себе зобов`язання зі сплати житлово- комунальних послуг, внаслідок чого за ним рахується заборгованість за опалення та підігрів води вищезазначеної квартири у розмірі 33 862,96 грн. за період з лютого 2017 року по лютий 2020 року. ТОВ «Управдом» неодноразово повідомляло [PERSON] про наявність заборгованості зі сплати житлово-комунальних послуг, направляючи повідомлення, телефонограми, досудову вимогу з проханням сплатити суму заборгованості в тижневий строк з дня її отримання. Однак, Відповідач не сплачує наявну заборгованість та ігнорує будь-які повідомлення Позивача щодо заборгованості. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.03.2020 року дану справу направлено за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.04.2020 року, справа надійшла в провадження судді Бондаря В.Я. та ухвалою від 24.04.2020 року прийнята в провадження з відкриттям спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 24.06.2020 року. 24.06.2020 року у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 21.07.2020 року. 15.07.2020 року [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що йому не зрозуміло, за які саме отримані послуги він має сплачувати позивачеві кошти. 20.07.2020 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач посилається на те, що сума заборгованості відповідача розрахована відповідно до акту звірки взаєморозрахунків ТОВ «Управдом» та [PERSON] за період з лютого 2017 року по лютий 2020 року в сумі 33862.96 грн., з яких опалення - 32785,64 грн., а підігрів води 1077,32 грн. та надає розрахунки тарифів на послуги опалення та підігріву води. 21.07.2020 року за клопотанням представника відповідача розгляд справи відкладено на 10.08.2020 року. 03.08.2020 року до суду від [PERSON] надійшли заперечення, в яких відповідач посилається на те, що ставки тарифів по договорам, які ним підписувалися у 2007 році не відповідають тим ставкам, відповідно до яких позивач обраховує заборгованість відповідача. 10.08.2020 року в слуханні справи оголошено перерву до 17.08.2020 року. 14.08.2020 року представником відповідача до суду подано додаткові пояснення щодо заперечень з розміром тарифів та обрахунком заборгованості. 17.08.2020 року у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті по іншій справі, розгляд справи відкладено на 20.10.2020 року. 20.10.2020 року у зв`язку з неявкою представника позивача, розгляд справи відкладено на 16.11.2020 року. 16.11.2020 року за клопотанням представника позивача, розгляд справи відкладено на 19.01.2020 року. 19.01.2020 року розгляд справи перенесено на 20.01.2020 року. 20.01.2020 року у судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позову. Представник позивача у судове засідання не з`явився, раніше просив відкласти розгляд справи. Суд, зважаючи на необгрунтованість заяви про відкладення розгляду справи, закінчує її розгляд за відсутності позивача на підставі наявним в матеріалах справи доказів. Заслухавши пояснення представника відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Управдом» створено в квітні 2004 року відповідно до запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №15561200000011017 від 31.08.2005 року. Згідно установчих документів ТОВ «Управдом» займається наступними видами діяльності: основний - комплексне обслуговування об`єктів (Код КВЕД 81.10); загальне прибирання будинків (Код КВЕД 81.21); надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (Код КВЕД 68.20); консультування з питань комерційної діяльності й керування (Код КВЕД 70.22); будівництво житлових і нежитлових будівель (Код КВЕД 41.20). ТОВ «Управдом» 21 грудня 2005 року за Договорами про інвестування в будівництво за адресою: [ADDRESS] , отримало у власність нежитлові приміщення: під котельню площею,77,40 кв.м, під котельню площею 84,30 кв.м, підсобні приміщення та згідно до Актів приймання-передачі Товариству було передано дві котельні, два теплопункти, обладнання котельної та теплопункту в багатоповерховому будинку за адресою: [ADDRESS] . В жовтні 2012 року ТОВ «Управдом» отримано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії Серія АГ №594994, яка переоформлена відповідно до розпорядження Одеської обласної державної адміністрації №923/А-2017 від 06.10.2017 року в безстрокову ліцензію на виробництво та постачання теплової енергії. Тобто, з 2005 року ТОВ «Управдом» фактично здійснювало утримання та управління в багатоповерховому будинку за адресою: [ADDRESS] , а також його прибудинкової території, обслуговування та ремонт майна, що забезпечує функціонування будинку в цілому, забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку, у тому числі шляхом надання житлово-комунальних послуг у будинку, про що укладено відповідно договори з постачальниками таких послуг. Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (інформаційна довідка № 202878037 від 04.03.2020 року) [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідно до договору про надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 13 липня 2007 року ТОВ «Управдом» надавало житлово-комунальні послуги [PERSON] як власнику нерухомості, за споживання яких останній був зобов`язаний щомісячно в повному обсязі сплачувати грошові кошти відповідно до виставлених рахунків. Позивач зазначає, що [PERSON] порушено взяті на себе зобов`язання зі сплати житлово-комунальних послуг, внаслідок чого за ним рахується заборгованість за опалення та підігрів води вищезазначеної квартири у розмірі 33 862,96 грн., з яких опалення - 32785,64 грн., а підігрів води 1077,32 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості між ТОВ «Управдом» та [PERSON] за період з лютого 2017 року по лютий 2020 року. Відповідач не сплачує наявну заборгованість та вважає її розрахунок необгрунтованим. Згідно положень ст. ст. 68, 162 Житлового кодексу України квартирна плата та плата за житлово-комунальні послуги сплачуються своєчасно. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Також, відповідно до правової позиції ВСУ у справі № 6- 2951цс15, викладеній в постанові від 20.04.2016 року, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово- комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Як вбачається з наданих суду доказів, з січня 2020 року ТОВ «Управдом» почало використовувати методику донарахування послуг з постачання теплової енергії вироблено відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії» від «22» червня 2017 року №2119- VIII, який вступив в силу «02» серпня 2017 року (надалі - Закон). Статтею 10 Закону визначено порядок розподілу комунальних послуг між споживачами. Донарахування до мінімального рівня споживання теплової енергії. Відповідно до підпункту 5 пункту 2 статті 10 Закону, «для споживачів, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії, яка визначається згідно з методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. На підставі вимог статті 10 Закону, Наказом Мінрегіонбуду №315 від 22 листопада 2018 року затверджена «Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих в будівлі комунальних послуг» (далі по тексту - Методика №315). Розділом VI Методики 315 встановлені Вимоги щодо мінімального споживання теплової енергії в опалюваному приміщенні. Згідно з положеннями пункту 1 Розділу VI Методики №315, для споживачів, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії. Мінімальна частка середнього питомого споживання теплової енергії на опалення визначається для опалюваних приміщень, оснащених вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами-розподілювачами теплової енергії/вузлами розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді). Цією часткою перевіряють додержання теплового режиму в цих приміщеннях протягом опалювального періоду, в яких не допускається зниження температури повітря більше ніж на 4°С від нормативної температури внутрішнього повітря. Якщо опалюване приміщення спожило менший обсяг теплової енергії, визначений за показаннями вузлів розподільного обліку теплової енергії, ніж визначений за мінімальною часткою середнього питомого споживання, такому приміщенню донараховується обсяг спожитої теплової енергії. Донарахування обсягу теплової енергії для опалюваного приміщення, оснащеного вузлом розподільного обліку або приладами-розподілювачами теплової енергії, крім обсягу теплової енергії, визначеного на підставі його/їх показань, здійснюється з метою унеможливлення опалення приміщення за рахунок суміжних опалюваних приміщень та допоміжних приміщень, запобігання утворенню грибків та плісняви в приміщеннях, а також недопущення зниження нормативного строку експлуатації приміщення/будівлі. Середнє питоме споживання теплової енергії розраховується як сумарний обсяг теплової енергії, витраченої на опалення всіх опалюваних приміщень будівлі, віднесений до сумарної загальної/опалюваної площі/об`єму цих приміщень (у тому числі приміщень, не оснащених приладами обліку, за винятком приміщень з індивідуальним опаленням). Мінімальна частка середнього питомого споживання теплової енергії дорівнює 50% від середнього питомого споживання теплової енергії на опалення. Згідно з пункту 2 Розділу VI Методики №315, у кожному розрахунковому періоді протягом опалювального періоду перевіряється дотримання вимоги щодо мінімального споживання теплової енергії в опалюваних приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами-розподілювачами теплової енергії/вузлами розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді). При перевірці спожитий опалюваним приміщенням обсяг теплової енергії на опалення, визначений за показаннями вузла розподільного обліку теплової енергії/ приладів-розподілювачів теплової енергії/вузлів розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді) та віднесений до загальної/опалюваної площі/об`єму цього приміщення, порівнюється з мінімальною часткою середнього питомого споживання теплової енергії. У разі недотримання цієї вимоги опалюваному приміщенню донараховуеться обсяг теплової енергії за встановленими формулами. Донарахування втрат тепла у внутрішньобудинкових мережах опалення. Відповідно до підпункту 6 пункту 2 Статті 10 Закону «обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, визначається за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого нежитлового приміщення, яке є самостійним об`єктом нерухомого майна) або за рішенням співвласників будівлі - за іншим принципом, визначеним цією методикою» Згідно з пункту 1 Розділу V Методики №315, за рішенням співвласників будівлі зазначені загальні обсяги теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення, визначаються енергетичним аудитом або обстеженням інженерних систем будівлі й розраховуються згідно з ДСТУ Б А.2.2-12:2015 "Енергетична ефективність будівель. Метод розрахунку енергоспоживання при опаленні, охолодженні, вентиляції, освітленні та гарячому водопостачанні" або визначаються вимірювальним методом, при цьому необхідно надати виконавцю комунальної послуги або виконавцю розподілу результати енергетичного аудиту або обстеження інженерних систем будівлі для їх застосування при розподілі. За відсутності результатів енергетичного аудиту або обстеження інженерних систем будівлі при розподілі загальні обсяги теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення, приймаються як частки від загального обсягу спожитої теплової енергії на опалення будівлі у січні попереднього опалювального періоду. Згідно з пункту 2 Розділу V Методики №315, обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення, приймається як частка від загального обсягу теплової енергії, спожитої на опалення будівл. При подачі теплоносія в опалювані приміщення від автономної теплогенеруючої/когенераційної установки, розмір частки встановлено на рівні 7%. Постановою КМУ №830 від «21» вересня 2019 року затверджено «Правила надання послуги з постачання теплової енергії» (далі - Правила), а також типовий договір з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії, які відповідають нормам статті 10 Закону. Відповідно до пункту 39 Правил, споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Також, споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб. Згідно з пунктом 21 Правил, до встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії обсяг споживання теплової енергії визначається за встановленою органом місцевого самоврядування нормою споживання, що підлягає щомісячному коригуванню виконавцем послуги за фактичною кількістю годин постачання теплової енергії та фактичною середньомісячною температурою зовнішнього повітря. На підставі певних показників, в опалювальних приміщеннях, оснащених приладами обліку теплової енергії позивачем було вироблено розподіл втрат на функціонування внутрішньобудинкових мереж опалення, а також перевірено дотримання вимог про мінімальному споживанні теплової енергії, що дорівнює 0,10568 Гкал Враховуючи зазначене, для приміщення квадратурою 100 кв.м., мінімальна норма споживання теплової енергії становить: 0,8347 Гкал, втрати тепла 0,14757 Гкал, що в гривневому еквіваленті становить: 0,8347+0,14757*1 383,74 = 1 359,20 гривень. А у випадку відсутності прибору розподільчого обліку теплової енергії (за кв.м.), приміщенню розміром 100 кв.м. було б нараховано 2 740 гривень, виходячи з 27,40 гривень за 1 кв.м. Про використання зазначеної системи обчислень ТОВ «Управдом» особисто повідомило кожного з споживачів послуг шляхом розміщення відповідної інформації у рахунках за грудень 2019 року. Також, ТОВ «Управдом» кожного місяця надсилає Споживачам Рахунки до сплати, де вказані: - найменування та платіжні реквізити виконавця комунальної послуги; - адресної інформації, найменування або прізвище, ім`я по батькові споживача, або абонентський номер споживача, визначений договором про надання комунальної послуги, який дає згоду ідентифікувати споживача виконавцю або іншій особі, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг; - період, за який здійснюється нарахування; - загальна сума до сплати ; - обсягу спожитої теплової енергії та води за поточний період, визначений згідно з вимогами статей 9-11 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також показання відповідних вузлів обліку (у разі відсутності вузлів обліку теплової енергії - приладів - розподілювачів теплової енергії), на основі яких цей обсяг визначено, застосоване розрахункове або середнє споживання; - діючі ціни та тарифи на комунальні послуги; - стану розрахунків споживачем за спожиту комунальну послугу, у тому числі заборгованість з оплати послуги (у разі її наявності), періодів, в яких виникла така заборгованість, відомостей про обчислення її розміру, пільг/субсидій (у разі їх надання/призначення). Отже, Відповідач, належним чином, був сповіщений, щодо суми заборгованості, та за які саме послуги вона була нарахована. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 1875-ІУ від 24 червня 2004 року, який був чинний на момент виникнення заборгованості, у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акту-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з`явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця' і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необгрунтованої відмови від підписання акту-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред`явленої претензії. Відповідно до Наказу №390 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, від 30.07.2012, що був чинним на момент початку не виконання зобов`язань, а саме в п.2. зазначається, що інформація щодо зміни тарифу доводиться до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження (перевага надається друкованим засобам масової інформації органу місцевого самоврядування), веб-сайті суб`єкта господарювання (за наявності), на інформаційних стендах в абонентських відділах суб`єктів господарювання, за необхідності, та шляхом розміщення на інформаційних стендах біля адміністративних будинків органів місцевого самоврядування в населених пунктах, де споживачі отримують відповідні послуги. Суб`єкт господарювання може обрати один із вище перелічених способів доведення інформації (крім розміщення на інформаційних стендах в абонентських відділах суб`єктів господарювання та інформаційних стендах біля адміністративних будинків органів місцевого самоврядування) як основний для розміщення всього масиву необхідної інформації, визначеної цим Порядком. При цьому за допомогою інших способів, передбачених в абзаці п`ятому цього пункту, суб`єкт господарювання повідомляє споживачів про намір зміни тарифів на відповідні комунальні послуги та обов`язково вказує на джерело розміщення всієї необхідної інформації, з якою без перешкод може ознайомитися споживач. Отже, ТОВ «Управдом» належно виконувало покладений обов`язок щодо сповіщення про зміну тарифів за теплопостачання, надало належний та обгрунтований розрахунок заборгованості відповідача за спожиті житлово-комунальні послуги, а тому позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості в сумі 33862,96 грн. є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачена відповідальність споживача за несвоєчасне внесення платежів за послуги у вигляді пені. Відповідно до ч.З ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов 'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене загальна сума боргу [PERSON] з лютого 2017 року по лютий 2020 року за надані житлово-комунальні послуги становить 51636.49 грн. (з урахуванням 3% річних - 3126.00 грн., інфляційного збільшення - 9626.52 грн. та пені - 5021.01 грн. (в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки), на підтвердження розрахунку 3% річних, інфляційного збільшення та пені, позивач надав відповідний розрахунок, обгрунтованого запереченя щодо якого відповідач не надав. Таким чином, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Управдом» обгрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved