Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок, призначених для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1401 га та для ведення підсобного сільського господарства, площею 0,3906 га, які розташовані в смт. Печеніжин Коломийського району Івано-Франківської області, що належали [PERSON] на підставі Ддержавного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ІФ № 019506, виданого 30.04.1998 року Печеніжинською селищною радою Коломийського району. Позивач прийняла спадщину, постійно проживаючи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та подавши до нотаріуса відповідну заяву. Крім позивача, спадкоємців, які б претендували на спадщину, немає, оскільки дружина спадкодавця [PERSON] померла [INFO] . З метою оформлення спадщини позивач звернулася до державного нотаріуса з відповідною заявою, однак, остання відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що право власності на нерухоме майно зареєстровано за спадкодавцем, правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності померлого на земельні ділянки (Державний акт на право приватної власності на землю) відсутній (втрачений). Тому позивач просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на вказані земельні ділянки. Позивач в судове засідання не з`явилася, 15.04.2020 року подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в її відсутності (а.с. 41). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 21.12.2019 року звернувся до суду з письмовою заявою, в якій вказує, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати без його участі (а.с. 31). В зв`язку з неявкою в судове засідання вищевказаних учасників фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. [INFO] народилася [PERSON] , яка у зв`язку з одруженням 25.05.1991 року змінила прізвище на « [PERSON] ». Її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Вказане стверджується відповідно свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 21.03.1962 року та про укладення шлюбу від 25.05.1991 року (а.с. 21). Згідно з даними витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, виданих міськрайонним управлінням у Коломийському районі та м. Коломиї Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області 16.10.2019 року, у вказаному Реєстрі містяться відомості про земельні ділянки, призначені для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,1401 га та для ведення підсобного сільського господарства площею 0,3906 га. Право власності на ці земельні ділянки зареєстровано за [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІV-ІФ № 019506, виданого 30.04.1998 року Печеніжинською селищною радою Коломийського району (а.с.5-10). Судом встановлено, що вказаний Державний акт втрачено, в зв`язку з чим позивачем подано відповідне оголошення в газету "ЗР-Інформ" № 45 (1252) від 08.11.2019 року (а.с. 14). Згідно з даними свідоцтв про смерть серій [NUMBER] та [NUMBER] , виданих відповідно 25.08.1997 року та 15.08.2011 року, [PERSON] помер [INFO] , а [PERSON] - [INFO] в смт. Печеніжин Коломийського району Івано-Франківської області (а.с.18,19 ). Відповідно до довідок №№ 1307, 2642, виданих відповідно 26.06.2019 року та 22.11.2019 року виконкомом Печеніжинської селищної ради ОТГ, [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] , в якому він проживав з 14.03.1974 року по день смерті ( [INFO] ) та приватизовані земельні ділянки згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ІФ № 019506, що знаходяться в смт. Печеніжин Коломийського району Івано-Франківської області. На час смерті [PERSON] у вказаному будинку місце проживання було зареєстроване: [PERSON] - дружини; [PERSON] - дочки; [PERSON] - зятя; [PERSON] та [PERSON] - внучок. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався виконкомом вказаної селищної ради (а.с.16, 17). Даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 57418103, виданого державним нотаріусом Коломийської міської державної нотаріальної контори (в.о. державного нотаріуса Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори) Мануляк І.В. 03.09.2019 року, стверджується, що до вказаного реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи № 155 за номером у спадковому реєстрі 64688425, спадкодавець [PERSON] (а.с.24). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії вказаного нотаріуса від 27.11.2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказані вище земельні ділянки в зв`язку з тим, що право власності на нерухоме майно зареєстровано за спадкодавцем, правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності померлого на земельні ділянки (державний акт на право приватної власності на землю) відсутній (втрачений (а. с. 25)). Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі наведеного суд приходить до висновку про наявність передбаченої законом підстави для визнання в порядку спадкування за позивачем права власності на спірне нерухоме майно, оскільки у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вищевказані земельні ділянки, виданого на ім`я спадкодавця, позивач як єдина спадкоємець за законом не може набути права на це майно. На підставі наведеного, ст. ст. 392, 1268 ЦК України, та,

Outcome: approved