Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Представник позивача посилається в позовній заяві на те, що відповідач [PERSON] звернулась до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послу, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 24.03.2007 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Вказує, що заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування , які були йому надані для ознайомлення в письмовій формі Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі , що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку , а відповідачу надано у користування кредитну картку . У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 23\~500 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 3.2,3.3 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач в процесі користування кредитним рахунком не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на 14.01.2021 року має заборгованість в сумі 29\~293,65 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПриватБанк». Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 24.03.2007 року у розмірі 29 293,65 грн., а також сплачений судовий збір. Ухвалою суду від 10.02.2021 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання та просить справу розглянути у його відсутності, не заперечує щодо постановлення заочного рішення, позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задовільнити. Відповідач в судове засідання не з явився, про день, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив та відзиву на позов не подав . З урахуванням положень ч. 4 ст.\~223\~та ч. 1 ст.\~280ЦПК України\~суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити за результатами її розгляду заочне рішення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2\~ст.247 ЦПК України. Враховуючи подане клопотання представника позивача та проаналізувавши письмові докази по справі, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд вважає що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Між сторонами виникли правовідносини щодо належного виконання умов укладеного кредитного договору. Судом встановлено, що 24.03.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір згідно з умовами якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, шляхом підписання анкети-заяви позичальника , отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації.(а.с.21) У заяві зазначено, що відповідач погодився з Умовами надання кредиту , які були йому надані для ознайомлення в письмовій формі а також що ця заява разом із запропонованими ПриватБанком Умовами надання кредиту і Тарифами становить між нею та банком кредитно-заставний договір , а також, що відповідач ознайомлений і погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку які були надані для ознайомлення в письмовій формі Встановлено, що АТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором. Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі , що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку(а.с.19,20) , а відповідачу надано у користування кредитну картку . У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 23\~500 грн. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 14.01.2021 року\~становить 29\~293,65 грн., яка складається з наступного: 23\~677,98 грн. - заборгованість за тілом кредиту ,в т.ч.:0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту ; 23677,98 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту ; 5615,67 грн.- заборгованість за простроченими відсотками (а.с.4-18). Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «Приватбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. У анкеті-заяві від 24.03.2007 р. процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання. Відповідно до ч.ч.1, 6\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Позивач, окрім тіла кредиту просить стягнути з відповідача заборгованість за простроченими відсотками. На підтвердження своїх позовних вимог, в тому числі їх розміру і порядку нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 24.03.2007, позивач надав\~\~суду копії Умов та правил надання банківських послуг , якими визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, базова ставка , права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, та інші умови. (а.с.22-27) При цьому, слід зазначити, що вказані Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку відповідачем не підписані. Крім того, Тарифи банку, про які зазначає позивач у матеріалах справи відсутні, як і відсутні дані про підписання відповідачем згаданих Тарифів . Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. Оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приватбанк» з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, за таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, відсутність даних, що відповідач ознайомився та погодився з Тарифами обслуговування кредитних карт, надані банком Умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Відповідна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 року №342/180/17. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 зробила висновок, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, суд зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «Приватбанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою\~статті 11 Закону № 1023-XII\~про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, відтак позивач вправі вимагати захисту своїх прав - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Сам по собі розрахунок заборгованості та виписка по рахунку не є підтвердженням наявності заборгованості по відсотках, оскільки з наданих документів не вбачається, які застосовувалися тарифи при нарахуванні заборгованості, і що саме з такими тарифами відповідач був ознайомлений та погодився. Враховуючи наведене, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 5615,67 грн., оскільки позивач не надав доказів щодо підставності їх стягнення. Отже, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 23\~677,98 грн.. В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити. Відповідно до вимогст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені (а.с. 6) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн. На підставі вищевикладеного, ст.ст.\~8,\~42 Конституції України, ст.ст.\~1,\~3,\~207,\~509,\~526,\~527,\~530,\~549,\~610,\~626,\~628,\~633,\~634,\~638,\~1048,\~1049,\~1050,\~1054,\~1055 ЦК України, та

Outcome: approved