Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі, котрого зареєстрували 23 жовтня 2010 року у виконавчому комітеті Виноградської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №9. Від шлюбу у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, що протягом тривалого часу у них виникали суперечки та скандали. Зазначає, що втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільно з чоловіком не проживають більше як три роки, сімейні стосунки між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Надії на примирення не має, оскільки шлюб носить формальний характер. Просить суд шлюб розірвати, малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] після розірвання шлюбу залишити проживати з нею, позивачем, та залишити їй прізвище [PERSON] . Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, представник адвокат Гринів Я. подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у їх відсутності, позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з явився, подав до суду заяву та просить справу розглянути у його відсутності , не заперечує щодо задоволення позовних вимог. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши подані заяви сторін, вивчивши матеріали даної справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст.56 СК України ). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки між сторонами немає взаєморозуміння, тривалий час разом не проживають та не ведуть спільного господарства, а збереження сім`ї суперечить її інтересам . В судовому засіданні встановлено, що у сторін погіршились стосунки, спільне життя у них не склалося, разом не проживають близько трьох років, примирення неможливе, шлюб носить формальний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, який теж просив розірвати шлюб, подавши заяву про визнання позовних вимог. При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, їх дітей суд доходить висновку, що сім я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати. Як зазначено в ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідач не заперечував щодо того, щоб діти проживали з позивачем. Отже, малолітніх [PERSON] та [PERSON] , суд вважає за доцільне залишити на проживання при матері, позивачці по справі. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище " [PERSON] " як вона цього просить. На підставі наведеного та ст.ст.109, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved