Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Представник відповідача Демчук Ю.М. в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав повністю з підстав, викладених у заперечення на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з підстав, зазначених у позовній заяві, просить суд їх задоволити та визнати незаконними дії ПАТ «Дельта Банк» стосовно неповернення депозитних коштів, у визначений договором банківського вкладу (депозиту) термін та стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на його користь грошові кошти в розмірі 1886 доларів США 85 центів та 32 долари США 07 центів процентів річних, згідно договору № 002-17000-290914 банківського вкладу (депозиту), укладеного 29 вересня 2014 року. Суд, заслухавши думку позивача [PERSON], представника відповідача Демчука Ю.М., дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Як було встановлено в судовому засіданні, 29 вересня 2014 року між сторонами був укладений договір № 002-17000-290914 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США. ПАТ «Дельта Банк» прийняло від позивача кошти в сумі 1886, 85доларів США зі сплатою 9,25 % річних з поверненням коштів 29 жовтня 2014 року. Відповідно до п. 1.9 договору банківського вкладу (депозиту) банк нараховує проценти за вкладом і виплачує одночасно з поверненням суми вкладу по закінченню строку договору шляхом зарахування на поточний рахунок, відкритий на ім'я вкладника в установі банку. Відповідно до п. 1.10 договору банківського вкладу (депозиту) вклад виплачується шляхом зарахування коштів на поточний рахунок, відкритий на ім'я вкладника в установі банку. 04 грудня 2015 року позивачем [PERSON] було подано заяву до відповідача про повернення суми коштів депозиту та процентів. Однак відповіді на дану заяву позивачем отримано не було, банківського вкладу йому не повернули без будь-яких пояснень. У відповідності до вимог ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1060 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Таким чином, у суду є достатньо підстав вважати, що відповідачем грубо порушені норми ст. 1058, ч. 2 ст. 1060 ЦК України. Тому, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають до задоволення повністю. Згідно з положеннями ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають до стягнення з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved