Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. В вересні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтувала тим, що з 14 листопада 2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] . В шлюбі [INFO] народилася дочка [PERSON] . Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, відповідач вчиняв шодо неї дії фізичного та психологічного характеру, просила шлюб розірвати, оскільки він суперечить її інтересам. Відповідач [PERSON] не подав відзив на позов. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 02 жовтня 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою судді від 08 жовтня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 05 листопада 2019 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини залишено без розгляду в частині позовної вимоги про визначення місця проживання дитини. Ухвалою суду від 05 листопада 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 09 грудня 2019 року провадження в справі зупинено , надано сторонам строк для примирення 1 (один) місяць . Ухвалою суду від 10 січня 2020 року провадження в справі поновлено . Позивач [PERSON] та її представник адвокат Падучак І.І. в судовому засіданні позов підтримали з підстав наведених у позовній заяві, просили задовольнити, після розірвання шлюбу - відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Поглод Л.Я. в судовому засіданні позов визнали, не заперечували щодо розірвання шлюбу . Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази. Заслухавши вступне слово сторін, представників сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке. 14 листопада 2015 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у Рогатинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 120 . Підтвердженням даного факту є оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно 20 вересня 2019 року Рогатинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли сімейні правовідносинита регулюються нормами Сімейного кодексу України. Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує наступні норми сімейного права, виходячи при цьому із таких мотивів. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В частині третій ст.56 СК України також зазначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України у п.10 постанови від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" дав судам роз`яснення, якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Судом надавався строк один місяць для примирення подружжя з метою збереження сім`ї, який закінчився 09 січня 2020 року, однак примирення не відбулося. В судовому засіданні позивач наполягав на припиненні шлюбу, а відповідач визнав позов та не заперечував щодо розірвання шлюбу. Враховуючи відсутність у сторін морально-правової основи шлюбу, яка ґрунтується на почуттях взаємної поваги та любові, взаємній підтримці та допомозі, враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, суд приходить до висновку про задоволення позову шляхом розірвання шлюбу, укладеного між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст. 113 СК України, суд відновлює позивачу за її проханням, для подальшого іменування дошлюбне прізвище [PERSON] .

Outcome: approved