Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

Позивач просить визнати за ним право власності на майно покійної бабці [PERSON] , яка [INFO] , зокрема: на земельну ділянку загальною площею 3,6000 га. без контурного визначення меж на місцевості, яка розташована на території Кам`янка-Бузькоїміської ради Львівської області та належала померлій на підставі сертифікату про право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ №022951, виданого 15.04.1997 року та зареєстрованого в книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 312. Позивач в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За вимогами ст.ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують своє право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно із ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 01.02.2012 року Кам`янка-Бузьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що в книзі реєстрації актів про смерть здійснено запис під № 16. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 3,6000 га. без контурного визначення меж на місцевості, яка розташована на території Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області та належала померлій на підставі сертифікату про право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ №022951, виданого 15.04.1997 року та зареєстрованого в книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 312. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Померла [PERSON] заповіту не складала, а тому спадкування її майна здійснюється за законом. На час смерті рідноїбабці позивач фактично проживав з нею,без реєстрації, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою,виданою 03.06.2020 року МКП «УЖКГ». А відтак, такими своїми діями засвідчує фактичне прийняття спадщини. Обставин, які б вказували, що на спадкове майно окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно - немає. Крім цього позивач звертався із заявою на прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак була надана відмова і було надане роз`яснення стосовно неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа і рекомендовано звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за законом не відмовився від прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його бабці і має намір прийняти таку, однак, не в змозі цього зробити в нотаріальному порядку. Згідно пунктів 10 Постанови Пленуму ВС України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до пункту «г» статті 81, частини першої статті 131 Земельного кодексу України (далі ЗК) громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. Положеннями статей 15, 16 ЦК України, статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку після померлої [PERSON] , але оформити своє право на земельну ділянку не має можливості, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved