Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просила визнати [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житлоплощею за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що вона зареєстрована і фактично проживає в цій квартирі, де також зареєстровані два її сина - відповідачі по справі, які понад шість місяців в квартирі не проживають без поважних причин і для проживання в ній не мають потреби. Вони добровільно виїхали із квартири, забрали всі свої особисті речі і належне їм майно. Оплату комунальних послуг за спірну житлоплощу відповідачі не проводять, у витратах по утримуванню квартири участі не приймають, житлом не цікавляться. В квартирі немає особистих речей і майна відповідачів, вони припинили бути членами її родини багато років потому. Де відповідачі перебувають на теперішній час позивачці невідомо. Тому позивачка вважала, що оскільки відповідачі не проживають в спірній квартирі понад шість місяців без поважних причин, тому втратили право користування житловою площею в ній. Представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, про причину неявки суду не повідомили, заяв про відкладання розгляду справи від них до суду не надходило. Правилами частини 1 статті 224 передбачена умова проведення заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання позивача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) встановив наступне. Частина 1 ст. 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] і [PERSON], що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї та прописку дільниці № 61 КП "Жилкомсервіс". Квартира не приватизована, особовий рахунок відкрито на ім'я позивачки. Актом обстеження житлового приміщення від 14.09.2016 року встановлено, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], що громадяни [PERSON] і [PERSON] у вказаній квартирі не проживають понад шість місяців і для проживання в ній не мають потреби, що в спірній квартирі постійно проживає тільки позивачка, в квартирі знаходяться її особисті речі, документи і майно. В квартирі речі та особисте майно відповідачів відсутнє. Ці обставини були підтверджується підписами сусідів. Документів, які підтверджують поважність причин відсутності [PERSON] і [PERSON] за місцем реєстрації, суду не надано. Відповідачі виїхали із квартири добровільно, із заявами про перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] ніколи не зверталися, що підтверджується довідкою Основянського ВП ГУНП в Харківській області Національної поліції України. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідачів у спірному житловому приміщенні понад строк, встановлений ст. 71 ЖК України. Доказів звернення відповідачів до наймодавця з приводу продовження цього строку, третьою особою суду не надано, і тому суд не вбачає підстав для його продовження. Оплату комунальних послуг за спірну житлоплощу протягом останніх років відповідачі не проводили, не несуть жодних витрат по утриманню квартири і сплати комунальних послуг, не цікавляться її технічним станом, що було підтверджено наданими для огляду представником позивачки квитанціями про оплату комунальних послуг особисто позивачкою. Факт тривалого не проживання відповідача за адресою: [ADDRESS], також був підтверджений свідками [PERSON], [PERSON], [PERSON], які вказали, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] протягом останніх двох років в спірній квартирі не проживають, особисті речі відповідачів у квартирі відсутні. Крім того вказали, що відповідачі квартирою не цікавляться, комунальні послуги не сплачують. Відповідача добровільно залишили спірне житло. Під час судового розгляду не встановлено будь-яких обставин які б свідчили про наявність поважних причин неможливості проживання відповідачів за вказаною адресою. Суд приходить до висновку, що відповідачі втратили зв'язок із спірною житлоплощею без поважних причин, не виконують покладенні на них обов'язки як на членів сім'ї наймача по утриманню та по оплаті спірної житлоплощі. Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені сторонами в силу ст. 60 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд вважає, що вважає, що позивачем доведені позовні вимоги, тому є підстави для їхнього задоволення. Відповідачі втратили право на користування квартирою за адресою: [ADDRESS], що відповідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є підставою для зняття їх з реєстраційного обліку. На підставі викладеного,

Outcome: approved