Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

позивач та його представник просять суд визначити йому, [PERSON] додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], який помер [INFO] до двох місяців, з дня набрання законної сили даного рішення, обґрунтовуючи позов наступним. [INFO] помер [PERSON], який був рідним батьком - [PERSON]. Факт смерті спадкодавця [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], яке видане 20 липня 2017 року Кагарлицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Київській області. Місце смерті - Україна, Кагарлицький район, м. Кагарлик. За життя спадкодавцю [PERSON] та його дружині [PERSON] домоволодіння, за адресою: [ADDRESS], загальною площею 80,7 кв.м., житлова площа 62 кв.м. з надвірними господарськими будівлями та спорудами. Проте, як стало йому згодом відомо, рішенням Кагарлицького районного народного суду України від 06.12.1976 року, вказане домоволодіння було поділено між його батьками, зокрема за: [PERSON] залишилась 2/5 частин домоволодіння, а за [PERSON] залишилась - 3/5 частин домоволодіння. Станом на момент смерті [INFO] [PERSON], йому не було відомо вказане судове рішення, яким фактично було розділено батьківську хату. Крім цього, після смерті [PERSON], його матір [PERSON] завіряла останнього, що домоволодіння належить саме їй. Однак, вже після смерті своєї матері 22.12.1992 року, він дізнався, що їй належало лише 3/5 частин домоволодіння на підставі рішення суду. Наскільки йому відомо, за життя спадкодавцем [PERSON] заповіту складено не було. Крім того, наскільки йому відомо, спадщину на 2/5 після смерті [PERSON], ніхто не прийняв. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені в статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Окрім нього, більш немає спадкоємців. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Після його звернення до приватної нотаріальної контори, йому було повідомлено, що він пропустив термін для подачі заяви про прийняття спадщини і цей термін можливе продовжити лише в судовому порядку. У встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з тих причин, що йому не було відомо про наявність майна після смерті його батька [PERSON], оскільки він не брав участь у судовій справі про поділ домоволодіння між батьками. Крім того, відсутність правових знань у нього відносно законодавчих вимог щодо подачі заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк також призвело до пропуску цього строку. Також слід зазначити, що на момент смерті [PERSON] він працював водієм, внаслідок чого, постійно перебував у відрядженнях. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину у встановлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є - територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Оскільки з числа інших спадкоємців за законом є лише він, тому вважає, що відповідати за позовом повинна саме Кагарлицька міська рада. Незадоволення його прохання щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, зумовить перехід права власності на спадкове майно до Держави в особі органу місцевого самоврядування, на території якого воно знаходиться, що завдасть значну шкоду його охоронюваним інтересам. Представник відповідача в особі - Кагарлицької міської ради Київської області в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність представника ради. Суд, вислухавши позивача, його представника, які не заперечують проти проведення заочного розгляду, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із 2/5 частин домоволодіння, за адресою: [ADDRESS], загальною площею 80,7 кв.м., житлова площа 62 кв.м. з надвірними господарськими будівлями та спорудами. [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із 3/5 частин домоволодіння, за адресою: [ADDRESS], загальною площею 80,7 кв.м., житлова площа 62 кв.м. з надвірними господарськими будівлями та спорудами. [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача [PERSON]. Рішенням Кагарлицького районного народного суду України від 06.12.1976 року було проведено поділ між [PERSON] та [PERSON] спільне майно, що складалося із будинковолодіння за адресою: [ADDRESS], загальною площею 80,7 кв.м., житлова площа 62 кв.м. з надвірними господарськими будівлями та спорудами, а саме: [PERSON] залишилась 2/5 частин домоволодіння, а за [PERSON] залишилась - 3/5 частин домоволодіння За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За таких обставин заявлені причини пропуску строку для прийняття спадщини не можуть вважатися поважними та такими, що пов'язані із об'єктивними, непереборними, істотними труднощами. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12), від 04 листопада 2015 року (справа №6-148цс15). Відповідно до п.п. 2, 6 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, судовий захист цивільного права та інтересу, а також справедливість, добросовісність та розумність і ними суд має керуватися при вирішенні питання про права на спадкування. Суд оцінивши наявні у справі докази, з урахуванням обставин справи, приходить до висновку, що [PERSON] з поважних причин пропустив встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, яка висловленою Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. З врахуванням конкретних обставин справи, суд приходить до висновку про визнання даних обставин пропуску строку поважними, а тому позов підлягає до задоволення. Суд, за бажанням позивача, стягує з нього на користь держави судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved