Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом, вказуючи, що рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 08 грудня 2008 року з відповідача стягнуто в її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в сумі 250 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач з 2008 року не бере участі у вихованні дитини, аліментів не сплачував, не надавав добровільно додаткових коштів на утримання сина, і тільки після прийняття ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», яким посилюється відповідальність за несплату аліментів, відповідач сплатив їй 29300 грн. Оскільки з моменту постановлення рішення суду про стягнення з відповідача аліментів минуло 9 років, син став дорослішим, змінився її матеріальний стан, і раніше визначений судом розмір аліментів не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини та є недостатнім, змінився прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Вона не працює, з червня 2018 року отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІІ групи. Відповідач офіційно не працевлаштований, однак, періодично підробляє на різних роботах за межами України, а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини. Тому, з урахуванням визначеного законом збільшеного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просить змінити розмір аліментів шляхом його збільшення та стягувати з відповідача в її користь аліменти в твердій грошовій сумі на утримання дитини у розмірі 1500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю та просить його задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Пояснила, що відповідач більше десяти років не допомагав дитині, тільки в цьому році погасив повністю заборгованість по аліментах. Вона ж ніде не працює, отримує пенсію по інвалідності в сумі 1450 грн. щомісячно, чого не вистачає на утримання сина, який навчається в коледжі. Відповідач у судове засідання не з'явився, викликався шляхом направлення судової повістки разом з копією ухвали про відкриття провадження у справі та позовною заявою з копіями документів рекомендованим листом з повідомленням про вручення, які ним було отримано 26 вересня 2018 року. Відзиву на позовну заяву не подавав. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, проти чого позивачка не заперечувала. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 11 серпня 2008 року, про що складено відповідний актовий запис за №132 відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області ( свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER]), який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 08 грудня 2008 року у цивільній справі №2-788/08 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів стягнуто в користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 250,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 27 жовтня 2008 року. 08 грудня 2008 року на підставі вищевказаного рішення суду видано виконавчий лист. За даними довідки Борщівського районного відділу державної виконавчої служби від 06 вересня 2018 року №3-21/10251 позивачка отримала аліменти від відповідача за виконавчим листом 2-788 виданим Борщівським районним судом Тернопільської області від 08 грудня 2008 року в сумі 29 300 грн. Згідно довідки Пилипченської сільської ради Борщівського району від 06 вересня 2018 року №634 та акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 06 вересня 2018 року позивачка проживає у [ADDRESS] у житловому будинку, власником якого є її матір [PERSON] з якою проживає. [PERSON] має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON], який навчається у Кам'янець-Подільському коледжі. В даний час [PERSON] не працює. [PERSON] є студентом ІІІ курсу відділення комп'ютерних технологій ДВНЗ «Кам'янець-Подільський індустріальний коледж» ( довідка від 06 вересня 2018 року №111). Згідно довідки Кам'янець-Подільського індустріального коледжу від 06 вересня 2018 року №163 студент [PERSON] проживає в гуртожитку по [ADDRESS]. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №1067438 [PERSON] є інвалідом ІІІ-ї групи загального захворювання. За даними довідки Чортківського об'єднаного управління ПФУ від 27 серпня 2018 року №975 [PERSON] отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІІ групи, яка за червень-серпень 2018 року склала 3678,40 коп. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, кожен з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч.3 ст.182 СК України суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» з 1 липня 2018 року прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить 1944,00 грн. Суд вважає, що при вирішенні даної справи слід враховувати визначений законом збільшений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, матеріальне становище позивачки, яке змінилося від часу ухвалення рішення суду про стягнення в її користь аліментів, а тому позовні вимоги слід задовольнити та збільшити присуджений до сплати розмір аліментів до 1500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини буде відповідати вимогам закону та захистить права дитини. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З огляду на те, що згідно ЗУ "Про судовий збір" позивачка звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі ст.ст. 180, 182, 183, 184, 192 СК України та

Outcome: approved