Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з 14.07.2008 року перебувала з відповідачем в шлюбі, який 23.03.2017 року розірвано. За час шлюбу у сторін народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Крім того, відповідач усиновив сина позивача [PERSON] , [INFO] . На утримання дітей згідно із рішенням Коломийського міськрайонного суду від 20.10.2017 року присуджено з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі, а саме по 888,50 грн. щомісячно на кожну дитину. Щодо стягнення аліментів на сина [PERSON] позивач відмовляється. Однак, на даний час присуджених аліментів на утримання дітей недостатньо. Також позивач зазначила, що у зв`язку із зростанням економічної кризи в державі її матеріальне становище ускладнилося, ріст цін призводить до необхідності витрачання на утримання дітей значних коштів на відповідне харчування, одяг, взуття, навчання, і позивачу важко утримувати дітей згідно з їхніми потребами, а тому діти потребують з боку батька матеріального утримання. Прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 01.01.2019 року становить 2 027 грн. Отже, розмір аліментів, який стягується з відповідача, є меншим від встановленого державою мінімального розміру аліментів. Добровільно сплачувати більший розмір аліментів відповідач не бажає. Він офіційно не працевлаштований, однак, є здоровим, працездатним чоловіком. Вказані обставини дають відповідачу можливість сплачувати аліменти в розмірі 1 100 грн. щомісячно на кожну дитину сторін. Тому позивач просить збільшити присуджений з відповідача розмір аліментів до 1 100 грн. щомісячно на кожну їхню дитину. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 03.06.2019 року вона подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності (а.с. 20). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 10.05.2019 року він подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати в його відсутності (а.с. 16). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтв про народження сторони є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.5, 6). Згідно з рішенням Коломийського міськрайонного суду від 23.03.2017 року, яке набрало законної сили 03.04.2017 року, шлюб між сторонами розірвано, малолітніх дітей сторін залишено проживати з їх матір`ю (а.с.7). Згідно із заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.10.2017 року (справа № 346/1001/17) з відповідача на користь позивача присуджено аліменти на утримання вказаних дітей в твердій грошовій сумі, по 888,50 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення цими дітьми повноліття (а.с.8, 9). Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ч.1 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 01.01.2019 року встановлено прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років в сумі 2 027 грн. Згідно з положеннями ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено, або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. В п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з ч. 3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вирішуючи спір, суд враховує вік дітей сторін та пов`язані з цим витрати на їх харчування, навчання, забезпечення найбільш необхідними речами, поглиблення економічної кризи в державі, визнання відповідачем позовних вимог, відсутність відомостей про місце роботи та розмір заробітку відповідача, майновий стан платника аліментів. Тому суд приходить до висновку, що розмір стягуваних аліментів явно недостатній для забезпечення навіть найбільш необхідних потреб малолітніх дітей сторін, в зв`язку з чим цей розмір слід збільшити до 1 100 грн. на кожну дитину, оскільки саме такий розмір відповідатиме вимогам розумності і справедливості. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з положеннями ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач. На підставі ст.ст. 180-184, 192 СК України та,

Outcome: approved