Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Царедарівської сільської ради Доманівської району Миколаївської області , третя особа: Доманівська державна нотаріальна контора про тлумачення заповіту та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом посилаючись на те, що [INFO] року померла її бабуся [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки розміром 7.40га, розташованої в межах Царедарівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області. На випадок смерті, при житті [PERSON] склала заповіт, в якому заповіла право на земельну частку(пай) відповідно до сертифікату серії МК№023909, виданого Доманівською РДА та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів 02.09.1996р.,№458 своїй онучці [PERSON]. Однак, оформити спадкові права виявилося неможливим у зв'язку з тим, що нотаріусу необхідно надати сертифікат, відносно якого складено заповіт. Позивачка не може надати нотаріусу сертифікат на право на земельну частку(пай), так як до відкриття спадщини спадкодавиця отримала Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку. Для оформлення спадкових прав нотаріально позивачу необхідно підтвердити шляхом тлумачення заповіту, що в сертифікаті про право на земельну частку (пай) та в Державному акті про право власності на земельну ділянку зазначена та ж сама земельна ділянка, яка належала спадкодавцю. Позивачка та її представник за дорученням [PERSON].в судове засідання не з"явилися, представник надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідач - Царедарівська сільська рада Доманівського району - в судове засідання представника не надіслали, надали на адресу суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Третя особа - Доманівська державна нотаріальна контора - представника в судове засідання не надіслали, заяву про розгляд справи без участі не надали. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 7.40 га, розташованої в межах території Царедарівської сільської ради, Доманівського району Миколаївської області, що підтверджується Державним актом про право власності на земельну ділянку серії ЯА №064342, виданого Доманівською РДА 04.05.2005р.та зареєстрований у Книзі записів державних актів на право власності на землю за №010501300086. За життя, на випадок смерті, [PERSON] заповіла земельну частку (пай), зазначену в сертифікаті серії МК№023909 онучці [PERSON] , про що свідчить заповіт від 24.04. 2000р. за № 44. Позивачка, будучи спадкоємицею за заповітом та єдиною спадкоємицею за законом,звернулася до нотаріуса з заявою стосовно видачі свідоцтва про право на спадщину,однак їй було відмовлено з тих підстав, що предметом заповіту є право на земельну частку(пай),а пред"явлено правовстановлюючий документ на спадкове майно у виді державного атку на право власності на земельну ділянку(постанова нотаріуса від 20.11.2014р.). Судом встановлено,що 04.05.2005р. спадкодавиця [PERSON] , за життя, отримала Державний акт про право власності на земельну ділянку серії МК №023909 , виданий Доманівською РДА на підставі розпорядження даного органу № 124 від 18.03.2005 року. Даний правовстановлюючий документ підтверджував право власності [PERSON]на земельну ділянку площею 7.40 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Царедарівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області. Після отримання Державного акту про право власності на земельну ділянку зміни в заповіт спадкодавцем внесені не були, що дає підстави суду вважати, що волевиявлення спадкодавця не змінилося. Аналізуючи письмові докази по справі, судом встановлено, що зміст заповіту свідчить про волю спадкодавці передати у власність [PERSON] земельну частку (пай), незалежно від того, яким документом буде підтверджено її право власності на землю. Не внесення змін до даного заповіту можна розцінювати, як юридичну неосвіченість спадкодавця, вважавшого, що отримання Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку не потягне за собою наслідків, які змінюють зміст заповіту . Згідно ст.213 ЦК України, на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту заповіту. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Враховуючи, що як в сертифікаті на право на земельну частку (пай) , так і в Державному акті на право власності на земельну ділянку зазначені ті ж самі земельні ділянки, розмір яких та місце розташування співпадають , суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved