Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Представник позивачів звернулася до суду з позовом про визнання за кожним права власності на ? частини земельної ділянки, площею 4,86 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Надержинщинської сільської ради Полтавського району та області, як за спадкоємцем після смерті [PERSON], померлої 12.08.2015 р. Представник позивачів у попереднє судове засідання не зявилася надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала, прохала позов задовольнити. Від відповідача - Надержинщинської сільської ради Полтавського району на адресу суду надійшла заява, з проханням справу розглядати у відсутність їхнього представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає за можливе винести рішення по справі при проведенні попереднього судового засідання. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону, або незаконність набуття не встановлена судом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті Судом встановлено, що 03 березня 2015 року помер [PERSON].(а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме - земельну ділянку, площею 4,86 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Надержинщинської сільської ради Полтавського району та області. Вказане майно належало померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, що було видане державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори 25.01.2011 року (а.с. 9), згідно якого [PERSON] після [PERSON], померлої 11.02.2010 р. успадкував приватизовану земельну ділянку, яка була передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,86 га, розташована в межах території Надержинщинської сільської ради Полтавського району та області та належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ПЛ № 006520, виданого Надержинщинською сільською радою народних депутатів 10.02.2003 року, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 836. 24.04.2014 року [PERSON] склав заповіт, за яким все належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, заповів свої дочці [PERSON] (а.с.12). Не встигнувши належним чином прийняти спадщину після смерті батька, 12.08.2015 р. [PERSON] померла ( а.с. 13 ). Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON] та діти : [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO] , [PERSON], [INFO] В установлений законом строк представник позивачів звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але їй нотаріусом було відмовлено, оскільки у спадкоємців відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно ( а.с. 15 ). Згідно ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 вказаного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 6 абз. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Визнання за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по ? частині земельної ділянки , площею 4,86 га за кожним, не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Таким чином, оскільки позивачі являються єдиними спадкоємцями за законом після померлої, то відповідно за ними можливо визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved