Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

позивачка звернулася з позовом до суду до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вони з відповідачем проживали в зареєстрованому шлюбі, але на даний час шлюбні відносини припинені, останні разом не проживають. Жодних коштів та іншої допомоги на утримання доньки відповідач добровільно не надає, тому позивачка змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення донькою повноліття. Позивачка в судове засідання не з"явилась. До суду подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з викладених в позові підстав. Відповідач в судове засідання не з'явився. До суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі. З позовними вимогами погодився, проти стягнення аліментів у запропонованому позивачкою розмірі не заперечував. За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних обставин. Сторони зареєстрували шлюб 03 серпня 1996 року, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER] (а.с.4). В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с.3). Донька проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. В даний час відповідач на утримання дитини коштів не надає, що достовірно встановлено судом. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Підстав для звільнення відповідача від виконання обов'язку по утриманню дітей суд не вбачає. В даний час сторони однією сім"єю не проживають, тому відповідач повинен надавати допомогу на утримання дитини. Визначаючи розмір аліментів на утримання [PERSON], [INFO], суд враховує обставини справи, положення вказаного Закону та СК України, матеріальне становище дитини, індивідуальні особливості її стану здоров'я та розвитку, наявність у відповідача та позивача на утриманні інших дітей, їх сімейні стани та стани здоров'я та вважає, що достатнім буде розмір аліментів у виді 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно. На думку суду, такий розмір аліментів є необхідним для забезпечення утримання неповнолітньої [PERSON], оскільки рівнозначний обов'язок щодо його утримання ст.141 СК України покладається як на відповідача, так і на позивача по справі. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За наведених обставин, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved