Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

У грудня 2017 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] та [PERSON] про зменшення розміру стягуваних аліментів. В своїй позовній заяві позивач вказує, що за рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 30 серпня 2007 року з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], народження 03.08.2006, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.11.2008 і до досягнення ним повноліття. Окрім того, згідно рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 08 грудня 2008 року з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], народження 11.10.2008 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.11.2008 і до досягнення ним повноліття. Оскільки з його заробітної плати проводиться стягнення аліментів по двох виконавчих листах це змінило його матеріальний стан, у звязку з чим він звернувся до суду з даним позовом та просив зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], 03.09.2006 народження з 1/4 частини всіх видів його заробітку на 1/6 частину всіх видів його заробітку та зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], 11.10.2008 народження з 1/4 частини всіх видів його заробітку на 1/6 частину всіх видів його заробітку. До початку розгляду справи по суті позивачем було збільшено позовні вимоги вказавши про наступне. У грудня 2017 року з нього також стягнуто за судовим наказом аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], народження [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку. Всі три вимоги про стягнення з позивача аліментів у розмірі по ? частині на кожну дитину погіршують його матеріальне становище та перевищують всі передбачені законом стягнення з нього як батька, тому він бажає зменшити розмір аліментів не тільки на утримання [PERSON] та [PERSON], а ще й на утримання [PERSON]. У судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, на адресу суду подав заяву у якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала вимоги свого довірителя у повному обсязі з підстав викладених у позові. Вказала, що дійсно на час подачі позову до суду матеріальний стан її довірителя значно погіршився, оскільки з його заробітку стягуються аліменти у розмірі більше половини і тому на своє утримання позивачу не залишається коштів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій позовні вимоги позивача щодо зменшення розміру аліментів, що стягуються на її користь не визнала, суду зазначила, що на даний час утримує двох дітей і соціальної допомоги, яка сплачується державою їй не вистачає. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимоги позивача в частині зменшення розміру аліментів заперечувала, з підстав викладених у відзиві та запереченнях. Додатково вказала про те, що відповідач має ще додатковий неофіційний дохід, працюючи таксистом. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимоги позивача в частині зменшення розміру аліментів заперечувала, з підстав викладених у відзиві. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів, представника відповідача [PERSON], врахувавши позицію позивача по справі, викладену у поданій до суду позовній заяві, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд встановив наступне. Згідно ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як достовірно встановлено в судовому засіданні, рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 30 серпня 2007 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], народження 03.08.2006 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.07.2007 і до його повноліття. На підставі рішення суду [PERSON] було видано виконавчий лист № 2-597/07 (а.с. 6, 9). У наслідок реєстрації шлюбу з [PERSON], позивач [PERSON] змінив своє прізвище на «Снігир». У наслідок розірвання даного шлюбу, відповідно до свідоцтва про розірвання щлюбу виданого [PERSON] 24.10.2011 відділом реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області після реєстрації розірвання шлюбу йому присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 8). Згідно рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 08.12.2008 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], народження 11.10.2008, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.11.2008 до його повноліття та на підставі даного рішення [PERSON] було видано виконавчий лист № 2-993/08 (а.с. 10). Відповідно до судового наказу від 05.12.2017 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], народження 28.07.2017, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.11.2017 до досягнення дитиною повноліття. Крім того, у судовому засіданні було установлено, що відповідач [PERSON] після реєстрації 16.01.2015 шлюбу з [PERSON] змінила прізвище на «Черненко», що посвідчується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 26). [PERSON] також після реєстрації 13.10.2015 шлюбу з [PERSON] змінила прізвище на «Фале», що підтверджується паспортом. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач [PERSON] має постійне місце роботи, працює у 19 ДПРЧ 3 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Полтавській області, що підтверджується довідкою (а.с. 110). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не уважається незмінним. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Із змісту наведених положень ст.ст. 181, 192 СК України вбачається, що платник аліментів має право звернутись до суду з позовом як про зміну способу стягнення аліментів так і про зміну розмірі аліментів, що визначені рішенням суду. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 05.02.2014 у справі 6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Як достовірно встановлено в судовому засіданні, на підставі рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 30.08.2007 позивач на користь відповідача [PERSON], на утримання дитини, неповнолітнього сина [PERSON], народження 03.08.2006 сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно; рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 08.12.2008 на користь відповідача [PERSON] сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], народження 11.10.2008, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно; відповідно до судового наказу від 05.12.2017 на користь відповідача [PERSON] сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], народження 28.07.2017, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Враховуючи викладене, а також те, що обовязок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до норм чинного законодавства, покладено на обох батьків та зважаючи на встановлений Законом розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 18 років, суд приходить до висновку, що сплата відповідачем аліментів, які визначені рішенням суду, на утримання трьох дітей у розмірі по ? частині на кожного щомісячно, вочевидь є завищеним розміром стягуваних аліментів, що призводить до неналежного утримання самого позивача, в результаті чого створюється також заборгованість по аліментах, оскільки за Законом більше 50% заробітку не може бути стягнуто з платника аліментів. Як вказали відповідачі [PERSON] та [PERSON] лише на утримання їх синів у позивача існує заборгованість по сплаті аліментів, що вказує на те, що сума стягуваних аліментів перевищує 50% заробітку позивача. За таких обставин, аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що наявні підстави для зменшення розміру аліментів, що стягнуті рішенням суду та судовим наказом. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно довідки від 13.03.2018 №43-453/48 про доходи та утримані аліменти виданої [PERSON], останній на даний час перебуває на службі в 19 ДПРЧ 3 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Полтавській області і має постійний дохід в середньому щомісячно 9500 грн. Тобто, на даний час майновий стан позивача змінився у бік покращення. Проте, як випливає з довідки, із заробітку позивача щомісячно стягуються аліменти у розмірі 50 % від заробітку та податок. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] на даний час працюють, що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні отримують заробітну плату, проте на утриманні мають ще по одній дитині від іншого шлюбу. Відповідач [PERSON] на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за спільною дитиною з позивачем та отримує соціальні виплати, крім того, утримує ще одну неповнолітню дитину від іншого шлюбу на утримання якого стягнуто аліменти, про що свідчать пояснення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року 746 гривень, з 1 липня 779,50 гривень, з 1 грудня 813 гривень; від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року 930 гривень, з 1 липня 972 гривні, з 1 грудня 1013,50 гривень. Отже, з урахуванням встановлених вище обставин, суд уважає за необхідне змінити розмір стягуваних з [PERSON] аліментів до 1/6 частини доходів позивача, щомісячно. Як вбачається з довідки про заробітну плату позивача зменшений розмір до 1/6 частини стягуваних аліментів на користь відповідачів буде становити по 1585 грн на кожну дитину, що є більше 50% встановленого ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав неповнолітніх дітей, обов'язок по утриманню яких покладений на обох сторін по справі. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз. 4 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року, а тому позов є законним та обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. Частина 1 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доводи відповідача [PERSON] про те, що позивач має додатковий дохід таксуючи не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. У зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Outcome: approved