Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Прокурор м. Луганська в інтересах держави в особі виконавчого комітету Луганської міської ради звернувся до суду із відповідним позовом, вимоги якого надалі уточнив (а.с.80), просить зобов'язати приватного нотаріуса [PERSON] звільнити нежитлове приміщення загальною площею 26,7 м?, розташованого за адресою [ADDRESS], в примусовому порядку. В обґрунтування якого зазначив, що на підставі рішення Виконавчого комітету Луганської міської ради від 09.07.1997 року № 211 з урахуванням наказу від 11.09.2001р. № 270 між Виконавчим комітетом Луганської міської ради і приватним нотаріусом [PERSON] укладений договір оренди нежитлового приміщення від 01.11.1998 року № 87-А терміном на один рік, на підставі якого відповідачу передано в оренду нежитлове приміщення загальною площею 26,7 м?, розташоване за адресою: [ADDRESS] для розміщення приватної нотаріальної контори. 03.11.2011 року позивачем, з метою припинення дії договору оренди від 01.11.1998 року було надіслано відповідачу повідомлення про те, що зазначений договір продовжуватись не буде, а також з вимогою погашення заборгованості з орендної плати та повернення об'єкту нерухомого майна, а саме вбудоване нежитлове приміщення площею 26,7 м?, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Відповідач умови Договору виконував не в повному обсязі, в результаті чого, відповідно до розрахунку заборгованості орендної плати за фактичне користування приміщенням за 2012 р. за [PERSON] станом на 13.03.2012 р. утворилася заборгованість в розмірі 3488,39 гривень, яка в процесі розгляду справи в суді сплачена, та по наступний час відповідачем орендоване майно не повернуто. Тому, позивач просить суд прийняти рішення про примусове звільнення приватним нотаріусом [PERSON] нежитлового приміщення загальною площею 26,7 м?, розташованого за адресою [ADDRESS], а також стягнути з відповідача судові витрати. У судове засідання представник позивача Виконавчого комітету Луганської міської ради - Лесніков М.В. не з'явився, надав суду заяву з уточненням, в якій відмовився від позовних вимог в частині стягнення з відповідача плату за фактичне користування орендованим майном у сумі 3488,39 грн., в іншій частині вимог підтримав позов у повному обсязі та наполягав на його задоволенні /а. с. 80/. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, заперечень проти позову не надав та заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів без участі відповідача [PERSON] Відповідно до ст. 15 ЦПК України розгляд даної справи належить до компетенції суду. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом вирішено справу розглядати заочно. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Виконавчого комітету Луганської міської ради від 09.07.1997 року №211 з урахуванням наказу від 11.09.2001р. № 270 відповідно до фотокопії рішення виконавчого комітету Луганської міської ради №211 від 09 липня 1997 року /а. с. 4/ між Виконавчим комітетом Луганської міської ради і приватним нотаріусом [PERSON] укладений договір оренди нежитлового приміщення від 01.11.1998 року №87-А (з урахуванням Угод про зміни і доповнення до договору оренди нежитлового приміщення від 01.11.1998р. №87-А), терміном на один рік, на підставі якого відповідачу передано в оренду нежитлове приміщення загальною площею 26,7 м?, розташоване за адресою: [ADDRESS], для розміщення приватної нотаріальної контори, згідно з фотокопією договору №87-А оренди нежитлових приміщень від 01 листопада 1998 року /а. с. 5 - 7/. Відповідно до п. 8.7 Договору оренди нежитлового приміщення від 01.11.1998 року № 87-А, а також п. 2 ст. 26 та п. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено, а орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Виходячи з п. 4.1.4. Договору оренди в разі припинення Договору оренди орендар зобов'язаний повернути по акту прийому-передачі Орендодавцю орендоване майно в належному стані. Судом встановлено, що 03 листопада 2011 року позивачем, з метою припинення дії договору оренди від 01.11.1998 року №87-А, було надіслано відповідачу лист з повідомленням про те, що зазначений договір продовжуватись не буде, а також з вимогою погашення заборгованості з орендної плати та повернення об'єкту нерухомого майна, а саме вбудоване нежитлове приміщення площею 26,7 м?, розташоване за адресою: [ADDRESS], відповідно до фотокопією листа - повідомлення №И 01/03-16/7013/0/2-11 від 03 листопада 2011 року /а. с. 22/. Обчислення розміру річної орендної плати здійснюється шляхом корегування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Відповідач умови Договору виконував не в повному обсязі, в результаті чого, відповідно до розрахунку заборгованості орендної плати за фактичне користування приміщенням за 2012 рік за відповідачем станом на 13.03.2012 року утворилася заборгованість в розмірі 3488,39 гривень, однак під час розгляду справи відповідач [PERSON] сплатив заборгованість. Згідно наказу від 29.11.2011 року № 541 «Про припинення нарахування орендної плати та списання з балансу Управління комунальним майно Луганської міської ради нарахованої орендної плати та пені»- дію договору оренди припинено 01.11.2011 року. По наступний час відповідачем орендоване майно не повернуто, плата за його фактичне користування була сплачена не вчасно. Пунктом 7.1 Договору оренди нежитлового приміщення від 01.11.1998 року №87-А передбачається, що у випадках дострокового розірвання договору судом, а також відмови від договору Орендар сплачує Орендодавцю плату за фактичне користування орендованим майном до його передачі Орендодавцю, виходячи із розрахунку розміру орендної плати по цьому договору. У відповідності ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»орендар повинен виконувати взяті на себе зобов'язання та вносити орендну плату своєчасно і повному обсязі, одностороння відмова від виконання зобов'язань не припускається. Відповідно до ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Виконавчий комітет Луганської міської ради на підставі ст. 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»стягує плату за оренду нежитлових приміщень, які знаходяться в комунальній власності територіальної громади м. Луганська, яка у повному обсязі перераховується в міський бюджет. Несвоєчасне надходження таких платежів призводить до невиконання доходної частини бюджету і, в наслідок цього, неналежного фінансування закладів освіти, охорони здоров'я та інших соціальних програм міста, чим завдається істотна шкода державним інтересам. Необхідність захисту державних інтересів покладає на прокуратуру обов'язок представництва держави у суді відповідно до ч.2 ст. 121 Конституції України. Луганська міська рада є органом місцевого самоврядування, який одночасно є інститутом як громадського, так і державного управління. Зокрема, відповідно до ст. 7 Конституції України в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування. Стаття 142 Конституції України передбачає, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Таким чином держава зацікавлена в законному використанні та розпорядженні органами місцевого самоврядування комунальним майном. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання підлягають виконанню належним чином і в строки та спосіб, встановлені умовами договору. Відповідач даного зобов'язання не виконав, чим порушив права позивача. Згідно з ст. 611 Цивільного Кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Тому, суд вважає за необхідне задовольнити уточнені позовні вимоги прокурора м. Луганська в інтересах держави в особі виконавчого комітету Луганської міської ради та зобов'язати приватного нотаріуса [PERSON] звільнити у примусовому порядку нежитлове приміщення загальною площею 26,7 м?, розташованого за адресою [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 348,90 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved