Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Позивачкою подано до суду позов до відповідача про визнання договору оренди землі недійсним. Вимоги мотивуються тим, що коли заінтересована особа заперечує дійсність правочину на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] настоює на позовних вимогах про визнання договору оренди землі недійсним, так як договір оренди землі повіреною особою укладено з перевищенням наданих повноважень щодо строку та істотних умов цього договору. Позивачка заперечує дійсність правочину на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Про порушення права користування земельною ділянкою позивачка довідалася у 2014 році. В судове засідання представник відповідача ПП Агрофірма «Центр» - [PERSON] не зявився, про день і час судового розгляду справи повідомлений належним чином, подав заперечення на позовні вимоги про визнання договору оренди землі недійсним, просить застосувати строк позовної давності та відмовити в позовних вимога хпро визнання договору оренди землі недійсним. В судове засідання третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] не зявився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутність чи про причини неявки не подано. Заслухавши представника позивачки [PERSON], ознайомившись з матеріалами справи, кримінального провадження, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст.1000 ЦК України встановлено, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Відповідно до доручення, посвідченого 02 грудня 2003 року приватним нотаріусом Устинівського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON], [PERSON] уповноважено [PERSON] користуватися та розпоряджатися від її імені (продати, подарувати, обміняти, здавати в оренди тощо) земельною ділянкою за №288, розміром 9,08га, розташованої на території Криничненської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, яка належить на праві власності на підставі Державного акта на право приватної власності на землю (серія Р1 №301295), виданого Устинівською районною державною адміністрацією 02 серпня 2002 року ( аркуш кримінального провадження за №22). За договором оренди землі №б/н (дата, місяць - рік відсутні) [PERSON] (орендодавець) передано приватному підприємству Агрофірма «Центр» (орендар), відповідно до п.п.2-9 цього договору, у строкове платне користування на десять років в оренду земельну ділянку площею 9,8 га, на території Криничненської сільської ради. Державна реєстрація договору оренди землі в Устинівському ДП КРФ «Центр «ДЗК» 13 березня 2006 року за №31 (ст.125 ЗК України - право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав; ч. 1 ст. 210 ЦК України - правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації; ч. 5 ст. 126 ЗК України - договір оренди землі підлягає державній реєстрації). Згідно протоколу допиту свідка [PERSON], договір оренди землі №б/н (дата, місяць - рік відсутні) між [PERSON] та ПП Агрофірма «Центр», державна реєстрація договору оренди землі в Устинівському ДП КРФ «Центр «ДЗК» 13 березня 2006 року за №31, підписано ним особисто від імені [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору доручення від 02 грудня 2003 року ( аркуш кримінального провадження за №19-20). Абзацами 1,2,3,4 п 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» встановлено, що відповідно до частини першої статті 215 підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. У зв'язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статті 205 - 210, 640 ЦК). Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено. Згідно матеріалів справи, договору оренди землі, що не спростовується представником відповідача [PERSON] у запереченні на позовні вимоги, за нотаріально посвідченим договором доручення від 02 грудня 2003 року, [PERSON], земельну ділянку, що належить їй на праві власності, уповноважено [PERSON] передати в користування за договором оренди землі на десять років. Третьою особою на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] не подано до суду доказів про виконання обовязків повіреного перед [PERSON] (довіритель) відповідно до положень ст. 1006 ЦК України, так як повірений зобов'язаний: повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення. Згідно пояснень представника позивачки [PERSON] та матеріалів справи, [PERSON] про обставини укладеного [PERSON] договору оренди землі стало відомо у 2014 році. Договір оренди землі [PERSON] оспорюється з підстав його недійсності. Заява представника відповідача ПП Агрофірма «Центр» - [PERSON] про застосування строку позовної давності, так як перебіг позовної давності починається з 02 грудня 2003 року, тобто з дати видачі "довіренності", є необґрунтованою з наступних підстав. Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Предметом позовних вимог є визнання договору оренди землі недійсним. [PERSON] довідалася про порушення права на користування земельною ділянкою у 2014 році, а відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Під час розгляду справи встановлено, що у договорі оренди землі №б/н (дата, місяць - рік відсутні) між [PERSON] та ПП Агрофірма «Центр», державна реєстрація договору оренди землі в Устинівському ДП КРФ «Центр «ДЗК» 13 березня 2006 року за №31, підпис від імені [PERSON] здійснено [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору доручення від 02 грудня 2003 року (аркуш кримінального провадження за №19-20). [PERSON], відповідно до договору доручення, посвідченого 02 грудня 2003 року приватним нотаріусом Устинівського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON], уповноважено [PERSON] користуватися та розпоряджатися від її імені (продати, подарувати, обміняти, здавати в оренди тощо) земельною ділянкою за №288, розміром 9,08га, розташованої на території Криничненської сільської ради, але як довірителем не видано повіреному [PERSON] довіреності на вчинення юридичних дій, передбачених дорученням, коли: довіритель зобов'язаний видати повіреному довіреність на вчинення юридичних дій, передбачених договором доручення (ч. 1 ст. 1007 ЦК України); представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю (ч.1 ст.244 ЦК України). Частиною 1 ст.3 ЦПК України встановлено, що\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. При встановлених обставинах, позовні вимоги визнання договору оренди землі недійсним підлягають задоволенню, як обґрунтовані, так як відповідно до положень ч.3 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Судові витрати по справі, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, підлягають відшкодуванню [PERSON] за рахунок ПП. Агрофірма «Центр».

Outcome: approved