Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

У вересні 2016 року представник [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати за останньою право на завершення приватизації земельної ділянки № 5 площею 500 кв.м, що знаходиться в садівничому кооперативі «Інтернаціоналіст» у м. Червонограді Львівської області в порядку спадкування після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 05.04.2014 року. На обґрунтування позовних вимог послався на те, що 18.07.1997 року покійному чоловіку позивача було передано у приватну власність зазначену земельну, про що було винесено відповідне рішення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради. З цього часу вказана земельна ділянка використовувалась їхньою сімєю за цільовим призначенням. 05.04.2014 року [PERSON] помер, не здійснивши державної реєстрації права власності на вказану землю, у звязку з чим позивачка як спадкоємець першої черги за законом не може реалізувати своє право на спадкування цієї землі. Оскільки їй було відмовлено нотаріусом у спадкуванні зазначеної земельної ділянки і уповноважений орган відмовив у наданні дозволу на завершення її приватизації, змушена звернутися з даним позовом до суду. У судовому засіданні позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі і зявились у судове засідання, зясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке. Судом установлено, що згідно з рішенням Виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 18.07.1997 № 236 [PERSON] передано у приватну власність для ведення садівництва, як члену садівничого кооперативу «Інтернаціоналіст», земельну ділянку № 5, площею 500 кв.м. Це рішення прийняте, зокрема, відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок». 05.04.2015 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії І СГ, № 357722 від 08.04.2014 року. За життя правовстановлюючих документів на вищезазначену земельну ділянку [PERSON] не отримав. Як видно з матеріалів спадкової справи № 25-2014, заведеної 14.04.2016 року, позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON]Г, оскільки інші спадкоємці першої черги за законом: дочка покійного [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини на користь позивачки. Згідно з абз. 2 п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Аналіз наведеної норми свідчить, що у разі, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку, а якщо приватизація земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України не завершена й право на її завершення. Отже, суд дійшов висновку про захист права позивача у спосіб визнання за нею права на завершення приватизації земельної ділянки № 5 площею 500 кв.м., що знаходиться в садівничому кооперативі «Інтернаціоналіст» у м. Червонограді Львівської області, у звязку з чим позов задовольняється.

Outcome: approved