Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

У вересні 2019 року АКБ "Індустріалбанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 48738,52 грн та судові витрати по справі в сумі 1921 грн. Позов обґрунтовано тим, що між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 102214/31/к від 19.08.2013 року, за умовами якого відповідачу було надано кредит на споживчі цілі в сумі 25000 грн на строк 36 місяців з 19.08.2013 по 19.08.2016. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. З моменту укладання кредитного договору до моменту припинення здійснення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання кредитного договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця, становить 28 процентів річних. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання кредитного договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця, до закінчення строку дії кредитного договору становить 28 процентів річних. Зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, тому станом на 21 серпня 2019 року заборгованість за кредитним договором склала 48738,52 грн, що в свою чергу складається з 14575,00 грн прострочена заборгованість за кредитом, 28595,87 грн прострочена заборгованість по нарахованим процентам, 5567,65 грн інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності за наявними доказами у справі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 19 серпня 2013 року в місті Донецьку між публічним акціонерним товариством «Експрес-Банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено кредитний договір № 102214/31/к, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 25000,00 грн на строк 36 місяців, з 19.08.2013 року по 19.08.2016 року. За користування кредитом відповідач зобов`язаний сплачувати 28 % річних з моменту укладення договору до моменту припинення здійснення нарахування заробітної плати, а з моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплати від підприємства, яке було роботодавцем позичальника 38 % річних (а.с.11-15). Зобов`язання передбачені кредитним договором відповідач не виконав, у зв`язку з чим станом на 21 серпня 2019 року заборгованість за кредитним договором склала 48738,52 грн, з яких: 14575,00 грн прострочена заборгованість за кредитом, 28595,87 грн прострочена заборгованість по нарахованим процентам, 5567,65 грн інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто позовні вимоги є законними та обґрунтованими матеріалами справи. У відповідності до ч.ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved