Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

Представник позивача звернулась з позовом, про визнання права власності на спадкове майно після смерті [INFO] [PERSON] яке розташоване по [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що за життя померла [PERSON] залишила на користь позивачці [PERSON] заповіт. Спадкоємець та спадкодавець проживали в одному господарстві, та 28 січня 2018 року спадкоємець подала заяву про прийняття спадку в нотаріальну контору. Інших спадкоємців яки би прийняли спадщину у межах визначеного законом строку немає. Постановою нотаріуса від 16 лютого 2021 року відмовлено у придачі свідоцтва на спадкове майно по причині відсутності правовстановлюючих документів на спірне господарство. В підготовчому судовому засіданні представник позивача та позивач не з`явились але представник позивача подала до суду заяву в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні не з`явився, але подав до суду заяву про визнання заявлені позовні вимоги в повному обсязі з проханням справу розглянути у його відсутності. Суд враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи що визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі дійшов висновку про розгляд справи у відсутності представника відповідача і задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Зі статті 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Матеріалами справи судом встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] про що свідчить актовий запис про смерть від 16.09.2016 року за №37 виконавчого комітету Рідківської с/ради Новоселицького району. Рішенням Новоселицького районного суду від 14 травня 2019 року по справі №720/494/18 встановлено юридичний факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] була рідною матерю [PERSON] , [INFO] , мешканки с. Рідківці, Новоселицького району. З виписки з по господарської книги №13, особового рахунку № [NUMBER] ст.68 с/ради с. Рідківці встановлено, що господарство по [ADDRESS] станом на 190-1991 рік відносилось до типу робочого двору, головою двору була [PERSON] . В даному господарстві також були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки виконкому Магальської с/ради с. Рідківці, Чернівецького району [PERSON] станом на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала в господарстві по [ADDRESS] та в даному господарстві також проживала і була зареєстрована [PERSON] . З спадкової справи №7/2018 до майна померлої [PERSON] вбачається, що заяву про прийняття спадку подала [PERSON] [INFO] . Відомості про інших спадкоємців відсутні. Відповідно до заповіту оформленого 21.09.2011 року зареєстрованого в реєстрі [ADDRESS] , [PERSON] все своє мано де б воно не було та з чого в воно не склалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона буде мати право за законом заповіла [PERSON] . Відповідно до технічної документації від 19 лютого 2021 року на житловий будинок по [ADDRESS] складається з житлового будинку літер А, гаражу літер Б, літній кухні літер В, вбиральні літер Г, колодязю №1, огорожі №2,3, вбиральні №4. Згідно ст.. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст..1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.4 ст.1268 ЦК України, Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи те, що позивач своєчасно прийняв спадщину, тому суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі. Суд вирішуючи питання, щодо судових витрат приймає до уваги, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору відповідно до квитанції від 09 червня 2021 року в сумі 4899 грн. 33 коп. (чотири тисячі вісімсот дев`яносто дев`ять гривень 33 коп.), які є обґрунтованими та пропорційними заявленому позову. Відповідно до вимог ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Суд враховуючи, що представник відповідача визнав заявлені позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, тобто у процесі підготовчого судового засідання, що і стало підставою для винесення рішення по суті заявлених позовних вимог, а тому на підставі викладеного суд вважає за необхідним, повернути позивачу [PERSON] з державного бюджету 2499 грн. (дві тисячі чотириста дев`яносто дев`ять гривень) сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved