Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

У грудні 2018 року Снігурівська міська рада звернулась до суду із заявою про визнання спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] відумерлим. В заяві зазначили, що на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 07 червня 2002 року, [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудженнями, що розташований в [ADDRESS]. Вказаний житловий будинок розташований на земельних ділянках площею 0,0901 га для ведення особистого підсобного господарства та площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, які на підставі Державних актів про право приватної власності на землю, виданих 23 грудня 1993 року на підставі рішення Снігурівської міської ради від 15.10.1993 року №273 та зареєстрованих в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №1032, належать [PERSON], який помер [INFO]. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, з часу відкриття спадщини сплинуло більше одного року, у зв"язку з чим Снігурівська міська рада просить визнати спадщину на вище вказані земельні ділянки відумерлою, які передати територіальній громаді для подальшого вирішення питання про надання їх у користування чи приватну власність власнику будинку. У судове засідання учасники справи не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Представник заявника подав суду заяву про слухання справи в його відсутність, заяву підтримав та просив про її задоволення. Заінтересована особа також подала суду заяву про слухання справи в її відсутність, проти задоволення заяви заперечень не мала. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутність учасників справи. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 07 червня 2002 року [PERSON], на підставі договору дарування серії АЕК №618332, посвідченого державним нотаріусом Снігурівської районної нотаріальної контори Середою Н.І. зареєстрованого в реєстрі за №2-642, отримала в дар від [PERSON] житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудженнями, розташований за адресою: [ADDRESS], який належав дарителю на підставі свідоцтва про право власності, виданого Снігурівською міською радою 03 червня 2002 року, зареєстрованого у Снігурівській філії Миколаївського міжміського БТІ 05 червня 2002 року в реєстровій книзі за №12 за №3210 (а.с.11). Вказаний договір дарування зареєстровано у Снігурівській філії Миколаївського МБТІ 14 червня 2002 року та записано в реєстрову книгу за №12-3210. Рішенням Снігурівської міської ради Миколаївської області від 24 листопада 2015 року [ADDRESS] перейменовано на вулицю [ADDRESS]". Як вбачається з державних актів на право приватної власності на землю, виданих 23 грудня 1993 року на підставі рішення виконкому Снігурівської міської ради від 15 жовтня 1993 року №273 та зареєстрованих в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за номером 1032, земельні ділянки площею 0,0901 га для ведення особистого підсобного господарства та площею 0,10 га для будівництва та обслуговування вказаного житлого будинку і господарчих будівель за адресою: [ADDRESS], на праві власності належать [PERSON] (а.с.6-7). [INFO] в м.Херсоні [PERSON] помер, що підтверджується копією актового запису про смерть №615 від 06 квітня 2010 року та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.8-на звороті, 9). Як вбачається з повідомлення Снігурівської державної нотаріальної контори від 27 грудня 2018 року за вих. №04.01.19 №11/01.16 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, датою видачі 14.08.2013 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с.10, 23). Відповідно до положень ст.1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Згідно ст.338 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Таким чином, встановивши, що після смерті [PERSON] спадкоємці за законом та заповітом відсутні, з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця, сплинуло більше одного року, заяву про визнання спадщини відумерлою подано відповідним органом місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини - Снігурівською міською радою, суд визнає заяву такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved