Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

Позивач ТОВ «Зернятко-Південь» звернулося до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на нерухоме майно. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням загальних зборів Спілки громадян-співвласників майнових паїв «Загнітківська», с.Загнітків Кодимського району Одеської області, оформленим протоколом №8 від 11.04.2007 року, власникам майновий часток в пайовому фонді КСП (відповідачам) виділено в натурі приміщення «Автозаправки», яке розташоване по [ADDRESS] . Зазначене нерухоме майно було передане позивачу і перебуває у його володінні та користуванні. В подальшому згідно зі ст.ст.7-9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» №2114-XII від 14 лютого 1992 року, п.п.8-9 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України №62 від 14 березня 2001 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04 квітня 2001 року за №305/5496, та п.п.4.1-4.3 Рекомендацій щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених Наказом Міністерства аграрної політики України від 20 травня 2008 року №315, між позивачем та кожним із відповідачів було укладено договори купівлі-продажу належних відповідачам майнових часток (паїв) в пайовому фонді, відповідно до яких відповідачі продали позивачу належні їм майнові частки (паї) в пайовому фонді КСП, виділені в натурі у вигляді вказаного приміщення «Автозаправки». Однак, правовстановлюючі документи на зазначене нерухоме майно не збереглися, в зв`язку з чим позивач позбавлений можливості зареєструвати право власності на нього, тому просив позов задовольнити та визнати за ним право власності на придбане майно. В підготовче засідання представник позивача не з`явився, надавши до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідачі в підготовче засідання не з`явилися, надавши до суду клопотання в яких просять розглянути справу без їх участі, позовні вимоги визнають. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В п.24 Постанови №2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" Пленум Верховного Суду України дав роз`яснення, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачами, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набуте правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11 передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 15.04.2020 року, прийнятій у справі №607/16852/15-ц, вказував, що позов про визнання права подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують приналежність їй права. При цьому спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду. Враховуючи наведене, беручи до уваги визнання позову відповідачами, а також відсутність у позивача можливості позасудового захисту свого порушеного права, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved