Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

у березні 2017 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом та просить встановити факт прийняття нею спадщини після смерті матері [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме гаражем, загальною площею 19,3 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS]; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на гараж, загальною площею 19,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року у с.Побиванка Полтавського району Полтавської області Позов позивачем обґрунтований тим, що [INFO] року у с.Побиванка Полтавського району Полтавської області померла її матір [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина на належне їй за життя майно, а саме гараж, загальною площею 19,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дубовою Т.В. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі їй Свідоцтва про право на спадщину за законом на спадщину, у зв'язку із неподанням нею у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини. Однак вона фактично вступила в управління та володіння майном, а саме даний гараж було надано їй у користування на правах оренди з часу смерті матері та фактично вона користується ним по теперішній час. У судове засідання представник позивача [PERSON] з'явилася, позов підтримала з підстав, викладених у ньому. Представник відповідача територіальної громади м.Полтави в особі Полтавської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Дубова Т.В. у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку: [INFO] року у с.Побиванка Полтавського району Полтавської області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 19.11.2002 року Полтавським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського МУЮ. Згідно даних Свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.08.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори Колос Л.О., спадкоємцем майна [PERSON], померлої [INFO] року, є донька [PERSON]. Спадкове майно, на яке видане свідоцтво складається із гаражу, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належав померлій [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого Першою полтавською державною нотаріальною конторою 15.11.1994 року, № 3-5549, зареєстрованого у Полтавському МБТІ 22.11.1994 року у реєстровій книзі № 1 під № 36. 13.03.2017 року приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Дубовою Т.В. відмовлено [PERSON] у заведенні спадкової справи після смерті [PERSON], оскільки [PERSON] не підпадає під коло осіб, визначених ст.1268 ЦК України, тобто тих, які фактично прийняли спадщину, а отже на неї не поширюються вимоги, передбачені ст.ст.1269, 1270 ЦК України. Згідно даних свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народилася [INFO] року у м.Кременчук. Матір'ю останньої записано [PERSON]. Відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (2003 року) правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Як роз'яснено в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Згідно до ч.1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. У відповідності до ч. 2 ст. 529 ЦК УРСР онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Виходячи з ч. 1 п. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно до ст. 549 ч. 2 ЦК УРСР 1963 року зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст. 553 ЦК УРСР 1963 року вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що позивач в установлений строк вчинила дії, вказані у ст. 549 ЦК УРСР, які б свідчили б про прийняття нею спадщини, а саме та з часу смерті спадкодавця користується гаражем, проводить його поточні ремонтні роботи, а отже не є такою, що відмовилася від спадщини. Виходячи з цього, суд вважає, що після смерті [PERSON] у позивача виникло право на прийняття належної їй спадщини. З цих підстав у судовому засіданні допитаний свідок [PERSON], який повідомив, що на протязі 10 років орендує гараж, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Всі питання щодо оренди даного гаража він вирішив виключно із [PERSON], яка також неодноразово проводила поточні ремонті роботи у ньому. Ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. У судовому засіданні встановлено, що за життя спадкодавець набула право власності на гараж, який розташований за адресою: [ADDRESS], а отже він являється спадковим майном. Окрім цього, у позивача виникло право на прийняття спадщини у порядку ч. 1 п. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що гараж, загальною площею 19,3 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] є спадковим майном та може бути успадкованим спадкоємцем. Аналізуючи докази по справі, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, оскільки даний випадок і є способом захисту права, з яким чинне законодавство повязує можливість визнання права власності за особою на майно в порядку спадкування.

Outcome: approved