Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

позивачка в позовній заяві вказала, що згідно особового рахунку [NUMBER] в господарській книзі 31 вона являється власником будинку [ADDRESS]. Проживаючи одиноко, вона свого часу три роки назад прописала в своєму будинку свого племінника [PERSON] - відповідача по справі, а у серпні 2014 року і другого відповідача - [PERSON] Однак, з тих пір ніхто з відповідачів за зареєстрованою адресою не проживає та навіть не приїзжає. Так як відповідачі більше одного року в належному їй будинку без поважних на те причин не проживають та не являється членом її сім'ї, добровільно знятися з реєстрації за даною адресою категорично відмовляються, через що чинять позивачці перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю - належним їй будинком, а тому вона вимушена звернутися з даним позовом до суду. Позивачка просила позбавити відповідачів права користування вищезазначеним будинком. Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач ставить питання про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, усунення їй перешкод в користуванні зазначеним жилим приміщенням шляхом зняття з реєстрації відповідачів в ньому. Позивачка в судове засідання не з'явилася. Подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила розглянути справу у її відсутність, не заперечувала проти винечення заочного рішення та просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати понесені нею за оголошення у пресі виклику відповідача у судове засідання. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, про що свідчить оголошеня у пресі. Відповідно до ч.9 ст.79 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.224 цього ж Кодексу у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, та згідно до ст.169 ЦПК України винести заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого. Згідно довідки від 15.01.2015 р. за позивачкою рахується будинок [ADDRESS] (а.с.9). Згідно довідки №14 від 19.01.2015 р. відповідач [PERSON] проживає по [ADDRESS] без реєстрації (а.с.10). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані, але вже більше півроку не проживають по [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Згідно із ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Як випливає з указаної норми закону, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено виключно на підставі відповідного рішення суду. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Згідно із ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що позивачка є власником спірної квартири, відповідач фактично не проживають в ньому більше року, реєстрація відповідачів в даному будинку перешкоджає реалізації прав володіння та користування ним, тому відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені законом строки. На підставі вищенаведеного суд вважає, що позов підставний і підлягаючий задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати позивача щодо сплати судового збору у розмірі 243,60 грн. та витрати понесені щодо виклику відповідачів через оголошення у пресі у розмірі 420 грн., що підтверджені відповідними квитанціями і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved