Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Позивачка просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 4,3065 га., кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться на території Лавської сільської ради Сосницького району Чернігівської області, укладений 20.03.2017 року між [PERSON] та Фермерським господарством "Флеш", зареєстрований 30.03.2017 року за № 19823003 та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 34632514 від 05.04.2017 року. Позовні вимоги мотивує тим, що дізналась про існування спірного договору оренди, укладеного 20.03.2017 року між позивачкою та Фермерським господарством «Флеш» земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 4,3065 га., кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться на території Лавської сільської ради Сосницького району Чернігівської області строком оренди 14 років. Договору оренди земельної ділянки із Фермерським господарством «Флеш» позивачка не підписувала, довіреностей на його підписання не надавала. Таким чином, спірний договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення від 20.03.2017 укладено з грубим порушенням вимог діючого земельного законодавства. В судове засідання учасники судового процесу не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Від представника відповідача Аніщенка О.Г. наявний відзив, в якому він заперечив проти позову повністю, вважає позовні вимоги необґрунтованими, спірний договір оренди є укладеним сторонами, також позивачу у 2017 році була переказана орендна плата за цим договором оренди, що є підтвердженням укладення договору і його схвалення сторонами. Дослідивши зібрані по справі докази суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. 20.03.2017 року між позивачкою та Фермерським господарством «Флеш» земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 4,3065 га., кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться на території Лавської сільської ради Сосницького району Чернігівської області строком оренди 14 років. 20.03.2017 року між сторонами у справі складений акт про передачу та прийом земельної ділянки згідно спірного договору оренду землі. 05.04.2017 року рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Сосницької районної державної адміністрації здійснено державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки за №19823003. Згідно висновку експерта Чернігівського відділення Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз від 13.02.2019 року №404-407/19-24 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи підписи від імені [PERSON] в графі «Орендодавець» в договорі оренди землі від 20.03.2017 року, акті прийому-передачі земельної ділянки в оренду від 20.03.2017 року та акті визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 20.03.2017 року виконані не [PERSON], а іншою особою. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ст. 215 ЦК України). Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі ( ч. 3 ст. 203 ЦК України). Згідно роз'яснень викладених в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. За таких обставин, оскільки спірний договір оренди землі позивачка особисто не підписувала, повноваження на це іншій особі не надавала в установленому законом порядку, що свідчить про відсутність волі орендодавця на його укладення відповідно до умов, викладених в ньому, прийняття позивачкою коштів від відповідача за користування останнім землею не породжують прав та обов'язків за спірним договором оренди, позов підлягає задоволенню повністю. Судові витрати підлягають стягнення з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved