overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 травня 1989 року, шлюб зареєстрований Радянського сільською радою Білозерського району Херсонської області, актовий запис № 5, про що видано свідоцтво серії [NUMBER]. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають більше трьох років, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження вважає за неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя не має. Просила суд шлюб розірвати, та залишити прізвище "[PERSON]" обране нею під час реєстрації шлюбу. Позивачка в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві просила справу розглядати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 20 травня 1989 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, півроку разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Спір про поділ майна подружжя відсутній. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам, шлюб носить формальний характер. Згідно ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2009 року, шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 287, про що видано свідоцтво серії 1-кг № 046298. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, у звязку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, півроку разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження вважає за неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, та місце проживання дитини не має. Просила суд шлюб розірвати, та залишити прізвище "Тендітна" обране нею під час реєстрації шлюбу. Позивачка в судове засідання не з'явилась, в своїй заяві просила справу розглядати у її відсутність, на розірвані шлюбу наполягала. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, півроку разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Спір про місце проживання дитини та поділ майна подружжя відсутній. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Згідно ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. У вказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], але з початку 2011 р. останній фактично в ній не проживає - не використовує квартиру за призначенням, що підтверджується копією акту опитування сусідів від 18 грудня 2015 року. До того ж, будь-які речі, що належать відповідачеві, у вказаній квартирі відсутні, що також підтверджено вищезазначеним актом. Позивачка на даний час проживає одна і з доходів має лише мізерну пенсію і сплата зайвих комунальних послуги ставить її в надто скрутне матеріальне становище. Враховуючи викладене, позивачка змушена звернутися до суду за захистом своїх прав, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, надала згоду на ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 23.03.2004 року серії ВВВ №983015. В квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] власник та [PERSON], [INFO] Факт непроживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] підтверджується актом опитування сусідів від 18.12.2015 року, а також показами свідка [PERSON] щодо відсутності відповідача за місцем реєстрації з початку 2011 року в зв"язку з переїздом до іншої країни. Згідно з ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 15 Цивільний кодекс України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, особа втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене суд вважає, позовні вимоги в щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою, яка знаходиться в [ADDRESS], доведеними в зв"язку з чим підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права на спадкове майно, в котрому зазначено, що [INFO] року помер її батько [PERSON]. Спадкове майно померлого складалось із права на земельну ділянку площею 3,82 га, яка розташована в адміністративних межах Богданівської сільської ради, право на яку належало [PERSON] на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого на підставі розпорядження Яготинської РДА від 16.12.1996 року за № 507. Разом з тим, відповідними посадовими особами під час виготовлення вищезазначеного сертифікату було допущено виправлення в написанні прізвища, а саме: підтерта літера «ю». В силу ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) вона є спадкоємицею першої черги за законом після смерті батька, іншою спадкоємицею є її сестра та відповідачка по справі- [PERSON] В передбачений законодавством шестимісячний термін після смерті батька вона не зверталася до Яготинської районної державної нотаріальної контори із заявою про відкриття спадщини, в зв'язку з тим, що в даному сертифікаті допущено виправлення. Таким чином, не може в установленому законом порядку прийняти спадщину, чим порушуються її права. Проте, своїми діями, що виразилися в проживанні разом з батьком до самої смерті, в користуванні речами померлого, а саме хатнім посудом, меблями та особистими речами, після його смерті, вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою сільської ради. З врахуванням вищевикладеного, просила встановити факт прийняття спадщини нею спадщини після смерті [PERSON] та визнати за нею право на земельну ділянку площею 3,82 га, яка розташована в адміністративних межах Богданівської сільської ради, право на яку належало [PERSON] на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Яготинської РДА від 16.12.1996 року за № 507. В судове засідання позивачка та її представник не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивачки звернувся до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не з"явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності та про визнання позову. Перевіривши матеріали справи, роз'яснивши сторонам процесуальні наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідачка позов визнали та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення. Враховуючи, що в силу ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту її відкриття, суд вважає, що позовні вимоги грунтуються на законі та підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення його втратившим право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 13 в будинку №33 по вул. Перемоги в м.Білгород-Дністровський, Одеської області. Позивачка в судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в матеріалах справи є її заява, відповідно до якої просить справу розглянути без її участі, у разі неявки відповідача проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та всі надані докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 27.07.2002 року, зареєстрованого КП "Білгород-Дністровське БТІ", реєстраційний номер №135-4833, є власником квартири № 13 в житловому будинку № 33 по вул. Перемоги в місті Білгород-Дністровський, Одеської області. Згідно запису в будинковій книзі, у квартирі позивачки зареєстрований [PERSON], який з 2013 року у вказаному житловому приміщенні не проживає, та будь-які його речі відсутні. 04.03.2015 року комісією комунального підприємства «Житлово-Екслуатаційне Обєднання №1» складений акт, про факт не проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] з березня 2013 року. Не зняття з реєстрації відповідача порушує майнові права позивача, оскільки вона змушена нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, які нараховуються в залежності від кількості зареєстрованих осіб. Відповідач вибув з належної позивачу квартири за власним бажанням, не користується, не перебуває в квартирі, а тому має бути визнаним таким, що втратив право на користування даним житловим приміщенням. Згідно зі ст. ст.71, 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців без поважних причин провадиться в судовому порядку. Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація внесення інформації до Єдиного державного демократичного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом олного дня на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою, свідоцтва про смерть. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги обгрунтувала наступним. Від шлюбу з відповідачем мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно з рішенням Яготинського районного суду Київської області від 5 червня 2018 р. з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі 1000 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Відповідач сплачує аліменти, але цих коштів для утримання дитини не вистачає. Просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання доньки із 1000 гривень на 1/4 частину усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання представник позивачки та позивачка не з"явилися, представник позивачки звернувся до суду з заявою про збільшення позовних вимог та просив збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Яготинського районного суду від 5 червня 2018 р. із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] із 1000 грн. до 2000 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткого мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, а також просив розглянути справу у їх відсутності. Відповідач та його представник в судове засідання не з"явилися, представник відповідача в заяві до суду просила розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги з урахуванням їх збільшення визнала. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Перевіривши матеріали справи, роз`яснивши процесуальні наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідач позов визнав та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу ,вказуючи ,що сторони зареєстрували шлюб 22.09.1989 року у Жармінському ЗАГС Семипалатинської області ,Казахстанської РСР,актовий запис №117. Їхнє спільне життя не склалося .З 2000 року вони проживають окремо,шлюбні відносини між ними припинилися,шлюб існує формально,спільне господарство не ведеться. Подальше подружнє життя недоцільне,примирення між ними неможливе,розірвання шлюбу буде відповідати інтересам обох сторін. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ,а тому відсутні перешкоди для розірвання шлюбу. Однак [PERSON] без будь-якого обґрунтування та об"єктивних причин відмовляється від добровільного розірвання шлюбу у відділі державної реєстрації актів цивільного стану. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований 22.09.1989 року у Жармінському ЗАГС Семипалатинської області ,Казахстанської РСР,актовий запис №117. Позивачка в судове засідання не з"явилася надала суду заяву , в якій просить справу розглядати без її участі. Позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив , хоча про день, час та місце розгляду справи був завчасно повідомлений про що свідчить ,повідомлення ,яке було повернуто за терміном зберігання. Суд на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.09.1989 року у Жармінському ЗАГС Семипалатинської області ,Казахстанської РСР,актовий запис №117. Від шлюбу мають неповнолітнього сина . Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України ,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу ,якщо буде встановлено ,що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,їхніх дітей,що мають істотне значення. Судом встановлено , що спільне життя між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] не склалося. Причиною розпаду сім'ї стало відсутність порозуміння,відсутні спільні інтереси та погляди ,несумісність характерів,спільне господарство не ведуть ,разом не проживають з 2000 року. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що подальше спільне життя суперечить інтересам один одного. Шлюб носить формальний характер, тому збереження сім'ї є неможливим. При отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу з відповідача слід стягнути у прибуток держави державне мито у розмірі 17 грн.,позивачку від сплати державного мита звільнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу ,вказуючи ,що сторони зареєстрували шлюб 22.10. 2011року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чигиринського районного управління юстиції у Черкаській області,актовий запис №87Від шлюбу мають доньку [PERSON],[INFO]. Їхнє спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємо порозуміння у сім"ї,вони мають різні погляди на життя та втратили повагу один до одного,внаслідок чого у них часто виникали сварки,свідком яких стає їхня дитина,що негативно впливає на її психічний стан. На даний момент спільне господарство вони не ведуть,оскільки вже 2 роки проживають окремо. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має,а шлюб носить формальний характер. Примирення між ними не можливе,а тому строк для примирення не надавати. Майнового спору між ними не має. Згоду на місце проживання та виховання дитини між ними досягнуто. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] до [PERSON], який зареєстрований 22.10. 2011року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чигиринського районного управління юстиції у Черкаській області,актовий запис №87. Позивачка в судове засідання не з"явилася надала суду заяву , в якій просить справу розглядати без її участі. Позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, до початку судового засідання надав заяву ,в якій зазначив ,що позов визнає та справу просить слухати в його відсутність. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.10. 2011року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чигиринського районного управління юстиції у Черкаській області,актовий запис №87 . Від шлюбу мають доньку [PERSON],[INFO]. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України ,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу ,якщо буде встановлено ,що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,їхніх дітей,що мають істотне значення. Судом встановлено , що спільне життя між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] не склалося. Причиною розпаду сім'ї стало відсутність порозуміння,відсутні спільні інтереси та погляди ,несумісність характерів,спільне господарство не ведуть ,разом не проживають 2 роки. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що подальше спільне життя суперечить інтересам один одного. Шлюб носить формальний характер, тому збереження сім'ї є неможливим. При отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу з відповідача слід стягнути у прибуток держави державне мито у розмірі 17 грн.,позивачку від сплати державного мита звільнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в котрому зазначено що 25 січня 1997 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у Панфильській сільській раді Яготинського району Київської області, актовий запис № 1. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, відповідач відмовляється розірвати шлюб у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Їх сімейне життя не склалося, в зв"язку з тим, що вони перестали розуміти один одного, ведуть різні бюджети, шлюбних стосунків не підтримують, в зв"язку з чим просила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася, в заяві до суду просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належно, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності та про визнання позову. Перевіривши матеріали справи, роз'яснивши сторонам процесуальні наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідач позов визнав та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved