Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом, в якому просить суд стягнути аліменти з [PERSON] ну утримання спільної дитини на її утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі ? частини заробітної плати. Позовні вимоги мотивовані тим, що від спільного шлюбу сторони мають дитину [PERSON] [INFO], яка знаходиться на утриманні позивача. На теперішній час сторони проживають окремо, відповідач на виховання та проживання дитини матеріальної допомоги не надає. Позивач не працює, оскільки знаходиться у декретній відпустці. Відповідач працює, а тому має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивач у судове засідання на розгляд справи не з'явилась. Про місце, день та час розгляду справи повідомлена завчасно та належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання на розгляд справи не з'явився. Про місце, день та час розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, возовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами зареєстровано шлюб 25 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис №405 ( а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ялтинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим (а.с.7). Сторонами не досягнуто згоди щодо утримання дитини, яка проживає з позивачкою, що відповідачем не заперечується. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 ч. 3 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище дитини та її матері, яка не працює; матеріальне становище платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Після народження дитини право дружини, з якою проживає дитина на отримання достатнього матеріального забезпечення від чоловіка до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу передбачено ч.6 ст.84 СК України. Право на утримання матері дитини, у разі розірвання шлюбу існує паралельно із правом дитини на утримання і не залежить від нього. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з викладеного та враховуючи позицію відповідача, який позовні вимоги визнав, зазначив, що працює в Пприватному підприємстві "Єкатеринка" торговим представником та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в зазначеному позивачкою розмірі, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини та дружини у розмірі ? частки від всіх видів заробітку. Крім того, у порядку розподілу судових витрат з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 487,2 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved