Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що 19 березня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір № 002-26089-190308, за умовами якого позивач надавав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. зі встановленим лімітом 3000 грн. Відповідно до умов договору, відповідач зобов'язувалася щомісяця в строки здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, сплачувати всю суму процентів, на умовах, встановлених договором. Всупереч умовам договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого утворилась прострочена заборгованість по комісії в розмірі 2 140 грн., яку просять стягнути з відповідача в примусовому порядку. Крім того, просять стягнути з відповідача сплачений ними судовий збір в розмірі 229,40 грн. Позивач ПАТ «Дельта Банк» свого представника до суду не направили, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до наданої позовної заяви справу просили розглядати без участі їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що 19.03.2008 року дійсно між нею та позивачем був укладений кредитний договір, згідно якого вона отримала кредит в розмірі 3 000 грн. Спочатку умови договору, щодо погашення кредиту виконувала належним чином, проте згодом у м. П'ятихатки відділенні ПАТ «Дельта Банку» було ліквідовано, в зв'язку з чим деякий час кредитні зобов'язання перестала виконувати. На початку 2013 року на її адресу від ПАТ «Дельта Банк» був надісланий лист, згідно якого її було повідомлено, що вона має заборгованість перед позивачем. На виконання вказаного листа вона сплатила всі необхідні кошти для погашення кредиту. Останню проплату по тілу кредиту виконала в травні 2013 року. З того часу її ніхто не турбував, будь-які листи на її адресу з вимогою сплатити кредит не надходили, а тому вважає, що свої зобов'язання по кредитному договору виконала в повному обсязі, в зв'язку з чим у задоволенні позову просить відмовити. Вислухавши відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 19.03.2008 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір № 002-26089-190308 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки Visa Classic, тарифний пакет "Visa Класичний", відповідно до якого відповідачці відкрито картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті та надано кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на суму 30000 грн. зі встановленим лімітом 3000 грн./а.с.5-6/. Відповідно до п. 3.6 Кредитного Договору держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються у Тарифах. Обов'язковими складовими є частка погашення заборгованості, Овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. В залежності від умов Тарифів до складу ОМП можуть вкючатися інші платежі. Згідно з п. 3.7 Вказаного Договору у разі порушення Держателем строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Оверрдрафтом, Держатель сплачує банку пеню в розмірі, в строки та порядку, які визначені Правилами та Тарифами. Тарифи на обслуговування платіжних карток, узгоджені сторонами та підписані [PERSON] без зауважень /а.с.7/. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З надананого позивачем розрахунку вбачається, що з картки готівкою знято 3000 грн., заборгованість за тілом кредиту сплачена у повномі обсязі в травні 2013 року, остання проплата відповідачем [PERSON] заборгованості по комісії була здійснена в травні 2013 року, що також визнано відповідачкою. Тобто право пред'явити вимогу про стягнення з відповідача заборгованості по комісії виникло у ПАТ «Дельта Банк» в травні 2013 року, а позов пред'явлено до суду в січні 2014 року, тобто строк позовної давності щодо стягнення заборгованості по комісії не сплинув. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. Відповідно до ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем станом на 23.11.2013 року відповідач [PERSON] має перед ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за комісією в розмірі 2140 грн. /а.с.12-13/. Таким чином, судом встановлено, що 19.03.2008 року на підставі кредитного договору № 002-26089-190308 [PERSON] отримала від ТОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. зі встановленим лімітом 3000 грн. Відповідач зобов'язувалася щомісяця в строки здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, сплачувати всю суму процентів, на умовах, встановлених договором, однак взяте на себе зобов'язання виконала не належним чином, в результаті чого утворилась заборгованість по комісії в сумі 2140 грн., що і дає підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати позивача підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. 526, 527, 610-612, 625, 1049, 1054 ЦК України та

Outcome: approved