Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 28 квітня 2016 року, ухваленого у справі за позовом [PERSON] до Пісківської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування, позовні вимоги позивача залишені без задоволення. Позивач не погодившись із вищевказаним рішенням подав апеляційну скаргу, з якою цивільну справу надіслано до апеляційного суду Донецької області. Ухвалою апеляційного суду Донецької області вирішено цивільну справу повернути до Дружківського міського суду для ухвалення додаткового рішення, оскільки апеляційним судом встановлено, що в резолютивній частині рішення від 28 квітня 2016 року Дружківським міським судом зроблено висновок лише щодо позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування. Але по суті позовних вимог про встановлення факту прийняття спадщини в резолютивній частині рішення висновок суду не викладено. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (повістки). Згідно ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання у судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Тому суд вважає можливим слухати справу за відсутністю сторін. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що необхідно винести додаткове рішення з наступних підстав. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі" додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Судом встановлено, що рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 28 квітня 2016 року позовні вимоги про визнання права власності на майно в порядку спадкування залишено без задоволення (а.с. 90-92). Як вибачається із матеріалів справи, позивач просила встановити факт прийняття нею спадщини після смерті матері та визнати за нею право власності у порядку спадкування. [INFO] померла мати позивача [PERSON] - [PERSON], яка разом із нею постійно проживала за адресою: [ADDRESS]. Згідно зі ст.529 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері та фактично прийняла спадщину шляхом вступлення в управління та володіння спадковим майном. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. На підтвердження дій, що свідчать про фактичне прийняття [PERSON] спадщини свідчить факт її постійної реєстрації за вказаною адресою (як неповнолітня, вона була зареєстрована разом з матір'ю). Вона постійно проживала та була зареєстрована за вказаною адресою з моменту придбання матір'ю даного будинку і до теперішнього часу. [PERSON] навчалася у місцевій школі, отримала свідоцтво про закінчення Пісківської загальноосвітньої школи. Отже, позивач [PERSON] на момент смерті її матері [PERSON] була неповнолітня та проживала разом із нею, тому фактично прийняла спадщину на підставі п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР. Однак судом не зроблено висновків, щодо фактичного прийняття спадщини [PERSON] після смерті її матері [PERSON], стосовно чого надавалися стороною докази. Оскільки, в повному тексті рішення Дружківського міського суду від 28 квітня 2016 року не міститься висновку щодо встановлення факту прийняття спадщини, з приводу чого сторони давали пояснення і докази, то суд вважає за можливим ухвалити додаткове рішення.

Outcome: approved