Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач, ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», звернувся у суд з позовом до відповідача, [PERSON], про стягнення сплаченої позивачем суми страхового відшкодування в розмірі 6698,17 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 23.09.2006р. з вини відповідача сталося ДТП, внаслідок якого був пошкоджений автомобіль Пежо під керуванням [PERSON] На час ДТП майнові інтереси [PERSON] були застраховані у позивача на підставі договору добровільного страхування. Позивач оцінивши шкоду спричинену майну [PERSON] та виплатив страхове відшкодування в сумі 55698,17 грн. та на підставі ст. 993 ЦК України набув право вимоги до винної особи. Цивільно-правова відповідальність відповідача на десь ДТП була застрахована та позивачу страховою були сплачені кошти в сумі 49000 грн. (сума ліміту мінус франшиза), тому залишок коштів в сумі 6698,17 грн. позивач просить стягнути з відповідача. Відповідач - [PERSON], у поданій заяві позовні вимоги визнав, просив розстрочити виплату заборгованості на пів року, у зв'язку із тим, що ні його дочка , ні дружина не працює. Суд зазначає, що у відповідності до ст.11 ЦПК України , суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Також у відповідності до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи зазначене, суд розглядає даний позов в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами у відповідності до ч.2 ст.27 ЦПК України. Матеріали справи свідчать, що 23.09.2011 р. на перехресті вул. Героїв Праці та вул. Ак. Барабашова в м. Харкові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: «Пежо», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та «Мітсубісі», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Згідно постанови Київського районного суду м.Харкова від 16.11.2011р. зазначене ДТП сталося з вини водія «Мітсубісі» [PERSON], який порушив п.п. 10.1, 16.5. ПДР та його визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили. Згідно вимог ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином факт ДТП та вина в ньому водія [PERSON] в даному провадженні не доводяться. На момент ДТП діяв договір добровільного страхування від 21.10.2010 р. № 2090а/10х, укладений між [PERSON] та позивачем, за яким позивач застрахував майнові інтереси [PERSON], пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу -легкового автомобіля «Пежо», державний номер [NUMBER]. [PERSON] звернулась до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Позивач дорожньо-транспортну пригоду від 16.11.2011 р. визнав страховим випадком, оцінив спричинену шкоду, що підтверджується страховим актом та розрахунком страхового відшкодування та здійснив [PERSON] страхову виплату в сумі 55698,17 грн., згідно платіжного доручення №32870 від 07.11.2011р. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги, яке [PERSON] має до винної особи - [PERSON] - суброгація. Відповідно до ст..1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно полісу обов'язкового страхування №АА/3138399 на момент ДТП цивільна-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ «Українська страхова компанія «Грант-авто» . Ліміт страхової виплати за полісом складає 50000 грн., також мається франшиза в сумі 1000 грн. Позивач звернувся до ПАТ «Українська страхова компанія «Грант-авто» та йому було виплачено за полісом обов'язкового страхування страхове відшкодування в сумі 49000 грн. Виходячи з положення ст.1194 ЦК України решту спричиненої шкоди в сумі яка складає 6698,17 грн., відшкодовує [PERSON] Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідач - [PERSON] просить суд розстрочити виконання рішення. Між тим, заява відповідача не обґрунтована, не надані докази в підтвердження необхідності розстрочки та можливість сплачувати розстрочену суму, тому підстави для розстрочки виконання рішення суду відсутні. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні позивачем до суду сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн., який підлягає стягненню з відповідача . На підставі викладеного,

Outcome: approved