Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі по тексту - позивач, ПрАТ «СК «АРКС») звернулось до відповідача [PERSON] з позовом про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.03.2019 року між АТ «СК «АХА Страхування», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу за № 82424а9м, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб MERCEDES-BENZ (д.р.н [NUMBER] ). 15.10.2019 року о 10.00 годині в м. Миколаєві по проспекту Центральний сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля MERCEDES-BENZ (д.р.н [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] та автомобіля ВАЗ (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль MERCEDES-BENZ (д.р.н [NUMBER] ), що був застрахований позивачем. Вказане ДТП сталася з вини водія автомобіля ВАЗ (д.р.н. [NUMBER] ) [PERSON] , згідно відповіді від НПУ № 3019289468903650 про ДТП та Постанови Миколаївського районного суду Миколаївської області від 31.10.2019 року (справа № 945/1917/19). Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №АКХ2511073 від 01.11.2019 року та умов Договору добровільного страхування № 82424а9м від 26.03.2019 року, розмір страхового відшкодування склав 16 257,08 грн. З метою досудового врегулювання спору позивачем 03.09.2020 року було направлено на адресу відповідача претензію про регресні вимоги за вих. № СУ/007836/4-1, однак з боку відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків. На підставі наведеного позивач просить позовні вимоги задовольнити з підстав викладених в позові. Ухвалою суду від 13.09.2021 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності та позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та підтвердив факт вчинення ним дорожньо - транспортної пригоди в результаті якої автомобілю MERCEDES-BENZ спричинені механічні пошкодження. Суд, заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26.03.2019 року між АТ «СК «АХА Страхування», правонаступником якого є позивач та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу за № 82424а9м, відповідно до умов якогог було застраховано транспортний засіб MERCEDES-BENZ (д.р.н [NUMBER] ). 15.10.2019 року о 10.00 годині в м. Миколаєві по проспекту Центральний сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля MERCEDES-BENZ (д.р.н [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] та автомобіля ВАЗ (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль MERCEDES-BENZ (д.р.н [NUMBER] ), що був застрахований позивачем. Вказане ДТП сталася з вини водія автомобіля ВАЗ (д.р.н. [NUMBER] ) [PERSON] , згідно відповіді від НПУ № 3019289468903650 про ДТП та Постанови Миколаївського районного суду Миколаївської області від 31.10.2019 року (справа № 945/1917/19). Згідно заяви про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспорту від 29.10.2019року, [PERSON] повідомив про страхову подію за участю автомобіля MERCEDES-BENZ (д.р.н [NUMBER] ). Виконуючи взяті на себе зобов`язання по договору добровільного страхування наземного транспортного засобу, страховик на підставі страхового акту, розрахунку суми страхового відшкодування до нього та розрахунку СТО, здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого у розмірі 16257,08 грн., що підтверджується платіжним дорученням №610 811 від 04.11.2019 року. На час пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ (д.р.н. [NUMBER] ) [PERSON] застрахована не була. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №АКХ2511073 від 01.11.2019 року та умов Договору добровільного страхування № 82424а9м від 26.03.2019 року, розмір страхового відшкодування склав 16 257,08 грн. З метою досудового врегулювання спору 03.09.2020 року відповідачу направлено претензію № СУ/007836/4-1 від 01.09.2020 року про відшкодування збитків у порядку регресу. Згідно викладених у позові обставин, зазначена вимога залишилась невиконаною відповідачем. Таким чином, відповідач вчинив дорожньо-транспортну пригоду під час керування транспортним засобом, власник якого не уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; в результаті ДТП власнику транспортного засобу (потерпілому) було завдано матеріальну шкоду; між позивачем та власником транспортного засобу (потерпілим) було укладено договір майнового страхування транспортного засобу; позивач заподіяну шкоду відшкодував власнику транспортного засобу (потерпілому) в повному обсязі; відповідач в добровільному порядку позивачу понесені ним витрати не компенсував; оскільки позивач виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, до нього перейшло право вимоги в межах фактичних затрат, яке власник транспортного засобу, як страхувальних, має до відповідача, як до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно до вимог ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засіб» та нормами Закону України «Про страхування». Вимогами статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засіб» визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону). Згідно із вимогами ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, що визначено п. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно із ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, суд вважає вимоги позивача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги судом не встановлені. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджену сплачену суму судового збору у розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved