Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - позивач, МТСБУ), звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що внаслідок дорожньо - транспортної пригоди (далі - ДТП), яка сталась з вини відповідача, автомобілю іншого водія, який був учасником ДТП були спричинені механічні пошкодження. Оскільки відповідачем у справі, шкода потерпілому відшкодована не була, обов`язкова цивільна відповідальність відповідача, як власника наземних транспортних засобів на час скоєння ДТП забезпечена не була, потерпіла особа, з метою отримання відшкодування звернувся до позивача з відповідною заявою. Позивач здійснив виплату потерпілій особі в розмірі 38711 грн. 99 коп., у зв`язку з чим, після проведення виплат потерпілій особі у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача. В добровільному порядку на вимогу позивача відповідач кошти позивачу не сплатив, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17.06.2020 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою «за закінчення встановлено терміну зберігання». Отже зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 8 статті 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 03.02.2019 о 01 год. 10 хв. [PERSON] керуючи транспортним засобом «Volkswagen» н.з. [NUMBER] по вул. Хоткевича, 4 в м. Києві не обрав безпечної швидкості для руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого сталося зіткнення з т/з «Toyota» д.н.з. [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.04.2019, в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] /а.с. 11-12/. У відповідності з ч. 4 та ч.6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На час ДТП, відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідачем не було відшкодовано потерпілій особі збитки за пошкоджений автомобіль, тому останній звернувся до позивача з заявою, до якої було додано копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/4112975 термін дії з 21.11.2018 по 20.11.2019 /а.с. 13-19/. Згідно п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду, МТСБУ здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата та розмір заподіяної внаслідок них шкоди. Згідно Звіту №А3-67 від 15.03.2019, про оцінку транспортного засобу, складеного ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Toyota» становить 45 140 грн. 39 коп. в тому числі з ПДВ, вартість матеріалів та складників - 38 570 грн. 39 коп. в т.ч. ПДВ 20% /а.с. 21-27/. У зв`язку з настанням події, передбаченої п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачем було прийнято Наказ №4383 від 08.05.2019, про відшкодування шкоди в розмірі 38 711 грн. 99 коп. /а.с. 36/, що підтверджується платіжним дорученням №937757 від 10.05.2019 /а.с.37/. Крім того, позивачем було сплачено ФОП [PERSON] за послуги експерта у розмірі 870 грн.00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №937484 від 24.04.2019 /а.с.40/. Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування при настанні страхового випадку. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування", страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Як вбачається з положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. В силу п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оцінюючи належність та допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Зважаючи на результат розгляду справи, суд відповідно до положень статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved