Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 41615,46 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до умов укладеного договору №DNН4КS27690450 від 18.08.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 7576,40 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 25.01.2009 року та рішенням Індустріального суду м. Дніпропетровська від 20.12.2013 року з відповідача на користь позивача стягнуто 80167,88 грн. Прийняті на себе обов'язки щодо повернення кредиту у строки встановлені договором відповідач не виконує, що є підставою для стягнення заборгованості з відповідача в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.08.2006 року між публічним акціонерним товариством КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір №DNН4КS27690450, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 7576,40 грн. на строк до 18.02.2010 року включно. Відповідач в свою чергу зобов'язався здійснити погашення кредиту в порядку, сумах і строки, передбачені договором. З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав зобов'язання за договором, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем станом на 24.11.2016 року в сумі 41615,46 грн., яка складалася з: 7323,27 грн. - заборгованості за кредитом, 45847,39 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 66154,80 грн. - заборгованості по пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 25.01.2009 року з [PERSON] на користь позивача стягнуто 17394,95 грн. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2013 року з відповідача на користь позивача стягнуто 62772,93 грн. На момент звернення до суду сума боргу, яку позивач просить стягнути з відповідача становить 41615,46 грн. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1050 ч.2 ЦК України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до договору позики. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання та не сплачує борг за кредитним договором, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже в зв'язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1544 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved