Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивач у липні 2016 р. звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 01.07.2013 р. в м. Києві відбулась ДТП за участю транспортного засобу «Форд Фієста» д.н.з. [NUMBER], який був застрахований позивачем, під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 19.07.2013 р. відповідача визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП, в результаті якої автомобіль«Форд Фієста» д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. На вимогу потерпілої особи здійснити виплату страхового відшкодування, позивачем було складено старховий атк №ДККА-2879 та здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 29 261,02 грн., тому, на підставі ст. ст. 993, 1191 ЦК України, просить стягнути в порядку регресу з відповідача понесені фактичні витрати по сплаті страхового відшкодування та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду клопотання, відповідно до якого просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечував (а.с. 58, 62, 69), а тому суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином (а.с. 41, 54, 56), шляхом направлення поштової кореспонденції на адресу місця реєстрації, встановленої відповідно до відомостей адресно - довідкового підрозділу ГУДМС в м. Києві від 18.07.2016 р. (а.с. 37), а тому суд, на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 14.12.2012 р. між [PERSON] та ПАТ «СК «Українська страхова група» був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів цивільно-правової відповідальності та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті, предметом якого є страхування транспортного засобу «Форд Фієста» д.н.з. [NUMBER], терміном дії по 29.12.2013 р. (а.с. 7-8). Встановлено, що 01.07.2013 р. о 17:50 [PERSON] на пл. Г.Бресту - пр. Перемоги, в м. Києві, керуючи автомобілем [NUMBER], не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції до автомобіля «Форд» д.н.з. [NUMBER] - водій [PERSON], який рухався попереду, внаслідок чого сталося зіткнення, що призвело до пошкодження трансопртних засобів. Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 19.07.2013 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме, за порушення п. 13.1 ПДР (а.с. 12). Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Форд Фієста» д.н.з. [NUMBER] (а.с. 10). Судом встановлено, що відповідно страхового Акту №ДККА-28779 від 23.09.2013 р., розмір страхового відшкодування становить 29 261,02 грн. (а.с. 17). Відповідно до видаткового касового ордеру від 24.09.2013 р. ПАТ «СК «Українська страхова група» виплатила потерпілому [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 29 261,02 грн. (а.с. 18). Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з абзацом другим ч. 1 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Враховуючи наведенні вище факти в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved