Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну порядку та способу сплати аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі до 29 серпня 2006 року. Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.09.2006 року з [PERSON] на її користь були стягнуті аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 150 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.09.2006р. і до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час вказана грошова сума становить близько 600 грн., яка значно знецінилася, позивачка не має можливості на вказані кошти забезпечити дитину всім необхідним. Тому позивачка, враховуючи матеріальне становище відповідача, звернулася до суду із позовом про зміну розміру аліментів на утримання дитини та просила стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 15.10.2019 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідача [PERSON] на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Із свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 05.03.2005р. відділом РАЦС Золотоніського МРУЮ Черкаської області, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , про що складено відповідний актовий запис за № 47, та його батьками значаться [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.09.2006 року з [PERSON] із 12.09.2006 року стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в сумі 150 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.09.2006р. і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 0024269782 від 18.10.2019 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі ДРАЦС по м. Золотоноші Золотоніського МРУЮ у Черкаській області за актовим записом № 178, після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Ураховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, визначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі, та навпаки). Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Отже, виходячи з вище викладеного, суд вважає, що позов [PERSON] про зміну способу і порядку стягнення аліментів підлягає до задоволення, оскільки саме одержувач аліментів наділений правом вибору способу стягнення аліментів. Положеннями ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На час розгляду справи судом розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" з січня 2020 - 2 218 грн., з липня - 2 318 грн., з грудня - 2 395 грн., які в рівних частках мають надавати на утримання дитини обоє батьків. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Таким чином, суд вважає, що розмір аліментів, що підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved