Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкуванняна земельні ділянки площею 3,08 га та 0,45 га згідно державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЧН № 171790 та серії ЧН № 150602 відповідно, після померлої [INFO] її матері [PERSON] , посилаючись на те, що вона як спадкоємець за законом першої черги фактично прийняла спадщину, так як вступила в управління та розпорядження спадковим майном останньої, але не може оформити свої права в позасудовому порядку в зв`язку з втратою правовстановлюючих документів на земельні ділянки. За клопотаннями позивачки ухвалою судді від 21 вересня 2020 року витребувано від Державного нотаріального архіву Чернігівської області відомості чи заводилася спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 15-16). Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. У судове засідання позивачка не з`явилася, яка письмово у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача Ічнянської міської ради у судове засідання також не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності. Позовні вимоги визнає. Відзиву на позов відповідачем не подано. Ураховуючи, що всі учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 5), яка доводилася матір`ю позивачці (а.с. 6), після смерті якої відкрилася спадщина на земельні ділянки площею 3,08 га та 0,45 га згідно державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЧН № 171790 та серії ЧН № 150602 відповідно (а.с. 9, 10, 11). Відповідно до довідки виконавчого комітету Гужівського старостинського округу № 03-27/95 від 15 травня 2020 року, [PERSON] на день своєї смерті [INFO] була зареєстрована в [ADDRESS] , разом із дочкою [PERSON] (а.с. 8). Як убачається з повідомлення Державного нотаріального архіву Чернігівської області № 4586/01-17 від 05 жовтня 2020 року, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилася (а.с. 24), що також підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 61894643 від 01 жовтня 2020 року (а.с. 23). Відповідно до листа Ічнянської районної державної нотаріальної контори № 757/01-16 від 14 серпня 2020 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки у зв`язку з відсутністю в останньої правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 7). Про втрату державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЧН № 171790 та серії ЧН № 150602 на ім`я [PERSON] свідчить оголошення у газеті «Трудова слава» (а.с. 12). Згідно п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Статетю 529 ЦК УРСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає встановленим, що [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги, фактично прийняла спадщину після померлої [INFO] її матері [PERSON] , так як вступила в управління та розпорядження спадковим майном останньої, однак не може оформити свої спадкові права у позасудовому порядку у зв`язку з втратою правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що є підставою для визнання за позивачкою права власності в порядку спадкування на зазначене спадкове майно. Суд установив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивачки обгрунтовані на законі.

Outcome: approved