Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

Представник заявника [PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області в інтересах [PERSON] про встановлення фактів, що мають юридичне значення, заінтересована особа - Денежниківська сільська рада Новоайдарського району Луганської області. В обґрунтування заявлених вимог представник заявника зазначила, [INFO] помер дід заявника - [PERSON] . Батько заявника - [PERSON] помер раніше, а саме в січні 1994 року. Заявник є спадкоємцем після смерті діда в силу положень ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок, земельна ділянка та інше майно. Заявником не було подано заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, однак [PERSON] прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном, оскільки він почав доглядати за подвір`ям діда, періодично мешкав там без реєстрації, доглядав та садив огород, сад, доглядав за будинком, проводив необхідні ремонтні роботи для збереження будинку в житловому стані. [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] та бажає прийняти спадщину. Однак, при зверненні заявника до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В.М. з метою оформлення спадкових прав йому було відмовлено, у зв`язку з тим, що на час відкриття спадщини після померлого [PERSON] заявник постійно не проживав зі спадкодавцем, не подав заяву про прийняття спадщини у встановлений строк, у зв`язку з чим вважається таким, що не прийняв спадщину, а також існують розбіжності в написанні прізвища померлого у наданих документах. Так, поданий державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛГ №095648, виданий Денежниківською сільською радою Новоайдарського району Луганської області 16.01.2002 року на ім`я [PERSON] , тоді як згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06.06.2002 року Денежниківською сільською радою Новоайдарського району Луганської області, прізвище померлого діда заявника - [PERSON] . На підставі викладеного, представник заявника просила суд встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , який помер [INFO] , його онуком [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном, та встановити факт належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛГ №095648, виданого 16.01.2002 року Денежниківською сільською радою на ім`я « [PERSON] » . Представник заявника - адвокат Носова Ю.М., яка діє в інтересах [PERSON] на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВВ №1005416 (а.с.20), в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Денежниківської сільської ради Новоайдарського району Луганської області - Бакуліна Т. в судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечувала (а.с.36). Заслухавши представника заявника та свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] помер дід заявника - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.06.2002 року (а.с.13). Батько заявника - [PERSON] помер раніше, а саме в січні 1994 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.04.1994 року (а.с.12). Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 25.01.2018 року у справі №419/4114/17 було встановлено факт родинних відносин, а саме: що [PERSON] , [INFO] , є рідним онуком [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копією відповідного рішення, яке набрало законної сили 24.02.2018 року (а.с.16). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок, земельна ділянка та інше майно. [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] та бажає прийняти спадщину. При зверненні до суду представник заявника посилалась на те, що заявником не було подано заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, однак [PERSON] прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном, оскільки він почав доглядати за подвір`ям діда, періодично мешкав там без реєстрації, доглядав та садив огород, сад, доглядав за будинком, проводив необхідні ремонтні роботи для збереження будинку в житловому стані. Однак, при зверненні заявника до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В.М. з метою оформлення спадкових прав йому було відмовлено, у зв`язку з тим, що на час відкриття спадщини після померлого [PERSON] заявник постійно не проживав зі спадкодавцем, не подав заяву про прийняття спадщини у встановлений строк, у зв`язку з чим вважається таким, що не прийняв спадщину, а також існують розбіжності в написанні прізвища померлого у наданих документах. Так, поданий державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛГ №095648, виданий Денежниківською сільською радою Новоайдарського району Луганської області 16.01.2002 року на ім`я [PERSON] , тоді як згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06.06.2002 року Денежниківською сільською радою Новоайдарського району Луганської області, прізвище померлого діда заявника - [PERSON] (а.с.17). Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, засвідчила суду, що вона проживає в [ADDRESS] , знає заявника з народження, були з ним сусідами. Дід та баба заявника були її сусідами, його батько був її однокласником. У [PERSON] є рідний брат [PERSON] , який проживає в м. Щастя. Дід [PERSON] помер в 2002 році, баба - у 1994 році, батько - на початку 1994 року. Коли батько [PERSON] одружився, то жили разом, до діда їздили допомагати, хоронив дідуся [PERSON] з матір`ю. Заявник доглядав діда, бачила його часто, також доглядала мати [PERSON] . За садибою доглядав [PERSON] . Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, засвідчила суду, що вона проживає в [ADDRESS] , з [PERSON] працювала у колгоспі. Онук [PERSON] допомагав йому у всьому, що вона особисто бачила та про що розповідав [PERSON] . Доглядав за ним та ховав його [PERSON] , його мати також допомагала [PERSON] . [PERSON] (батько [PERSON] ) помер раніше, ніж [PERSON] . [PERSON] допомагав [PERSON] . Є ще онук [PERSON] , однак бачили лише [PERSON] . У [PERSON] наразі інсульт. Після смерті [PERSON] будинок доглядає [PERSON] , садить огород. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, засвідчила суду, що мешкає в [ADDRESS] , проживає в селі Денежникове з 1972 року, працювала у колгоспі. [PERSON] проживав з сім`єю, жінка померла, син [PERSON] помер та [PERSON] також трагічно помер. [PERSON] зостався один. Онук [PERSON] допомагав йому. [PERSON] є товаришем її сина, тому вона знає, що [PERSON] доглядав [PERSON] . Похованням займалися [PERSON] з [PERSON] (невістка) та [PERSON] . В будинку не живуть, однак за будинком доглядає [PERSON] . Відповідно до ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на час смерті [PERSON] , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 527 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Таким чином, заявник є спадкоємцем після смерті свого діда [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини не було в живих його батька [PERSON] (сина спадкодавця). У відповідності до ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з положеннями ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно положень ч. 2 чт. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, судовим розглядом, зокрема з показань свідків встановлено, що заявник [PERSON] фактично вступив в управління та володіння майном померлого [PERSON] , тобто прийняв спадщину у відповідності до положень ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року., а встановлення даного факту необхідне заявнику для отримання можливості оформлення спадщини. Щодо вимоги про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, суд дійшов до висновку щодо можливості її задоволення у зв`язку з наступним. Факт належності державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛГ №095648, виданого 16.01.2002 року Денежниківською сільською радою на ім`я « [PERSON] » в дійсності [PERSON] , який помер [INFO] , підтверджується: копією державного акту на право приватної власності на землю серії серії ІІІ-ЛГ №095648 від 16.01.2002 року (а.с.15) та копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.06.2002 року (а.с.13), відповідно до яких співпадає ім`я та по батькові померлого з ім`ям та по батькові власника державного акту на право приватної власності на землю, а також місце видачі свідоцтва про смерть (Денежниківська сільська рада Новоайдарського району Луганської області) з місцем проживання власника державного акту та місцезнаходженням земельної ділянки згідно державного акту (територія Денежниківської сільської ради), а також копією відомостей з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою за вих. №213/168-18 від 04.06.2018 року, відповідно до яких власником земельної ділянки згідно державного акту серії ІІІ-ЛГ №095648 значиться « [PERSON] » (а.с.14). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Згідно ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З поданої заяви та доданих до неї документів вбачається, що звернення представника заявника до суду викликане з мотивів встановлення юридичного факту, що в подальшому тягне юридичні наслідки, тобто судом встановлено, що факт, який просить встановити [PERSON] , породжує юридичні наслідки для заявника, а відтак підлягає встановленню у порядку визначеному ст. 315 ЦПК України. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved