Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

У грудні 2019\~р. [PERSON] звернулася з вказаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з вересня 2018\~р. по листопад 2019\~р. включно у розмірі 31\~748,25\~грн., посилаючись на те, що [PERSON] не сплачує аліменти, присуджені рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.10.2010\~р. у справі №\~2-2254/2010, спосіб стягнення яких було змінено рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03.12.2018\~р. у справі №\~274/3770/18. Від [PERSON] заяви про визнання позову або відзиву не надходило. Судом з`ясовано, що рішенням Бердичівського\~міськрайонного суду\~Житомирської області\~від 29.10.2010\~р.\~у справі\~№\~2-2254/2010\~було вирішено\~стягувати з\~ [PERSON] на\~користь [PERSON] \~аліменти на\~утримання дочки\~ [PERSON] ,\~яка народилася\~ [INFO] ,\~у розмірі\~300,00\~грн.\~щомісячно,\~починаючи з\~19.08.2010\~р. і до досягнення нею повноліття, а саме до [INFO] (а.\~с.\~9 10). Заочним рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03.12.2018\~р. у справі №\~274/3770/18 вирішено змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] за рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.10.2010\~р., та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , яка народилася [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.\~с.\~11 12). [PERSON] зазначені аліменти не сплачував, внаслідок чого в нього станом на 01.01.2019\~р. виникла заборгованість у розмірі 3\~929,50\~грн., які стягувались згідно виконавчого листа № 2-2254 від 25.11.2010\~р., та станом на 01.12.2019\~р. виникла заборгованість у розмірі 31\~748,25\~грн., які стягуються згідно виконавчого листа №\~274/3770/18 від 08.01.2019\~р., що підтверджується довідкою від 02.12.2019 р. №\~29112/15.29-25 про не отримання аліментів та розрахунками заборгованості по аліментах, виданими Козятинським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.\~с.\~6 8). Відповідно до частини першої статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно з частиною першою пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15..05.2006\~р. №\~3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена статтею 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. [PERSON] не подав доказів, які б вказували, що заборгованість з аліментів виникла в нього за відсутності його вини. Враховуючи викладене, Суд вважає, що [PERSON] має право на стягнення з [PERSON] неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. З розрахунку, здійсненим [PERSON] , який наведено у позовній заяві, вбачається, що розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з вересня 2018\~р. по листопад 2019\~р. включно становить 60\~663,14\~грн., що є більше 100% заборгованості (31\~748,25\~грн.). [PERSON] будь-яких доказів, які б спростовували зазначений розрахунок (вказували на його неправильність) не подав. Таким чином, [PERSON] має спалити [PERSON] неустойку (пеню) від суми несплачених аліментів за період з вересня 2018\~р. по листопад 2019\~р. у розмірі 31\~748,25\~грн., що становить 100% заборгованості. Частиною другою статті 196 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. [PERSON] не подав доказів, які б дозволяли Суду встановити його матеріальний і сімейний стан, та врахувати ці обставини при розгляді справи. Приймаючи до уваги наведене, Суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі\~статті 141\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40\~грн.

Outcome: approved