Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

Позивачка звернулася 02.06.2014 року до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щомісячно на кожну дитину по 1/6 частини з усіх видів заробітку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач є батьком дітей, добровільної допомоги на їх утримання не надає. Крім того, позивачка просила суд розірвати її шлюб з відповідачем, зареєстрований 25 листопада 2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 2184. У судове засідання сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивачка заявлені вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов, відповідач заявив про визнання позову в повному обсязі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, 25 листопада 2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 2184. Відповідач приходиться батьком неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сім'я носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дітей у сторін відсутній. Діти мешкають разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений до одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дітей, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін і шлюб може бути розірваний. Також, приймаючи до уваги: те, що батьки в рівних частках зобов'язані утримувати дітей, а також матеріальне положення обох сторін, стан здоров'я дітей, суд вважає, що заявлений позов в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню та стягненню з відповідача щомісячно 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, що відповідатиме інтересам дітей. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та згідно ст. 9 Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 гривень із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст. 110-112, 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved