Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання договору недійсним. На підставу своїх вимог спирається на те, що 12 квітня 2018 року [PERSON] було укладено із Товариством з обмеженою відповідальністю «Профістарс» договір про відступлення права вимоги. Відповідно до п. 1.1 Спірного договору: «За цим договором Первісний кредитор (ТОВ «Профістарс») відступає, а новий кредитор ([PERSON],) приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором оренди транспортного засобу від 01.10.2010 року б/н, укладеним між первісним кредитором та ТОВ «Кролікофф». Дійсно, між позивачем та ТОВ «Профістарс» 01.10.2010 року був укладений договір оренди транспортного засобу б/н, згідно з положеннями якого ТОВ «Профістарс» передає, а позивач приймає у строкове платне користування транспортний засіб - вантажний автомобіль бортовий. Відповідно до 6.4. договору оренди транспортного засобу від 01.10.2010 року, відступлення права вимоги та (або) переведення боргу за договором однією з сторін до третіх осіб допускається виключно за умови письмового погодження з іншою стороною. Позивач та ТОВ «Профістарс» погодили у п. 6.4. договору оренди транспортного засобу від 01.10.2010 року, що заміна кредитора у даному зобов'язанні відбувається виключно за умови письмового погодження з іншою стороною. Позивач свого погодження на відступлення права вимоги за Договором оренди транспортного засобу від 01.10.2010 року не надавав, листів від ТОВ «Профістарс» з проханням погодити факт заміни кредитора у зобов'язанні не отримував. Про укладення спірного договору позивач дізнався у момент отримання позовної заяви від [PERSON] про стягнення боргу, право вимагати сплати якого було набуто ним на підставі спірного договору, що і змусило позивача звернутися з даним позовом до суду. Представник позивача в судовому засідані позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON],. - [PERSON], в судовому засідані позовні вимоги не визнав . Представник відповідача - ТОВ "Профістарс" в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи попереджено належним чином, причини неявки визнані судом поважними невідомі, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, але його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті у його відсутність на підставі зібраних доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини: 12 квітня 2018 року [PERSON] було укладено із ТОВ «Профістарс» договір про відступлення права вимоги. (а.с.4-5). Відповідно до п. 1.1 даного договору первісний кредитор (ТОВ «Профістарс») відступає, а новий кредитор ([PERSON],) приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором оренди транспортного засобу від 01.10.2010 року б/н, укладеним між первісним кредитором та ТОВ «Кролікофф». Судом встановлено, що дійсно, між позивачем та ТОВ «Профістарс» 01.10.2010 року був укладений договір оренди транспортного засобу б/н, згідно з положеннями якого ТОВ «Профістарс» передає, а позивач приймає у строкове платне користування транспортний засіб - вантажний автомобіль бортовий(а.с.4-5). Відповідно до 6.4. договору оренди транспортного засобу від 01.10.2010 року, відступлення права вимоги та (або) переведення боргу за договором однією з сторін до третіх осіб допускається виключно за умови письмового погодження з іншою стороною. Позивач та ТОВ «Профістарс» погодили у п. 6.4. договору оренди транспортного засобу від 01.10.2010 року, що заміна кредитора у даному зобов'язанні відбувається виключно за умови письмового погодження з іншою стороною. Позивач згідно позовних вимог зазначає, що свого погодження на відступлення права вимоги за договором оренди транспортного засобу від 01.10.2010 року не надавав, листів від ТОВ «Профістарс» з проханням погодити факт заміни кредитора у зобов'язанні не отримував, про укладення спірного договору позивач дізнався у момент отримання позовної заяви від [PERSON] про стягнення боргу, право вимагати сплати якого було набуто ним на підставі спірного договору, тому вважає за необхідне визнати договір про відступлення права вимоги від 12 квітня 2018 року недійсним. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5 та 6 ст. 203 цього кодексу. Згідно з ч. 1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Ст. 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов'язанні, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. Отже, відсутність згоди боржника на заміну кредитора у зобов'язанні, якщо обов'язковість такої згоди передбачено договором, є підставою для визнання недійсним на підставі ч. 1 ст. 203 ЦК України договору про відступлення права вимоги, оскільки він суперечить вимогам ч. 1 ст. 516 ЦК України. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У матеріалах справи відсутні докази належного узгодження з позивачем відступлення права вимоги, обов'язковість якого передбачено Договором оренди транспортного засобу. Таким чином, Договір про відступлення укладено з порушенням вимог пункту 6.4 Договору оренди транспортного засобу та ч. 1 ст. 516 ЦК України, тому є підстави для визнання його недійсним. Встановивши наявність підстав недійсності правочину і наявність у позивача законного цивільного інтересу до предмета спору, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та визнання Договору про відступлення права вимоги від 12 квітня 2018 року, укладеного між ТОВ «Профістарс» та фізичною особою [PERSON] недійсним. Розподіл судових витрат провести у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved