Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 12.08.2006 року у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON] - [INFO]. Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу покликаючись на те, що сімейне життя у них не склалось. Між ними втрачено взаємні почуття любові, поваги, взаємодопомоги та підтримки. З січня 2018 року сімейні відносини припинені, разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Примирення між ними неможливе. Вважає, що шлюб в них носить формальний характер. Просить розірвати шлюб. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладених у позові. Просить позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав та пояснив, що відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, оскільки між ними втрачено взаємні почуття любові, поваги, взаємодопомоги та підтримки. Подружні відносини не підтримують, разом не проживають не ведуть спільного господарства та стали один для одного чужими людьми. Примирення між ними не можливе. Просить позов задоволити. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували 12.08.2006 року у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON] - [INFO]. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Сторони з січня 2018 року подружні відносини не підтримують, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Примирення між ними не можливе. Сім'я розпалась. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер їх відносин, наполягання на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім'ї неможливо, а також визнання представником відповідача позову, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шлюб між сторонами необхідно розірвати. Крім того, у зв'язку з розірванні шлюбу та з врахуванням ситуації між учасниками справи, суд визначає місце проживання неповнолітньої дитини разом із матір'ю. Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved