Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивачка [PERSON] , звернулась в суд з позовом про позбавлення батьківських прав до відповідача [PERSON] , де третьою особою є орган опіки та піклування Вижницької РДА, орган опіки та піклування Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області. Просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги обґрунтувала наступним. [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини є [PERSON] , з яким у неї шлюб розірвано на підставі рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25.01.2016 року. Після розірвання шлюбу із [PERSON] дитина залишилася проживати з нею, а [PERSON] виїхав на проживання в с.Іспас, Вижницького району Чернівецької області. На підставі рішення Кіцманского районного суду від 08.05.2014 року із [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частині всіх видів доходів [PERSON] , але не менше 30 % прожиткового мінімуму до її повноліття. Однак аліментні зобов`язання останнім злісно не виконуються, а тому на даний час утворився значний розмір заборгованості в сумі 32256,30 грн. Крім невиконання обов`язку щодо утримання дитини [PERSON] не виконуються і інші батьківські права та обов`язки щодо виховання дитини, підтримання із нею зв`язків. З часу розірвання шлюбу [PERSON] жодного разу дитину не відвідав, не цікавився її життям, не брав участі у її вихованні та розвитку. Донька [PERSON] проживає разом з нею, та її матір`ю [PERSON] . Письмовими поясненнями сусідів [PERSON] та [PERSON] підтверджується та обставина, що [PERSON] з часу розлучення ніякої участі у вихованні малолітньої дочки не брав, його місце знаходження невідоме. [PERSON] протягом п`яти років жодного разу до дитини не приїхав, не зателефонував, аліменти не сплачував, життям доньки взагалі не цікавився. Ці обставини на засіданні Комісії з прав дитини були підтверджені і самою дитиною. Вона позбавлена можливості в повній мірі забезпечити дитині належний розвиток, підтримання стану здоров`я, оскільки не може дитину вивезти за кордон на відпочинок та оздоровлення без згоди батька. Оскільки [PERSON] не виконує батьківських прав та обов`язків щодо дитини, то вважає за доцільне позбавити його батьківських прав щодо дочки [PERSON] , [INFO] . У вересні 2019 року вона звернулася до органу опіки та піклування із заявою про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Органом опіки та піклування Кіцманської РДА надано висновок від 06.11.2019 року, яким визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , мешканки [ADDRESS] . Заяви (клопотання) учасників справи. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивачки [PERSON] , позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, не заперечує щодо заочного порядку розгляду справи. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надано, відзив не надано, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. В судове засідання представник третьої особи органу опіки та піклування Вижницької РДА Строїч Л.І. не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. В судове засідання представник органу опіки та піклування Кіцманської РДА не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи від представника органу опіки та піклування Кіцманської РДА надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, висновок органу опіки та піклування підтримують. Процесуальні дії у справі. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши думку представника позивачки щодо заочного порядку розгляду справи, прийшов до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтований і підлягає задоволенню. В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] з 20.10.2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 січня 2016 року - розірвано. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого 22 квітня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіцманського районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №28. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08 травня 2014 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів [PERSON] , але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно до її повноліття, починаючи стягнення з 04 березня 2014 року до її повноліття, що підтверджується копією рішення. На підтвердження позивачкою [PERSON] позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , щодо неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , надано наступні докази: Розрахунок заборгованості зі сплати аліменти [PERSON] , в/п №57528221 з даних якого вбачається, що заборгованість [PERSON] станом липень 2019 року становить 32256,30 гривень. Акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї Кіцманської міської ради №1689 від 15.07.2019 року з даних якого вбачається, що сім`я [PERSON] проживає в житловому будинку площею 51,5 кв.м., що розташований в [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , розлучена, проживає з дочкою [PERSON] , [INFO] . Дочка є ученицею Кіцманського ЗЗСО, закінчила четвертий клас. Батько дитини [PERSON] разом з ними не проживає, участі у вихованні дитини не бере, дитину зі слів сусідів не відвідує. Копія характеристики учениці 4-А класу Кіцманської ЗЗСО І-ІІІ ступенів [PERSON] , [INFO] з даних якої вбачається, що [PERSON] закінчила 4-А клас Кіцманського ЗЗСО І-ІІІ ступенів. Учениця володіє високим рівнем навчальних досягнень. Цікава у спілкуванні, трудолюбива та наполеглива. Характер спокійний, врівноважений. Дівчинка вихована, доброзичлива, чуйна. Користується повагою та довірою серед учнів. В сім`ї панує дружня атмосфера. За останній рік навчання батьківські збори, святкові заходи відвідували мати та бабуся. Мати постійно цікавиться успіхами своєї доньки. Дитина доглянута, охайна. Мати приділяє багато часу та уваги своїй дитині по відношенню до навчання та виховання. За роки навчання в школі батько жодного разу не відвідав школу. Не цікавився життям дитини в школі, успіхами в навчанні. Не відвідував класних батьківських зборів, святкових заходів. Довідка Вижницької міської ради №3-2419 від 30.07.2019 року з даних якої вбачається, що згідно запису по господарської книги №14 особового рахунку № [NUMBER] значиться [PERSON] , 1937 року народження - власник житлового будинку, [PERSON] , 1968 року народження - син, [PERSON] , 1993 року народження - онук. [PERSON] , 1968 року народження, зареєстрований [ADDRESS] , але не проживає. Місце його проживання та перебування невідоме. Довідка Вижницької міської ради №3-484 від 30.07.2019 року з даних якої вбачається, що [PERSON] зареєстрований в господарстві своєї матері [PERSON] за адресою [ADDRESS] . В даний час не працює. Не одружений. Проживає за рахунок тимчасових заробітків., зловживає спиртними напитками. Неодноразово поступали скарги від його матері у Вижницьку міську раду с.Іспас, випиває, скандалить, неадекватно поводить себе по відношенню до односельчан та матері. До адміністративної відповідальності не притягався. Висновок органу опіки та піклування Кіцманської райдержадміністрації №1.01-20/7-437 від 06.11.2019 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] з даних якого вбачається, що орган опіки та піклування Кіцманської райдержадміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , щодо неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Надаючи оцінку наданим позивачкою та безпосередньо дослідженим у судовому засіданні доказам судом встановлено, що: батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження; неповнолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] , що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї; рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 січня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано, що підтверджується копією рішення; рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08 травня 2014 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів [PERSON] , але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно до її повноліття, починаючи стягнення з 04 березня 2014 року до її повноліття; заборгованість [PERSON] станом липень 2019 року становить 32256,30 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості; батько [PERSON] вихованням неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] не займається, життям, здоров`ям, навчанням та майбутнім не цікавиться, без поважних причин повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. органом опіки та піклування Кіцманської райдержадміністрації надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] з даних якого вбачається, що орган опіки та піклування Кіцманської райдержадміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , щодо неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується висновком комісії з питань захисту прав дитини Кіцманської райдержадміністрації №1.01-20/7-437 від 06.11.2019 року. При вирішенні справи судом застосовано наступні норми права. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст.164 ч.1 п.2, ч.2, ч.3, ч.6 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Згідно зі ст.165 цього ж Кодексу, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.12 ч.1,ч.4, ч.6 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Із роз`яснень, викладених у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 19 грудня 2008 року вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Із роз`яснень, викладених у ч.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 19 грудня 2008 року вбачається, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] у повному обсязі не виконує батьківські обов`язки по відношенню до своєї неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , не займається її вихованням, не відвідує, не піклується про її здоров`я, фізичний та моральний розвиток, про створення належних умов для її проживання та виховання, не цікавитися успіхами в школі, не утримує матеріально, такими своїми діями фактично ухиляється від виконання своїх обов`язків як батька, свідомо нехтує ними, а тому, суд вважає, що позовні вимоги позивачки [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , є обґрунтованими, вмотивованими, підтвердженими належними та допустимими доказами та підлягають до задоволення. Відповідно до ст.166 ч.2, ч.3 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08 травня 2014 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів [PERSON] , але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно до її повноліття, починаючи стягнення з 04 березня 2014 року до її повноліття. Таким чином, судом при розгляді позовних вимог про позбавлення батьківських прав не вирішується питання про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , оскільки дані вимоги закону виконані на підставі рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08 травня 2014 року. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] сплачений судовий збір в сумі 768,40 гривень. Крім цього, суд зазначає, що 02.04.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)» (опубліковано в газеті «Голос України» №62 (7319) 02 квітня 2020 року), розділ ХII «Прикінцеві положення» доповнено пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину». Постановою КМУ від 11 березня 2020 р. N 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 року N 215 (постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 року N 215 цю постанову викладено у новій редакції), від 20 березня 2020 року N 242, від 25 березня 2020 року N 239, від 29 березня 2020 року N 241) відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. установлено з 12 березня 2020 року до 24 квітня 2020 р. на усій території України карантин. На підставі ст.ст.150, 164, 165 СК України,

Outcome: approved