Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила: скасувати обтяження у виді заборони відчуження належного їй нерухомого майна нежилого приміщення, з вбудованою квартирою, розташованого за адресою: [ADDRESS] , накладене 20.12.2006 року реєстратором Полонської державної нотаріальної контори Хмельницької області, реєстраційний номер 4255343 , на підставі договору іпотеки, 2548, 20.12.2006 року, Полонська районна державна нотаріальна контора, заявник АКІБ "УКРСИББАНК"; скасувати обтяження у виді іпотеки на зазначене нежиле приміщення, з вбудованою квартирою, накладене 15.02.2012 року реєстратором: приватний нотаріус Саєнко Е.В., [ADDRESS] , реєстраційний номер 4255441 , на підставі договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки, 5207-5208, 12.12.2011 року, посвідченого цим же приватним нотаріусом, іпотекодавець - Бондар Світлана Миколаївна, іпотекодержатель - товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект». В обґрунтування позову зазначала, що 18.12.2006 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - Банк) та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого останній отримав в позику 80 500 швейцарських франків з терміном повернення не пізніше 17.12.2017 року. На забезпечення виконання цього договору 20.12.2006 року між нею та Банком укладено договір іпотеки, у зв`язку з чим на вказаний об`єкт нерухомості нотаріусом було здійснено обтяження у виді заборони відчуження. Позичальник [PERSON] не виконував належним чином умов кредитного договору через що допустив заборгованість по сплаті кредиту, відсотків, комісій. 12.12.2011 між Банком та товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - Товариство) укладено договір факторингу № 1, яким право вимоги за кредитним договором від 18.12.2006 року, передано для Товариства, за заявою якого 15.02.2012 року реєстратором приватним нотаріусом Саєнко Е.В., на підставі вищезгаданого договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки, накладено обтяження, через що на даний час у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься інформація про те, що на вищезазначене нерухоме майно є обтяження. У зв`язку з несплатою [PERSON] кредиту з вересня 2009 року, Товариство 03.04.2015 року пред`явило до неї позов про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу, однак рішенням Полонського районного суду від 02.02.2016 року у справі № 681/503/15-ц у задоволенні такого позову відмовлено через пропуск позивачем строку позовної давності. Посилаючись на вищевказані обставини та що на думку позивача на теперішній час строк договору іпотеки від 20.12.2006 року закінчився, Товариство надалі не зможе примусово стягнути в рахунок погашення боргу за договором споживчого кредиту від 18.12.2006 року, що є наслідком припинення як основного, так і похідного зобов`язання (іпотеки), а тому накладені на нерухоме майно обтяження підлягають скасуванню. В судовому засіданні представник позивача адвокат Вичіков В.В. заявлений його довірителем позов підтримав та просив такий задовольнити. Відповідач відзив на позов не подав та будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в суд не з`явився без повідомлення причин, а тому за згодою позивача судом проведено заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення учасника судового розгляду, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 20.12.2006 року між [PERSON] та Банком на забезпечення виконання вищезгаданого договору про надання [PERSON] споживчого кредиту укладено договір іпотеки, за яким позивач передала в іпотеку належне для неї нежиле приміщення, з вбудованою квартирою, розташоване за адресою: [ADDRESS] , та цього ж дня реєстратором Полонської державної нотаріальної контори Хмельницької області накладено обтяження у виді заборони відчуження вказаного об`єкту нерухомості (а.с.22-24). 12.12.2011 року між Банком та Товариством укладено договір факторингу № 1, яким право вимоги за кредитним договором від 18.12.2006 року передано для фактора, за заявою якого 15.02.2012 року реєстратором приватним нотаріусом Саєнко Е.В. на підставі вищезгаданого договору накладено обтяження тип - іпотека (а.с.25, 35). 03.04.2015 року Товариство звернулось до суду з позовом, у якому просило, в рахунок погашення боргу допущеного позичальником [PERSON] , звернути стягнення на предмет іпотеки. 02.02.2016 року рішенням Полонського районного суду в задоволенні цього позову відмовлено із підстави пропуску позивачем строку позовної давності. Дане рішення набрало законної сили 29.03.2016 року (а.с.37-40). На даний час у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна залишається міститись інформація про те, що на вищезазначене нерухоме майно є обтяження у виді заборони відчуження та іпотеки. Вирішуючи питання щодо законності позовних вимог суд виходить із такого. Відповідно до ст.17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється, зокрема у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Частина 3 статті 33 названого Закону встановлює, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Як вбачається зі змісту договору іпотеки від 20.12.2006 року в ньому не передбачено можливості задоволення іпотекодержателем забезпеченої іпотекою вимоги шляхом набуття права власності на предмет іпотеки чи права на продаж предмета іпотеки. За положеннями статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Товариство зверталось до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, в задоволенні якого вищезгаданим рішенням суду відмовлено через пропуск позивачем трьохрічного строку позовної давності. Вказана обставина унеможливлює повторне звернення Товариства до суду з цього приводу, а також вчинення нотаріусом виконавчого напису щодо об`єкта іпотеки. Таким чином, оскільки відсутні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому встановлені у зв`язку з укладенням договору іпотеки обтяження слід скасувати.

Outcome: approved