Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму коштів у розмірі 1 749 382 грн. 92 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 вересня 2011 року, яке набрало законної сили, задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 2 187 804 грн. 79 коп. На підставі зазначеного рішення видано виконавчий лист, однак рішення суду відповідачем не виконано. Позивач має право на нарахування пені в розмірі 0,1 % від несплаченої або несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, стягнення індексу інфляції за весь час прострочення та трьох відсотків річних. Позивач, будучи належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, в судове засідання не з'явився та подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, та зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач належним чином повідомлявся про місце, день і час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки представника суд не повідомив. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За викладених обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 травня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір №Б/29-05-1 купівлі-продажу цінних паперів, згідно якого продавець продає, а покупець приймає та оплачує їх на умовах цього договору. 10 вересня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги до останнього за вказаним договором. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 вересня 2011 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11 січня 2011 року стягнуто з [PERSON] суму коштів у розмірі 2 187 804 грн. 79 коп. На підставі вищезазначеного рішення 23 січня 2012 року видано виконавчий лист. Згідно розрахунку, наданого [PERSON], сума пені становить 659 458 грн. 80 коп., сума трьох процентів річних - 177 415 грн. 59 коп., сума інфляційних втрат - 912 508 грн. 53 коп. Згідно ст. 610 ЦПК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 626 ЦПК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 629 ЦПК України договір є обов'язковим для його виконання. Відповідно до вимог ст. 533 ЦК України - грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Статтею 625 ЦПК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в п. 17 постанови N 5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" - зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Враховуючи те, що [PERSON] не виконав рішення суду, позивач має право на нарахування пені на суму боргу, стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та стягнення на його користь пені, індексу інфляції та трьох процентів річних. Відповідно до ст. 88 ЦПК України також необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати - сплачений судовий збір в розмірі 3 654 грн.

Outcome: approved