Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, уточнивши який зменшила позовні вимоги, посилалась на те, що 11.08.2001 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від сумісного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . 16.09.2003 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області у 2002 році з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмір 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 18.03.2002 року до повноліття доньки. У зв`язку із несистематичною сплатою аліментів та втратою Запорізьким ВДВС Запорізької області виконавчого листа, 05.03.2012 р. позивачка отримала дублікат виконавчого листа №6-392/2012, виданий Запорізьким районним судом Запорізької області, який було пред`явлено до примусового виконання до Запорізького ВДВС Запорізької області. Відповідач аліменти не сплачував, внаслідок чого в нього утворилась заборгованість у розмірі 129046,55 грн., яка після звернення відповідача до державного виконавця була зменшена державним виконавцем до 120332,74 грн. Відповідач сплачував аліменти нерегулярно, а з жовтня 2013 року взагалі припинив сплачувати аліменти на утримання доньки. Сплата аліментів повинна була стягуватись з 18.03.2002 року і до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття, тобто до [INFO] . Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 17.12.2020 р. у справі №317/2713/20, у задоволенні позову [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості по аліментам відмовлено. Постановою Запорізького апеляційного суду від 15.04.2021 р. рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 17.12.2020 р. у справі №317/2713/20, залишено без змін. Станом на лютий 2021 року сума заборгованості по аліментам становить 120332,74 грн., розмір неустойки (пені) за прострочення по сплаті аліментів складає 2485359,02 грн. Однак, позивачка зменшила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на користь позивачки неустойку (пеню) у розмірі 60000,00 грн. У судове засідання позивачка не з`явилася, від її представника надійшла заява про зменшення позовних вимог та розгляд справи за відсутністю позивачки та її представника. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, у якій визнав уточнені позовні вимоги позивачки у сумі 60000,00 грн. (відповідно до клопотання представника позивача про зменшення позовних вимог), просив розглянути справу за його відсутності. Представник третьої особи - Запорізького районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), у судове засідання не з`явився, раніше надавав суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за відсутності представника по постановити рішення на розсуд суду. Суд вважає можливим розглянути справу у спрощеному позовному провадженні, за відсутністю сторін, за наявними у справі матеріалами. Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що вимоги позивачки законні та обґрунтовані, отже позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) перебували у зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м.Запоріжжя шлюбі з 11.08.2001 року, актовий запис №445. Згідно копії свідоцтва про народження, виданого повторно Виконавчим комітетом Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області 01.11.2017 р., сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмір 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 18.03.2002 року до повноліття доньки. [INFO] [PERSON] досягла повноліття. Судом встановлено, що 05.03.2012 р. був виданий виконавчий лист №6-392/2012, згідно постанов державного виконавця Запорізького РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Строган А.В. від 27.03.2018 р. [PERSON] було встановлено тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України та встановлено тимчасове обмеження боржника у праві полювання. Крім того, згідно постанови державного виконавця Запорізького РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Строган А.В. від 08.07.2020 р. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, було звернуто стягнення на доходи боржника. Згідно розрахунку розміру пені за прострочення сплати аліментів станом на 22.02.2021 р. складає 2485359,02 грн. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем вказаного рішення суду, у нього виникла заборгованість по виплаті аліментів, що підтверджується розрахунками заборгованості від 29.11.2019 р. №28840/2 та від 08.07.2020 р. №19172/2, виданими головним державним виконавцем Запорізького РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Строган А.В. Сума заборгованості станом на 25.02.2020 р. включно складає 120332,74 грн. Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 17.12.2020 р. у справі №317/2713/20, у задоволенні позову [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості по аліментам відмовлено. Постановою Запорізького апеляційного суду від 15.04.2021 р. рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 17.12.2020 р. у справі №317/2713/20, залишено без змін. Згідно ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 22 роз`яснив, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. При розгляді справ про стягнення аліментів суд відповідно до ч. 4 ст.10 ЦПК повинен роз`яснювати сторонам їх відповідальність за прострочення сплати. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 2 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, згідно із частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням правової природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). В процесі розгляду справи були зменшені позивачкою позовні вимоги, розраховану суму пені у розмірі 60000,00 грн., тому суд приймає до уваги наданий позивачкою розрахунок неустойки (пені), оскільки такий розрахунок відповідає вимогам закону та узгоджується із правовим висновком зробленим ВСУ у Постанові у справі № 6 - 1554цс16. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву та стягнути неустойку (пеню) по виплаті аліментів з відповідача у розмірі 60000,00 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved