Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом в якому просить визнати за нею право власності на обов»язкову частку у спадковому майні у вигляді 1/6 частини квартири за адресою [ADDRESS], яка належала на праві власності її чоловіку [PERSON], який помер [INFO] року. Вказаний позов обґрунтовувала наступним. Позивачка перебувала у шлюбі з [PERSON] з 1995 року. [INFO] року її чоловік помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної останньому квартири, яка розташована за вищевказаною адресою. Чоловік, за життя, склав заповіт від 05.05.2009 року, в якому заповідав вказану квартиру позивачці. За декілька місяців до смерті, її чоловік, зробив новий заповіт, в якому вищевказану квартиру заповів своїм донькам - відповідачам по справі. Рішенням Добропільського міськрайонного суду від 13.02.2014 року, за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування на 5/12 частин за кожною спірної квартири. Позивачка зазначає, що вона є спадкоємицею після смерті свого чоловіка, яка має право, на підставі ст..1241 ЦК України, на обов»язкову частку спадщини за законом. З приводу видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на обов»язкову частку із заповітаного спадкового майна, належного її чоловіку, у вигляді квартири, позивачка звернулась до нотаріуса, але отримала відмову у зв»язку з тим, що нотаріусу був наданий дублікат правовстановлюючого документа на квартиру, на якому відсутня відмітка про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. В судове засідання позивачка не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі в судове засідання також не з»явились. Від останніх надійшла заява, з якої вбачається, що вони позовні вимоги визнають в повному обсязі і просять розглянути справу без їх участі. Враховуючи наведене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних, у матеріалах справи, доказів. Вивчивши матеріали справи суд вважає позовні вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи встановлено, що батько відповідачів і чоловік позивачки - [PERSON] помер [INFO] року, про що надано копію свідоцтва про смерть, виданого 03.05.2012 року міським відділом ДРАЦС Горлівського МУЮ у Донецькій області. Згідно дублікату свідоцтва про право власності на житло, виданного виконавчим комітетом Новодоенцької селищної Ради м.Добропілля, Донецької області, який зареєстрований в журналі реєстрації дублікатів за № 258, вбачається, що [PERSON], на праві власності належить квартира, яка знаходиться в [ADDRESS], загальною площею 56,4 кв.м.. Довідкою № 4726 від 8 листопада 2011 року, виданою Добропільським БТІ, підтверджується, що на підставі свідоцтва про право власності від 15 листопада 1994 року, за [PERSON], 24 листопада 1994 року зареєстрована нерухомість, що розташована за адресою [ADDRESS]. Згідно заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу Донецької області 18 листопада 2011 року за № 3306, все своє майно [PERSON], в рівних частках по ? частині заповів [PERSON] та [PERSON]. Зазначений заповіт не оспорений, не скасований та не визнаний недійсним. Згідно зі ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст..1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], на момент смерті свого чоловіка [PERSON] була непрацездатна за віком, тобто мала право на обов»язкову частку спадщини, що залишилась після смерті чоловіка. Відповідно до ст..1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. З копії матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON], 29.05.2012 року звернулася до Добропільської державної нотаріальної контори з заявою № 234 про прийняття спадщини на майно померлого [INFO] року її чоловіка - [PERSON], на підставі якої була відкрита спадкова справа № 982012 рік. Таким чином судом встановлено, що позивачка спадщину після смерті свого чоловіка прийняла. 23.04.2014 року позивачка звернулась до нотаріуса з заявою, в якій наполягала на видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі ст..1241 ЦК України на обов»язкову частину із спадкового майна, яке складається з двокімнатної квартири [ADDRESS], належної її чоловіку - [PERSON], який на все своє майно, до складу якого входить вищевказана квартира, залишив заповіт, посвідчений 18.11.2011 року приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу - [PERSON] на ім.»я [PERSON] та [PERSON]. Постановою від 23.04.2014 року, нотаріус Другої Добропільської державної нотаріальної контори відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на обов»язкову частину вищевказаної квартири у зв»язку з відсутністю, на дублікаті свідоцтва про право власності на житло, відмітки про реєстрацію права власності за власником квартири. У відповідності до ст. 1223 ч. 1 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Позивачка, як непрацездатна вдова у відповідності до вимог ст. 1241 ч. 1 ЦК України має право на обов»язкову частку у спадщині, розмір якої законом визначений як половина частки, яка належала б у разі спадкування за законом. При успадкуванні за законом після померлого чоловіка [PERSON], поряд з двома його дочками належала б 1/3 частка спадкового майна. Тому обов»язкова її частка становить 1/6. Рішенням Добропільського міськрайонного суду від 13.02.2014 року, яке набрало чинності 01 квітня 2014 року, за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування на 5/12 частин за кожною спірної квартири. Відповідно до п.4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ 22.02.2012 року за № 2965 передбачено, що якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що нотаріус не має можливості виготовити витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, так у вказаному реєстрі не зареєстроване речове право на спірну квартиру, так як це право було зареєстровано раніше, до існування вказаного законодавства, в порядку встановленому законодавством, яке діяло на той час, а саме реєстрація була проведена в БТІ. Законом України "Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", діючим в редакції Закону України № 1878-У1 від 11 лютого 2010 року, в ст.3 п. 4 визначено, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Право [PERSON] - власника квартири [ADDRESS], виникло на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації 15 листопада 1994 року. Дублікат даного свідоцтва мається. Право власності на вказану квартиру було зареєстровано у бюро технічної інвентаризації. Тобто право на нерухомість за власником виникло на той момент, коли законодавство не передбачало обов»язкової реєстрації таких прав. Така реєстрація була визначена з введенням в дію 1 січня 2004 року Цивільного кодексу України вст. 182 цього Кодексу. Таким чином, право власності [PERSON] на квартиру за відсутності державної реєстрації права на нерухомість в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є дійсним. Суд при визнанні за позивачем права власності в порядку успадкування на обов»язкову частку щодо розміру їх часток у спадковій квартирі враховує наступне. Згідно технічному паспорту від 9 грудня 2013 року інвентаризаційна вартість квартири 17353 грн., загальна площа 56,4 кв. м і житлова 32,2 кв. м. Враховуючи наведене, суд задовольняє вимоги позивача про визнання за права власності в порядку спадкування за законом на обов»язкову частину на 1/6 частину спадкової квартири.

Outcome: approved