Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини посилаючись на те, що відповідач, який є батьком їхнього сина - [PERSON], [INFO], проживає окремо і матеріальної допомоги їй на утримання дитини не надає. Враховуючи, те, що позивач, неодноразово зверталася до відповідача з проханням про надання матеріальної допомоги, однак відповідач ігнорує її звернення, а тому вона звертається в суд з позовом в якому просить винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі розмірі 450 грн, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. В судове засіданнія позивач зявилася, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився по не відомій суду причині, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення ( рекомендоване). На підставі п.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи . Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що в сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БВ № 198546 від 09.08.2013 року. Дитина проживає разом з матірю, знаходяться на її забезпеченні, що підтверджується довідкою виданою Кутковецькою сільською радою Чемеровецького району від 27.07.2016 року № 02-22/619. Обовязок утримувати батьками своїх неповнолітніх дітей, передбачений ст.180 СК України, однак даний обовязок відповідач не виконує та матеріальної допомоги позивачу з приводу утримання неповнолітньої дитини як її батько не надає.. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~також передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. Згідно ч.1 ст.. 184 СК України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, а у відповідності до ч.3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача, слід визначити у твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн., щомісячно і до досягнення сином [PERSON] повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved