Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

У жовтні 2019 року на адресу Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшов вищевказаний позов. Позовні вимоги вмотивовані тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . За час життя померла заповіт не склала, а тому спадкування здійснювалось за законом, де єдиним спадкоємцем є [PERSON] - позивач у справі. Позивач зазначає, що він у встановлений законом строк звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За місцем відкриття спадщини державним нотаріусом Бориспільської районної державної нотаріальної контори було заведено спадкову справу стосовно спадкодавця - [PERSON] . Однак державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що наданий Державний акт серії ЯЖ №876457 на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га був виданий на ім`я [PERSON] , [INFO] , тобто після її смерті, а тому позивач просить суд визнати за ним право на завершення приватизації та державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,25 га. з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 3220886400:03:002:0006, що розташовується на території Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області. Ухвалою судді від 07.10.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі. Ухвалою суду від 13.11.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 07.02.2019 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування спадкової справи. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали поданий позов та просили суд його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. До суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність. При вирішенні питання поклався на думку суду. Суд, заслухавши позивача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у с. Рогозів Бориспільського району Київської області. Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . Позивач у справі є сином померлої [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 29 листопада 1986 року. З державного акту ЯЖ №876457 від 08.07.2010 року вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер 3220886400:03:002:0006 яка розташована за адресою Київська область, Бориспільський район Рогозівська сільська рада (а.с.9). 28 травня 2008 року позивач у справі звернувся до Бориспільської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відрилася після смерті його матері. 17.10.2012 року позивач звернувся до Бориспільської районної державної нотаріальної контори із заявою у якій просив видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом, однак 20.10.2020 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва з підстав, що право власності на земельну ділянку виникло вже після смерті спадкодавиці. Таким чином, виникла ситуація при якій, через смерть спадкодавця, яка не виготовила правовстановлюючі документи на земельні ділянки та не зареєструвала за собою право власності на них, позивач як спадкоємець не може набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичних осіб, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до пункту "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України передбачено, що захист прав на земельні ділянки здійснюється, в тому числі шляхом визнання права. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Якщо спадкоємець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Право на завершення процедури приватизації та отримання даних земельних ділянок у власність, яке належало померлій на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до позивача, як спадкоємця померлої. Враховуючи ті обставини, що позивач успадкував право на одержання земельних ділянок у власність, яке мав спадкодавець, та в установленому порядку не може завершити процедуру приватизації і одержати правовстановлюючі документи на вказане майно, то успадковане право позивача підлягає захисту в судовому порядку. А тому, з метою не порушення прав позивача на реалізацію його спадкового права пред`явлений позов обгрунований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved