Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовною заявою 05.05.2016 року та просила суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» заборгованість за кредитним договором № Р.32.187.73712 від 06.02.2015 року станом на 30.03.2016 року в загальному розмірі 12744,35 грн., яка включає: заборгованість за тілом кредиту 9196,63 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом та комісії 3547,72 грн.; а також стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1378 грн. В обґрунтування предявлених вимог вказала, що на підставі укладеного 06.02.2015 року між [PERSON] та ПАТ «ІДЕЯ БАНК» кредитного договору № Р.32.187.73712 відповідач отримала кредит в розмірі 10 000 грн. зі сплатою процентів за користування ним за ставкою 9,99 % річних. За вказаним договором ПАТ «ІДЕЯ БАНК» як первісний кредитор відступив право вимоги ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» на підставі договору факторингу № 31/12-1 від 31.12.2015 року, в результаті чого позивач набув статус нового кредитора. Свої зобовязання за кредитним договором банк виконав належним чином, надавши відповідачу кредит в обумовленому розмірі. Натомість відповідач, в порушення умов договору, свої зобовязання не виконала, в результаті чого станом на 30.03.2016 року має заборгованість в розмірі 12 744,35 грн., яку представник позивача просила суд стягнути з [PERSON] в примусовому порядку. Представник позивача в судове засідання не зявилась, згідно клопотання, викладеного в прохальній частині позову, просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Зі згоди представника позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення в ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.02.2015 року між ПАТ «ІДЕЯ БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № Р.32.187.73712, за умовами п.1 якого позичальник отримала кредит в розмірі 10 000 грн. на поточні потреби строком на 12 місяців зі сплатою відсотків за користування ним за ставкою 9,99% річних від залишкової суми кредиту та внесенням комісії за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 3,1 % від початкової суми кредиту (а.с.18-19). Відповідно до п.2.1 договору (а.с.18), позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 12 щомісячних внесків до 6 числа кожного місяця згідно Графіку щомісячних внесків за кредитним договором шляхом внесення щомісячних ануїтетних платежів по 1189,11 грн. (а.с.19). Сторони погодили наступний порядок погашення заборгованості по кредиту: 1) для оплати прострочених процентів, простроченої плати за обслуговування кредитної заборгованості; 2) для оплати простроченої заборгованості по кредиту; 3) для погашення строкових відсотків та строкової плати за обслуговування кредитної заборгованості; 4) для погашення строкової заборгованості по кредиту; 5) для погашення штрафних санкцій (пені); 6) погашення іншої заборгованості. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається (ст.ст.525, 526 ЦК України). Свої зобовязання перед [PERSON] банк виконав належним чином, що підтверджується ордером-розпорядженням №1 від 06.02.2015 року про видачу кредиту та меморіальним ордером про його зарахування на картковий рахунок позичальника (а.с.20,25). В ході судового розгляду також встановлено, що ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № Р.32.187.73712 від 06.02.2015 року на підставі договору факторингу № 31/12-1 від 31.12.2015 року (а.с.12-17), укладеного з ПАТ «ІДЕЯ БАНК» як первісним кредитором. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст.1077 ЦК України). Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Враховуючи те, що ПАТ "ІДЕЯ БАНК" як первісний кредитор свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі 10 000 грн., будь-яких доказів в спростування чого відповідачем не надано, та враховуючи правомірність набуття прав вимоги ТОВ «ФК «РАНТЬЕ», суд приходить до висновку про обґрунтованість його звернення до суду. Про відступлення права вимоги, зміну кредитора та розмір заборгованості за кредитним договором відповідач належним чином повідомлялась (а.с.11). Як вбачається з Витягу з Додатку №1 до договору факторингу №31/12-1 від 22.12.2014 року Акту прийому-передачу прав вимоги (а.с.23), на момент відступлення первісним кредитором ПАТ «ІДЕЯ БАНК» новому кредитору - ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» права вимоги у відповідача [PERSON] значиться а заборгованість в загальному розмірі 12703,96 грн., у тому числі сума заборгованості за основним боргом 9196,63 грн. Усупереч умовам кредитного договору, відповідач взяті на себе зобовязання належним чином не виконувала, внісши востаннє 06.03.2016 року 1190 грн. в рахунок погашення кредитної заборгованості, що підтверджується випискою з рахунку (а.с.24), що суд розцінює як свідчення визнання відповідачем наявності заборгованості. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 30.03.2016 року (а.с.22), дійсний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором Р.32.187.73712 від 06.02.2015 року становить 12744,35 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 9196,63 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями 3547,72 грн. Аналізуючи викладене, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про доведеність істотного порушення [PERSON] умов кредитного договору № Р.32.187.73712 від 06.02.2015 року, у звязку з чим з відповідача на користь позивача ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» підлягає стягненню кредитна заборгованість за вказаним\~ договором станом на 30.03.2016 року в загальному розмірі 12 744,35 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 9 196,63 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями 3 547,72 грн. Враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, суд,

Outcome: approved