Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-26 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 07.07.2015 року звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором у сумі 30525 гривень 14 копійок, з яких: 14385 гривень 85 копійок - тіло кредиту; 5914 гривень 15 копійок - прострочене тіло кредиту; 10225 гривень 14 копійок - заборгованість за відсотками. З позовної заяви вбачається, що 03.11.2010 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 013-15501-031110, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит, шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000,00 гривень та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 5000,00 гривень. Відповідач не виконує належним чином взяті на нього зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 28.05.2015 року складає 30525 гривень 14 копійок, з яких: 14385 гривень 85 копійок - тіло кредиту; 5914 гривень 15 копійок - прострочене тіло кредиту; 10225 гривень 14 копійок - заборгованість за відсотками. В судове засідання представник позивача ПАТ «Дельта Банк» не з'явився, але в позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяв про відкладання слухання по справі або про розгляд справи за його відсутності не надав. На підставі клопотання позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі Постанови Правління Національного банку України № 150 від 02.03.2015 року «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів №51 від 02.03.2015 року та Рішення дирекції Фонду гарантування вкладів №71 від 08.04.2015 року, запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ «Дельта Банк» строком на шість місяців з 03.03.2015 року по 02.09.2015 року. Відповідно до п. 3,4 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Згідно ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 03.11.2010 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено договір №013-15501-031110 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до умов якого, банк відкриває держателю картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, оформлює та надає в користування платіжну картку Visa International та/або Бельта, пін-код до картки, здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Класичний, що міститься в додатку №ё1 до цього договору (надалі «Тарифи») та згідно з умовами цього Договору і Правил. Відповідно до п. 1.3 Договору, банк надає держателю кредит шляхом відкриття держателю відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000,00 гривень та на день укладання цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 5000,00 гривень. Відповідно до п. 2.3. договору, держатель сплачує банку проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, які зазначені в Тарифах. Відповідно до Тарифів на обслуговування платіжних карток Visa Сlassic Тарифний пакет «Класичний», держатель зобов'язаний щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу. Згідно цього договору, 03.11.2010 року відповідач отримав картку № [NUMBER] зі строком дії - листопад 2009 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. З ч. 1 ст. 612 ЦК України вбачається, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Нормами ст. 525 ЦК України встановлена неприпустимість односторонньої відмови від зобов'язання або одностороння зміна його умов. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Як убачається з матеріалів справи, відповідачем [PERSON] порушено умови договору № 013-15501-031110 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 03.11.2010 року в частині своєчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 28.05.2015 року сума заборгованості відповідача перед позивачем становить складає 30525 гривень 14 копійок, з яких: 14385 гривень 85 копійок - тіло кредиту; 5914 гривень 15 копійок - прострочене тіло кредиту; 10225 гривень 14 копійок - заборгованість за відсотками. На підставі досліджених письмових доказів, а також наведених норм цивільного законодавства суд вважає, що позов є обґрунтованим, а також таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки суд задовольняє вимоги позивача, враховуючи, що позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 22 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" станом на дату подання позовної заяви, то відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави витрати по сплаті судового збору в сумі 305 гривень 25 копійок.

Outcome: approved