Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовними вимогами до відповідача про стягнення боргу за договором позики, обґрунтовуючи їх тим, що 22 липня 2014 року між нею та відповідачем було укладено договір позики, що підтверджується письмовою розпискою, за яким відповідач отримав від позивачки у борг гроші в сумі 26200,00 грн. (двадцять шість тисяч двісті гривень), які зобов'язувалася повернути до 01 листопада 2014 року, оскільки в добровільному порядку відповідач борг не повертає, тому з останнього позивачка просить стягнути заборгованість у сумі 26200,00 грн., в судовому порядку, а також стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. В судове засідання позивачка та представник позивачки не з»явилися, від представника позивачки - [PERSON] до суду надійшла заява в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечив проти його задоволення вказуючи, що дійсно 22.07.2014 року позичив у позивачки [PERSON] гроші в сумі 26200,00 грн., які зобов»язувався повернути до 01.11.2014 року, але борг не повернув. Суд, заслухавши пояснення відповідача та врахувавши визнання позову відповідачем, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином та у строки відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а також інших актів законодавства. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладений з моменту передачі грошей. Статтею 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В судовому засіданні встановлено, що між позивачкою та відповідачем 22 липня 2014 року було укладено договір позики, згідно якого відповідач [PERSON] отримав від позивачки [PERSON] в позику гроші в сумі 26200,00 грн., з терміном повернення до 01 листопада 2014 року, що підтверджується письмовою розпискою, яку позичальник [PERSON] підписав особисто, що він підтвердив у судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до змісту ст.192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на Території України. Згідно змісту ст.524 ЦК України зобов"язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладені обставини та те, що факти викладені в позовній заяві щодо невиконання зобов"язання відповідачем за договором позики знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, крім того відповідач визнав позов повністю і його визнання прийняте в судовому засіданні, суд вважає можливим задовольнити позов, стягнувши з відповідача [PERSON] на користь позивачки заборгованість в сумі 26200,00 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачкою та документально підтверджені судові витрати в загальній сумі 262 грн. 00 коп.

Outcome: approved