Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що з 22 лютого 1997 року по 23 квітня 2009 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. По рішенню суду відповідач сплачував аліменти на утримання сина, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку і до його повноліття. 09 липня 2015 року сину [PERSON] виповнилось 18 років і стягнення аліментів на його утримання припинилось. На даний час він навчається на третьому курсі Білоцерківського вищого професійного училища будівництва та сервісу, за професією столяр будівельник, верстатник деревообробних верстатів, форма навчання денна. Оскільки син позивачки навчається, не працює і не має самостійного заробітку, то потребує матеріальної допомоги. Відповідач на даний час матеріально не допомагає, хоча працює і має можливість матеріально допомагати. А тому позивачка змушена звернутись до суду з зазначеним позовом, який просить задовольнити і стягнути з відповідача аліменти на користь сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на весь період його навчання, тобто до 30 червня 2016 року включно, але не більш як до досягненням двадцяти трьох річного віку. В судове засідання позивачка не зявилась, надала через канцелярію суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, які просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно ст.. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні даного судового засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.. В судовому засіданні встановлено, що відповідач являється рідним батьком сина позивачки. Шлюб між сторонами на даний час розірвано, син [PERSON] проживає разом з позивачкою. Після закінчення школи, він навчається в Білоцерківському вищому професійному училищі будівництва та сервісу. Форма навчання денна, термін навчання до 30 червня 2016 року. Поскільки син продовжує навчатися, не працює і не має самостійного заробітку, то потребує матеріальної допомоги. Згідно ст.199 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. А тому відповідач, як батько, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина до досягнення ним двадцяти трьох років, в звязку з чим позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів в звязку з продовженням навчання. Вирішуючи питання присудження судових витрат та їх розподілу, суд встановив, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір". Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, згідно із ч. 2 ст. 88 ЦПК України. Тому суд вважає за необхідне стягнути витрати на судовий збір з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved