Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

У березні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він є наймачем квартири [ADDRESS] . З жовтня 2010 року у квартирі також зареєстрований його син, [PERSON] , який з 2015 року фактично не мешкає за місцем реєстрації, не несе жодних обов`язків зі сплати комунальних послуг, не веде з позивачем спільний побут, особисті речі сина у квартирі відсутні. Факт перебування [PERSON] зареєстрованим у зазначеній квартирі змушує позивача нести додаткові витрати з комунальних послуг. У зв`язку із чим просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У цьому випадку, суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ордеру № 2186 від 11.08.1978 року [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] надана для проживання трикімнатна квартира [ADDRESS] . Рішенням Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради № 288 від 27.10.2010 року «Про зміну договорів найму житлових приміщень» надано дозвіл на зміну договору найму квартири [ADDRESS] на [PERSON] у зв`язку зі смертю наймача [PERSON] . Згідно особового рахунку № [NUMBER] , [PERSON] - основний квартиронаймач квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , отже, наділений повноваженнями звернення до суду з будь-яких питань, що пов`язані з володінням та користуванням цим майном.\~ Згідно акту про фактичне проживання № 56 від 08.04.2020 року, складеного головою КСН МКР «232 квартал», [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] разом із [PERSON] . Також, як вбачається із довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 325 від 08.04.2020 року, за адресою: [ADDRESS] проживають [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право\~ користування жилим приміщенням\~ внаслідок\~ відсутності\~ цієї\~ особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік,\~ якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З наведеного суд дійшов висновку про те, що оскільки відповідач [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] понад чотири роки, він втратив право користування цим житловим приміщенням. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені, то у порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані зі сплатою позивачем судового збору у сумі 840,80 грн., підлягають стягненню з відповідача на його користь. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved