Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

У липні 2015 р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 26.11.2011 р. Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 779, стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки - [PERSON], яка народилась [INFO]., у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття, стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дочкою трьох років. [PERSON] позов визнав, про що зробив усну заяву. Судом з'ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] 26.11.2011 р. Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 779 (а. с. 5), вони є батьками дитини - [PERSON], яка народилась [INFO]. (а. с. 9) та проживає з [PERSON] (а. с. 10). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Звернення [PERSON] з позовом з вимогою про розірвання шлюбу з [PERSON] та визнання останнім цього позову свідчать про те, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження їхнього шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на їхній вільній згоді. Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] в частині вимоги про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON]. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто [PERSON] зобов'язаний утримувати свою дочку - [PERSON], до досягнення останньою повноліття. Частинами першою - третьою статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Обставини, які мають бути враховані при визначенні розміру аліментів, суду, з посиланням на докази їх підтвердження, не повідомлені. Разом з тим, як зазначалось вище, [PERSON] позов визнав. Частиною першої статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Беручи до уваги наведене, суд вважає, що наявні законні підстави для задоволення позову [PERSON] в частині вимоги про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання дочки - [PERSON], у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття. Частинами другою, четвертою та шостою статті 84 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, [PERSON] має право на утримання від [PERSON] до досягнення дочкою - [PERSON], трьох років, але лише за умови, що [PERSON] може надавати матеріальну допомогу. Як вказувалось раніше, [PERSON] позов [PERSON] визнав, що вказує на те, що він може надавати їй матеріальну допомогу. Частинами першою та другою статті 80 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Обставини, які мають бути враховані при визначенні розміру аліментів, суду, з посиланням на докази їх підтвердження, не повідомлені. Між тим, як вже неодноразово зазначалось, [PERSON] позов визнав. Відповідно до частини третьої статті 77, частини першої статті 79 Сімейного кодексу України аліменти сплачуються щомісячно. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Зважаючи на зазначене, суд приходить до висновку, що існують законні підстави для задоволення позову [PERSON] в частині вимоги про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дочкою трьох років. Згідно з частиною четвертою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання [PERSON] позову [PERSON] не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та, як випливає з вказаного вище, наявні законні підстави для задоволення цього позову. Враховуючи викладене, суд ухвалює рішення про задоволення позову [PERSON]. Пунктом 1 частини першої статті 367 Цивільного кодексу України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Тобто рішення має бути допущено до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Частиною першою статті 79 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частинами першою та третьою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України визначено, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з [PERSON] на користь [PERSON] у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 243,60 грн. (а. с. 2). Крім того, з [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. (за позовними вимогами про стягнення аліментів), оскільки [PERSON] від сплати цього судового збору звільнена на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: approved