Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

У липні 2014р. позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом позбавлення права користування житловим будинком і зняття з з місця реєстрації. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що є власником житлового будинку, розташованого по вул. Патріотичній,52 в с.Біленьке, Запорізького району Запорізької області, на підставі договору купівлі-продажу від 09.10.2002р року. Також в вказаному житловому будинку з 2002 р. зареєстрована відповідачка [PERSON]. На початку травня 2004 року відповідачка [PERSON], забравши всі свої особисті речі, меблі, речі домашнього побуту, переїхала на постійне місце проживання до свого чоловіка [PERSON], з яким перебуває в офіційному шлюбі, за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Розумівка, вул. Галятина, буд. 16, де і проживає на даний час. Перебування відповідачки на обліку в належному позивачці житлі, створює для неї перешкоди у здійсненні повною мірою права власності, спричиняє збитки через необхідність сплати житлово-комунальних послуг виходячи із кількості зареєстрованих осіб, в звязку з чим і виникла підстава у заявлені даного позову. Крім того, позивачка [PERSON] є інвалідом 1 групи, хворіє на цукровий діабет та щомісячно витрачає великі кошти на своє лікування. Так як розмір її пенсії невеликий, вона не має можливості сплачувати додатково житлово-комунальні послуги за [PERSON] Тому на підставі вищевикладеного, позивачка [PERSON]П . просить суд усунути з боку [PERSON] перешкоду в користуванні [PERSON] житловим будинком №52 по вул. Патріотичній в с. Біленьке, Запорізького району Запорізької області, шляхом позбавлення [PERSON] права користування житловим будинком №52 по вул. Патріотичній в с. Біленьке, Запорізького району Запорізької області і зняття з реєстраційного обліку. В судове засідання зявився представник позивачки за довіреністю, [PERSON]., яка підтримала позовні вимоги позивачки в повному обсязі та не заперечувала та просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, до суду надала заяву про слухання справи за її відсутності, позовну заяву [PERSON] визнає в повному обсязі. Представник третьої особи: Управління Державної Міграційної служби України в Запорізькій області, в судові засідання також не зявлявся, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, заперечень на позовну заяву не надавав. Судом встановлено, та повністю підтверджується матеріалами справи, що 05.11.2002 року [PERSON], зареєструвала своє право власності на житловий будинок №52 по вул. Патріотичній в с.Біленьке, Запорізького району Запорізької області в Орендному підприємстві «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, інвентарний номер №1266, який був придбаний 09.10.2002р. на підставі договору купівлі-продажу, посвідчений державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори [PERSON], що зареєстровано в реєстрі за №1-2039. На підставі рішення Біленьківської сільської ради від 22.05.2008 року №48, їй було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №999944 від 01.12.2008 року. Державний акт видано на земельну ділянку площею 0,2500 га, що розташована на території Запорізької області, Запорізького району, Біленківської сільської ради, с. Біленьке, вул. Патріотична, №52. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010826000219. 04.12.2002 року Відділом внутрішніх справ Запорізького району УМВС України в Запорізькій області було зареєстровано місце проживання позивачки за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Біленьке, вул. Патріотична, буд. 52. У грудні 2002 року була зареєстрована та проживала з позивачкою та іншими родичами в будинку №52 по вул.Патріотична в с. Біленьке, Запорізького району Запорізької області, її донька [PERSON], [INFO], яка є відповідачем по справі. На початку травня 2004 року відповідачка [PERSON], забравши всі свої особисті речі, меблі, речі домашнього побуту, переїхала на постійне місце проживання до свого чоловіка [PERSON], з яким перебуває в офіційному шлюбі, за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Розумівка, вул. Галятина, буд. 16, де і проживає на даний час. Як вбачається з довідки №01-29/2432 від 10.07.2014 року, виданої виконавчим комітетом Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає в [INFO] та має такий склад сім'ї:донька [PERSON], [INFO] (зареєстрована, але з травня 2004 року не проживає за даною адресою);син [PERSON], [INFO]; дочка [PERSON], [INFO]; онука [PERSON], [INFO]. Перебування відповідачки на обліку в належному позивачці житлі, створює для неї перешкоди у здійсненні повною мірою права власності, спричиняє збитки через необхідність сплати житлово-комунальних послуг виходячи із кількості зареєстрованих осіб, в звязку з чим і виникла підстава у заявлені даного позову. Крім того, позивачка [PERSON] є інвалідом 1 групи, хворіє на цукровий діабет та щомісячно витрачає великі кошти на своє лікування. Так як розмір її пенсії невеликий, вона не має можливості сплачувати додатково житлово-комунальні послуги за [PERSON] З моменту добровільної зміни відповідачкою свого місця проживання та до цього часу, позивачка неодноразово зверталася до [PERSON] з вимогою знятися з реєстраційного обліку, але [PERSON] відмовилася. Відповідачка [PERSON] добровільно виселилась з житлового будинку №52 по вул. Патріотична в с. Біленьке, Запорізького району Запорізької області, і вивезла усе належне їй майно, тобто добровільно змінила своє місце проживання, вибувши в інше житлове приміщення та з цього приводу втратила право користування житловим будинком №52 по вул. Патріотична в с. Біленьке, Запорізького району Запорізької області, власником якого я являюся. Відповідно до п.1.2 Наказу Міністерства юстиції України Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно №7/5 від 07.02.2002 року: «Державна реєстрація прав - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також права власності на об'єкти незавершеного будівництва шляхом внесення відповідного запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно.» Відповідно до ч.ч.1, 2, 3ст.319 ЦК України від 16.01.2003 року №435-ІV: «Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.» Відповідно до ч.4 ст.334 ЦК України : «Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.» Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України: «Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.» Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.386 ЦК України: «Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.» Відповідно до ст.391 ЦК України: «Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.» Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» № 2 від 12 квітня 1985 року із змінами: «При розгляді спорів, що не урегульовані житловим законодавством, суд застосовує норми цивільного законодавства. Наприклад, правила Цивільного кодексу про строки давності застосовуються в позовах про визнання недійсним договору найму жилого приміщення і виселення в зв'язку з цим; правила ст.48 Закону України "Про власність" - при розгляді вимог наймача про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням.» Відповідно до ч.ч.1 ст.150, 155 Житлового кодексу УРСР від 30.06.1983 року №5464-Х: «Громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Житлові будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР.» За змістом ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382-4: «Зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.» [PERSON] є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, і положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Тобто, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм житловим приміщенням, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши одночасно одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. З огляду на це вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71,72,116,156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» я звільнена від сплати судового збору, так як являюся інвалідом першої групи, що підтверджується випискою із акта огляду МСЕК серії АД №141989. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, достатнім чином обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки задоволення позовних вимог позивачки не порушує невизнані або оскаржувані права, свободи чи інтереси будь-яких осіб.

Outcome: approved