Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] 13 травня 2016 року, у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що з 27 листопада 2009 року вона і [PERSON] перебували у шлюбі. 29 жовтня 2015 року шлюб між ними за рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області розірвано. Однак, після розірвання шлюбу вони не припинили з відповідачем фактичні шлюбні відносини, тому 13 травня 2016 року в них народився син [PERSON]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, участі у вихованні дитини не приймає, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Домовленості щодо утримання дитини батьком між ними не досягнуто. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов вона підтримує, просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Суд встановив, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб 27 листопада 2009 року, який розірваний за рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2015 року. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії І-ОК № 327693, [PERSON], народився 13 травня 2016 року, батьком дитини вказаний [PERSON]. Згідно довідки комунального підприємства Броварської міської ради Житлово-експлуатаційної контори 5 дитина [PERSON] проживає разом із матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Домовленості щодо утримання дитини батьком, який проживає окремо, між сторонами не досягнуто. У ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У ч. 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] позивачу не надає, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved