overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

У жовтні 2017 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 28.09.2002 Суворовською сільською радою Сакського району Автономної Республіки Крим, актовий запис № 21. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] Їх спільне життя не склалося внаслідок розбіжності в поглядах на життя та вирішення сімейних питань, шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2016 р., спільне господарство не ведеться, примирення неможливе. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме його інтересам і моральним устоям суспільства., внаслідок чого збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13.10.2017, постановленою на підставі ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", підсудність цієї позовної заяви визначена Дарницькому районному суду м. Києва. Позивач [PERSON] подав заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач [PERSON] - про визнання позову. Обидві сторони просили розглянути справу у їх відсутність. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на життєві і сімейні цінності сторони втратили почуття взаємної любові і, як наслідок, припинили шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення Сімейного кодексу України, а саме: положення частини 1 статті 110, згідно яких позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, та частини 2 статті 112, за приписом якої суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON], звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 18.01.1996 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народилося двоє дітей [PERSON], 1995 року народження та [PERSON], 1998 року народження. Проте спільне життя не склалося через зловживанням відповідачем спирними напоями, відсутність взаєморозуміння між ними. В судове засідання позивач не з'явилася, однак від неї надійшла заява в якій позовні вимоги просить задовольнити, а справу слухати у її відсутності, понесені судові витрати покласти на неї. Відповідач в судове засідання не з'явився, по невідомій суду причині про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (рекомендованим повідомленням), що міститься в матеріалах справи. На підставі п.1 ст.224 ЦПК України "у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи ". Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами існують формальні шлюбні відносини на ґрунті непорозуміння одне до одного, зловживанням відповідачем спирними напоями, несумісність характерів, у зв'язку із чим спільне життя між сторонами не склалося. Крім того, позивач в позовній заяві зазначає, що на даний момент проживає в м. Києві з іншим чоловік, з яким в майбутньому бажає укласти шлюб. Майнового спору між сторонами немає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і не може бути збережена, в зв'язку з чим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача в плані влаштування власного життя. Згідно ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-28 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.04.2011 року. Від шлюбу мають трьох дітей [PERSON], [INFO], р.н., [PERSON], [INFO] р.н., [PERSON], [INFO]. З 11.04.2017 року між подружжям припинені шлюбно-сімейні відносини та ведення сумісного господарства, поновляти які вони не бажають. Спроб для примирення і збереження сім'ї не приймають. Вказуючи на викладені обставини просила позов задовольнити. В судове засідання позивач надала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позов підтримала повністю. Від відповідача надійшла заява з проханням справу заслухати у його відсутність, проти позову не заперечує. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд знаходить за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Частиною 1 ст.24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1 ст. 110, ст. 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON]та [PERSON]перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 квітня 2011 року Гаврилівською сільською радою Барвінківського району Харківської області, актовий запис №01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 158824 (а.с.3). З наданих суду доказів убачається, що сім'я сторін через постійні сварки та різні погляди на шлюб та сімейне життя розпалася остаточно і зберегти її неможливо. За таких обставин шлюб має бути розірвано. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що після розірвання шлюбу позивачу, згідно її заяви, залишити прізвище "Будкєвіч". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є наймачем квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі також зареєстрована відповідачка по справі, яка за вказаною вище адресою не проживає більше одного року, не сплачує комунальні послуги, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Позивач просила визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала вимоги, просила позов задовольнити. Відповідачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до особового рахунку №31309, виданого 26.07.2017 року Житлово-комунальним підприємством «Керуюча компанія «Кальміуська» встановлено, що основним наймачем квартири [ADDRESS] є [PERSON]. Також у вказаній квартирі зареєстровані дочка [PERSON], чоловік [PERSON] та онука [PERSON]. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. З викладеного суд дійшов висновку про те, що позивачка [PERSON] зареєстрована у [INFO], а отже, наділена повноваженнями звернення до суду з питань, що повязані з користуванням цим майном. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки відповідачка по справі позовні вимоги визнала, не заперечувала проти визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщення, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом повторно через оголошення на офіційному сайті суду. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності стоірн в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи у справі, а також\~ у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 19 листопада 2011 року, від якого мають доньку Злату, [INFO]. Відповідно до Свідоцтва про зміну імені серії І-ФП №007036, [PERSON] змінив прізвище на "[PERSON]А.". На протязі двох років сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернулась з позовною заявою до суду про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини. У судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю. На задоволенні позовних вимог наполягала (а.с. 19). Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача (а.с.20). Суд вважає можливим, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON]. Згідно матеріалів справи, [PERSON] зареєстрував шлюб 05.06.1998 року з [PERSON]. Подружжю присвоєно прізвище "[PERSON]" (а.с.2). Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.3). Дитина проживає разом з матір'ю (а.с.7) в [ADDRESS] . Відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні дитини, ухиляється від її матеріального забезпечення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. ст. 181, 182, 183 СК України кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі, при цьому суд визначає частку заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину. Оголосивши матеріали справи, суд вважає, що стягненню з відповідача у вигляді аліментів підлягає 1/4 частини доходів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернулась з позовною заявою до суду про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю. На задоволенні позовних вимог наполягала і в разі неявки відпові-дача у судові засідання не заперечувала проти винесення заочного рішення (а.с. 12). Відповідач у судове засідання не з'явився, належно сповіщений про день та час слухання справи у встановленому законом порядку. (а.с. 12,14). Позов підлягає задоволенню. Згідно матеріалів справи, [PERSON] зареєстрував шлюб 09.08.2008 ро-ку з [PERSON]. Подружжю присвоєне прізвище "Мотуз" (а.с.4). Згід-но свідоцтв про народження у подружжя 16.02.2009 року народився син [PERSON] (а.с.3). Відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні дитини, ухиляється від її мате-ріального забезпечення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. ст. 181, 182, 183 СК України кошти на утримання дитини присуд-жуються в частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі, при цьому суд визначає час-тку заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину. Оголосивши матеріали справи, суд вважає, що стягненню з відповідача у вигляді алімен-тів підлягає 1/4 частини доходів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

У жовтні 2018\~р. [PERSON] звернувся з казаною заявою, у якій просить визнати [PERSON], яка народилась 21.09.1969\~р., безвісно відсутньою. У заяві [PERSON] посилається на те, що він з 01.07.1989\~р. перебуває у шлюбі з [PERSON], яка на початку 1992\~р. виїхала на постійне місце проживання до США, остання інформація про неї надходила у 1993\~р. за штату Нью-Йорк. На даний час він має намір укласти новий шлюб, але не може цього зробити. Судом з'ясовано, що [PERSON] 01.07.1989\~р. уклав шлюб з [PERSON], яка народилась 21.09.1969\~р. у м.\~Бердичеві Житомирської області, після укладення шлюбу їй було присвоєно прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 01.07.1989\~р. серіі ІІ-ТП №\~301275 (а.\~с.\~7). [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [INFO], з моменту придбання ним квартири [PERSON] там ніколи не була зареєстрована та не проживала, що підтверджується актом від 26.09.2018\~р. та листом від 03.10.2018\~р. ОСББ "Континент" (а.\~с.\~8). За даними реєстру територіальної громади інформація про реєстрацію місця проживання [PERSON] відсутня, що підтверджується листом від 09.10.2018\~р. Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області (а.\~с.\~23). Актовий запис про смерть [PERSON] у Бердичівському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану відсутній (перевірка проводилась з 01.01.2011\~р. по теперішній час, що підтверджується листом від 03.10.2018\~р. цього відділу (а.\~с.\~24). З листа від 22.10.2018\~р. Бердичівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області випливає, що згідно даних Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події жодних відомостей відносно [PERSON] зареєстровано не було (а.\~с.\~29). З заяв від 27.12.2018\~р. [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON] приблизно у 1990-х роках поїхала за межі України, з того часу ні за місцем проживання [PERSON], ні за місцем її проживання вони її не бачили, з [PERSON] вона ніякого зв'язку не підтримує (а.\~с.\~39, 40). Оцінивши наведене вище, Суд приходить до висновку, що у місці проживання [PERSON] з 1992\~р. відсутні відомості про її місце перебування. Частиною першою статті 43 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Враховуючи викладене, Суд вважає, що наявні підстави для визнання [PERSON] безвісно відсутньою, а відтак заява [PERSON] підлягає задоволенню. Частиною другою статті 43 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року. З наведених вище обставин випливає, що останні відомості про місце перебування [PERSON] були одержані у 1993\~р., а відтак початком її безвісної відсутності необхідно вважати 01.01.1994\~р.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

У жовтні 2018\~р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 09.06.2017\~р. Виконавчим комітетом Буряківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, актовий запис №\~3, та змінити її прізвище на дошлюбне "Нечесана", посилаючись на те, що сімейне життя з [PERSON] не склалось, порозуміння відсутнє, примирення є неможливим. [PERSON] позов визнав, про що зазначено у його заяві від 16.11.2018\~р. Судом з'ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Нечесана) [PERSON] Виконавчим комітетом Буряківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області 09.06.2017\~р. зареєстровано шлюб, актовий запис №\~3 (а.\~с.\~4). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Звернення [PERSON] з позовною вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] та визнання останнім цього позову свідчить про те, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження шлюбу між ними суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді [PERSON] та [PERSON]. Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] в частині вимоги про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON]. Статтею 113 Сімейного кодексу України встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з вказаного, Суд вважає, що наявні законні підстави для задоволення позову [PERSON] в частині вимоги про відновлення її прізвища на дошлюбне. Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного та зважаючи, що визнання [PERSON] позову [PERSON] не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов. На підставі статей 141 та 142 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 50% судового збору (352,40\~грн.), сплаченого при поданні позову, інші 50% судового збору (352,40\~грн.) підлягають поверненню [PERSON] з державного бюджету.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

У жовтні 2018 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивач вказує, що з 19.11.2011 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, вони є батьками малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Останнім часом вони з відповідачем не можуть проживати разом як сім'я, виконувати сімейні обов'язки спокійно та без негативних емоцій навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються та принижують одне одного. Збереження сім'ї і подальше спільне проживання з відповідачем вважає неможливим. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]; після розірвання шлюбу просить залишити позивачці прізвище "[PERSON]". Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву. За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 листопада 2011 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, про що відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 20.11.2012 року, зроблений актовий запис № 1787. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю. Сторони проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть; оскільки почуття любові та поваги один до одного втрачено, примирення між ними та відновлення сім'ї неможливе. Спору про місце проживання малолітньої дитини та про поділ спільного майна між сторонами немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON], - розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved