Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, яка виникла за кредитним договором. Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачкою як позичальником умов кредитного договору №б/н від 01.08.2008 року, у зв»язку з чим станом на 31.07.2017 року утворилась заборгованість на загальну суму 21338 грн 55 коп, яку просить стягнути. В судовому засіданні повноважний представника позивача за довіреністю Титенко І.С. підтримала позовні вимоги повністю, в обґрунтування яких посилалась на обставини, що викладені в позовній заяві. Додатково пояснила, що 01.08.2008 року відповідачка отримала кредитну картку «Універсальна» з кредитним лімітом 700 грн та з цього часу почала користуватись кредитом,тобто вступила в договірні відносини. Згодом відповідачці за цим договором перевидавалась нова картка, у зв»язку з чим на її отримання знову подавала заяву про приєднання до договору кредитування від 23.11.2010 року. Останній платіж нею згідно розрахунку заборгованості на погашення кредиту був вчинений 28.04.2015 року. Відповідачка [PERSON] вважала позов необґрунтований та не доведений достатніми належними та допустимими доказами. Просила застосувати строк позовної давності та на цій підставі відмовити в позові. Про обставини переоформлення картки у 2010 році не пам'ятає. Однак підтверджує, що у серпні 2008 року отримувала кредитну картку «Уніерсальна» з кредитним лімітом 700 грн та користувалась кредитними грошима, яку згодом втратила. Також підтверджує, що останнього разу з використанням номеру свого мобільного телефону через термінал здійснювала банківські операції та вносила суму приблизно 200 грн. Заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи і надані в ній докази на обґрунтування та спростування вимог, суд вважає позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно положень ст. 57 ЦПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги чи заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» як кредитодавцем з одного боку та [PERSON] як позичальником з іншого з 01.08.2008 укладений договір кредитування №б/н. Згідно цього правочину позивач отримала кредит у розмірі 700,00 гривен у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Ці обставини не спростовуються та особисто підтверджені позивачкою в судовому зсіданні Заявою [PERSON] від 23.11.2010 року підтверджується, що остання зверталась до банку щодо переоформлення цієї кредитної картки з підтвердженням умов договору приєднання. Зазначений договір як договір приєднання складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Таким чином, позивач виконав свої зобов'язання в повному обсязі, надавши кредитні кошти відповідачці з відкриттям рахунку з зарахуванням кредитних коштів на цю картку від цієї дати, тобто на момент фактичного виконання умов договору, та відповідачка використовувала надані кредитні кошти на свій розсуд. Крім того, ці обставини підтверджується її заявою на переоформлення кредитної картки, підписаною останньою, разом з умовами надання банківських послуг фізичним особам за видом кредитна лімітна картка, розпискою про отримання пролонгованої кредитної картки з ПІН кодом до неї та відміткою працівника банку щодо правильності та достовірності відомостей, ідентифікації клієнта згідно Порядку ідентифікації клієнта при відкритті рахунків та випуску платіжних карток. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала та станом на 31.07.2017 року має заборгованість, яка складається з наступного: 470,51 грн. - заборгованість за кредитом; 16311,88 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3301,94 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина). 1004,22 грн. - штраф (процентна складова). Загальна заборгованість за кредитним договором №б/н від 01.08.2008 року складає 21338,55 грн., що підтверджується відповідним розрахунком, який проведено у відповідності з чинним законодавством та умовами договору (а.с. 5-7). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 530 ЦК України визначаєтиься, що зобов'язання повинні бути виконані у встановлений строк (термін) його виконання, а статтею 1049 ЦК України встановлений обов»язок для позивчальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень, закріплених статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового забов»язання. За таких обставин порушене право позивача на своєчасне отримання платежів за кредитом є порушеним і підлягає поновленню шляхом стягнення з відповідача суми заборгованості. Відповідачка заявила про застосування позовної давності з дотриманням вимог ч. 3 ст. 267 ЦК України. Для цих спірних правовідносин діє загальний термін позовної давності для звернення до суду про захист порушеного права, визначений ст. 257 ЦК України, який складає 3 роки. Позивач звернувся до суду 07.09.17 р з вимогою до відповідача про стягнення заборгованості за лімітованим кредитом на платіжну картку, яка утворилась станом на 31.07.17 р, пропустив при цьому без поважних причин строк подачі позовної заяви про стягнення заборгованості до 07.09.2014 року включно. Будь-які обставини поважності пропуску цього строку та докази на їх підтвердження не навів та не надав, з заявою про поновлення цього строку не звернувся. Згідно наведеного розрахунку заборгованість за даним кредитом договором починаючи з 07.09.2014 року по 31.07.2017 року включно складається з сальдо простроченої заборгованості за кредитом 312 грн 56 коп та з сальдо поточної заборгованості за кредитом 157 грн. 95 коп , і таким чином з відповідача на користь позивача в межах строку позовної давності слід стягнути основну заборгованість за тілом кредиту 470 грн 51 коп (312.56+157,95=470,51). Відповідно станом на 07.09.2014 року заборгованість з відсотків за користування кредитомскладала 265,62 грн і тому підлягає стягненню заборгованість з відсотків 16046,26 грн (16311,88-265,62=16046,26), загалом16046,26 грн+470,51 грн=16516,77 грн, в решті частині позову, що утворилась до цього часу, слід відмовити. В межах позовної давності відсутні підстави для стягнення за договором кредитування штрафів та пені, оскільки на цей вид вимог з моменту виникнення діє спеціальна позовна давність строком в один рік, який сплинув, оскільки відповідачка припинила виплачувати платежі понад один рік, останній платіж 199,50 грн вчинений 28.04.2015 року і після цього жодний платіж не вчинений, про що позивачу відомо, що підтверджується рухом коштів, який наведе ний самим позивачем і доданий з розрахунком заборгованості. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем при подачі позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 1600 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 22.08.2017 р (а.с. 2). У зв'язку з цим пропорційно задоволеної частини вимог з відповідачки на користь позивача слід стягнути витрати, понесені з оплати судового збору, в сумі 1238,40 грн (16046,26 грн+470,51 грн=16516,77грн; 16516,77грн від 21338,55 складає 77,4%; 77,45 від 1600 грн складає 1238,40 грн).

Outcome: approved