Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

позивачка в позовній заяві вказала, що згідно свідоцтва про право власностів вона являється власником квартири [ADDRESS]. Згідно довідки ЖБК № 6 від 24.12.2014 р. в належній їй квартирі з 28.05.2010 р. зареєстрований, але за місцем реєстрації не проживає з 2011 року і по даний час відповідач. Так як відповідач більше одного року в належній їй на праві власності квартирі без поважних на те причин не проживає та не являється членом її сім'ї, добровільно знятися з реєстрації за даною адресою категорично відмовляється, через що чинить позивачці перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю - належною їй на праві власності квартирою, тому вона вимушена звернутися з даним позовом до суду. На даний час позивачка має бажання продати квартиру, але покупці відмовляються її купувати з зареєстрованим в ній відповідачем [PERSON]. Позивачка просила позбавити відповідача права користування вищезазначеною квартирою. Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач ставить питання про визнання відповідача такими, що втратив право користування жилим приміщенням, усунення їй перешкод в користуванні зазначеним жилим приміщенням шляхом зняття з реєстрації відповідача в в ній. Позивач в судове засідання не з'явилася. Подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила розглянути справу у її відсутність, не заперечувала проти винечення заочного рішення та просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати понесені нею за оголошення у пресі виклику відповідача у судове засідання. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, про що свідчить оголошеня у пресі. Відповідно до ч.9 ст.79 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.224 цього ж Кодексу у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, та згідно до ст.169 ЦПК України винести заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого. Згідно свідоцтва про право власності [NUMBER], посвідченого виконавчим комітетом Жмеринської міської ради, Вінницької області, виданого 27.07.2004 р. на підставі рішення виконкому Жмеринської міської ради № 163, позивачка являюся власником квартири [ADDRESS] (а.с.4). Згідно довідки ЖБК № 6 від 24.12.2014 р. в квартирі [ADDRESS] з 28.05.2010 р. зареєстрований, але за місцем реєстрації не проживає з 2011 року і по даний час відповідач по справі [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Згідно із ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Як випливає з указаної норми закону, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено виключно на підставі відповідного рішення суду. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Згідно із ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що позивачка є власником спірної квартири, відповідач фактично не проживають в ньому більше року, реєстрація відповідачів в даному будинку перешкоджає реалізації прав володіння та користування ним, тому відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені законом строки. На підставі вищенаведеного суд вважає, що позов підставний і підлягаючий задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати позивача щодо сплати судового збору у розмірі 243,60 грн. та витрати понесені щодо виклику відповідача через оголошення у пресі у розмірі 420 грн., що підтверджені відповідними квитанціями і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved