Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за послуги з водопостачання та водовідведення. Свої вимоги мотивує тим, що Комунальне підприємство «Черкасиводоканал» надає населенню міста Черкаси послуги з водопостачання та водовідведення відповідно до законодавства України, що регулює відносини, які виникають між виконавцями житлово-комунальних послуг та їх споживачами. Плата за комунальні послуги, у тому числі водопостачання, нараховується щомісячно, а її розмір розраховується за затвердженими в установленому порядку тарифами та відповідно до показань приладів обліку або за встановленими нормами. Нарахування за послуги централізованого водопостачання та водовідведення здійснюються відповідно до показників засобу обліку водопостачання (лічильника). Всупереч вимогам чинного законодавства, відповідач своєчасно та у повному обсязі не оплачує надані позивачем послуги, внаслідок чого станом на 01.05.2021р. утворилась заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення всього на загальну суму 2960грн. 31коп. Позивач також вказує, що стягнення боргу за попередній період станом на 01.04.2019р. задоволено рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси №711/3660/19 (2/711/1528/19) від 30.08.2019р. Роздруківка з особового рахунку розпочата з 01.04.2019р. по 01.05.2021р. За вказаний період нараховано за надані послуги більше, ніж заборгованість станом на 01.05.2021р., у зв`язку з частковою сплатою боргу відповідачем та надходженням коштів, стягнутих державною виконавчою службою на виконання рішення суду №711/3660/19. Тож, до стягнення підлягає сума боргу станом на 01.05.2021 року, а саме: 2960,31грн. Відповідно до ст.625 ЦК України, позивачем на суму заборгованості, що виникла за відповідачем, нараховано 3% річних у сумі 35,93грн. В позовній заяві також зазначено, що оскільки відповідач тривалий час не здійснював погашення заборгованості, КП «Черкасиводоканал» зверталось до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про видачу судового наказу відносно боржника. 04.12.2020р. Придніпровським районним судом м. Черкаси винесено судовий наказ по справі №711/7712/20 (2н/711/680/20), але ухвалою суду від 14.01.2021 по справі № 2-с/711/1/21 судовий наказ скасовано. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення у сумі 2960 грн. 31 коп., 3% річних в сумі 35,93грн., а всього на загальну суму - 2996,24грн. Крім того, просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2270 грн. 00 коп. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2021, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька Світлана Михайлівна, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 711/3520/21 (а.с.15). Ухвалою суду від 11.08.2021 позовну заяву прийнято, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду. Дана цивільна справа визнана судом малозначною і розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали (а.с.19-20). 14.09.2021 року, судом отримано відзив на позов, датований 10.09.2021 року. Так, автор відзиву вказує, що КП «Черкасиводоканал» звернулося до Придніпровського районного суду м.Черкаси з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з нього на користь позивача заборгованість за водопостачання та водовідведення, що утворилася за період з 01.04.2019 по 01.05.2021 в сумі 2996,24 грн. Також зазначає, що в обгрунтування своїх позовних вимог позивачем до позову додано копію договору про надання послуг з централізованого постачання води та водовідведення від 25.02.2009р., який укладений між позивачем та [PERSON] , а також довідку про нарахування плати та розмір платежів за послугу водопостачання та водовідведення по особовому рахунку № [NUMBER] [PERSON] по [ADDRESS] , за період з січня 2020 року по квітень 2021 року включно. Автор відзиву зауважує, що при цьому в самій позовній заяві позивач вказує та просить суд стягнути з нього заборгованість за період з квітня 2019 року по травень 2021 року.Тобто, відповідач вбачає в цьому наявність невідповідності між періодами нарахування, вказаними у наведеній довідці з періодом нарахування, який вказаний у позовній заяві. Разом з тим, зазначає, що у вказаній довідці про нарахування плати та розмір платежів початковий залишок заборгованості станом на 01.01.2020 року становить 6982,42грн., який з цього періоду почав коригуватися, відповідно до нарахувань позивача. Таким чином, з наданого позивачем розрахунку є незрозумілим походження початкової суми заборгованості в розмірі 6982,42 грн., яка, як вважає, позивачем ніяким чином не розписана і необгрунтована в цьому розрахунку. Крім того, звертає увагу, що враховуючи заявлений в позові період (з 01.04.2019 по 01.05.2021) взагалі є незрозумілим порядок нарахування позивачем платежів за період 01.04.2019 по 01.01.2020. Тобто, він вважає, що цей період взагалі ніяким чином не розписаний, а тому позов є необгрунтованим. Крім того, відповідач вважає неправомірними вимоги позивача про стягнення з нього судового збору в сумі 1921,00 грн., оскільки згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України від 08.07.2011 № 3674-УІ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: інваліди І та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.Тож, посилаючись на ст.141 ЦПК України, повідомляє суд, що він є інвалідом II групи, тому звільнений від сплати судового збору. Зважаючи на викладене вище, просить суд відмовити КП «Черкасиводоканал» в задоволенні позову щодо стягнення з нього боргу в сумі 2996,24 грн. 22.09.2021 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій йдеться про таке. Позивач вважає, що у відзиві відповідач не спростував твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог. Так, відповідач зазначає, що не погоджується з сумою заборгованості, що не відповідає періоду нарахувань.Заборгованість станом на 01.04.2019р. на суму боргу за послуги централізованого водопостачання та водовідведення 6088,32 грн. стягнуто рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси №711/3660/19 від 30.08.2019 р. Між тим, нарахування за наступний період з 01.04.2019 р. по 01.05.2021 р.охоплюють позовні вимоги по справі №711/3520/21 та становлять 5960,31 грн.(1894,10 (за період з 01.04.2019 по 31.12.2019) + 3376,35 (за період з 01.01.2020 по 01.05.2021) +689,86 грн. перерахунок). Крім того, позивач звертає увагу, що за вказаний період надійшла оплата 6088,32 (21,19+2067,13+4000,00)грн., стягнутих державною виконавчою службою на виконання рішення суду №711/3660/19 від 30.08.2019р. та 3000,00 грн. (1000,00+500,00+500,00+500,00+250,00+250,00), сплачених відповідачем. Так, внаслідок оплати відповідачем сума, що нарахована за період з 01.04.2019р. по 01.05.2021р., зменшилась та становить 2960,31 грн. (5960,31-3000,00), яка пред`явлена до стягнення. У судове засідання не з`явився представник позивача КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради - Зелтіньш Ю.Ю., судом повідомлялася про місце, дату та час розгляду справи у встановленому законом порядку. У матеріалах справи наявна її заява від 27.09.2021 року, з якої вбачається прохання розгляд справи проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, на укладення мирової угоди не погоджується. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про час, дату та місце розгляду справи судом повідомлявся неодноразово у встановленому законом порядку. Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради надає відповідачу житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення, нараховуючи плату на підставі Постанов Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення КП «Черкасиводоканал». Судом встановлено, що відповідно до відомостей відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 05.07.2021, що надійшли до суду 14.07.2021, відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 08.09.2004 року (а.с.17). Отже, відповідач [PERSON] - є споживачем наданих послуг. Крім того, відповідач [PERSON] є стороною договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, який укладено 25.02.2009 року між КП «Черкасиводоканал» та відповідачем. Обліковий код споживача - 40496028. Так, відповідно до вказаного вище договору, виконавець зобов`язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати за надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором (п.1 договору). Розрахунковим періодом є місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг, платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настав за розрахунковим (п.9 договору). Відповідно до п.п.1 п.16 договору, споживач зобов`язаний оплатити послуги в установлені договором строки, а виконавець зобов`язаний забезпечити вчасне та відповідної якості надання послуг згідно із законодавством та умовами договору (п.п.1 п.18 договору). Обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг одночасно покладено як на споживача (відповідача), так і на виконавця (позивача) (п. 1 ч.2 ст. 7, п. 2 ч. 2 ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідач, фактично споживаючи вищезазначені послуги, не надсилав позивачу жодних скарг чи претензій щодо наявності послуг, якості чи кількості їх надання. Це свідчить про те, що позивач надавав відповідачеві житлово-комунальні послуги належним чином, а саме: якісно, своєчасно та у повному обсязі. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 17.08.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. З матеріалів справи також вбачається, що відповідно до рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.08.2019 року позовні вимоги КП «Черкасиводоканал» задоволені. Вирішено: стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства«Черкасиводоканал» Черкаської міської ради заборгованість за водопостачання та водовідведення в сумі 6088,32 грн., інфляційні збитки - 50,40 грн. та 3% річних в сумі 398,91 грн.. а всього на загальну суму 6537,63 грн. Крім того, вирішено повернути КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради, сплачений ним по платіжному дорученню №12871 від 26 квітня 2019 року в АТ «УкрСиббанк» судовий збір в розмірі 1728,90 грн. та по платіжному дорученню № 10663 від 14 січня 2019 року в АТ «УкрСиббанк`судовий збір в розмірі 192,10 грн. Разом з тим, зобов`язано УДКС України в м. Черкаси Черкаської області повернути КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради, сплачений ними по платіжному дорученню № 12871 від 26 квітня 2019 року в АТ «УкрСиббанк» судовий збір в розмірі 1728,90 грн. та по платіжному дорученню № 10663 від 14 січня 2019 року в АТ «УкрСиббанк» судовий збір в розмірі 192,10грн. Судове рішення набрало законної сили - 01.10.2019. Крім того, згідно із ухвалою від 14.01.2021 заяву [PERSON] про скасування судового наказу від 04.12.2020 у справі № 711/7712/20 за заявою Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] боргу за водопостачання та водовідведення, інфляційних та трьох процентів річних задоволено. Вирішено: судовий наказ по справі № 711/7712/20 від 04.12.2020 про стягнення з [PERSON] ( [INFO] ; зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ; реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) на користь Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради (місце знаходження: м. Черкаси, вул. Гетьмана Сагайдачного, 12; [NUMBER] , АТ «УКРСИББАНК, ЄДРПОУ 03357168) заборгованості за водопостачання та водовідведення в сумі 3793,46 грн., інфляційні в сумі 0,00 грн., 3% річних в сумі 35,93 грн., а всього 3829,39 грн, а також судового збору в сумі 210,20 грн. - скасувати. Судове рішення набрало законної сили - 14.01.2021. Варто зазначити, що у матеріалах справи наявне клопотання [PERSON] від 15.09.2021 року, отримане судом 15.09.2021 року, зміст якого свідчить про прохання автора надати можливість сторонам врегулювати спір, відклавши судове засідання з розгляду даної справи на іншу дату, оскільки ним надіслано позивачеві заяву з пропозицією можливості вирішення вказаного спору шляхом укладення мирової угоди з розстроченням суми боргу на 6 місяців. Проте, зі змісту заяви представника позивача від 27.09.2021р. вбачається, що на укладення мирової угоди в даній справі позивач не погоджується. Про свою позицію КП «Черкасиводоканал» було повідомлено відповідача [PERSON] листом від 12.09.2021 року №4528/12. Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (ст. 14 ЦК України). За змістом ст.ст. 67-68, 162 Житлового Кодексу України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. З моменту надання позивачем споживачам послуг з водопостачання та водовідведення, відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ (у редакції Закону України №2454-VІІІ від 07.06.2018, що чинна з 09.06.2018; діє у частині положень частини третьої статті 11, абзаців першого та другого частини п`ятої статті 18 з 01.01.2019; введено Закон у дію з 01.05.2019 відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень Закону), житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами п.2 ч.1 ст. 5 цього Закону). Права та обов`язки споживача визначені у статті 7 згаданого Закону. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2454-VІІІ від 07 червня 2018 року, в редакції, що чинна з 09 червня 2018 року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення передбачені статтями 23 та 24 цього Закону. Крім того, відповідно до п. п. 5.10.11 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» №2189 від 09.11.2017р. який введений в дію 01.05.2019р., в редакції ЗУ №2454, що діє з 09.06.2018 року) споживач зобов`язаний сплачувати надані житлово-комунальні послуги» за цінами та тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг, інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача. Відповідно до ч.1 ст. 9 зазначеного Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Як зазначено у ч.1 ст. 12 згаданого Закону, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг (ч.1 ст.6 Закону). Пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Правовідносини власників житлових приміщень щодо оплати комунальних послуг з підприємствами, які надають ці послуги, регулюються нормами ЦК України та законодавства, яке регулює користування житловими комунальними послугами. Правове регулювання правовідносин власників житлового приміщення належного їм на праві приватної власності, здійснюється на підставі норм ЦК України, які регулюють правовідносини з права власності. У статті 13 Конституції України зазначено, що власність зобов`язує. Вказана норма кореспондує зі статтею 322 ЦК України - власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.27 договору від 25.02.2009р., договір укладається на 1 рік і набирає чинності з дня його укладання. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду. Таких заяв сторонами не подавалось, тому договір від 25.02.2009 року пролонгований і є дійсним на сьогоднішній день. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач не вчасно та не в повному обсязі вносив плату за надані послуги водопостачання та водовідведення, тож згідно з розрахунком КП «Черкасиводоканал», заборгованість відповідача по оплаті вказаних послуг станом на 01.05.2021 року становить 2960грн. 31 коп. Заперечення відповідача, викладені ним у відзиві на позов не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи, а відтак - є необгрунтованими. Крім того, жодних доказів на спростування доводів позивача, ним до суду не надано. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем надано вірний розрахунок трьох процентів річних в сумі 35 грн. 93 коп., у зв`язку із простроченням відповідачем оплати комунальних послуг, які нараховані за період з квітня 2019 року по грудень 2019 року (а.с.6). За таких обставин, оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП «Черкасиводоканал» підлягають до задоволення, оскільки встановлено, що позивач дійсно є надавачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, ним були надані відповідні послуги відповідачеві [PERSON] як споживачу таких послуг, наведені ним розрахунки розміру боргу здійснені за встановленими тарифами та не спростовані відповідачем. При цьому, до стягнення з відповідача підлягає заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення станом на 01.05.2021 року у сумі 2996 грн. 24 коп., а також 3% річних в сумі 35,93грн., враховуючи, що він не своєчасно та не в повному обсязі вносив кошти, як оплату за надані послуги. Суд розглядає справу за нормами ч.1 ст.13 ЦПК України, в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір у сумі 2059 грн. 80 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1912 від 25.05.2021 та 210 грн. 20 коп. за звернення до суду з заявою про видачу судового наказу у справі №711/7712/20, що підтверджується платіжним дорученням № 20936 від 28.10.2020. Однак, відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи (загальне захворювання), що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] , а також Довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААА №871522 від 02.10.2017. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Частиною шостою статті 141 ЦПК України визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, судові витрати (судовий збір у розмірі 2270 грн. 00 коп.), слід компенсувати за рахунок державного бюджету у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, оскільки відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи, та відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved