Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом з тих підстав, що з відповідачем вона розірвала шлюб, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] від 22.05.2008 року. Однак, у цьому шлюбі в них народилася дочка - [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні. Крім того, згідно довідок № 23 та № 24 від 20.01.2014 року, виданих виконавчим комітетом Вишківської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області, до складу її сім'ї, крім спільної з відповідачем дочки, входить і її син - [PERSON], [INFO], який також перебуває на її утриманні. Відповідач припинив спілкування з нею та дочкою і не надає жодної допомоги на утримання останньої. Вона ніде не працює, а утримання, виховання та навчання дітей потребує матеріальних витрат. Оскільки відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, просить стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно на утримання дочки, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково пояснила, що після розірвання шлюбу з відповідачем, останній близько двох років проживав у них вдома. Однак, ніде не працював, матеріальну допомогу не надавав, пиячив та погрожуваав фізичною розправою. Лише після втручання працівників міліції, він перейшов жити до своїх батьків, але матеріально не допомагав і не допомагає, хоча являється фізично здоровим і інших дітей не має. При зустрічі з дочкою, відповідач тікає від неї. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився без поважних причин, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав. За наявності клопотання позивачки, суд розглянув справу у порядку заочного провадження без участі відповідача, на підставі доказів, що є в ній. Із поданого до суду заперечення відповідача вбачається, що він не погоджується з позовом, вважає його безпідставним і таким, що не грунтується на нормах права, оскільки він ніде не працює і ніяких доходів не отримує. Просив звернути увагу, що 30 % від прожиткового мінімуму на одну дитину становить 380,40 грн., що являється теоретично максимально допустимою сумою, яку він міг би сплачувати, і яка узгоджується з буквою закону. Також зазначив, що позивачкою не доведено, з посиланням на належні та допустимі - 2 - докази, що він припинив на дату подання позову спілкування з дитиною і не бере участь в її утриманні та вихованні. З огляду на викладене, просить у задоволенні позову відмовити повністю. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що являється дочкою відповідача. Батько ніколи не надавав жодної матеріальної допомоги на її утримання, ні грошима, ні одягом, ні взуттям чи витратами, пов'язаними з її навчанням. Свідок [PERSON] у судовому засіданні ствердила, що під час проживання у шлюбі її дочки з відповідачем, так і після розірвання шлюбу, останній ніде не працював, ніякої матеріальної допомоги на утримання дочки не надавав і не не надає по теперішній час. Навпаки вона купила йому легковий автомобіль, який він розбив і по запчастинам розпродав. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і підлягаючим до задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні належними доказами встановлено, що шлюб між сторонами було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] від 22.05.2008 року. Під час пербування сторін у шлюбі в них народилася дочка - [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивачки. Також довідками за №№ 23, 24 від 20.01.2014 року, виданими виконавчим комітетом Вишківської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області, стверджується той факт, що до складу сім'ї позивачки, крім спільної з відповідачем дочки, входить і її син - [PERSON], [INFO], який також перебуває на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 184 цього Кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" № 719-VII від 16.01.2014 року, установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2014 рік в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі: з 1 січня - 1 286 гривень, з 1 липня - 1 320 гривень, з 1 жовтня - 1 373 гривні. Таким чином, твердження відповідача щодо мінімального розміру аліментів у розмірі 380,40 грн. у розумінні ч.2 ст. 182 СК України є хибним, і такий розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років повинен становити не менше 385,80 грн. Оскільки обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, при визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище сторін, наявність у позивачки ще однієї малолітньої дитини, а також відсутність у відповідача інших дітей, і вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі близько половини прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку на 2014 рік, який становить: з 1 січня - 643 гривні, з 1 липня - 660 гривень, з 1 жовтня - 686,50 гривень. За встановлених судом обставин справи, суд вважає, що позивачкою доведено ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, а відтак письмові заперечення проти позову відповідача спростовані та не заслуговують на увагу. Оскільки позивачка відповідно до п.3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, ці судові витрати в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп., відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. - 3 - На підставі викладеного,

Outcome: approved