Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що її мама [PERSON] відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку була власником земельних ділянок: площею 0,1402 га з кадастровим номером 2625882900:04:001:0061 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в урочищі «Стрільбище» Марковецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, та площею 0,3250 га з кадастровим номером 2625882903:01:002:0067 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в урочищі «Біля Тракторної» Марковецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області. Однак, оригінали зазначених правовстановлюючих документів відсутні. 13.01.2003 р. мама склала заповіт, посвідчений секретарем Марковецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, згідно якого все належне їй на день смерті майно заповіла позивачці. Після смерті 17.08.2010 р. матері вона прийняла спадщину відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців немає.У звязку з відсутністю правоустановлюючих документів на спадкові земельні ділянки нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Просила визнати за нею право власності на вказані земельні ділянки у порядку спадкування за заповітом після смерті матері. Позивачка у підготовче засідання не зявилася, у поданій суду заяві просила справу розглянути в її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити. Представник відповідача у підготовче засідання не зявився, у поданій суду заяві відповідач позов визнав, щодо його задоволення не заперечував, просив розглянути справу у відсутності свого представника. У відповідності з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що матір позивачки [PERSON] була власником земельної ділянки площею 0,1402 га з кадастровим номером 2625882900:04:001:0061 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в урочищі «Стрільбище» Марковецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, та земельної ділянки площею 0,3250 га з кадастровим номером 2625882903:01:002:0067 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в урочищі «Біля Тракторної» Марковецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, що підтверджується копіями державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 944118 від 22.12.2008 р. та серії ЯЖ №944044 від 22.12.2008 р. Однак, оригінали вказаних правовстановлюючих документів відсутні. Після смерті 17.08.2010 р. [PERSON] позивачка як єдиний спадкоємець за заповітом, посвідченим 13.01.2003 р. секретарем виконавчого комітету Марковецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, прийняла спадщину відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців не має. Вказані обставини, які відповідачем не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. З огляду на те, що відсутність правовстановлюючих документів на спадкові земельні ділянки позбавляє позивачку можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, за нею слід визнати право власності на земельні ділянки у порядку спадкування за заповітом після померлої матері. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1223, 1268 ЦК України, ст. 81 ч.1 п. "г" ЗК України,

Outcome: approved