Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до Святошинського районного суду м. Києва із позовом [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 805387 грн. 78 коп. за кредитним договором № 014/3796/85/64204 від 13.11.2007 року, мотивуючи позов тим, що банк, відповідно до укладеного договору від 13.11.2007 року № 014/3796/85/64204 надав відповідачеві кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії з лімітом 497 198, 00 грн., а відповідач зобов'язався належним чином використати та повернути ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» отримані кошти. 18 березня 2014 року представником позивача збільшено позовні вимоги, зважаючи на час судового розгляду справи заборгованість відповідача збільшилась і станом на 14.03.2014 року становить 953 686 грн. 74 коп., тому позивач просить стягнути вказану суму та витрати по сплаті судового збору на користь позивача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала відповідні пояснення, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, ухиляється від отримання поштового відправлення (а.с. 48-49). Суд, з урахуванням думки представника позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача, вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача на підставі ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього кодексу, інших актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 13 листопада 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладеного кредитний договір №014/3796/85/64204 та узгоджено умови і правила надання банківських послуг, визначено дату погашення кредиту 13.11.2024. Відповідно до п. 9.3 Умов і правил надання банківських послуг карт рахунки відкрити на невизначений строк за виключенням умов, викладених у п.п. 9.6, 9.7 цих умов (а.с. 4-7). Пунктом 1.41 передбачено, що за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати плату у вигляді процентів за процентною ставкою 13,450 % річних. Погашення кредиту здійснюється згідно графіку погашення кредиту та інших платежів в розмірі 1/204 від суми ліміту отриманого кредиту, погашення відсотків за користування кредитом здійснюється щомісячно, згідно п. 5.1. кредитного договору. Відповідач отримав кошти, що підтверджується заявою на видачу готівки №2, тобто позивачем виконано у повному обсязі свої зобов'язання перед відповідачем та у відповідності до кредитного договору. Відповідно до п.6.5. Кредитного договору кредитор має право вимагати дострокового погашення позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадку невиконання позичальником умов договору. Згідно розрахунку наданого позивачем, за відповідачем рахується заборгованість станом на 14.03.2014 року за кредитом у розмірі 350157,46 грн., заборгованість за відсотками користування кредитом - 118913,94 грн., а також розрахованої пені - 484615,34 грн., що разом складає 953686,74 грн. (а.с. 50-53). У відповідності з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором № 014/3796/85/64204 від 13.11.2007 року не виконувала, а отже зобов'язана сплатити позивачу заборгованість за кредитом, заборгованість по процентам за користування кредитом, заборгованість по нараховані пені. Враховуючи наведене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Розподіляючи судові витрати, суд керується вимогами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved