Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та треті особи проживають у двох житлових кімнатах у квартирі [ADDRESS], наданих згідно ордеру, який не зберігся за терміном давності. У квітні 2013 року позивач звернулася із заявою про приватизацію кімнат, однак їй було відмовлено, оскільки, відповідачі, які є співкористувачами спірної квартири, отримали свідоцтво про право власності на житло із неправильним розрахунком їх часток при приватизації. В подальшому, рішенням суду Розпорядження про видачу свідоцтва відповідачам було скасовано, а саме свідоцтво було визнано недійсним. Однак, позивачу стало відомо, що у 2012 році відповідачі отримали дублікат вищезазначеного свідоцтва та зареєстрували своє право власності на частку спірної квартири. Тому, позивач просила суд визнати незаконним та скасувати розпорядження відділу (органу) приватизації державного житлового фонду управління житлово - комунального господарства Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 06.02.2012 року за №765 "Про оформлення дублікату свідоцтва про право власності на житло за адресою : [ADDRESS] на ім'я [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Визнати недійсним дублікат свідоцтва про право власності на житло від 26.04.2000 року, виданий відділом (органом) приватизації державного житлового фонду управління житлово - комунального господарства Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, який посвідчує, що 62/100 частини квартири [ADDRESS] належать на праві спільної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та покласти на відповідачів судові витрати. Рішенням Апеляційного суду м. Києва у справі № 22-ц/796/2053/2014 р. від 06.03.2014 року, було визнано незаконним та скасовано розпорядження Радянської районної державної адміністрації м. Києва № 24655 від 26.04.2000 року в частині передачі у спільну власність в рівних долях 62/100 частини квартири [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло від 26.04.2000 року, видане Органом приватизації державного житлового фонду Радянського району м. Києва, яке посвідчує, що 62/100 частини квартири [ADDRESS] належать на праві спільної власності в рівних долях [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч.3 ст. 61 ЦПК України). Розпорядженням відділу (органу) приватизації державного житлового фонду управління житлово - комунального господарства Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 06.02.2012 року за № 765 було оформлено дублікат свідоцтва про право власності на житло за адресою: [ADDRESS]", яке судом було визнано недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи те, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 06.03.2014 року свідоцтво про право власності на житло, на підставі якого був виданий спірний дублікат, було визнано недійсним, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved