Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] помер його дід -[PERSON], який постійно до смерті мешкав в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина у виді вказаного вище домоволодіння з господарськими спорудами. [PERSON] за своє життя склав заповіт, яким усе належне йому майно розпорядився передати після його смерті його онукові, тобто позивачу по справі [PERSON], дане спадкове розпорядження є чинним на день розгляду даної справи та ніким не оспорено. Іншим спадкоємцем першої черги по закону є його мати - [PERSON], яка своєю заявою посвідченою секретарем Берестівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області відмовилася від своєї частини у спадщині на його користь. В оформленні прав на спадщину у виді домоволодіння з господарськими спорудами в нотаріальній конторі позивачу відмовили через те, що за свого життя його дід не оформив та не зареєстрував в органах БТІ право власності на зазначений вище об'єкт нерухомості. Уважаючи себе спадкоємцем за заповітом після смерті свого діда [PERSON], позивач просив суд визнати за ним право власності на спірну будівлю із господарськими спорудами як набуте ним в порядку спадкування за заповітом. Позивач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, додатково подавши письмові докази в підтвердження позовних вимог. Відповідач, представник Берестівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явилися, але в поданих письмових заявах позов визнали в повному обсязі, просили суд розглянути справу без їх присутності. Представник Липоводолинської районної державної контори, до суду не з'явився, але в письмовій заяві державний нотаріус [PERSON]. просив розглянути справу за його відсутності. Представник КП „Сумське міське БТІ", як третя особа, до суду не з'явився, але в письмовій заяві не заперечував проти позову, просив справу розглянути без участі представника КП „Сумське міське БТІ". Представник реєстраційної служби Липоводолинського районного управління, до суду не з'явився, але в письмовій заяві начальник цієї установи не заперечував проти позову, просив справу розглянути без участі представника реєстраційної служби. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін та третіх осіб, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У порядку ч.4 ст. 174, ч.4 ст. 130 ЦПК України через визнання відповідачами позову у даній справі підлягає ухваленню рішення про задоволення позову, оскільки таке визнання позову не суперечить закону, відповідає вимогам процесуального закону. Вивчивши обставини справи, в якій достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено факт смерті [INFO] [PERSON] в с. Берестівка Липоводолинського району Сумської області, який був дідом [PERSON] у віці 84 роки (а.с. 6). Заповіт від імені [PERSON] посвідчено секретарем виконавчого комітету Берестівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області 26 червня 2001 року, реєстровий № 68 (даний заповіт не змінювався і не скасовувався). Іншим спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є [PERSON], яка в своїй заяві, посвідченій секретарем Берестівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача по справі (а.с.7,8,9,16). Згідно з довідкою виконавчого комітету Берестівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 05 березня 2014 року № 183 та даних погосподарської книги, домоволодіння [ADDRESS] обліковувалось за померлим [PERSON] (а.с.10). З довідки виконавчого комітету Берестівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області № 184 від 05 березня 2014 року вбачається, що рішенням загальних зборів колишнього колгоспу «Прапор Леніна» власнику будинку [PERSON] виділялась земельна ділянка під забудову в [ADDRESS] (а.с.11). Згідно з довідкою Липоводолинської районної державної нотаріальної контори № 396/01-16 від 07 травня 2014 року вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] в Липоводолинській районній державній нотаріальній конторі 18 липня 2006 року заведена спадкова справа за заявою [PERSON]. Заповіт від імені [PERSON] Липоводолинською державною районною нотаріальною конторою не посвідчувався. За даними спадкового реєстру заповіт від імені [PERSON] посвідчувався Берестівською сільською радою Липоводолинського району Сумської області 05 квітня 2000 року за реєстровим № 28 та 26 червня 2001 року за реєстровим № 28. 23 серпня 2006 року на ім'я [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.26). У відповідності до технічного паспорту на спірне майно, домогосподарство [ADDRESS] зводились до 1985 року, до них віднесений житловий будинок, веранда, три сараї, два погреба, вбиральня та огорожа. При цьому, самовільно зведені будівлі у цьому домогосподарстві відсутні (а.с.12-14,15). Осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадщині, судом не встановлено, проте матеріалами справи підтверджено, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом (а.с. 7,26). При вирішенні цього спору, суд виходить з таких положень закону чинного на час виникнення спірних правовідносин зі спадкування. Так, згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною 1 ст.1251 ЦК України передбачено, що якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Частиною 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтями 1217, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням здійснюється за заповітом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст.12 Закону України «Про власність» праця громадян є основою створення і примноження їх власності. Таким чином, визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача суд вважає обґрунтованими. Судом достовірно встановлено, що через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове домоволодіння [PERSON] не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на правомірно зведене за життя його спадкодавцем домоволодіння, та зареєструвати право власності на вказану нерухомість в установленому порядку, хоча в силу заповіту є спадкоємцем прав померлого гр. [PERSON], а тому його право на спадщину підлягає захисту саме у спосіб визнання за ним права власності на вищевказане спірне домоволодіння з господарськими будівлями, як набуте в порядку спадкування після смерті [INFO] - [PERSON].

Outcome: approved