Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеною заявою, якою просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, оскільки останній в добровільному порядку не виконує взяті на себе зобов'язання. Сторони в судове засідання не з'явились, проте від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, а також останній не заперечував проти заочного розгляду справи. В свою чергу підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча він був завчасно та належним чином повідомлений про місце, день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача, належне сповіщення останнього про розгляд справи та беручи до уваги той факт, що представник позивача не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду. Дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. 17 червня 2011 року між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] укладено договір № 009-05507-170611 (а.с.4-5), відповідно до умов якого позивач відкрив відповідачу кредитну лінію на загальну суму 100 000 гривень та встановив для неї ліміт в розмірі 3 000 гривень з можливістю зміни банком розміру ліміту. Відповідач скористався вказаною кредитною лінією, однак припинив виконувати взяті на себе зобов'язання по поверненню отриманого кредиту, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 8 червня 2015 року складає 2 246,26 гривень. За наданим банком розрахунком така заборгованість складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2 246,26 гривень (а.с.9). Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають нормам матеріального права. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України.) Кредитний договір за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову і відсутність на даний час підстав для відмови або часткової відмови у задоволенні позову з наступних підстав. Позивач з метою захисту своїх порушених прав, що знайшли своє відображення у порушенні відповідачем умов кредитного договору та взятих на себе зобов'язань, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, як одним із способів та видів такого захисту. На даний час кредитний договір є діючим, оскільки позичальником не дотримано зобов'язань по поверненню грошових коштів. Також, суд встановив, що тривале порушення боргових зобов'язань в причинно-наслідковому зв'язку потягнуло за собою появу заборгованості. Водночас, так як позовні вимоги підлягають до задоволення, на підставі ч. 3 ст. 88 з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати за розгляд даної цивільної справи. Судові витрати складаються з судового збору за розгляд даної справи в розмірі 243,60 гривні за позовну вимогу (майнового характеру) про стягнення заборгованості. На підставі викладеного,

Outcome: approved