Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

У квітні 2014 року позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з 22 квітня 2000 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Зазначала, що дитина знаходиться на її утриманні Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки. На протязі тривалого періоду часу між нею та відповідачем погіршувались стосунки, що в кінцевому результаті призвело до розпаду їх сім»ї. Просила шлюб розірвати, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів) щомісячно але не менше 30 % від прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідно віку до досягнення дитиною повноліття . В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позові підстав. Відповідач позовні вимоги визнав повністю,не заперечував щодо їх задоволення. Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши та дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 22 квітня 2000 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Полтавської міської ради, актовий запис № 266. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. В зв'язку з несумісністю характерів, різними поглядами на життя, сім'ю між сторонами виникають сварки, внаслідок чого їх сім»я розпалась. Шлюбні та сімейні стосунки між ними припинені з серпня 2013 року. Спору про майно та місце проживання дитини не має. Враховуючи те, що сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, оскільки сторони миритися не бажають, позов необхідно задовольнити, а шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 ЗУ "Про охорону дитинства" встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ч. 3 ст. 11 вказаного вище Закону батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів свої дитини. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Приймаючи до уваги те, що неповнолітня [PERSON] проживає з позивачкою, та знаходиться на її утриманні, відповідач регулярної матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, враховує матеріальний стан платника аліментів, стан здоров'я, те що хронічними хворобами не страждає та не являється інвалідом, інших осіб на утримання не має. Також, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір . На підставі викладеного,

Outcome: approved