Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Позивачка звернулась\~до суду\~із вищевказаним\~уточненим позовом,\~посилаючись на\~те,\~що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . За життя [PERSON] було складено заповіт, згідно якого заповів [PERSON] \~Ѕ частину\~земельної ділянки по [ADDRESS] ,\~яка знаходиться\~на території\~Новоолександрівської сільської\~ради Дніпровського району Дніпропетровської області. У встановлений законом строк вони звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, неможливо видати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку із зверненням іншого спадкоємця до суду, що унеможливлює належне оформлення спадкових прав позивача через державну нотаріальну контору. Просила визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, а представник відповідача та третя особа заперечували проти задоволення. Представник Третьої Дніпропетровської державної\~нотаріальної контори\~до суду\~не з`явився, про причини неявки не повідомили, що, на думку суду, не перешкоджає розгляду справи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Встановлено, що позивачка до ст.ст.1233-1236 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] (свідоцтво про смерть, видане 21.05.2015 року у відділі по справам населення та міграційної служби МВС Ізраїля в місті Тель-Авів-центр, реєстраційний номер [NUMBER] ; свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видане 14.06.1996 року відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів м.Дніпропетровська). Так, згідно заповіту від 14.01.2015 року,\~записаний першим\~секретарем з\~консульських питань\~Посольства України\~в Державі\~Ізраїль, за реєстраційним\~номером 6164/19-570-113\~з/г-21,\~ [PERSON] \~крім іншого заповів Ѕ частину квартири [ADDRESS] , Ѕ частину паркувальних місць №30, 31 у нежитловому приміщенні номер [ADDRESS] , Ѕ частина нежитлового приміщення (офіс) [ADDRESS] , Ѕ частину гаража по [ADDRESS] , Ѕ частина житлового будинку [ADDRESS] , Ѕ частину земельної ділянки [ADDRESS] [PERSON] - [PERSON] . На момент\~смерті [PERSON] \~був власником\~земельної ділянки [ADDRESS] (Державного акту серії ДП ДН №008813, зареєстрованого за №8950 від 25.10.1996 року та виданий на підставі рішення Новоолександрівської сільської ради від 15.11.1995 року)(а.с.16). Як вбачається з матеріалів справи, після смерті чоловіка, позивачка у визначений законом термін звернулася до Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, після померлого [PERSON] , за заповітом посвідченим 14.01.2015 року у відділі по справам населення та міграційної служби МВС Ізраїля в місті Тель-Авів-центр, реєстраційний номер [NUMBER] . Проте, 17.10.2016 року позивачка отримала Постанову державного нотаріуса Третьої Дніпропетровської державної\~нотаріальної контори Демуш\~Є.В.\~про відмову\~у вчиненні\~нотаріальних дій\~у зв`язку\~з неможливістю видати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку із зверненням іншого спадкоємця до суду. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється зокрема за заповітом. Цивільним законодавством передбачено регулювання правовідносин щодо здійснення права на спадкування. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права судом. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Нормою ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Приписами ст. 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. За нормою частини першої\~ст. 1298 ЦК України, відповідно до ст.ст.\~66,\~67 Закону України "Про нотаріат"\~свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Як вбачається зі змісту заповіту від 14.01.2015 року [PERSON] заповів своє майно позивачці, відповідачу та третій особі по справі, зі змісту заповіту\~чітко вбачається воля спадкодавця. Даний заповіт в передбаченому законом порядку був зареєстрований і на даний час не змінений та не скасований, а тому ,суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на спадкове майно в порядку спадкування за даним заповітом.

Outcome: approved