Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 25.05.2009 року відповідач був позбавлений батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідно до розпорядження Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації від 17.08.2009 року [PERSON] була призначена опікуном малолітнього [PERSON]. [PERSON] та позивачка проживають разом, вона займається його вихованням та утримує матеріально. Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 01.04.2010 року та виконавчого листа № 2-1595 від 12.04.2010 року, відповідач зобов'язаний був сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4частини з усіх видів заробітку, щомісячно, до повноліття дитини. Однак, відповідач не виконує рішення суду, станом на 01.11.2014 року має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 62072 грн. 15 коп. На підставі викладеного, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів на загальну суму 52447 грн. 63 коп. та сплачені судові витрати. В судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, стягнути на її користь з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів на загальну суму 52447 грн. 63 коп. та сплачені судові витрати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте про причини неявки суду не повідомив та не надав заяву про слухання справи у його відсутність. Представник ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві Веклич А.Г. в судовому засіданні підтримала позовну заяву, проти задоволення не заперечувала. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, враховуючи інтереси позивача, даючи оцінку діям відповідача, які суд оцінює, як такі, що направлені на затягування розгляду справи по суті, суд вважає за можливим вирішити справу за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч.4 ст.169 ЦПК України. Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25.05.2009 року, відповідач [PERSON] був позбавлений батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. (а.с.9). Відповідно до розпорядження Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації №784 від 17.08.2009 року, [PERSON] була призначена опікуном малолітнього [PERSON], [INFO]. (а.с.10). Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 01.04.2010 року та виконавчого листа № 2-1595 від 12.04.2010 року, який перебуває на виконанні у ВДВС Деснянського районного управління юстиції у місті Києва, відповідач зобов'язаний був сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4частини з усіх видів заробітку, щомісячно, до повноліття дитини. Як встановлено при розгляді справи, у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів на загальну суму 62072 грн. 15 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах державного виконавця від 05.11.2014 року. (а.с.8). Відповідно до ч. 1 ст. 196 СK України та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 22 постанови від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 20 СK України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 138, ч. 3 ст. 139 цього Кодексу, а тому на правовідносини, які регулюються ст. 196 СK України, не поширюється дія норм ЦK України про позовну давність. Як встановлено при розгляді справи, загальна сума неустойки (пені) складає 52447 грн. 63 коп., що підтверджується наданим позивачкою розрахунком. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що відповідач тривалий час не сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у зв'язку з чим за період з липня 2013 року по жовтень 2014 року у нього створилась заборгованість, а тому суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів законними та обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду в розмірі 524 грн. 50 коп.

Outcome: approved