Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором. В заяві вказує, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем укладений договір б/н від 23.01.2014 року, на підставі якого вона отримала кредит в сумі 14200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту (який може змінюватись банком) на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. У порушення умов договору відповідач зобовязання за ним договором належним чином не виконала. Станом на 08.11.2016 року у неї виникла заборгованість в сумі 22535,81 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 13306 грн. 14 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 7380 грн. 35 коп. , 300 грн. заборгованості з пені та комісії за користування кредитом, а також 500 грн. штрафу як фіксованої частини і 1049 грн. 32 коп. штрафу як процентноїскладової. Крім зазначеної суми позивач просить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, розгляд справи без його участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Зазначені обставини в силу ст. ст. 158, 169 ЦПК України є підставою для вирішення справи у відсутність представника позивача. Відповідач, належним чином повідомлена, про дату, час і місце судового розгляду, до суду не зявилася, суду заперечень не надала. За вказаних обставин зі згоди представника позивача, висловленої в його письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Зясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Судом встановлено, що 23 січня 2014 року між публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та відповідачем укладений договір кредитування, згідно із яким позичальник отримав кредит в сумі 14200 грн. Станом на 08.11.2016 року у неї виникла заборгованість в сумі 22535,81 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 13306 грн. 14 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 7380 грн. 35 коп. , 300 грн. заборгованості з пені та комісії за користування кредитом, а також 500 грн. штрафу як фіксованої частини і 1049 грн. 32 коп. штрафу як процентноїскладової. (а. с. 4-6). Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Надані суду письмові докази, зокрема: кредитний договір, рахунок-фактура, розрахунок заборгованості за договором та інші, вказують на характер правовідносин сторін і підтверджують обґрунтованість позову. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Із змісту ст. 611 ЦК України випливає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. За вказаних обставин суд доходить висновку про необхідність виконання стороною прийнятого на себе зобовязання в договорі, який існує, є правомірним і не визнаний судом недійсним повністю або в певній частці. Судовий збір, попередньо сплачений позивачем, у відповідності до правил цивільного процесуального законодавства має бути стягнутий з відповідачки на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved