Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкуванняна житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] , після померлої [INFO] його баби [PERSON] , посилаючись на те, що він як спадкоємець за заповітом останньої, прийняв спадщину, так як на день смерті спадкодавця проживав разом із нею, а також подав до держнотконтори відповідну заяву, але не може оформити свої права в позасудовому порядку в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, право власності на який належним чином не зареєстровано. За клопотаннями позивача ухвалою судді від 20 грудня 2019 року витребувано від Ічнянської районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 21-22). Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. У судове засідання позивач не з`явився, який письмово у позовній заяві просив розглянути справи за його відсутності. Представник відповідача Парафіївської селищної ради у судове засідання також не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності та визнання позовних вимог [PERSON] . Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ураховуючи, що всі учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 6), яка доводилася позивачу бабою по лінії батька (а.с. 7, 8), після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] (а.с. 11, 14, 15-17). 21 вересня 2012 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно, яке належатиме їй на день смерті, [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до довідки виконавчого комітету Парафіївської селищної ради № 4-267 від 12.12.2019 року, [PERSON] на день своєї смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , разом із невісткою [PERSON] та онуком [PERSON] (а.с. 10). Як убачається з копії спадкової справи № 307/2017, заведеної Ічнянською районною державною нотаріальною конторою 12 червня 2017 року, після померлої [INFO] [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] , якому було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки (а.с. 29-30). Відповідно до листа Ічнянської районної державної нотаріальної контори № 1415/02-14 від 16 грудня 2019 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку з відсутністю в останнього правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 13). Згідно п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає встановленим, що [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину після померлої [INFO] його баби по лінії батька [PERSON] , так як на день смерті спадкодавця проживав разом із нею, а також подав до держнотконтори заяву про прийняття спадщини, однак не може оформити свої спадкові права у позасудовому порядку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, право власності на який належним чином не зареєстровано, що є підставою для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на зазначене спадкове майно. Суд встановив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обгрунтовані на законі.

Outcome: approved