Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Семенівська сільська рада Мелітопольського району Запорізької області звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON], третя особа Мелітопольська районна державна адміністрація Запорізької області про стягнення збитків. Свої уточнені позовні вимоги обґрунтовуються наступним. Відповідач по справі являється власником комплексу обєктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці площею 4,0 га за адресою: Мелітопольський р-н, с. Семенівка, вул.. Михайлівська 1-а та з 19.10.2003 року власником комплексу обєктів нерухомого майна для обслуговування складських приміщень на земельній ділянці площею 0,0629 га за адресою: с. Семенівка вул.. Першотравнева 55-а, які відносяться до земель Семенівської сільської ради. Станом на 01.10.2014 року відповідачем не були оформлені документи, які посвідчують право користування земельними ділянками площами 4,0 га та 0,629 га, що свідчить про користування ним вказаними земельними ділянками без достатніх правових підстав. З вищевказаних причин територіальна громада Семенівської сільської ради отримала збитки у вигляді неодержаного доходу, який міг би одержати власник земельної ділянки, але не одержав внаслідок її зайняття відповідачем. Комісією з визначення збитків та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, створеною розпорядженням голови Мелітопольської районної державної адміністрації складено акт № 3 від 10.07.2014 року, яким визначено розмір збитків. Крім того, комісією з визначення збитків та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, створеною розпорядженням голови Мелітопольської районної державної адміністрації складено акт № 6 від 08.09.2014 року, яким визначено розмір збитків. Головою Мелітопольської районної державної адміністрації прийнято розпорядження № 320 від 04.08.2014 року про затвердження акта комісії з визначення збитків та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам № 3 від 10.07.2014 року. Також, головою Мелітопольської районної державної адміністрації прийнято розпорядження № 414 від 01.10.2014 року про затвердження акта комісії з визначення збитків та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам № 6 від 08.09.2014 року. Згідно акту обстеження земельної ділянки від 28.11.2016 року за адресою: Мелітопольський р-н, с. Семенівка, вул.. Михайлівська 1-а встановлена площа земельної ділянки, якою фактично користується відповідач зменшилась з 6,0 га до 0,2856 га. Розпорядженням голови Мелітопольської районної державної адміністрації від 16.12.2016 року № 501 були внесені зміни до розпорядження від 04.08.2014 року № 320, згідно яких загальна сума збитків по вказаній земельній ділянці зменшилась до 902,45 грн. Отже, загальна сума збитків згідно уточнених позовних вимог за двома земельними ділянками становить 2792,43 грн. Представник Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області в судове засідання не зявився, однак від нього надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність. На задоволені уточнених позовних вимог наполягаяють Представник Мелітопольської районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, однак від нього надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність . Позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак від нього надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність. Надав письмові заперечення з приводу позовних вимог, вказавши що у вирішенні питання про застосування відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки необхідно враховувати, що саме по собі встановлення фактичного користування земельною ділянкою без документів, що посвідчують права не неї, не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання ділянки як самовільно її зайнятою. Також у відповідності до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» за відсутністю у користувача земельної ділянки документів, які засвідчують право на земельну ділянку у встановленому порядку, такий користувач здійснює фактичне користування з зобовязанням сплатити за період користування у поточному році податку на землю. Крім того, представник відповідача зазначає, що сума збитків жодним чином не обґрунтована відповідачем як в кількісному розмірі так і в причинно-наслідковому розумінні. Також представник відповідача просить суд застосувати строки позовної давності щодо вимог позивача, оскільки на його думку перебіг строків давності починається з початку періоду на який вказує позивач, а саме: з 10.07.2011 року та з 04.09.2011 року. У звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню, внаслідок наступного. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч.ч. 1-3\~ст. 212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Так судом встановлено, що відповідач по справі являється власником комплексу обєктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці площею 4,0 га за адресою: Мелітопольський р-н, с. Семенівка, вул.. Михайлівська 1-а та з 19.10.2003 року власником 9/20 частини комплексу обєктів нерухомого майна для обслуговування складських приміщень на земельній ділянці площею 0,0629 га за адресою: с. Семенівка вул.. Першотравнева 55-а, які відносяться до земель Семенівської сільської ради, що підтверджується договором купівлі-продажу № 81 від 07.08.2000 року, реєстраційним посвідченням від 10.08.2000 року та свідоцтвом про право власності на нерухоме майно./а.с.45-50/. Комісією з визначення збитків та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, створеною розпорядженням голови Мелітопольської районної державної адміністрації складено акт № 3 від 10.07.2014 року, яким визначено розмір збитків 12639,42 гривні та додано розрахунок недотриманого земельного податку./а.с.5-6/ Крім того, комісією з визначення збитків та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, створеною розпорядженням голови Мелітопольської районної державної адміністрації складено акт № 6 від 08.09.2014 року, яким визначено розмір збитків 1889,98 грн. та додано розрахунок недоотриманої орендної плати./а.с.8-9/ Головою Мелітопольської районної державної адміністрації прийнято розпорядження № 320 від 04.08.2014 року про затвердження акта комісії з визначення збитків та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам № 3 від 10.07.2014 року./а.с.7/ Також, головою Мелітопольської районної державної адміністрації прийнято розпорядження № 414 від 01.10.2014 року про затвердження акта комісії з визначення збитків та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам № 6 від 08.09.2014 року./а.с.10/ Згідно акту обстеження земельної ділянки від 28.11.2016 року за адресою: Мелітопольський р-н, с. Семенівка, вул.. Михайлівська 1-а встановлена площа земельної ділянки, якою фактично користується відповідач зменшилась з 6,0 га до 0,2856 га./.а.с.126/ Розпорядженням голови Мелітопольської районної державної адміністрації від 16.12.2016 року № 501 були внесені зміни до розпорядження від 04.08.2014 року № 320, згідно яких загальна сума збитків по вказаній земельній ділянці зменшилась до 902,45 грн./а.с.123/ Таким чином, загальна сума збитків за розпорядженнями голови Мелітопольської районної державної адміністрації, з урахуванням внесених змін, становить 2792,43 грн. Відповідно до\~статті 13 Конституції України\~земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією\~Конституцією. Суб'єктами права на землі комунальної власності згідно\~статті 80 ЗК України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою, чи ні. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. \~\~Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальної власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженням, визначеними\~ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки (уразі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки (ч. 1\~ст. 124 Земельного кодексу України), що зумовлювало, в даному випадку,\~\~виникнення у відповідача зобов'язання по оформленню документів, які посвідчують передачу земельної ділянки в оренду. Приписами\~статті 144 Конституції України\~визначено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Статтями\~125,\~126 ЗК України\~передбачено, що право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Виходячи зі змісту вищевказаних норм чинного\~\~законодавства, сільська рада, як суб'єкт права на землі комунальної власності, використовує земельні ділянки шляхом передачі їх в оренду зацікавленим особам з метою отримання орендної плати. Підставою для сплати орендарем орендної плати є договір оренди, який набирає чинності після досягнення домовленості з усіх істотних умов, підписання його сторонами і державної реєстрації, відповідно до\~ст. 16 Закону України "Про оренду землі". Статтею 206 ЗК України\~та\~статтею 2 Закону України «Про плату за землю»\~визначено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Частиною четвертою\~статті 2 Закону України «Про плату за землю»\~передбачено, що за земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата. За приписами\~статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель»\~самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Відповідно до частини 2\~статті 120 ЗК України\~якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на який вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Таким чином, право на земельну ділянку в набувача будинку, будівлі або споруди виникає з моменту набуття права на будинок, будівлю або споруду незалежно від будь-яких подальших дій набувача щодо оформлення права на земельну ділянку. Таке оформлення може мати місце в подальшому, в тому числі шляхом підписання відповідного договору (оренди, емфітевзису, суперфіцію). Після оформлення відповідачем за собою права власності на нежитлові приміщення договір оренди вказаної земельної ділянки не укладався, орендної плати за договором не сплачував, хоча в період з 2010 року земельні ділянки використовувались ним для розміщення вказаних об'єктів нерухомого майна. Згідно зі\~статтею 211 ЗК України\~громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок. Згідно приписів\~ст. 22 ч. 2 ЦК України\~збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (п. 2). Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватись особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. За приписами\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно із частиною другою\~статті 152 ЗК України\~власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки (пункт «д» частини першої\~статті 156 ЗК України). За змістом\~статті 157 ЗК України\~відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 та\~п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 «Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам»\~власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку із тимчасовим невикористанням земельних ділянок. Розміри збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам вилученням (викупом) або тимчасовим зайняттям земельних ділянок у встановленому порядку, визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад . У такому ж порядку визначаються збитки, заподіяні обмеженням прав власників землі та землекористувачів, погіршенням якості земель або приведенням їх у не придатний для використання за цільовим призначенням стан унаслідок негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян. Відповідно до п. 3 Порядку відшкодуванню підлягають, зокрема, збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. При цьому неодержаний доход це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 16\~постанови №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вирішуючи спори про відшкодування власникам землі й землекористувачам шкоди, заподіяної самовільним зайняттям або забрудненням земельних ділянок та іншими порушеннями земельного законодавства, суди мають виходити з того, що відповідно до\~статті 156 ЗК,\~статті 1166 ЦК\~така шкода відшкодовується у повному обсязі. З аналізу наведених норм вбачається, що користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє орендодавця права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який він міг би отримувати, якби його право не було порушено. Аналогічна позиція викладена у\~Постанові № 7 Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»\~та постанові Верховного суду України від 14.09.2016 №703/5377/14-ц у справі №6-2588 цс15, якими, окрім вищевикладеного, встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Відповідач своєю протиправною поведінкою, яка виразилася у використанні земельної ділянки без правовстановлюючих документів, позбавив власника земельної ділянки права отримувати дохід в розмірі орендної плати, внаслідок чого до відповідного бюджету не надійшли кошти за користування земельною ділянкою. Таким чином, Семенівській сільській раді Запорізької завдані збитки у вигляді упущеної вигоди у розмірі неодержаної орендної плати в сумі 2792,43 грн. Також суд, не може погодитись з тим, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки у відповідності до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається з розпорядження Мелітопольської райдержадміністрації від 04.08.2014 року № 320 відповідачу надавався строк для сплати збитків не пізніше одного місяця після затвердження акту комісії. Отже, відповідач повинен був виконати своє зобовязання до 04.09.2014 року по розпорядженню від 04.08.2014 року та до 01.11.2014 року по розпорядженню від 01.10.2014 року. Таким чином, враховуючи приписи ст. 257 ЦК України, загальний трирічний строк позовної давності спливає 04.09.2017 року, в той час як позивач звернувся до суду з заявленими вимогами 04.07.2016 року, тобто до спливу строку позовної давності. Тому, твердження представника відповідача про сплив строку позовної давності, суд знаходить необґрунтованими та не задовольняє їх. А тому, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що уточнена позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Судові витрати розподіляються відповідно до\~ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved