Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], 01.08.2011року народження, у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.07.2017 до 01.08.2029року включно. Свій позов позивачка мотивувала тим, що з січня 2009 року до серпня 2012 року вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах, від яких в них народилася спільна дитина - син [PERSON], 01.08.2011року народження. Після припинення шлюбних відносин дитина проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання їхнього сина у добровільному порядку, що стало причиною звернення з даним позовом до суду. Сторони у судове засідання не зявилися. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, на їх задоволенні наполягає. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до п. 4 цієї статті, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження, батьками [PERSON], 01.08.2011року народження, є: мати [PERSON]; батько [PERSON]./а.с.6/ Згідно довідки Новенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області №831 від 25.06.2017, [PERSON] проживає без реєстрації разом з сином [PERSON], 01.08.2011року народження за адресою: вулиця Поздовжня, 28, с. Нове, Мелітопольський район, Запорізька область./а.с.7/ Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом. Згідно ч. 2\~ст. 182 СК України\~(в редакції, яка діє на момент винесення рішення) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні. З урахуванням викладених обставин, приймаючи до уваги те, що відповідач добровільно не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання доньки, хоча є працездатним та має можливість надавати таку допомогу, інших неповнолітніх дітей у нього немає, стягнення по виконавчих документах з нього не проводиться, позовні вимоги визнав в повному обємі, суд дійшов висновку, що [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу на сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.07.2017 до 01.08.2029року включно.. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів такими, що підлягають задоволенню. Оскільки позивачка на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, на виконання вимог ст.88 ч.3 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved