Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом про визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 0,0694 га за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті чоловіка, [PERSON], померлого [INFO] року. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що після смерті [PERSON], відкрилась спадщина, що крім іншого складалась із вищезазначеної земельної ділянки. Як спадкоємиця за законом, прийняла спадщину, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, у зв'язку з відсутністю зареєстрованого у встановленому законом порядку правовстановлюючого документу. Вказана земельна ділянка належала її чоловіку, однак останній за свого життя не встиг оформити державний акт на право приватної власності на землю на своє ім`я. Сторони в судове засідання не прибули. До суду надіслали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], чоловік позивачки /а.с. 5, 6/, після смерті якого відкрилася спадщина, що крім іншого складалась із земельної ділянки по [ADDRESS]. 20.03.2015 р. на ім'я позивачки видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], який належить спадкодавцю [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу Житомирської області, 11.09.2002 року за реєстровим № 3527, зареєстрованого в МБТІ 05.09.2003 року за реєстровим № 1885, реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно: 2560174 (а.с.18). Постановою про відмову у вчинення нотаріальних дій приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу Житомирської області Качан В.О. відмовлено гр. [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що знаходиться в [ADDRESS], після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який би підтверджував право власності спадкодавця на вищевказану нерухомість (а.с. 21). Зазначена земельна ділянка, належала [PERSON], померлому [INFO] року, на підставі договору дарування від 11 вересня 2002 року (а.с.8, 9). Відповідно до листа управління Держземагентства у Новоград-Волинському районі Житомирської області від 25.02.2015 за №294/6-15, державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку на ім'я [PERSON] не видавався (а.с. 12). Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Однією з таких підстав, відповідно до статті 1217 ЦК України, є спадкування майна за законом та за заповітом. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Після чого, відповідно до ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ст.182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону ( ч. 2 ст. 373 ЦК України). Відповідно до п. г) ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, крім іншого, на підставі прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. В пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року роз'яснено, що відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та, враховуючи неможливість оформлення позивачкою своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,694 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, по [ADDRESS], що залишилася після смерті [PERSON] Відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved