Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Представник ПАТ «Страхова компанія «АРСК» Мартинів О.І. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просить стягнути з відповідача 20905,02 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судовий збір в сумі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 11.04.2019 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №164671а9м, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб MERCEDES-BENZ д.р.н. [NUMBER] . 29.02.2020 року о 15:09 в м. Миколаєві, по просп. Центральному, 13 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля MERCEDES-BENZ д.р.н. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та автомобіля Chevrolet Aveo д.р.н. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль MERCEDES-BENZ д.р.н. [NUMBER] , що був застрахований в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «АРКС» за Договором добровільного страхування наземного транспорту №164671а9м від 11.04.2019 року. Відповідно до постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.05.2020 року ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] пунктів 2.3б, 10.1, 10.4, 13.1 ПДР України. Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту про «Пряме врегулювання» № АRX2550015 від 19.03.2020 року, страхового акту № АRX2550016 від 19.03.2020 року та умов Договору страхування №164671а9м від 11.04.2019 року, розмір страхового відшкодування склав 70832,37, яке АТ«CK«АРКС» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу згідно заяви страхувальника на СТО згідно платіжних доручень. Таким чином до АТ«СК «АРКС», у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від винної особи компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля MERCEDES-BENZ д.р.н. [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 29.02.2020 року о 15:09 год. в м. Миколаєві по просп.. Центральному, 13. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо -транспортної пригоди [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Chevrolet Aveo д.р.н. [NUMBER] була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в АТ «ПРОСТО-Страхування» згідно полісу №АМ6750732. Полісом №АМ6750732 встановлений ліміт відповідальності АТ «ПРОСТО-Страхування» в розмірі 100000,00 грн., франшиза -0,00 грн. Частину вартості відновлювального ремонту в розмірі 49927,35 було відшкодовано позивачем за АТ «ПРОСТО-Страхування» відповідно до процедури прямого врегулювання збитків, згідно умов полісу АМ6750732, страхового акту про «Пряме врегулювання» збитку № АRX2550015 від 19.03.2020 року. За таких обставин сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову ставить 20905,02 грн. З метою досудового врегулювання спору відповідачеві було направлено Претензією про відшкодування збитків в порядку регресу, однак до цього часу відповідачем не було проведено ніяких дій щодо вирішення питання в досудовому порядку та відшкодування завданих збитків, а відтак, позивач змушений звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів. Ухвалою від 25.02.2021 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом публікації оголошення на веб-сайті суду, про причини неявки суд не повідомила, заяв та клопотань від неї до суду не надходило, відзив до суду не подала. У зв`язку з неявкою відповідача та не надання відзиву суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 223 ЦПК України. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 29.02.2020 року о 15:09 в м. Миколаєві, по просп. Центральному, 13 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля MERCEDES-BENZ д.р.н. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та автомобіля Chevrolet Aveo д.р.н. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль MERCEDES-BENZ д.р.н. [NUMBER] , що був застрахований в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «АРКС» за Договором добровільного страхування наземного транспорту №164671а9м від 11.04.2019 року. Згідно Довідки № 3020062368858110 про ДТП дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] пунктів 2.3б, 10.1, 10.4, 13.1 ПДР України (ст. 124 КпАП України). Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.05.2020 року [PERSON] визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.\~124\~КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 340 (триста сорок) грн. 00 коп. Стягнуто з [PERSON] , судовий збір на користь держави в розмірі 420,40 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля MERCEDES-BENZ д.р.н. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «АХА Страхування» на підставі Договіру добровільного страхування наземного транспорту за №164671а9м. В свою чергу, цивільно правова відповідальність винуватця дорожньо - транспортної пригоди [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Chevrolet Aveo д.р.н. [NUMBER] була застрахована відповідно до Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» в АТ «ПРОСТО-Страхування» згідно полісу №АМ6750732. Полісом № АМ/6750732 встановлений ліміт відповідальності АТ «ПРОСТО-Страхування» в розмірі 100000,00 грн., франшиза - 0,00 грн. Статтею 22\~ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22\~ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно із ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. При цьому, пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено судам, що обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Підставою звільнення особи від відповідальності в деліктних правовідносинах є відсутність будь-якої складової цивільного правопорушення. Згідно з ч. 1 ст.\~1187\~ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використання, зберігання хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Разом із тим, за положеннями ч. 1 ст.\~1188\~ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до статті 999\~ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності зазначений Закон визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Згідно зі статтями 993\~ЦК України та 27 Закону України\~«Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993\~ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Вищевикладене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року за результатами розгляду справи № 755/18006/15-ц щодо правильного застосування норм права при стягненні матеріальної шкоди з особи, яка застрахувала свою відповідальність. Чинний на сьогодні ЦПК України передбачає, що при виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту про «Пряме врегулювання» № АRX2550015 від 19.03.2020 року, страхового акту № АRX2550016 від 19.03.2020 року та умов Договору страхування №164671а9м від 11.04.2019 року, розмір страхового відшкодування склав 70832,37, яке АТ«CK«АРКС» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу згідно заяви страхувальника на СТО згідно платіжних доручень. Таким чином до АТ«СК «АРКС», у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від винної особи компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля MERCEDES-BENZ д.р.н. [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 29.02.2020 року о 15:09 год. в м. Миколаєві по просп.. Центральному, 13. Як вбачається з ч. 1 ст.\~990\~ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором. Статтею 29\~Закону «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Спеціальні норми Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно зі ст. 29 та п. 32.7 ст. 32 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Частину вартості відновлювального ремонту в розмірі 49927,35 було відшкодовано позивачем за АТ «ПРОСТО-Страхування» відповідно до процедури прямого врегулювання збитків, згідно умов полісу АМ6750732, страхового акту про «Пряме врегулювання» збитку № АRX2550015 від 19.03.2020 року. За таких обставин сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову ставить 20905,02 грн. Позивачем 02.06.2020 року було направлено на адресу відповідача Претензію за вих. №СУ/008277/4-1 від 29.05.2020 року. Претензія була одержана відповідачем 12.06.2020 року, що підтверджується витягом щодо відстеження поштових відправлень ПАТ «УКРПОШТА». Таким чином, судом було встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» виконало своє зобов`язання щодо сплати страхового відшкодування у повному обсязі, у строки та у відповідності до норм закону. Відповідно до ч. 1 ст.\~1191\~Цивільного кодексу\~України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 993\~ЦК України та статтею 27\~Закону України\~«Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», роз`яснено судам, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 26 цієї Постанови до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки відповідно до правил ст. 993 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що невідшкодована сума збитків заподіяна автомобілю MERCEDES-BENZ д.р.н. [NUMBER] у розмірі 20905,02 грн. підлягає стягненню з особи винної у скоєнні ДТП, а саме [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», а отже позовні вимоги ПАТ «СК «АРСК» підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved