Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

у липні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. В період часу з 01.02.2013 року по 10.12.2013 року [PERSON] працювала у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Інститут землеустрою та земельно-правових відносин» (надалі - ТОВ «Інститут землеустрою та земельно-правових відносин») на посадах інженера-землевпорядника та Директора технічного. На день звільнення позивачки ТОВ «Інститут землеустрою та земельно-правових відносин» не здійснено розрахунку по заробітній платі та інших виплат передбачених ст. 116 КЗпП України, у вигляді боргу по заробітній платі, у розмірі 3 090, 33 грн. та грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку за 20 календарних днів у сумі 983, 60 грн. Зобов'язання пов'язані із розрахунком із позивачкою по заробітній платі при звільненні були виконані ТОВ «Інститут землеустрою та земельно-правових відносин» частково, шляхом сплати 18.05.2014 року 2 000, 00 грн. та 18.06.2014 року 1 090, 33 грн., однак грошова компенсації за невикористану відпустку у сумі 983, 60 грн. так і не була сплачена відповідачем. Середньодена заробітня плата з розрахунку за два останні місяці роботи перед звільненням складає 49, 18 грн. Виходячи з середньої заробітної плати у розмірі 49, 18 грн. розмір затримки за 218 календарних днів становить 10 721, 24 грн. Після звільнення позивачка неодноразово вчиняла спроби для отримання невиплачених коштів, в ході яких багаторазово просила в телефонних розмовах з генеральним директором і власником ТОВ «Інститут землеустрою та земельно-правових відносин» Качуренком О.Ю., та особисто, по приїзді в офіс, здійснити виплату коштів, які належні позивачці до сплати. Вимушені безрезультатні звернення до керівництва ТОВ «Інститут землеустрою та земельно-правових відносин» принижували гідність [PERSON] та задавали останній моральних страждань, які виливались у тривожний та пригнічений стан [PERSON] та завдали їй моральної шкоди, розмір якої оцінено позивачкою у 1 000, 00 грн. Посилаючись на вищевикладені обставини [PERSON] просила суд стягнути з ТОВ «Інститут землеустрою та земельно-правових відносин» на свою користь 983, 60 грн., грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку; 10 721, 24 грн. середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати; 452, 59 грн. компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з затримкою термінів її виплати; 1 000, 00 грн. моральної шкоди. В судове засідання [PERSON] не з'явилась. До початку розгляду справи надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду. Представник ТОВ «Інститут землеустрою та земельно-правових відносин» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи суду не надав. Суд визнав можливим розглянути справу заочно на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. Як вбачається із копії трудової книжки [PERSON] від 16.09.2003 року (а.с. 10-12) 31.01.2013 року [PERSON] наказом № 3-К від 01.02.2013 року прийнято на посаду інженера-землевпорядника. 01.06.2013 року переведено на посаду Директора технічного. 10.12.2013 року [PERSON] звільнено із займаної посади за згодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України. Згідно копії довідки про середню заробітню плату (дохід) № 3 [PERSON] виданої ТОВ «Інститут землеустрою та земельно-правових відносин» 19.12.2013 року (а.с. 13) середньоденна заробітна плата позивачки становить 49, 18 грн. За період затримки виплати заробітної плати з грудня 2013 року по червень 2014 року індекс інфляції складає: - грудень 2013 року - 100, 5 %; - січень 2014 року - 100, 2 %; - лютий 2014 року - 100, 6 %; - березень 2014 року - 102, 2 %; - квітень 2014 року - 103, 3 % - травень 2014 року - 103, 8 % - червень 2014 року - 101 %; - липень 2014 року - 100,4. 08.05.2014 року ТОВ «Інститут землеустрою та земельно-правових відносин» проведено часткову виплату по заробітній платі у сумі 2 000, 00 грн.. За період із грудня 2013 року по травень 2014 року індекс інфляції склав 110, 6 %, відповідно коефіцієнт інфляції склав 0, 106 = (110, 6 /100)-1. Сума інфляції, яка підлягає стягненню з ТОВ «Інститут землеустрою та земельно-правових відносин» на користь [PERSON] становить 212, 00 грн. (2 000, 00 * 0, 106). 18.06.2014 року ТОВ «Інститут землеустрою та земельно-правових відносин» сплачено [PERSON] залишок заборгованості по заробітній платі в сумі 1 090, 33 грн. За період із травня 2014 року по червень 2014 року індекс інфляції склав 111, 6 %, відповідно коефіцієнт інфляції складає 0, 116 = (111, 6 /100)-1. Сума інфляції, яка підлягає стягненню з ТОВ «Інститут землеустрою та земельно-правових відносин» на користь [PERSON] становить 126, 49 грн. (1 090, 33 * 0, 116). Станом на 15.07.2014 року грошова компенсація за невикористану щорічну відпустку у сумі 983, 60 грн. відповідачем виплачена не була Сума інфляції, яка підлягає стягненню з ТОВ «Інститут землеустрою та земельно-правових відносин» на користь [PERSON] за прострочення розрахунку за затримку виплати компенсації за невикористану щорічну відпустку становить 114, 10 грн. (983, 60 * 0, 116). Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП Згідно з в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно зі ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвело до моральних страждань, втрат нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини. Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду N 5 від 25.05.2001) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Оскільки, несплатою відповідачем [PERSON] усіх належних їй при звільненні виплат, позивачці були завдані моральні страждання, що виявилось у приниженні гідності [PERSON], вжиття додаткових зусиль для захисту своїх порушених прав, враховуючи характер та обсяг завданих позивачці страждань, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 1 000, 00 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави витрати по оплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. Враховуючи викладене та

Outcome: approved