Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що з 30.10.2007 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі і мають двох малолітніх дітей, які в теперішній час знаходяться на її утриманні, а відповідач тривалий час проживає окремо та не надає матеріальної допомоги. При цьому їх шлюб існує формально, оскільки сімя фактично розпалася. Просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримала, пояснивши, що з серпня 2016 року вони з відповідачем проживають окремо і не підтримують жодних стосунків. Діти проживають з нею, але відповідач не надає допомоги на їх утримання. Він працездатний, має нормальний стан здоровя, інших утриманців не має. Просила шлюб між нею і відповідачем розірвати та стягнути з нього аліменти на утримання дітей. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, в судове засідання не явився по невідомій причині, клопотання про відкладення розгляду справи не надав. За згодою позивачки, суд, відповідно до ст.224 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Зокрема судом встановлено, що сторони з 30.10.2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають малолітніх дітей доньку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], батьком яких є відповідач, що вбачається із свідоцтва про одруження сторін та свідоцтв про народження дітей (а.с.6-8). Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, у звязку з чим вони тривалий час проживають окремо і не підтримують фактичних шлюбних відносин, позивачка наполягає на розлученні та не погоджується на відновлення сімейних стосунків. При цьому невизначеність їх сімейних відносин та відсутність взаємної згоди на повернення до подружнього життя негативно впливає на їхніх малолітніх дітей, які проживають з позивачкою. Батьком дитини є відповідач, однак він проживає окремо і не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, що підтверджується поясненнями позивачки, свідоцтвами про народження дітей. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 цього Кодексу. При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд повинен врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач працездатний, має нормальний стан здоровя, інших утриманців не має. Також враховується і стан здоров'я та матеріальне становище дітей та позивачки. В силу положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. За таких обставинах, суд вважає встановленим, що примирення між сторонами не можливе і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у звязку з чим шлюб між ними необхідно розірвати. При цьому, відповідач, відповідно до Закону, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своїх малолітніх дітей у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у звязку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved