Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона є матір'ю неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Їх батьком є відповідач - [PERSON], з яким позивачка розлучена згідно рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 30.09.2011 р. На початку березня 2014 року позивачка звернулась до відповідача з проханням надати дозвіл на виготовлення проїзних документів на дітей та надати дозвіл на виїзд дітей за кордон до родичів. Однак, відповідач до моменту подання позовної заяви до суду нотаріально посвідченого дозволу на виготовлення проїзних документів дітей не надав. Мати та рідний брат позивачки є громадянами Угорщини, її рідний дядько з родиною постійно проживають в Угорщині. Однак можливості відвідувати родичів її діти не мають, оскільки не мають проїзних документів, а сама позивачка працює та тривалої відпустки у літній період не отримує. Крім того, позивачка зазначає, що наразі вона в змозі забезпечити виїзд дітей за кордон України з метою розширення їх світогляду, вивчення географії, історії та поглибленого вивчення мов, зокрема - угорської, словацької та англійської (яку діти вивчають додатково протягом навчального року). У зв'язку з бездіяльністю відповідача, позивачка просила в судовому порядку надати дозвіл на виготовлення проїзних документів її дітям - особам, які не досягли 16-річного віку, та надати [PERSON] [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], дозвіл на виїзд з України без згоди та супроводу батька - [PERSON] до досягнення кожним з них шістнадцятирічного віку. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила, що дозвіл на виїзд дітей необхідний для виїзду як з її супроводом, так і в супроводі її близьких родичів за її нотаріальним дозволом. Вона неодноразово зверталася до відповідача щодо дозволу на виїзд дітей, однак нотаріального дозволу на це він не надав, з посиланням про неможливість прибути до нотаріуса, чи надіслати такий дозвіл. Матеріальні витрати щодо виїзду дітей за кордон вона бере на себе. Чоловік спілкується з дітьми по телефону, переказує кошти на їх утримання щомісячно в добровільному порядку та приїздить до них на дні народження. Після розірвання шлюбу чоловік проживає десь в Криму за іншою адресою. Категоричної відмови від надання дозволу дітям відповідач не виражав. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Позивачка не заперечувала проти винесення заочного рішення. Представник третьої особи проти задоволення позову не заперечував, зазначив, що із врахуванням особи позивачки, яка забезпечує потреби дітей, їх матеріальний та духовний розвиток, за умови що діти будуть виїжджати за кордон з нею та за її нотаріальним дозволом з її близькими родичами, немає перешкод для задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно до копій свідоцтв про народження, батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Також судом встановлено, що діти проживають разом з позивачкою. Батько з 2011 року з сім'єю не проживає, мешкає поза межами м. Харків. Близько року проживає в Криму. Мати позивачки, [PERSON], та її рідний брат - [PERSON], є громадянами Угорщини (а.с. 7, 10, 11-16). Родинні стосунки підтверджено свідоцтвом про народження позивачки (а.с. 7), свідоцтвом про шлюб, на підставі якого змінено прізвище (а.с. 8), та свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с. 10). Вони мешкають у м. Ужгород, яке знаходиться на кордоні України зі Словаччиною та з Угорщиною. Неповнолітні діти сторін - [PERSON] та [PERSON] - щоліта проводять канікули у родичів позивачки в Ужгороді. Крім того, в Угорщині, у м. Боньгад, проживає рідний брат мами позивачки - [PERSON], з родиною, які регулярно запрошують дітей відвідати їх та погостювати. Проте позивачка особисто не має змоги виїжджати за межі міста Харкова на тривалий час, оскільки працює та отримати тривалу відпустку в літній період не може. Станом на день винесення рішення у справі відповідачем без пояснення причин дозволу на виготовлення проїзних документів дітей та дозволу на виїзд дітей за кордон не надано. Відповідач копію позовної заяви з додатками отримав, про причини та підстави спору повідомлений, проте жодних пояснень до суду не надав, що свідчить про його байдужість та незацікавленість у позасудовому вирішенні спору. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Так, рівність прав і обов'язків батьків стосовно дітей має дотримуватися незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи ні. Одне з питань, яке має вирішуватися за взаємною згодою батьків дитини - реалізація права дитини на свободу пересування. В Сімейному Кодексі України це питання не регламентується. А відповідно до ст.8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім'ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Відповідно до ч. 3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» Документами, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є проїзний документ дитини. Згідно положень ч. 2 ст.4 Закону України від 21.01.1994 р. "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою КМ України від 27.01.1995 р. № 57 із змінами, у п.4 передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до вимог п.18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України №231 від 31.03.1995 р., у редакції постанови КМ України №380 від 24.03.2004 року, оформлення проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. В п. 20 вищевказаних Правил визначено, що проїзний документ оформляється на три роки або до досягнення дитиною 18-річного віку. Судом встановлено, що відповідач без пояснення причин не надає дозвіл на виїзд за кордон [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], для оздоровлення і відпочинку в Угорщині та в інших країнах світу, а також відмовляється від нотаріального посвідчення клопотання про оформлення проїзних документів дітей для виїзду за кордон без поважних на те причин. А тому, враховуючи вищевикладене та те, що відповідач [PERSON] вже близько року проживає поза межами м. Харків, а саме - в Криму, і ця обставина також значно утруднює отримання від відповідача дозволів на тимчасовий виїзд за кордон [PERSON] та [PERSON], та нотаріального посвідчення клопотання про оформлення проїзних документів дитини для виїзду за кордон синів сторін, суд вважає, що позов [PERSON] належить задовольнити та надати дозвіл на виготовлення проїзних документів осіб, що не досягли 16-річного віку - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають за адресою: [ADDRESS] а також - надати особам, які не досягли 16-річного віку - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], дозвіл на виїзд з України без згоди та супроводу батька - [PERSON], до дня досягнення кожним з них 16-річного віку. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати понесені позивачкою підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного

Outcome: approved