Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, просить суд розірвати шлюб між [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач), свої вимоги мотивує тим, що з 06 жовтня 2009 року сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Недригайлівського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 48. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. У зв`язку з тим, що спільне життя між сторонами не склалося, у них різні погляди, втрачено почуття любові та взаємоповаги, подружні стосунки не підтримуються, представник позивача просить суд розірвати вказаний шлюб. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, зазначивши, що не погоджується лише з підставами, які зазначені позивачем у позовній заяві як підстави для розірвання шлюбу. Відповідач у судовому засіданні наголошував, що бажає розірвання шлюбу, оскільки саме позивач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до чоловіка, піклування про сім`ю та створення доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери і ній. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши матеріали справи, пересвідчившись, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06.10.2009 року, шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Недригайлівського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 48, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а. с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], який народився [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] (а. с.7). Як з`ясовано судом у судовому засіданні, причиною розірвання шлюбу є небажання сторонами будувати у подальшому сімейні стосунки, сторони втратили один до одного почуття поваги та любові і такі поновлювати не бажають, протягом тривалого періоду часу не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, між сторонами існують непримиримі протиріччя, намагатись примиритись та зберегти сім`ю категорично не бажають. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу, які визнані відповідачем повністю, підлягають задоволенню, оскільки вказане є дійсною волею сторін.

Outcome: approved