Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивач просить суд визнати за ним право власності, на будинковолодіння в с.Яструбичі по вул.Завірна буд.47, Радехівського району, Львівської області, на земельну ділянку площею 0,2123 га кадастровий номер 4623988400:01:006:0122, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка розташована на території села Яструбичі Яструбичівської сільської ради Радехівського району Львівської області та на земельну ділянку загальною площею 1,1752 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,7947 га та площею 0,3805 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Яструбичівської сільської ради Радехівського району Львівської області в порядку спадкування, після смерті його прабаби [PERSON], яка померла 22.11.2001 року. Позивач до суду не зявився, хоча про день час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак подав на адресу суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати за його відсутності, на задоволенні позову настоює. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав суду письмову заяву в якій просить розгляд справи здійснювати без його участі. Відносно задоволення позову не заперечує. За викладених умов, відповідно до ст. 169, ч.4 ст.174,ч.2 ст.197 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін та без фіксування судового засідання технічним засобом на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши обставини матеріалів справи та перевіривши їх належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов є підставним та підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ №113244, виданого 04.12.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції у Львівській області вбачається, що 22.11.2001 року у віці 86 років померла прабаба позивача [PERSON], і з приводу чого в книзі реєстрації смертей здійснено актовий запис за №17. Після смерті спадкодавця, залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка загальною площею 1,1752 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,7947 га та площею 0,3805 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Яструбичівської сільської ради Радехівського району Львівської області, і які належали спадкодавцю згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ЛВ № 011444 виданого 11.06.2001 року і зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №15444, та земельна ділянка загальною площею 0,2123га кадастровий номер 4623988400:01:006:0122, яка передана для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташована на території села Яструбичі Яструбичівської сільської ради, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ЛВ № 060339 виданого 27.12.1999 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №67, та житловий будинок № 47 який розташований по вул.Завірна в с.Яструбичі, Радехівського району Львівської області. Позивачем фактично було прийнято спадщину, що підтверджується рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 26.03.2012 року. Для прийняття спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса Радехівського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини. Однак видати свідоцтво про право на спадщину на зазначене майно нотаріальна контора не може, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, та рекомендовано звернутися з позовом в суд. Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-ІV (у редакції Закону України від 11.02.2010 № 1878-VI із змінами, внесеними згідно із Законом України від 04.07.2012 № 5037-VI; далі - Закон) державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень з 01.01.2013 проводиться державним реєстратором прав на нерухоме майно органу державної реєстрації, а також нотаріусами як спеціальними суб'єктами, на яких покладаються функції державного реєстратора. Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 № 703. До передбачених ст.19 Закону підстав для державної реєстрації прав та їх обтяжень віднесено в тому числі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Рішення суду про визнання права власності на нерухоме майно, якщо таке рішення набрало чинності, є правовстановлюючим документом, на підставі якого має проводитися реєстрація права власності на нерухоме майно. Одержати документи на житловий будинок, як на об'єкт права приватної власності позивач не може через зміну порядку державної реєстрації нерухомого майна. Державний акт на право приватної власності на землю видавався виключно громадянам, власникам земельної ділянки, підписувався і реєструвався у відповідній раді за місцем знаходження земельної ділянки. У звязку з тим, що із набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр», яким відмінені державні акти, з 01.01.2013 року, видача дублікатів їх унеможливлюється. Таким чином позивач не має іншого способу захистити своє право на спадщину після смерті [PERSON], а тому змушений звертатися в суд. Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПКУ звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом. Згідно ст.1222 ЦКУ спадкоємцями за законом є фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно вимог ст.1223 ЦКУ у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦКУ. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що є всі правові підстави для задоволення позову та визнання за позивачем одноосібного права власності на будинковолодіння та земельні ділянки, в порядку спадкування після смерті його прабаби [PERSON]

Outcome: approved