Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивачка за первісним позовом [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розділ майна, придбаного у шлюбі. Позовні вимоги мотивувала тим, що з 07 серпня 2002 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб було зареєстровано в Київському районному відділі РАЦС м. Донецька, актовий запис № 415. З червня 2013 року шлюбні відносини між ними припинені. В період шлюбу ними було придбано трикімнатну квартиру, загальною площею 71,9 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] та за сумісні гроші 26.07.2007р. відповідачем було організовано ТОВ «Донбаський виробничо-комерційний центр «АРТІМЕТ», ЄДРПОУ 35318436 та вніс до статутного капіталу 45800,00 гривень. Вважає, що розмір прибутку ТОВ «Донбаський виробничо-комерційний центр «АРТІМЕТ» за період з 2007р. по 01.06.2013р. складає 550 000 грн. Оскільки вказане майно придбане у період шлюбу, вважає, що воно підлягає розділу відповідно до норм СК України. Просила розділити придбане в період шлюбу з відповідачем майно у наступний спосіб: їй зі спільно нажитого майна виділити та визнати за нею права власності на ? частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідача на її користь ? частину прибутку ТОВ «Донбаський виробничо-комерційний центр «АРТІМЕТ» за період з 26.07.2007р. по 01.06.2013р. в розмірі 275000,00 грн. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до позивачки про визнання майна набутого у шлюбі особистою приватною власністю чоловіка. В обґрунтування позову зазначив, що спірна квартира була придбана за його особисті кошти, мотивуючи наступним. 07.08.2002р. вони з позивачкою зареєстрували шлюб. З березня 2013 року фактично припинили шлюбні відносини. Ще до укладання шлюбу, а саме 19.11.1997 року він придбав квартиру [ADDRESS]. Та 20.07.2002р., також до реєстрації шлюбу з відповідачкою за зустрічним позовом, придбав квартиру [ADDRESS]. Оскільки після реєстрації шлюбу, його родина склалася з чотирьох осіб, а саме: з нього, його дружини, його доньки та доньки дружини від першого шлюбу, він вирішив придбати велику квартиру в центрі міста. Для цього він продав 05.08.2002р. квартиру [ADDRESS] за 15594,00 грн. та 05.09.2002р. продав квартиру [ADDRESS] за 13134,00 грн. 05.10.2002р. він придбав квартиру [ADDRESS] за 13134,00 грн. 15.03.2003р. він продав квартиру [ADDRESS] за 125000 грн. 24.04.2003р. за ці кошти він придбав квартиру [ADDRESS] за 31964 грн. де він проживає до теперішнього часу з відповідачкою за зустрічним позовом. Вважає, що оскільки спірна квартира була придбана від продажу вказаних квартир, тобто за його особисті кошти, то ця квартира є його особистою приватною власністю. На момент купівлі спірної квартири та попередньої квартири, ніяких доходів ніж заробітні плати ані у нього, ані у дружини не було. При цьому заробітню плату вони витрачали на утримання родини, яка складалася з них та двох неповнолітніх дітей. Просив визнати квартиру [ADDRESS] та яка набута ним в період шлюбу з [PERSON], його особистою приватною власністю. Стягнути з [PERSON] на його користь у відшкодування судових витрат 229,40 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] за первісним позовом підтримала позовні вимоги та дала пояснення аналогічні викладеним в позові. Представник позивача за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги [PERSON] та дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач за первісним позовом [PERSON] позовні вимоги, які пред'явила до нього [PERSON] не визнав, мотивуючи тим, що позивачкою не надано жодного доказу про отримання прибутку у зазначеному нею розмірі та наполягав на тому, що спірна квартира є його особистою власністю, оскільки придбана за особисті кошти від продажу попередньої квартири. Представник відповідача за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала та дала пояснення, аналогічни викладеним її довірителем. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні дали пояснення, аналогічні викладеним в позові, підтримали позовні вимоги та їх обґрунтування. Відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] зустрічний позов не визнала, мотивуючи тим, що кошти, які позивач за зустрічним позовом отримав за продаж попередніх квартир вони витратили. А спірну квартиру придбали на сумісні кошти. Представник відповідача за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні стосовно зустрічного позову виклала позицію, аналогічну як і [PERSON] Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вислухавши сторін, вважає зазначити наступне. Так в судовому засіданні та матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 серпня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Донецька. Актовий запис про шлюб №415. (а.с.10) 12.11.1997 року [PERSON] придбав квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], інвентаризаційною вартістю 26121,00 грн. (а.с.38) 12.07.2002 року [PERSON] придбав квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], інвентаризаційною вартістю 16696,00 грн. (а.с.39) 05.08.2002р. [PERSON] продав квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], вартістю 15594 грн. (а.с.40) 05.09.2002р. [PERSON] продав квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], вартістю 16696,00 грн. (а.с.41) 05.10.2002 року [PERSON] придбав квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], вартістю 13134,00 грн. (а.с.42) 15.03.2003р. [PERSON] продав квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], вартістю 12471,00 грн. (а.с.43) 24.04.2003 року [PERSON] придбав квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], вартістю 31964 грн. (а.с.11) Згідно витягу з реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців [PERSON] є засновником ТОВ «Донбаський виробничо-комерційний центр «Артімет». Державна реєстрація відбулася 26.07.2007р. (а.с.12-13) Згідно частини 1 статті 61 Сімейного кодексу України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Приписами статті 71 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя.. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Постановою Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007р. №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зосереджено, що виходячи зі змісту частин 2 та 3 ст. 61 Сімейного кодексу України, якщо вклад до статутного фонду господарського товариства зроблено за рахунок спільного майна подружжя, в інтересах сім'ї, той із подружжя, хто не є учасником товариства, має право на поділ одержаних доходів. Статті 60 ЦПК України встановлює обов'язок кожної сторони на доведення обставин на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. В доведення своїх позовних вимог за зустрічним позовом та заперечень за первісним позовом [PERSON] надано суду копії вказаних вище договорів купівель-продажу квартир, з яких вбачається, що перші дві квартири на вул. Церетелі в Донецьку та перевулку Музикальному в м. Донецьку позивач придбав до реєстрації шлюбу з [PERSON], тобто за особисті кошти. Вартість квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] складала 26 121,00 грн., а вартість квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], складала 16696,00 грн. Тобто вартість двох квартир складала 42817 грн. (а.с.38-39) 05.08.2002р. [PERSON] продав квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], вартістю 15594 грн. (а.с.40) 05.09.2002р. [PERSON] продав квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], вартістю 16696,00 грн. (а.с.41) Вартість проданих квартир разом склала 32294,00 грн. При цьому 05.10.2002 року [PERSON] придбав квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], вартістю 13134,00 грн. (а.с.42) 15.03.2003р. [PERSON] продав квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], вартістю 12471,00 грн. (а.с.43) 24.04.2003 року [PERSON] придбав квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], вартістю 31964 грн. (а.с.11) Згідно статті 57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду". 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначенихЗемельним кодексом України. Особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є премії, нагороди, які вона, він одержали за особисті заслуги. Суд може визнати за другим з подружжя право на частку цієї премії, нагороди, якщо буде встановлено, що він своїми діями (ведення домашнього господарства, виховання дітей тощо) сприяв її одержанню. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, яка їй, йому належала, а також як відшкодування завданої їй, йомуморальної шкоди. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є страхові суми, одержані нею, ним за обов'язковим особистим страхуванням, а також за добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою приватною власністю кожного з них. Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. Таким чином, суд вважає доведеним у судовому засіданні обставину придбання спірної квартири за особисті кошти позивача за зустрічним позовом, а тому вважає, що його вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Це підтверджується вказаними договорами купівель-продажу квартир та довідками про розмір доходів обох зі сторін. При цьому, суд бере до уваги склад сім'ї сторін, яка складалася з обох з подружжя та їхніх двох неповнолітніх дітей. Таким чином, вимоги позивачки за первісним позовом про розділ майна придбаного у шлюбі, шляхом виділення та визнання за [PERSON] права власності на ? частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] не підлягають задоволенню. Також не підлягають задоволенню вимоги [PERSON] в частині вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] ? частини прибутку за період з 26.07.2007р. по 01.06.2013р. ТОВ «Донбаський виробничо-комерційний центр «АРТІМЕТ» в розмірі 275 000,00 грн., оскільки в порушення приписів статті 60 ЦПК України позивачкою не надано доказів про розмір прибутку товариства, зареєстрованого за відповідачем за первісним позовом. До того ж позивачкою за первісним позовом не було заявлено клопотання про витребування такої інформації та на запитання суду пояснено про відсутність інших доказів. Таким чином, суд не може вирішити питання щодо стягнення ? частини прибутку ТОВ не маючи відомості про його розмір. Оскільки суд відмовляє позивачці за первісним позовом в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, суд вважає,що вимоги про відшкодування судових витрат також не підлягають задоволенню, що відповідатиме положенням статті 88 ЦПК України. Принагідно, підлягають задоволенню вимоги позивача за зустрічним позовом щодо стягнення у відшкодування судових витрат 229,40 грн., що також відповідатиме положенням статті 88 ЦПК України. На підставі ст..ст. 57, 61, 71 СК України,

Outcome: approved