Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини і на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуваючи з відповідачем у зареєстрованому шлюбі у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Відповідач не утримує дитину та не надає матеріальної допомоги на утримання сім"ї. А тому, просить вирішити питання про стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2000грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, визначеного законом для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. А також просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 2000грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки вона ніде не працює та здійснює доголяд за донькою до досягнення нею трирічного віку. Позивачка подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити, а щодо стягнення аліментів на утримання дружини, то від цієї позовної вимоги вона відмовляється. Відповідач у поданій до суду заяві просить справу розглянути у його відсутності та зменшити розмір сплачуваних аліментів через важке матеріальне становище. Суд, вивчивши матеріали вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З матеріалів справи вбачається, що за час перебування [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі у них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Копією свідоцтва про народження дитини, серії [NUMBER] від 10.10.2019р. стверджується, що її батьком являється [PERSON] . Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. А згідно зі ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Як встановлено в судовому засіданні неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] знаходиться повністю на утриманні матері [PERSON] , що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 16.12.2019р., відповідно до якого зазначено, що [PERSON] ніде не працює, проживає в будинку батька та здійснює догляд за дитиною до 3-х річного віку. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частинами 1,2 ст.184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Таким чином, суд із врахуванням вимог ст.182 СК України, приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, визначеного законом для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Що стосується стягнення аліментів на утримання дружини, то в цій частині позов слід залишити без розгляду, згідно поданої позивачкою заяви. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому аліменти слід присудити з 11.01.2020р., тобто з дня пред`явлення [PERSON] позову. Крім цього, враховуючи норми ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір. На підставі наведеного, ст.ст. 84, 141, 180-185, 191 СК України та

Outcome: approved