Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом в якому зазначила, що 25 квітня 2016 року помер її чоловік [PERSON], який проживав в с.М.Волиця, Попільнянського району Житомирської області. Після його смерті відкрилась спадщина. До складу спадкового майна входить земельна ділянка № 165 площею 6,5389 га., розташована на території [PERSON] сільської ради Андрушівського району Житомирської області, та належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV ЖТ №011237, виданого [PERSON] сільською радою 17 квітня 2002 року. Кадастровий номер земельної ділянки: 1820387200:02:000:0124. Однак на даний час оригінал державного акту на землю втрачено. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона є спадкоємцем першої черги за законом, інші спадкоємці відсутні. Мати та дочка спадкодавця - [PERSON] і [PERSON] від прийняття спадщини відмовились шляхом подачі відповідних заяв. У встановлений законодавством строк позивачка прийняла спадщину шляхом подання заяви до Попільнянської державної нотаріальної контори, проте реалізувати своє право на спадкування в позасудовому порядку не може, оскільки було втрачено державний акт на землю, що стало причиною відмови нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку. Вказаний документ не може бути виготовлений в силу ст. 346\~ч.1 п.11\~ЦК України\~у звязку зі смертю власника. Враховуючи вищезазначене, позивачка просить суд, ухвалити рішення, яким визнати за нею [PERSON], як спадкоємцем за законом, на майно [PERSON], померлого 25 квітня 2016 року, право власності на земельну ділянку № 165 площею 6,5389 га., яка розташована на території [PERSON] сільської ради Андрушівського району Житомирської області і належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ЖТ №011237, виданого [PERSON] сільською радою 17 квітня 2002 року на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації за № 122 від 25.03.2002 року і зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 190. Позивачка в підготовче судове засідання не зявилася, оскільки в позовній заяві просила слухання справи провести у її відсутність. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в підготовче засідання не зявився, оскільки надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлений позов визнають повністю. Представник відповідача відділу в Андрушівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області в підготовче засідання не зявився, оскільки надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, щодо висунутиг вимог не заперечує, та вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~\~\~\~\~У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши зібрані по справі докази,\~\~дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, а саме свідоцтва про смерть, 25 квітня 2016 року помер [PERSON], про що складено відповідний актовий запис №5 (а.с.5). Зі свідоцтва про шлюб вбачається, що 20 лютого 1993 року Виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Андрушівського району Житомирської області був зареєстрований шлюб між позивачкою [PERSON] (дошлюбне прізвище Іваненко) [PERSON] та померлим [PERSON] (а.с.6). Згідно довідки виданої виконкомом Сокільчанської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] [INFO], який помер 25.04.2016 року, до дня його смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: с.М.Волиця, вул.Бессарабія,14, Попільнянського району Житомирської області. За вищевказаною адресою також зареєстровані та проживають: його дружина [PERSON] - [INFO]; дочка - [PERSON] [INFO]; онук - [PERSON] [INFO] (а.с.21). Спадкоємцями за законом після смерті спадкодавця [PERSON] є його дружина [PERSON], яка є позивачем по справі, а також мати померлого [PERSON], [INFO] і дочка [PERSON], [INFO], проте останні дві від прийняття спадщини відмовились, що підтверджується відповідними заявами (а.с.7,8). Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV ЖТ №011237, [PERSON] на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації від 25.03.2002 року № 122, була передана у приватну власність земельна ділянка розташована на території [PERSON] сільської ради Андрушівського району діл.165, для ведення товарного сільгосп.виробництва площею 6,5389 гектарів (а.с.9). Згідно повідомлення розміщеного в газеті "Новини Андрушівщини" випуск № 3 (9897) від 19 січня 2018 року вбачається, що було втрачено державний акт на право приватної власності на землю серїї IV ЖТ, №011237 по [PERSON] сільській раді, виданий на імя [PERSON] (а.с.16). Витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку підтверджується, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,5389 га., розташована на території [PERSON] сільської ради, діл. № 165, кадастровий номер 1820387200:02:000:0124 (а.с.10). Кадастровим планом земельної ділянки з кадастровим номером 1820387200:02:000:0124 підтверджується, що площа земельної ділянки становить 6,5389 гектраів (а.с.11,12). Зі схеми розташування земельної ділянки вбачається, що громадянину [PERSON] належить земельна ділянка №165 розташована на території [PERSON] сільської ради Андрушівського району Житомирської області (а.с.14). У встановлений законодавством строк позивачка звернулася до Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області з заявою про прийняття спадщини (а.с.23). З [PERSON] про реєстрацію в спадковому реєстрі та інформаційних довідок зі Спадкового реєстру вбачається, що 30 червня 2016 року Попільнянською державною нотаріальною конторою Житомирської області було відкрито спадкову справу зареєстровану у нотаріуса під № 130, до майна померлого 25 квітня 2016 року [PERSON] (а.с.24-27). Через відсутність оригіналу державного акту про право власності на земельну ділянку, при зверненні до Попільнянської державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку № 165 площею 6,5389 га. розташовану на території [PERSON] сільської ради Андрушівського району, яка належала [PERSON] (а.с.17-18). Зазначені обставини визнанні відповідачами, підтвердженні належними доказами та вважаються судом доведеними. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верхового Суду України №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно доч.1 п.г\~ст.81 Земельного кодексу України\~право власності на земельну ділянку громадяни можуть набувати на підставі прийняття спадщини. Згідно положень ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту отримання особою державного акту на право власності на земельну ділянку та її державної реєстрації. Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинились внаслідок його смерті. Згідно статті 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, вважається таким, що прийняв спадщину. З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивачка має право на спадкування належної спадкодавцю [PERSON] земельної ділянки, однак в позасудовому порядку позбавлена можливості оформити спадкові права в звязку з втратою правовстановлюючого документу, а саме державного акту про право приватної власності на земельну ділянку. При цьому суд вважає, що спадкодавець був власником земельної ділянки з моменту отримання державного акту, тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved