Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу посилаючись на те, що, фактично сімейні відносини припинено у зв`язку з різними поглядами на життя при яких продовження сімейних відносин є неможливим. Також позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки в розмірі по 1/4 частини заробітку (доходу), відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. позов підтримала. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. позов визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предвлений одним із подружжя. Змістом статті 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені. Відповідач за цей період ніяких спроб для збереження сімї не вчиняв, матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, а тому суд дійшов до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки, так і дитини, яка перебуває на повному утриманні матері, тому шлюб між ними має бути розірваний. Шлюб сторін зареєстрований 21 червня 2014 року Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 487, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають спільну дитину: доньку [PERSON] , [INFO] , у свідоцтвах про її народження відповідач записаний її батьком. Відповідно до ч.3ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимогист. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зіст. 24 СК Українишлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч.2ст.114 СК Україниу разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3ст. 115 Сімейного кодексу України- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності,поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно дост. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зіст.183 СК Україничастка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно дост.182 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно дост.191 СК Україниаліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Відповідач є працездатним, інших утриманців не має, має змогу та зобов"язаний утримувати неповнолітню доньку. Судові витрати, згідност.141 ЦПК Українипідлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved