Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом в обґрунтування якого вказує наступне. За час перебування у шлюбі з відповідачем у них [INFO] народилася дочка [PERSON] Рішенням Болехівського міського суду від 27 грудня 2010 року даний шлюб розірвано, а вже після розірвання шлюбу тимчасово проживаючи разом [INFO] у них народився син [PERSON] В даний час проживають окремо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей, які проживають з нею не надає. [PERSON] офіційно не працевлаштований, інших дітей, та не працездатних батьків не має. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала давши аналогічні пояснення до змісту позовної заяви. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив проти задоволення позову про що подав письмову заяву. (а.с.30) Суд, вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши письмові докази в справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. Спір між сторонами виник з сімейних правовідносин. Статтею 60 зазначеного Кодексу передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами, які беруть участь у справі. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, у ч.2 ст.51 Основного Закону зазначається, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. В ході розгляду справи судом встановлено і не оспорюється сторонами, що батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], є [PERSON] та [PERSON] по справі (а.с.5-6). Укладений між сторонами шлюб розірвано 27 грудня 2010 року (а.с.10). Діти проживають разом з позивачкою, та знаходяться на її утриманні (а.с.8). Позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку, власного житлового будинку не має (а.с.7) З довідки Болехівської ЦМЛ від 21 вересня 2015 року №965, вбачається, що діти здорові, та на диспансерному обліку не перебувають (а.с.9). Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою(ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно із ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 181 Сімейного кодексу України передбачає, що способи виконання батьками обв'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і ( або) натуральній формі. П. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачає, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку ( доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі ( ст. 184 СК) і виплачується щомісячно. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення для справи. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до норми ч. 1 ст. 184 СК України, згідно з якою аліменти в твердій грошовій сумі можуть бути визначені судом за заявою одержувача або платника аліментів у разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, матеріальне становище сторін, відсутність у відповідача постійного місця роботи, визнання ним позову та виходячи з рівності обов'язку батьків утримувати дітей, з [PERSON] на користь позивачки потрібно стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину для утримання неповнолітніх: [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], починаючи стягнення з 23 вересня 2015 року (моменту подання позовної заяви) і до досягнення старшою дитиною повноліття. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивачки, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 487,20 грн. та 300 грн. витрат за надання правової допомоги адвокатом по складанню позовної заяви підлягає стягненню з відповідача. На підставі наведеного, Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.), ст.48,51 Конституції України, ст.180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved