Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даним позовом. Вказала, що на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 27 серпня 2009 року з відповідача було стягнуто аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 700 гривень щомісячно. На даний час відбулися зміни в діючому законодавстві з питання забезпечення аліментами на утримання дитини та їх розмір має становити не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Просить суд стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі ? частини від всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Надав суду відзив зі змісту якого встановлено, що [PERSON] позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечує з приводу збільшення розміру аліментів та готовий сплачувати їх у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісячно. Зазначив, що він працює неофіційно та має нерегулярний, несистематичний заробіток,частину заробітку отримує в натурі, а тому має змогу платити аліменти в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд встановив, що [INFO] в місті Ямпіль, Вінницької області народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5)). Із копії військового квитка серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] є придатний до військової служби. Працює столяром деревообробки (а.с.6). Із рішення Ямпільського районного суду Вінницької області №2-611/2009 року від 27 серпня 2009 року встановлено, що з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі 700 гривень щомісячно, починаючи з 20 липня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов'язку матері, батька утримувати дитину. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно зі ст.51 ч.2 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Вивчивши матеріали справи, дослідивши інші обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи із наступного: Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки відповідач не надавав коштів позивачеві на утримання їх спільної дитини, тому рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 14 вересня 2006 року із відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання їх неповнолітнього сина. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. За правилами статті 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішення питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 186 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Таким чином, суд дійшов висновків, що з моменту ухвалення рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 27 серпня 2009 року суттєво змінились обставини, за яких суд виходив при встановлені такого розміру аліментів. Крім того, розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання дитини є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік". Отже, 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становитиме 930 гривень. При цьому слід брати до уваги, що дитині має забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя та повноцінного розвитку. При цьому суд приймає до уваги пояснення відповідача, який має нерегулярний заробіток та частину дозходу одержує в натурі, однак готовий сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі 1200 гривень, щомісячно. Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 700 гривень на 1200 гривень. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. За наведених вище обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову, а відтак він підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved