Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

Приватне акціонерне товариство ««Інгосстрах», звертаючись з позовом до суду, просило стягнути з [PERSON] на свою користь суму страхового відшкодування в розмірі 28004,69 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн. Обгрунтовуючи підстави звернення з цим позовом до суду позивач посилається на наступне, що відповідач є винним у ДТП, яка мала місце 27.09.2016 року в м. Києві за участю автомобіля «Опель», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Лексус» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , на момент вчинення ДТП між власником транспортного засобу «Опель» д.н.з [NUMBER] ТОВ «Автоприват» та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Інгосстрах» було укладено Договір добровільного страхування №DNH0CPS-129T14B, об`єкт страхування, транспортний засіб «Опель», державний номер [NUMBER] . Постановами Дніпровського районного суду міста Києва від 02 грудня 2016 року, [PERSON] та [PERSON] визнано винними у вчиненні вищезазначеної ДТП. Власник транспортного засобу «Опель» д.н.з. [NUMBER] звернувся до позивача із заявою про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП, яка мала місце 27.09.2016 року. На підставі поданої заяви та наданих потерпілою стороною документів, було складено звіт №115578/10/16 від 10 жовтня 2016 року, та проведено додатковий огляд від 23 листопада 2016 року, згідно якого, розмір заподіяної майнової шкоди транспортному засобу «Опель» д.н.з. [NUMBER] становить 56009,38 грн. На підставі Страхового актів від 12.10.2016 року №И-7172761 та від 02.12.2016 року № И-7287773, страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування на рахунок СТО в розмірі 48525,19 грн. та 7484,19 грн. відповідно. Оскільки цивільно - правова відповідальність власника транспортного засобі «Лексус», д.н.з. [NUMBER] на момент вчинення ДТП була застрахована в ТзДВ «СК «Альфа-Гарант», страхова компанія взяла на себе обов`язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третій особі під час ДТП. Оскільки, ДТП настало внаслідок сукупних дій декількох осіб, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» зверталось з позовом до Господарського суду міста Києва про стягнення з страховика [PERSON] ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» страхового відшкодування в розмірі 28004,69 грн., однак рішенням від 03.12.2018 року в позові було відмовлено, оскільки [PERSON] не звернулась у встановлений законом строк з заявою про виплату страхового відшкодування до свого страховика, за таких обставин, позивач вимушений звернутись з даним позовом до суду. 27 серпня 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва відкрите провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження, та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст.274 ЦПК України. Ухвалою від 01 листопада 2019 року, Дніпровським районним судом міста Києва залучено до участі у справі у якості третьої особи ТзДВ «Страхова компанія «Альфа - Гарант». Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач особисто отримав копію ухвали суду про відкриття провадження та копію позовної заяви разом із доданими до неї додатками, яка направлялась на адресу відповідача. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що 29 жовтня 2012 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Інгосстрах» та ТОВ «Автоприват» укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №DNH0CPS-129T14B (К400А!0000379837), за умовами договору об`єктом страхування є транспортний засіб - автомобіль «Опель», державний реєстраційний номер [NUMBER] , строк дії договору з 30 жовтня 2012 року по 29 жовтня 2013 рік з можливістю пролонгації на такий же строк у разі сплати наступних платежів, якщо жодний з учасників не заявив про бажання його припинити. (а.с.10-11) Відповідно ч.1 до ст. 988 Цивільного кодексу України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, у строк встановлений договором. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 02 грудня 2016 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. (а.с. 13) Як встановлено судом в мотивувальній частині постанови суду: « [PERSON] (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності), 27.09.2016 року о 08 годині 30 хвилин, керуючи ТЗ «Lexus Rx-350», д.н.з. [NUMBER] , по вул. Дніпровська набережна, 1В, в м. Києві, не врахував дорожньої обстановки, не впевнився в безпечності та на регульованому перехресті з проспектом П.Тичини здійснив зіткнення з ТЗ «Opel Astra» д.н.з. [NUMBER] , що призвело до пошкодження цих ТЗ, завдання матеріальних збитків та порушення вимог п. 8.7 ПДР». Відповідно до частини третьої ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.. Згідно до ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. 27 вересня 2016 року ТОВ «Автоприват» звернулось до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» з заявою про настання страхової події та виплати страхового відшкодування, за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля «Опель», державний реєстраційний номер [NUMBER] . (а.с.11 зв.) Згідно страхових актів № И-7172761 від 12.10.2016 року та № И-7287773 від 02.12.2016 року за Договором страхування №DNH0CPS-129T14B (К400А!0000379837) від 29 жовтня 2012 року, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» прийнято рішення про виплату страхового відшкодування страхувальнику ТОВ «Автоприват» в розмірі 48525,19 грн. та 7484,19 грн. (а.с.26,38) Відповідно до ст.8 Закону України "Про страхування" страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. Факт виплати страхового відшкодування підтверджується копіями платіжних доручень (а.с. 27, 39) Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Лексус» д.н.з. [NUMBER] на момент вчинення ДТП була застрахована за полісом № [NUMBER] , укладеного з ТДВ «СК «Альфа-Гарант», компанія взяла на себе обов`язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третій особі під час ДТП, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» зверталось з позовом до Господарського суду міста Києва про стягнення з страховика [PERSON] ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» страхового відшкодування в розмірі 28004,69 грн., однак рішенням від 03.12.2018 року в позові було відмовлено, у зв`язку з тим, що [PERSON] не звернулась у встановлений законом строк з заявою про виплату страхового відшкодування до свого страховика. Відповідно до вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Дані норми законів встановлюють перехід права вимоги від страхувальника до страховика, що називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається зміна кредитора: потерпілий (тобто страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. У результаті страховик виступає замість потерпілого. Відповідно до п. 22.1 ст.. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст.. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 36.3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»у разі, якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Виходячи з предмету позову та наведених позивачем правових підстав щодо звернення з цим позовом до суду, позивач зазначає, що на виконання зобов`язань за Договором страхування наземного транспорту за №DNH0CPS-129T14B (К400А!0000379837) від 29 жовтня 2012 року, позивачем виплачено на рахунок СТО страхове відшкодування в розмірі 56009,38 грн., тому у позивача виникло право звернутись до відповідача [PERSON] , як особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, про відшкодування фактично понесених витрат по виплаті страхового відшкодування, та враховуючи що ДТП сталося внаслідок сукупних дій двох осіб, тому ПрАТ «НАСК «Оранта» правомірно звернулось до [PERSON] про стягнення страхової виплати у розмірі 28004,69 грн.. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Інгосстрах» до [PERSON] , третя особа Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа - Гарант» про відшкодування збитків є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Інгосстрах» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн., який сплачено позивачем при звернені з цим позовом до суду, що підтверджується оригіналом платіжного документа, який долучено до матеріалів справи. Враховуючи наведене та

Outcome: approved