Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, уточнивши який (а.с. 21-22), просить усунути перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні нею житловим будинком, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим будинком та виселити його з належного їй житлового будинку. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 27 серпня 2009 року за нею визнано право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], у порядку спадкування за заповітом. Вказане рішення суду зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН», про що свідчить витяг № 23900727 від 21.09.2009 року. 16.11.2000 року вона уклала шлюб з відповідачем, їх спільне життя не склалося і 20.07.2005 року шлюб між ними розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. У 2013 році вона уклала шлюб з [PERSON], про що свідчить свідоцтво про шлюб. Відповідач зареєстрований та проживає у будинку за вказаною адресою з 2007 року. Усі її спроби домовитися про добровільне зняття з реєстрації та виселення він відповідає відмовою і продовжує проживати у будинку без її згоди. Дії відповідача перешкоджають їй користуватися будинком і проживати у ньому. Відповідач за час проживання в будинку привів його у жахливий стан, а саме: водозабезпечення та газ відімкнули за несплату рахунків, весь посуд, побутова техніка (газова плита та холодильник), двері, будівельні матеріали (пісок), металева огорожа, меблі зникли. Земельна ділянка була огороджена сіткою, але відповідач її демонтував. Будинок став непридатним для проживання стеля зруйнована, на підлозі земля та в одній із кімнат земляна яма, яку відповідач утворив через те, що викопував металеву арматуру. Відповідач систематично у великій кількості вживає алкогольні напої. Вона неодноразово зверталась і до сільської ради, і до міліції, які проводили з відповідачем профілактичні співбесіди, але він продовжує проживати у будинку, псувати і розкрадати майно, яке належить їй на праві приватної власності. Літня кухня і сарай станом на теперішній час нічим не відрізняються між собою. Внаслідок ведення такого способу життя відповідач неодноразово притягувався до відповідальності. Договір щодо найму житла між нею та відповідачем не укладався. Вважає, що її права порушені, у звязку з чим звернулася до суду за захистом своїх прав. У судовому засіданні позивачка на задоволенні позову наполягала і пояснила, що після розірвання шлюбу у 2007 році відповідач виїхав з будинку, але у 2009 році звернувся до неї з проханням зареєструвати його за вказаною адресою для отримання дозволу на зберігання зброї, на що вона погодилася, і він після реєстрації вселився у будинок. Відповідач зловживає спиртними напоями, псує житловий будинок, виніс з будинку побутові прилади, зняв огорожу і здав на металолом, зруйнував стелю, посеред кімнати викопав яму, аби дістати металеву арматуру. Своїми діями відповідач створив неможливі умови для проживання, псує і руйнує житловий будинок, а заходи впливу на нього виявились безрезультатними. Відповідач до судового засідання повторно не зявився, хоча був повідомлений належним чином про день слухання справи, а тому за згодою позивачки суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, позивачці на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS], про що свідчить рішення Біляївського районного суду Одеської області від 27 серпня 2009 року (а.с. 4-5). 16.11.2000 року між сторонами був укладений шлюб, але спільне життя не склалося і 20.07.2005 року шлюб між ними розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 6). 21.10.2009 року відповідач [PERSON] зареєстрований у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS], згідно довідки Біляївського РВ ГУ ДМС України в Одеській області (а.с. 18). Відповідно до довідки Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області № 1083 від 14 квітня 2015 року відповідач зареєстрований та проживає у вказаному житловому будинку з 21.10.2009 року (а.с. 23). Згідно акту від 14 квітня 2015 року відповідач проживає у житловому будинку, розташованому в с. Великий Дальник Біляївського району Одеської області, з 2009 року (а.с. 35). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов встановлено, що водозабезпечення та газ відключені, на подвірї велика купа сміття, будинок у занедбаному стані, в одній кімнат вирита яма для доступу до металевої арматури, усе, що виготовлено з металу, у будинку відсутнє, а також відсутні посуд, плита, холодильник, внаслідок чого будинок не придатний до проживання. [PERSON] вчиняє сварки та руйнує житло, чим привів його до стану, не придатного для проживання (а.с. 40). Згідно наданої характеристики Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, відповідач мешкає на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, на його імя неодноразово надходять скарги від [PERSON], відповідач зловживає алкогольними напоями, в результаті чого поводить себе неадекватно та чинить сварки, співбесіди з відповідачем виявилися безрезультатними, він продовжує зловживати алкогольними напоями та вчиняє чергові сварки ( а.с. 34). З довідки Біляївського РВ ГУ МВС України в Одеській області вбачається, що [PERSON] зверталася до Біляївського РВ з заявою щодо виселення [PERSON] з житлового будинку, але їй було рекомендовано звернутися до суду (а.с. 39). 28 травня 2012 року Біляївським районним судом Одеської області постановлено вирок, згідно якого [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України за наступних обставин: 29 січня 2012 року приблизно о 15.00 год., більш точний час слідством не встановлено, [PERSON], знаходячись у стані алкогольного опяніння, за місцем мешкання [PERSON] (мати позивачки) в [ADDRESS], на ґрунті неприязних стосунків до останньої, погрожуючи їй фізичною розправою, направив в сторону [PERSON] заряджену гвинтівку і здійснив вистріл в сторону вхідних дверей кухні. [PERSON] сприйняла погрозу позбавлення життя реально, так як [PERSON] раніше висловлював у її адресу погрози позбавлення життя і міг її реалізувати, після чого [PERSON], злякавшись здійснення погрози, втекла з дому (а.с. 37-38). У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що відповідач по справі перешкоджає [PERSON] у користуванні житловим будинком, залізничну огорожу і дах демонтував та здав на металобрухт, позивачка неодноразово зверталася до правоохоронних органів та Великодальницької сільської ради зі скаргами на його дії, однак заходи впливу виявилися безрезультатними. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] постійно зловживає алкогольними напоями, псує та розкрадає майно позивачки, виніс конвектор з будинку, привів будинок у непридатний для проживання стан. Судом встановлено, що відповідач систематично руйнує та псує житлове приміщення, використовує його не за призначенням, робить неможливим проживання з ним у будинку, а заходи впливу на нього виявились безрезультатними. Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 383 ЦК України передбачає, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно положень ч.4 ст.156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх (членів сім'ї) права користування займаним приміщенням. Але, відповідно до ч.1 ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Згідно ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи викладене, суд вважає, що права позивачки порушені відповідачем і підлягають судовому захисту.

Outcome: approved