Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у Виногрдівський районний суд із позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони уклали шлюб 03.05.2014 року, про що виконавчим комітетом Тур'є-Полянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 02. Від даного шлюбу дітей у сторін не народилося. Одруження виявилось невдалим. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач не дбає про матеріальне забезпечення сім'ї, ніде не працює. Позивачка неодноразово влаштовувала його на роботу в місті Києві, однак пропрацювавши кілька тижнів він звільнявся з роботи. Відносини між ними зіпсовані, у них різні характери, існують великі розбіжності в інтересах та поглядах на сімейне життя. Спільне подружнє життя між ними припинилося з лютого 2015 року, коли відповідач залишив сім'ю і поїхав жити на Закарпаття до своїх родичів. Спору про поділ майна, що є спільною власністю сторін немає. Позивачка проживає з своїм першим чоловіком (батьком її дітей). Примирення та збереження шлюбу є неможливим. Просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явився, подав суду заперечення щодо причин розірвання шлюбу, вважає, що сімейне життя у них з позивачкою не склалося через втручання в їхні стосунки батьків дружини, з якими вони проживали разом в місті Києві. На розірвання шлюбу згідний. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, а тому суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03.05. 2014 року у виконавчому комітеті Тур'є-Полянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області (актовий запис № 02), що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03.05.2014 року. Від шлюбу у сторін спільних дітей не народилося. Позивачка з відповідачем мають різні характери та погляди на сімейне життя. Фактичні шлюбні відносини між ними припинено. Позивачка проживає з іншим чоловіком. Шлюб носить формальний характер. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка бажає відновити своє дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу, а тому, суд прийшов до переконання, що необхідно відновити її дошлюбне прізвище "[PERSON]". З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що сторони шлюбним життям не живуть, що шлюб існує тільки формально, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, а відтак приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права. Тому позов, заявлений позивачкою обґрунтований та підлягає задоволенню і шлюб, укладений між нею та відповідачем слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved