overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому вимагає визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , земельної ділянки площею 0,50 га під будинком, та визнати за собою право власності на будинок та земельну ділянку. Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, згідно договору від 29.08.2019 року, укладеного у простій письмовій формі, вона придбала у відповідача житловий будинок [ADDRESS] разом із земельною ділянкою. При цьому вона домовився з продавцем про купівлю будинку, уклала з ним письмовий договір та здійснила розрахунок за це майно, сплативши обумовлену ціну - 50000 гривень, проте продавець від нотаріального оформлення договору ухилився. Враховуючи це, позивачка й звернулася до суду із зазначеними вимогами. У підготовчому засіданні представник позивачки адвокат Жманков В.Є. підтримав позов, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, але надав заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. При цьому суд виходить з того, що: відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним; відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Таким чином, наявні підстави для задоволення позову у зв`язку із визнанням його відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206, ч.6 ст.263 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв`язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому вимагає визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , та визнати за собою право власності на будинок. Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, згідно договору від 06.12.2019 року, укладеного у простій письмовій формі, вона придбала у відповідачки житловий будинок [ADDRESS] . При цьому вона домовилася з продавцем про купівлю будинку, уклала з нею письмовий договір та здійснила розрахунок за це майно, сплативши обумовлену ціну 50000 гривень, проте продавець від нотаріального оформлення договору ухилилася. Враховуючи це, позивачка й звернулася до суду із зазначеними вимогами. У підготовчому засіданні представник позивачки адвокат Кравченко В.А. підтримав позов, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, але надала заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. При цьому суд виходить з того, що: відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним; відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Таким чином, наявні підстави для задоволення позову у зв`язку із визнанням його відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206, ч.6 ст.263 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв`язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому вимагає визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , та визнати за собою право власності на цей будинок. Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, згідно договору від 08.04.2019 року, укладеного у простій письмовій формі, вона придбала у відповідачки житловий будинок [ADDRESS] . При цьому вона домовився з продавцем про купівлю будинку, уклала з нею письмовий договір та здійснила розрахунок за це майно, сплативши обумовлену ціну - 37000 гривень, проте продавець від нотаріального оформлення договору ухилилася. Враховуючи це, позивачка й звернулася до суду із зазначеними вимогами. У підготовчому засіданні представник позивачки адвокат Сашков М.В. підтримав позов, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але надала заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. При цьому суд виходить з того, що: відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним; відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206, ч.6 ст.263 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв`язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому вимагає визнати дійсним договір купівлі-продажу ряду об`єктів нерухомості та земельних ділянок, розташованих на території Вільнянського району Запорізької області, та визнати за собою право власності на це майно. Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, згідно договору від 22.01.2015 року, укладеного у простій письмовій формі, вона придбала у відповідача будівлі та кілька земельних ділянок, розташованих в м.Вільнянськ Запорізької області. При цьому вона домовилася з продавцем про купівлю майна, уклала з ним письмовий договір та здійснила розрахунок за це майно, сплативши обумовлену ціну, проте продавець від нотаріального оформлення договору ухилився. Враховуючи це, позивачка й звернулася до суду із зазначеними вимогами. У підготовче засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, згідно поданої заяви, підтримала позов та просить розглянути справу за своєї відсутності.\\ Відповідач [PERSON] у підготовчому засіданні заявив про визнання позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. При цьому суд виходить з того, що: відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним; відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Таким чином, наявні підстави для задоволення позову у зв`язку із визнанням його відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206, ч.6 ст.263 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв`язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати дійсною угоду купівлі-продажу житлового будинку № 21 по вул.Новій в с.Семененково (Кірово) Вільнянського району Запорізької області, земельної ділянки під цим будинком, та визнати за собою право власності на будинок та земельну ділянку Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, згідно договору від 02.07.2018 року, укладеного у простій письмовій формі, вона придбала у відповідача житловий будинок № 21 по вул.Новій в с.Семененково (Кірово) Вільнянського району Запорізької області, а також земельну ділянку під цим будинком. При цьому вона домовилася з продавцем про купівлю будинку та земельної ділянки, уклала з ним письмовий договір та здійснив розрахунок за це майно, сплативши обумовлену ціну 49000 гривень, проте продавець від нотаріального оформлення договору ухилився. Враховуючи це, позивачка й звернулася до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позов, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв'язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати дійсною угоду купівлі-продажу земельної ділянки, призначеної для ведення садівництва, та визнати за собою право власності на цю земельну ділянку. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлений позов, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з?явився, про дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. На підставі ч.2 ст.77, ст.ст.224-226 ЦПК України, позов розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного провадження. Суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим у зв'язку із наступним. Так, 20.07.2014 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] була укладена угода, згідно якої позивачка придбала у відповідача земельну ділянку площею 0,0492 га, призначену для ведення садівництва, розташовану в СТ "Рибник" на території Люцернянської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області, за 12000 гривень. З приводу продажу земельної ділянки сторони склали письмовий договір, позивачка почала користуватися цією земельною ділянкою, але у подальшому від нотаріального оформлення договору відповідач ухилився, мотивуючи це нестачею грошових коштів для оформлення угоди. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Враховуючи викладене, позов має бути задоволений у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати дійсною укладену 24.12.2015 року з відповідачем угоду купівлі-продажу житлового будинку № 32 по вул.Східній в с.Значкове Вільнянського району Запорізької області разом із земельною ділянкою, призначеною для ведення особистого підсобного господарства, та визнати за собою право власності на зазначені будинок та земельну ділянку. Як зазначила позивачка у своєму позові, 24.12.2015 року вона купила у [PERSON] житловий будинок № 32 по вул.Східній в с.Значкове Вільнянського району Запорізької області, та земельну ділянку площею 0,26 га за вказаною адресою, призначену для ведення особистого підсобного господарства; угода була оформлена письмовою розпискою, проте відповідач від нотаріального оформлення договору ухиляється. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позов, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але подав заяву про визнання позову, просить розглядати справу за своєї відсутності. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв'язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати дійсною укладену з відповідачем угоду купівлі-продажу 1/4 частини квартири № 19 у житловому будинку № 89 по вул.Шевченка в м.Вільнянськ Запорізької області, та визнати за собою право власності на цю квартиру. Як зазначила позивачка у своєму позові, 06.04.2017 року вона домовився з відповідачем про купівлю частки квартири, уклала з ними письмовий договір та здійснила розрахунок за це майно, проте відповідач від нотаріального оформлення договору ухилився. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але подав заяву про визнання позову, просить розглядати справу за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв'язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати дійсною укладену з відповідачем угоду купівлі-продажу житлового будинку № 47 по вул.Канарєєва в м.Вільнянськ Запорізької області і земельної ділянки під ним, та визнати за собою право власності на ці житловий будинок та земельну ділянку. Як зазначила позивачка у своєму позові, 06.12.2016 року вона домовилася з відповідачем про купівлю будинку та земельної ділянки, уклала з ним письмовий договір та здійснила розрахунок за це майно, проте відповідач від нотаріального оформлення договору ухилився. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але подав заяву про визнання позову, просять розглядати справу за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв'язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати дійсною укладену з відповідачкою угоду купівлі-продажу земельної ділянки по вул.Шевченка, 143, в с.Новогупалівка Вільнянського району Запорізької області, та визнати за собою право власності на земельну ділянку. Як зазначила позивачка у своєму позові, 01.04.2005 року вона домовилася з відповідачкою про купівлю земельної ділянки, уклала з нею письмовий договір та здійснила розрахунок за це майно, проте відповідачка від нотаріального оформлення договору ухилилися. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні заявила про визнання позову та подала щодо цього письмову заяву. Суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв'язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку набувальної давності право власності на житловий будинок [ADDRESS] Відповідач [PERSON], у свою чергу, звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] та Солоненської сільської Ради, в якому вимагає визнати за собою право власності на зазначений житловий будинок в порядку набувальної давності. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] первісний позов не підтримав, суду пояснив, що позивачка помилилася відносно своїх прав на будинок, просить залишити позов без розгляду, заявив про визнання зустрічного позову [PERSON] Відповідач [PERSON] підтримав зустрічний позов та просить його задовольнити. Представник Солоненської сільської Ради - відповідача за зустрічним позовом - надав заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. У зв'язку із відповідною заявою, позов [PERSON] підлягає залишенню без розгляду відповідно до п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України. Суд вважає, що визнання представником позивачки зустрічного позову [PERSON] не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. При цьому суд виходить з того, що: відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність); відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Згідно ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв'язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку набувальної давності право власності на житловий будинок № 19 по вул.Кооперативній в с.Новогупалівка Вільнянського району Запорізької області. Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, вказаний житловий будинок придбав її чоловік [PERSON] у 1993 році згідно договору купівлі-продажу, але він з 2003 року у будинку не проживає виїхав у невідомому напрямку; натомість вона увесь цей час володіє цим будинком, та здійснює відносно нього повноваження власника. Вважаючи, що таким чином вона набула право власності на житловий будинок, позивачка звернулася до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити, вказуючи, що позивачка відкрито володіє будинком вже більше 10 років, тому може стати його власником в порядку набувальної давності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином, ніяких відомостей про причину неявки суду не надав. На підставі ч.2 ст.77, ст.ст.224-226 ЦПК України, позов розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного провадження. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши надані йому докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, згідно договору купівлі-продажу від 03.04.1993 року, укладеного з КСП "Родіна", відповідач [PERSON] придбав у власність житловий будинок № 19 по вул.Кооперативній в с.Новогупалівка Вільнянського району Запорізької області. Проте починаючи з 2003 року відповідач у цьому будинку не проживає і ніяким чином про нього не піклується, будинком відкрито володіє позивачка, яка, добровільно ним заволодівши, протягом більш ніж 10-ти років безперервно та відкрито володіє ним, відноситься до нього як до свого власного; ці обставини, за змістом ст.344 ЦК України, є підставою для визнання за позивачем права власності на житловий будинок в порядку набувальної давності. На підставі викладеного та

Outcome: approved