Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить суд встановити факт належності померлій 08 грудня 1995 року [PERSON] Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0211543, виданого 14 березня 1997 року на імя [PERSON], та визнати за нею право на спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно пайового товариства закритого типу імені Леніна Краснопільського району Сумської області розміром 4,97 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі нормативною грошовою оцінкою 102782 грн., по праву спадкування за законом після померлої 08 грудня 1995 року [PERSON], належне їй відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0211543 виданого 14 березня 1997 року на підставі рішення Краснопільської районної державної адміністрації за № 45 від 29 січня 1997 року та зареєстрованого 29 березня 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 543. Вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після померлої 08 грудня 1995 року матері [PERSON], спадщину прийняла у встановленому законом порядку відповідно до ст. 549 Цивільного Кодексу Української РСР, чинного на день відкриття спадщини, і на частину спадкового майна отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом, виключення становить право на земельну частку (пай), що належало спадкодавцю відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0211543, виданого 14 березня 1997 року, оскільки про наявність такого права дізналася лише у жовтні 2014 р., а правовстановлюючий документ зберігається у відділі держземагенства і власнику не видавався. З цієї підстави державний нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до витягу з книги реєстрації сертифікатів Сертифікат серія СМ № 0211543 зареєстрований на імя [PERSON], тоді як у свідоцтві про народження позивача, свідоцтві про смерть, пенсійному посвідченні, довідках за місцем працевлаштування та проживання спадкодавець значиться на імя "Гізела", тому встановлення факту належності спадкодавцю правовстановлюючого документа позивачу необхідно для усунення перешкод у оформленні спадкового права в органах нотаріату. В судовому засіданні представник позивача доводи позовних вимог підтримала. Відповідач та третя особа явку представника в судове засідання не забезпечили, відповідно поданих заяв просили справу розглянути за відсутності їх представника, не заперечують проти задоволення позову /ас. 69 -70 /. Допитаний судом свідок [PERSON] показала, що працює землевпорядником Ряснянської сільської ради і їй достовірно відомо, що на території сільської ради мешкала саме [PERSON], яка померла у 1995 році, а не [PERSON]. При формуванні списку громадян-членів товариства Батьківщина вкралася описка у написанні імя гр. [PERSON], яка у послідуючому продублювалася при оформленні Сертифікату на право на земельну частку (пай). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судових засіданнях встановлено, що право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно пайового товариства закритого типу імені Леніна Краснопільського району Сумської області розміром 4,97 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі нормативною грошовою оцінкою 102782 грн. виникло у [PERSON] на підставі Державного акту на право колективної власності на землю виданого колективному сільськогосподарському підприємству імені Леніна Краснопільського району Сумської області у розмірі 3580,8 га для сільськогосподарського використання відповідно до рішення Краснопільської районної ради народних депутатів від 22 грудня 1994 року, де [PERSON] значиться під номером 575 у додатку до списку громадян - членів КСП, 14 березня 1997 року на імя [PERSON] виписаний Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0211543 /копії ас. 18-25/. Згідно Свідоцтва про смерть серія 1-БП№ 229959, виданого повторно 25 листопада 2014 р., 08 грудня 1995 року померла [PERSON], місце реєстрації смерті виконавчий комітет Ряснянської сільської ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис за № 19 від 09 грудня 1995; до дня смерті проживала самотньо в с. Лісне Краснопільського району Сумської області /копія ас. 10, ас.11/. Позивач є спадкоємицею першої черги за законом і спадщину прийняла у встановленому законом порядку відповідно до ст. 549 Цивільного Кодексу Української РСР, чинного на день відкриття спадщини, і отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом від 20 листопада 1998 року на житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку при житловому будинку, які розташовані в с. Лісне Краснопільського району Сумської області / копія ас. 12, копія спадкової справи ас. 58-61/. Постановою державного нотаріуса Краснопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області від 23 грудня 2014 року спадкоємиці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку /пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно пайового товариства закритого типу імені Леніна Краснопільського району Сумської області розміром 4,97 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі після померлої 08 грудня 1995 року [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа /ас. 17/. Листом від 27.11.2014 відділ Держземагенства в Краснопільському районі Сумської області відмовив позивачу у видачі сертифікату на право на земельну частку /пай/ на імя [PERSON] СМ № 0211543 з/р 543, який знаходиться на зберіганні у відділі у звязку зі смертю власника /ас. 27/. Згідно довідки Ряснянської сільської ради Краснопільського району Сумської області від 10.12.2014 на території сільської ради до дня смерті 08 грудня 1995 року [PERSON] не проживала особа на імя [PERSON] /ас. 30/. Згідно довідок ТОВ Ряснянське Краснопільського району Сумської області від 11.12.2014 в колгоспі імені Леніна працювала [PERSON], [INFO], була членом колгоспу, колгоспним пенсіонером / ас. 31-33/. Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, змін або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі встановлених судом обставин, суд вважає факт належності померлій 08 грудня 1995 року [PERSON] правовстановлюючого документа Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0211543, виданого 14 березня 1997 року на імя [PERSON], доведений. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідка і таких доказів суду не надано. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на оформлення спадкового права в органах нотаріату, і законом не визначено іншого порядку його встановлення. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в частині встановлення юридичного факту, що передбачено ч. 2 ст. 256 ЦПК України і не пов'язується з наступним вирішенням спору про право, має для заявника юридичне значення. Щодо позовної вимоги про визнання права на спадкове майно, судом встановлено наступне. Правовідносини, що склалися між сторонами, виникли із спадкових правовідносин і врегульовані нормами цивільного та земельного законодавства України. Підставою позову є обставини, що підтверджують право власності на земельні ділянки та стаття 16 ЦК України, яка визначає визнання права як способу захисту цивільних прав та інтересів. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ член колективного сільськогосподарського товариства включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю набуває права на земельну частку /пай/ з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на земельну частку /пай/. Відповідно до статей 1,2 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток /паїв/, право на земельну частку /пай/ мають громадяни, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку, документами, що посвідчують право на земельну частку /пай/, також є рішення суду про визнання права на земельну частку /пай/. Як убачається з матеріалів справи, за життя [PERSON] набула право на земельну частку /пай/, але не отримала сертифікат на земельну частку /пай/, проте право, яке належало їй на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги на усе майно та права померлої. Право на отримання сертифікату на земельну частку (пай) не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини, та передбачені ст. 1219 ЦК України. Це право в порядку спадкування перейшло до позивача, який є спадкоємцем померлої. За таких обставин заперечень проти позову і доказів відносно належності спадкового майна іншим особам в суд не надійшло, інших спадкоємців, які б вступили у спадщину, немає. Таким чином, позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved