Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі. [PERSON] \~та [PERSON] \~звернулися до\~суду з позовом до Гучинської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, в якому просили: - визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4.61 га, кадастровий № 7424482600:07:001:0359, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0.32 га, кадастровий № 7424482600:06:001:0399, що розташовані на території Гучинської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області; - визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4.61 га, кадастровий № 7424482600:07:001:0360, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0.32 га, кадастровий № 7424482600:06:001:0400, що розташовані на території Гучинської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області. В обґрунтування позову вказують, що вони являється спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] , яка сталась [INFO] , якій, за життя, видавався Державний акт на право приватної власності на землю (серії ІІ-ЧН № 004826) від 10.08.2001 р. Вказують, що через наявність дописок у вказаному державному акті, вони не можуть в нотаріальному порядку оформити право власності на вказану земельну ділянку, у зв`язку з чим державним нотаріусом видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] , представник Гучинської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, не з`явились, всі просили розглядати справу у їх відсутність, позивачі позов підтримали, представник відповідача позов визнав. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що: - [PERSON] , яка померла [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що вбачається з рішення Менського районного суду Чернігівської області від 28.07.2020 року; - [PERSON] \~є спадкоємицею\~після смерті\~ [PERSON] \~за заповітом,\~що вбачається\~з свідоцтва\~про право\~на спадщину\~від 15.10.2020; - 30 серпня 2001 Гучинською сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області на ім`я [PERSON] , на підставі рішення Гучинської сільської ради народних депутатів від 29 червня 2001 року, був виданий Державний акт на право приватної власності на землю (серії ІІ-ЧН № 004826), який посвідчував належність останній права власності на земельну ділянку площею 4,93а у межах згідно з планом, що розташована на території Гучинської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №40 При цьому, у Державному акті наявні: - на першій сторінці зазначено, що [PERSON] передається у приватну власність земельна ділянка площею 4,93 га; - на другій сторінці на плані зовнішніх меж земельної ділянки зазначено чотири земельні ділянки, дві з яких є дописаними; - Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7417585032020 від 19.05.2020 підтверджується: розмір земельної ділянки 4.6100 га, цільове призначення - для ведення товарного селянського господарства, кадастровий номер - 7424482600:07:001:0259; - Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7417585022020 від 19.05.2020 підтверджується: розмір земельної ділянки 4.6100 га, цільове призначення - для ведення товарного селянського господарства, кадастровий номер - 7424482600:07:001:0360; - Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7417585002020 від 19.05.2020 підтверджується: розмір земельної ділянки 0.3200 га, цільове призначення - для ведення товарного селянського господарства, кадастровий номер - 7424482600:06:001:0399; - Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7417585012020 від 19.05.2020 підтверджується: розмір земельної ділянки 0.3200 га, цільове призначення - для ведення товарного селянського господарства, кадастровий номер - 7424482600:06:001:0400; - [PERSON] померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть (Серія [NUMBER] ). Згідно постанови державного нотаріуса Першої чернігівської державної нотаріальної контори ПІГАЙНОЇ О.І. № 1024/02-31 від 15.10.2020 р. відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі на їх ім`я свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, що належали [PERSON] , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, оскільки у вказаному державний акті містяться дописки. Джерела права застосовані (не застосовані) судом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно ч. 3 ст. 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом способів захисту (стаття 16 ЦК України). Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, яка була затверджена Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.99 р. N 43 та регулювала питання видачі дублікатів державних актів втратила чинність 23.08.2013 р. на підставі наказу Мінагрополітики від 03.07.2013 р. № 404. З 1 січня 2013 р. оригінали державних актів на право власності на земельні ділянки не видаються, в силу Земельного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Положеннями ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Вказане узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини в п. 45 рішення від 10 квітня 2008 року в справі «Вассерман проти Росії» (N 2), згідно якої засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Виходячи з наведеного, суд знаходить, що в разі наявності виправлень у Державному акті на право приватної власності на землю, виданому на особу, яка згодом померла та неможливості видачі спадкоємцям такої особи правовстановлюючого документу на таку земельну ділянку, ефективним засобом юридичного захисту та належним способом захисту є визнання права власності на земельні ділянки, в порядку спадкування. Оцінка суду. Наявністю вказаної постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій вказаного державного нотаріуса доведено: 1) неможливість позасудового оформлення права власності на вказані земельні ділянки за позивачами, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , з причин наявності дописок в указаному Державному акті на право приватної власності на землю, що і стало підставою звернення до суду; 2) пасивне заперечення наявності у позивачів суб`єктивного цивільного права на спадкування даних земельних ділянок за заповітом, яке безпосередньо не спричиняє шкоди суб`єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія суб`єктивного права. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне захистити права [PERSON] \~та [PERSON] в спосіб, передбачений ст. 152 ЗК України та ст. 16 ЦК України, який відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням, а саме шляхом визнання за Б [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4.61 га, кадастровий № 7424482600:07:001:0359, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0.32 га, кадастровий № 7424482600:06:001:0399, що розташовані на території Гучинської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4.61 га, кадастровий № 7424482600:07:001:0360, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0.32 га, кадастровий № 7424482600:06:001:0400, що розташовані на території Гучинської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області.

Outcome: approved