Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

у жовтні 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 31.12.1988 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON],[INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини не підтримують. Відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку на утримання дитини не надає. У зв'язку з цим, позивач просить суд шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати; стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомленим про день та час розгляду справи. Частиною 1 ст.224 ЦПК України визначено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення по справі, оскільки відповідач належним чином повідомлявся судом про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: 31.12.1988 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що міським Палацом шлюбів м.Полтави зроблено запис №3131. Даний факт підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 31.12.1988 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 цього Кодексу - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про те, спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, шлюбні відносини не підтримують, а отже подальше збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Таким чином, суд вважає за необхідне шлюб, укладений між сторонами, розірвати. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище "[PERSON]". Крім того, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 1 ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ст. ст. 182, 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом і мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Беручи до уваги, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання донки не надає, є здоровим, працездатним чоловіком, а тому суд вважає стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів). Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. на користь позивачки та в розмірі 487 грн. 20 коп. на користь держави. На підставі викладеного, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212-215, 218,224-226 ЦПК України суд, -

Outcome: approved