Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

у квітні 2014 року ТОВ "ОТП Факторинг Україна" звернувся у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що Посилався на те, що 22 грудня 2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2002003514. Відповідно до умов даного договору банк надав позичальнику споживчий кредит, а позичальник отримав його на придбання товару у розмірі 23 966,01 грн. Позичальник зобов'язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені договором та додатком № 1 «графік платежів», що є його невід'ємною частиною, а також виконувати інші умови договору. Відповідно до умов договору факторингу № 18/122013 від 18 грудня 2013 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», банк передав, а фактор прийняв право вимоги до позичальника, що випливають із умов кредитного договору. Проте відповідачем порушено умови договору в частині повернення кредиту. Станом на 17 березня 2014 року відповідачем не повернуто кредитні кошти в сумі 27 859,57 грн., що складаються з залишку заборгованості за кредитом у розмірі 23 666,01 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом в розмірі 2,33 грн. та комісії за РО у розмірі 4 191,23 грн. Крім того, 27 жовтня 2012 року між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк» був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2001305035, відповідно до умов якого банк надав позичальнику споживчий кредит на придбання товару у розмірі 24 912,95 грн. Згідно умов кредитного договору, що викладені у п. 1.4.1 - 1.4.7, позичальник зобов'язаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати інші зобов'язання, встановлені договором, не пізніше 27 жовтня 2014 року. Відповідно до умов договору факторингу № 18/12/2013 від 18.12.2013 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», банк передав, а фактор прийняв право вимоги до позичальника, що випливають із умов кредитного договору. Відповідачем також порушено умови договору в частині повернення кредиту. Станом на 17 березня 2014 року у позичальника за договором про надання споживчого кредиту № 2001305035 від 27 жовтня 2012 року існує заборгованість перед позивачем у розмірі 29 378,98 грн., що складається з залишку заборгованості за кредитом в розмірі 23 883,16 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом в розмірі 2,52 грн. та комісії за РО у розмірі 5 493,30 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитними договорами складає 57 238,55 грн. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідач не з'явився у судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 22 грудня 2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2002003514. Відповідно до умов даного договору банк надав позичальнику споживчий кредит, а позичальник отримав його на придбання товару у розмірі 23 966,01 грн. (а.с. 10-13) Крім того, 27 жовтня 2012 року між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк» був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2001305035, відповідно до умов якого банк надав позичальнику споживчий кредит на придбання товару у розмірі 24 912,95 грн. (а.с. 19-22) Позичальник зобов'язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені договором та додатком № 1 «графік платежів», що є його невід'ємною частиною, а також виконувати інші умови договору. Відповідно до умов договору факторингу № 18/122013 від 18 грудня 2013 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», банк передав, а фактор прийняв право вимоги до позичальника, що випливають із умов кредитного договору. (а.с. 28-35) Відповідач свої зобов'язання за умовами укладеного договору не виконує. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, а відповідач, всупереч умовам Кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата заборгованості по відсотках, пені за несвоєчасне повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом обумовлена договором і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасила суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Станом на 17 березня 2014 року у позичальника за договором про надання споживчого кредиту № 2002003514 від 22 грудня 2012 року існує заборгованість перед позивачем в розмірі 27 859,57 грн., що складається з залишку заборгованості за кредитом у розмірі 23 666,01 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом в розмірі 2,33 грн. та комісії за РО у розмірі 4 191,23 грн. Станом на 17 березня 2014 року у позичальника за договором про надання споживчого кредиту № 2001305035 від 27 жовтня 2012 року існує заборгованість перед позивачем у розмірі 29 378,98 грн., що складається з залишку заборгованості за кредитом в розмірі 23 883,16 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом в розмірі 2,52 грн. та комісії за РО у розмірі 5 493,30 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитними договорами складає 57 238,55 грн. Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] по кредитним договорам станом надані суду і відповідають вимогам закону. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 572 гривні 39 копійок.

Outcome: approved