Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

ТОВ «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» у вересні 2017 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в розмірі 17002,50 грн., завданою працівником при виконанні трудових обовязків. При цьому посилалися на те, що ТОВ «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 19.11.2014 року, товариство є платником податку на додану вартість з 01.01.2015 року. Актом про результати камеральної перевірки порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних від 11.07.2017 року № 796/23-00-12-0506/39500613 встановлено порушення ТОВ «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасна реєстрації податкових накладних від 09.08.2016 року № 4, від 31.08.2016 року № 12, від 14.09.2016 року № 26 та від 03.11.2016 року № 8 на загальну суму 180225,33 грн. Податковим повідомленням-рішенням віл 27.07.2017 року № [NUMBER] до ТОВ «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» застосовано штраф в розмірі 10 % на зальну суму 18171,65 грн. Посилалося на ч. 8 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», відповідно до якої відповідальність за своєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи. Податкову накладну № 26 від 14.09.2016 року на суму 170025,00 грн. зареєструвала з порушенням граничного терміну реєстрації податкових накладних відповідач [PERSON], яка на той період працювала в товаристві головним бухгалтером і відповідно на неї покладено обовязки складання і подання в установлені строки фінансової звітності, організації контролю за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій. Вважали, що своїми діями [PERSON] заподіяла шкоду товариству в наслідок порушення покладених на неї трудових обовязків в розмірі 17002,50 грн., яку просили стягнути з відповідача на користь ТОВ «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ». Ухвалою суду від 27.09.2017 року провадження по справі відкрито. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Додатково зазначила, що відповідно до оборотно-сальдової відомості по рахунку № 31 за вересень 2016 року на рахунку товариства були необхідні суми для реєстрації податкової накладної № 26 від 14.09.2016 року в більш ранні строки, в не в останній день. В судовому засіданні відповідач та її представник заперечували проти позовних вимог в повному обсязі та просили відмовити в задоволенні позову з підстав викладених в письмових запереченнях. При цьому [PERSON] додатково пояснила, що податкова накладна не могла бути зареєстрована 29.09.2016 року, оскільки для реєстрації податкової накладної на електронному рахунку товариства має бути необхідна сума грошових коштів. В той же час платіжне доручення на перерахування коштів ТОВ «Агро-Євро Консалтинг» було сформовано 29.09.2016 року (в межах строку встановленого законом), але кошти зависли у податковій службі та були зараховані тільки 30.09.2016 року. Можливість зареєструвати податкову накладну зявилася тільки 30.09.2016 року. Кошти наявні на електронному рахунку товариства в період з 14.09.2016 року по 29.09.2016 року не могли бути використані для реєстрації платіжного доручення № 26 від 14.09.2016 року раніше, оскільки були призначені для реєстрації інших платіжних документів строк реєстрації яких закінчувався. Суд заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та її представника, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» (ідентифікаційний код юридичної особи 39500613) зареєстроване 19.11.2014 року (номер запису 1\~022\~102 0000 001201) (а.с. 4). ТОВ «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» є платником податку на додану вартість з 01.01.2015 року, що підтверджується Витягом № 1523014500882 від 30.10.2015 року з реєстру платників податку на доданку вартість (а.с. 5). З 14.04.2015 року по 16.11.2016 року відповідач [PERSON] працювала на ТОВ «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» на посаді головного бухгалтера, звільнена за згодою сторін (п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю), що підтверджується Наказом директора ТОВ «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» № 10 від 14.04.2015 року (а.с. 8) та Наказом директора ТОВ «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» № 129 від 16.11.2016 року (а.с. 9). Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» - бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Відповідно до ч. 2,3 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» - питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів. Ведення до штату підприємства посади бухгалтера або створення бухгалтерської служби на чолі з головним бухгалтером передбачено ч. 4 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». До обовязків головного бухгалтера або особи, на яку покладено ведення бухгалтерського обліку підприємства входить: забезпечення дотримання на підприємстві встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, складання і подання у встановлені строки фінансової звітності; організація контролю за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій; участь в оформленні матеріалів, пов'язаних з нестачею та відшкодуванням втрат від нестачі, крадіжки і псування активів підприємства тощо (ч. 7 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»). Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» - відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи. Тобто на [PERSON], як головного бухгалтера ТОВ «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» покладено обовязок своєчасного складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку. 14.09.2016 року ТОВ «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» виписано податкову накладну № 26 на загальну суму 1020150,00 грн., загальна сума податку на додану вартість за основною ставкою 170025,00 грн. (а.с. 115) та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних [PERSON] 30.09.2017 року. Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України - при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з ПК України. Камеральною перевіркою платника податку ТОВ «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» з питань своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних встановлено що ТОВ «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» в порушення п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України несвоєчасно зареєстровано податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, в тому числі податкова накладна № 26 від 14.09.2016 року на суму ПДВ 170025,00 грн. була зареєстрована в ЄРПН 30.09.2016 року (граничний терпін реєстрації в ЄРПН 29.09.2016 року, кількість днів затримки 1), що підтверджується актом №796-00-12-0506/39500613 від 11.07.2017 року (а.с. 13). Податковим повідомленням-рішенням № [NUMBER] від 27.07.2017 року ГУ ДФС в Черкаській області на підставі акту №796-00-12-0506/39500613 від 11.07.2017 року до ТОВ «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування податкових накладних в ЄРПН засновано штраф в сумі 18171,65 грн. (а.с. 11). З розрахунку штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування податкових накладних в ЄРПН, що є додатком до податкового повідомлення-рішення № [NUMBER] від 27.07.2017 року ГУ ДФС в Черкаській області розмір штрафу за несвоєчасну реєстрацію в ЄРПН податкової накладної № 26 від 14.09.2016 року становить 17002,50 грн. (а.с. 12). За інформацією Головного управління ДФС у Черкаській області № 29658/23-00-12-0113 від 30.10.2017 року (а.с. 88-89) правові основи функціонування системи електронного адміністрування ПДВ регулюються ст. 2001 ПКУ та регламентуються Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року № 569 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 року № 1177. Платник ПДВ має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН на реєстраційну суму (? Накл), обчислену за формулою, визначеною п. 2001.3 ст. 2001 ПКУ. Реєстраційна сума (? Накл) формується, зокрема за рахунок показника (? ПопРах), який визначається, як загальна сума поповнення електронного рахунку з поточного рахунку платника ПДВ. При відсутності необхідної суми ліміту для реєстрації податкових накладних (? Накл) реєстрація податкової накладної в ЄРПН не можлива. Відповідно до даних ІС «Реєстр операцій по рахунках ПДВ» ТОВ «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» реєстраційна сума ліміту для реєстрації податкових накладних (? Накл) станом на 11:58 год. 29.09.2016 року складала 30915,00 грн., станом на 11:31 год. 30.09.2016 року складала 183356,00 грн. 30.09.2016 року о 09:26 год. відбулося збільшення ? Накл, в тому числі за рахунок поповнення електронного рахунку платника ПДВ 29.09.2016 року в сумі 146000,00 грн. (платіжне доручення № 7779524 від 29.09.2016 року о 17:03 год., № 7778117 від 29.09.2016 року о 16:34 год.). Згідно Витягів щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН 29.09.2016 року ТОВ «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» перевіряло наявність необхідної суми ліміту для реєстрації податкових накладних о 09:18, 15:31, 16:33, 17:10, 17:23, 17:24, 17:32, 17:34, 18:33, 19:06, 19:37, 20:15, 20:34, 20:55, 21:18, 21:37, 21:49, 21:54, 22:00, 22:33, 22:58, 23:05, однак необхідної суми ліміту на електронному рахунку ТОВ «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» для реєстрації податкової накладної № 26 від 14.09.2016 року не було (а.с. 53-79). ГУ ДФС у Черкаській області не повідомило про причини зарахування коштів на електронний рахунок із запізненням та можливість технічних збоїв в системі електронного адміністрування ПДВ, для отримання вказаної інформації запропонували звернутися до ДФС України, яки адміністратора системи електронного адміністрування ПДВ. Від учасників справи клопотань про витребування в ДФС України інформації про причини зарахування коштів на електронний рахунок ТОВ «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» із запізненням не надходило. Статтею 1 КЗпП України визначено, що цей Кодекс регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини. Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників. Так, відповідно до ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Згідно ч. 2 ст. 130 КЗпП умовами настання матеріальної відповідальності працівника є: 1) пряма дійсна шкода; 2) протиправна поведінка працівника; 3) вина в діях чи бездіяльності працівника; 4) прямий причинний зв'язок між протиправною і винною дією чи бездіяльністю працівника і шкодою, яка настала. Під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність провести затрати на відновлення, придбання майна та цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов'язків, грошові виплати. До категорії прямої дійсної шкоди належать недостача матеріальних цінностей, виявлена у матеріально відповідальної особи, їх втрата, знищення, пошкодження, зіпсуття, витрати, спричинені незаконними або необґрунтованими виплатами (переплатами) за цивільно-правовими договорами, на користь державного і місцевого бюджетів, спеціальних фондів соціального страхування, коли можливість стягнення таких виплат (переплат) з організацій, які їх одержали, втрачена; сплачені на користь контрагентів за цивільно-правовими договорами, державного чи місцевого бюджетів, державних органів суми неустойки, фінансових санкцій, пені; нестягнена з боржника дебіторська заборгованість, коли можливість її стягнення втрачена у зв'язку із закінченням строку позовної давності чи з інших причин (наприклад, у зв'язку з ліквідацією юридичної особи-боржника). Відсутність підстав чи однієї з умов матеріальної відповідальності звільняє працівника від обов'язку відшкодувати заподіяну шкоду. Статтею 132 КЗпП України передбачено, що за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві. Згідно з ч. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 1351 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. З роз'яснень, викладених у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками" вбачається, що суд у кожному випадку зобов'язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130, 135-3, 137 КЗпП України залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з'ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. Суд приходить до висновку, що [PERSON], перебуваючи на посаді головного бухгалтера ТОВ «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» в порушення п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України 30.09.2016 року несвоєчасно зареєструвала податкову накладну № 26 від 14.09.2016 року у Єдиному реєстрі податкових накладних, при цьому докази наявності винних протиправних дій відповідача [PERSON] внаслідок яких ТОВ «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» заподіяно шкоди, у вигляді застосуванню штрафу за порушення податкового законодавства в матеріалах справи відсутні, відповідачем [PERSON] вживалися дії для своєчасної реєстрації податкової накладної (сформовано платіжні доручення на поповнення електронного рахунку, перевірка сум необхідного ліміту), однак вказане порушення сталося не з вини [PERSON], а внаслідок незалежних від неї обставин, а саме відсутність необхідної суми коштів на рахунку та технічних проблем із своєчасним зарахуванням коштів. Отже відповідач не має нести відповідальність без вини, а в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку із відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати понесені позивачем ТОВ «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» відшкодуванню не підлягають. В той же час відповідач [PERSON] просила суд стягнути із позивача на свою користь понесені судові витрати на правову допомогу адвоката [PERSON] в сумі 3200,00 гривень підтверджені платіжним дорученням № Р24А308029444А30736 від 20.10.2017 року (а.с. 93). Витрати на правову допомогу належить до витрат повязаних з розглядом судової справи (п.2 ч.3 ст. 79 ЦПК). Між [PERSON] та адвокатом [PERSON] 19.10.2017 року укладено Договір про надання правової допомоги № 5 (а.с. 40). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» (в редакції, що діє з 01.01.2017 року), - розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно з Розрахунком суми гонорару за надану правову допомогу та [PERSON] від 20.10.2017 року приймання-передачі наданих послуг за Договором про надання правової допомоги № 5 від 19.10.2017 року між [PERSON] та адвокатом [PERSON] (а.с. 40, 94) відповідачу була надана наступна правова допомога: попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин (тривалістю 1 година), вивчення та правовий аналіз матеріалів справи (тривалістю 1 година), підготовка процесуальних документів (тривалістю 2 години) та участь в судовому засіданні (тривалістю 1 година). В матеріалах справи міститься заперечення проти позову від 20.10.2017 року за підписом адвоката [PERSON], а участь адвоката [PERSON] в судових засіданнях підтверджена журналами судових засідань. Час участі адвоката [PERSON] в судових засідання становить більше однієї години, однак оскільки [PERSON] та адвокат [PERSON] погодили цей розмір витрат та він не перевищує граничного розміру передбаченого ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» суд застосовує розрахунок наведений у додатку до договору та сума витрат на правову допомогу понесених відповідачем [PERSON], яка підлягає стягненню на її користь із позивача ТОВ «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» становить 3200,00 гривень (із розрахунку 640,00 грн.+640,00 грн.+1280,00 грн.+640,00 грн.).

Outcome: approved