Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що у шлюбі з відповідачем у них [INFO] народився син [PERSON] . Сімейне життя з [PERSON] не склалося, рішенням суду від 15 жовтня 2019 року шлюб між ними розірвано. Малолітній син проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Самостійно забезпечити сина всім необхідним вона не може, зараз не працює, тому що здійснює догляд за дітьми (має також сина від першого шлюбу). Зазначає, що відповідач як батько зобов`язаний брати участь в утриманні дитини та має змогу надавати синові матеріальне забезпечення, оскільки є здоровою, працездатною особою, разом із його батьком виконують будівельні роботи в межах області, крім сина [PERSON] інших утриманців не має. До початку судового засідання позивачка подала заяву про зміну заявлених вимог та просила стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, уточнені позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. 22 листопада 2021 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заявлені вимоги визнав частково. В судовому засіданні відповідач пояснив, що тривалий час не працевлаштований офіційно та не отримує стабільного доходу, твердження позивачки про те, що він працює зі своїм батьком, виконуючи будівельні роботи, та отримує високу заробітну плату, не відповідають дійсності. Також просив врахувати, що обов`язок утримувати сина має не тільки він, а й матір дитини (позивачка у справі). Зазначив, що дбає про сина, коли відвідує його, то приносить необхідні речі та дарунки. З огляду на викладене, враховуючи законодавчо встановлений прожитковий мінімум для дитини такого віку, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1200 грн щомісячно. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідач є батьком народженого у шлюбі з позивачкою сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4), який на даний час є неповнолітнім, проживає з матір`ю (а.с. 5) та перебуває на її утриманні. В добровільному порядку питання утримання неповнолітньої дитини позивачка та відповідач не вирішили. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регламентують, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Зі змісту ст. 180 Сімейного кодексу України видно, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 183 Сімейного кодексу України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати з [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , суд, з дотриманням вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, враховує матеріальне становище відповідача, стан його здоров`я, відсутність інших утриманців, а також матеріальне становище позивачки, з якою мешкає дитина. За таких обставин, враховуючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позову, з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на утримання малолітнього [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати подання позову - 21 жовтня 2021 року. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 908 грн. На підставі наведеного, ст. 7, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved