Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування приміщеннями в квартирі [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~В позові зазначила, що вона придбала у [PERSON] у власність квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 07.11.2018 року, посвідченому приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Якіб"юк Ю.А., та зареєстрованому в реєстрі за № 4894. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався зняти з реєстраційного обліку всіх зареєстрованих осіб в зазначеному будинку до 08.11.2018 року, але до теперішнього часу відповідач, який є сторонньою позиваці особою, зареєстрований в спірній квартирі. Інші умови договору купівлі-продажу між сторонами виконані. З моменту укладання даного договору відповідач в зазначеній квартирі не проживає, своїх речей там не має, витрат по оплаті житлово-комунальних послуг не несе. Перебування відповідача на реєстраційному обліку в належному позивачці житлі створює перешкоди у здійсненні нею права власності, спричиняє збитки через необхідність сплати житлово-комунальних послуг виходячи із кількості зареєстрованих осіб, тому вона просить про усунення цих перешкод шляхом позбавлення відповідача права користування квартирою. Позивачка та її представник до суду не з`явились, надали письмове звернення, яке містить прохання про розгляд справи у їх відсутності та про задоволення позову, а також надали згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду не з`явився з невідомих причин. Заперечень проти позову не надав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Третя особа [PERSON] до суду не з`явилась, про день і час розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. З`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що позивачці належить право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 07.11.2018 року, посвідченому приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Якіб"юк Ю.А., та зареєстрованому в реєстрі за № 4894. В будинку зареєстрований відповідач з 27.06.2006 року, який фактично в ньому не проживає, своїх речей там не має, витрат по оплаті житлово-комунальних послуг не несе. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а в силу ст. 383 ЦК власник жилого будинку має право використовувати помешкання, зокрема, для власного проживання, проживання інших осіб. До видів речових прав на чуже майно в силу ст. 395 ЦК України відноситься, зокрема, право користування, а в силу ст. 401 ЦК право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Вирішуючи вимоги позову про позбавлення відповідача права користування належною позивачу квартирою на користь позивача, суд виходить з того, що існування цього права може бути зумовлене його реалізацією, тобто постійним проживанням в житлі. Між тим судом встановлено, що відповідачка в квартирі не мешкає. Перебування відповідача на обліку в належному позивачці житлі створює для неї перешкоди у здійсненні повною мірою права власності, яке з урахуванням встановлених обставин та наведених норм закону підлягає захисту. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для знаття з реєстрації є, зокрема, остаточне рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням або про виселення. У зв`язку з викладеним право позивачки, як вже зазначено, підлягає захисту в обраний нею спосіб.

Outcome: approved