Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт народження доньки [PERSON]. В обґрунтування заяви зазначила, що 24.12.2014 року у м. Торез Донецької області народила доньку, [PERSON]. 10.02.2016 року вона звернулася до Жовтневого відділу РАЦС м. Маріуполя з заявою про реєстрацію народження дитини. Однак листом №60/4.2-06-113 від 10.02.2016 року у реєстрації народження дитини їй відмовлено, оскільки надане медичне свідоцтво про народження є неналежним документом. Встановлення факту народження дитини необхідно їй для реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала, просить її задовольнити. Суду додатково пояснила, що проживає на тимчасово окупованій території України в м. Торезі. 24 грудня 2014 року в Торезькій центральній міській лікарні вона народила доньку, яку назвали [PERSON]. У лютому 2016 року вона звернулася до Жовтневого відділу РАЦС м. Маріуполя з заявою про реєстрацію народження дитини, надавши медичне свідоцтво про народження дитини №661 від 24.12.2014 року, видане Торезькою центральною міською лікарнею. Однак у здійснені реєстрації народження дитини їй було відмовлено, оскільки медичне свідоцтво про народження видано органом, який знаходиться на непідконтрольній Україні території. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи - Жовтневого відділу РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області у судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення телефонограми. Заперечень щодо заяви не подав. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне. Згідно зі ст.ст. 234, 256 ЦПК України окреме\~ провадження - це вид непозовного\~ цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту народження особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Особливості провадження у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України визначені ст. 257-1 ЦПК України. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Згідно ст.144 СК України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження Постановою Верховної ради України №254-УІІІ від 17.03.2015р. « Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями\~ окремі райони, міста, селища і сіла Донецької та Луганської областей. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.07.2013 року (а.с.8). З наданих суду оригіналів паспортів [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON] зареєстрований в [INFO], м-н - 4[ADDRESS], а [PERSON] зареєстрована в [INFO], м-н - 2[ADDRESS]. 24.12.2014 року [PERSON], в пологовому відділенні Торезької центральної міської лікарні народила дівчинку. Жовтневий відділ РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області листом №60/42-06-113 від 10.02.2016 року у державній реєстрації актів цивільного стану відмовило, оскільки державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України. Предявлене заявником медичне свідоцтво про народження дитини не є документом, виданим українським органом охорони здоровя, а відповідно не може вважатись підставою для державної реєстрації народження особи (а.с.6). На підтвердження факту народження дитини заявник надала суду копію медичного свідоцтво про народження № 661 від 24.12.2014р. про народження [PERSON] 24.12.14 року о 04-20 год. дівчинки вагою 3000,0 кг. та предявила свідоцтво про народження, видане відділом РАЦС м. Тореза у лютому 2015 року(а.с.15). Суд не може прийняти це медичне свідоцтво і свідоцтво про народження в якості доказів, оскільки вони не є допустимими в розумінні ст. 59 ЦПК України. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показала, що знає [PERSON] майже чотири роки, разом працювали. У 2014 році [PERSON] завагітніла. 24 грудня 2014 року заявник особисто повідомила її по телефону про те, що народила дитину. Вона провідувала її в пологовому будинку №1 м. Тореза. Потім приходили в гості до дому. Дівчинку назвали [PERSON]. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що факт про встановлення якого просить заявник знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved