Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 20.04.2021 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Територіальної громади м. Кривого Рогу, в особі Виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради про встановлення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, в якій просить визначити їй додатковий двомісячний строк, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовної заяви [PERSON] вказує, що [INFO] помер її батько, [PERSON] . За життя її батько був співвласником двокімнатної квартири, загальною площею 48,8 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] за життя заповіт не складав. Зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька. 22.02.2011 вона звернулася з заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Першої криворізької державної нотаріальної контори Уколової Н.М., яка їй роз`яснила, що заяву про прийняття спадщини треба надсилати до Республіки Казахстан, де помер її батько, перебуваючи на момент смерті у своїх знайомих, тому вона замовила переклад зазначеної заяви, та направила документи до Республіки Казахстан. Після чого, вона зверталась із відповідними запитами до нотаріальних органів Республіки Казахстан з питання отримання свідоцтва про право на спадщину. Так, згідно листа від 01.08.2013, отриманого від приватного нотаріуса м. Кокшетау, Республіки Казахстан, [PERSON] , за її заявою про прийняття спадщини в державній нотаріальній конторі Департаменту юстиції Акмолінської області Республіки Казахстан, було заведено спадкову справу №38-11 від 25.03.2011, та роз`яснено, що для отримання свідоцтва про право на спадщину на майно, яке знаходиться з межами Республіки Казахстан, тому їй необхідно звернутись до нотаріуса за місцем знаходження майна. Також, з питань оформлення спадщини, 10.03.2021 вона повторно звернулась до Шостої криворізької державної нотаріальної контори. Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із тим, що вона пропустила шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки не була зареєстрована разом із померлим за однією адресою, у зв`язку з чим було рекомендовано звернутися до суду. Заяви, клопотання учасників справи. В судове\~засідання позивач\~ [PERSON] не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явився,\~надав суду\~заяву,\~в якій просить задовольнити позовні вимоги, та розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача. Представник відповідача Територіальної громади м. Кривого Рогу, в особі Виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради Недоступ А.І. в підготовче засідання не з`явився, через канцелярію суду 21.05.2021 надав суду відзив на позовну заяву, в якому не заперечує проти встановлення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини терміном на два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівським районним суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 10-00 год. 27.05.2021, за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 27.05.2021 у справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 09:00 год. 17.06.2021. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно свідоцтва про народження № [NUMBER] , виданого Казанським с/о Айиртауського району Північно-Казахстанської області, актовий запис № 42, [INFO] у с. Нікольськ, Володарському районі, Кокчетаської області, Казахська РСР, народилася [PERSON] , у відомостях про батьків зазначено: мати [PERSON] , батько [PERSON] (а.с. 8-10). Відповідно до свідоцтва на право власності на житло № [NUMBER] від 07.10.1994, довідки КП ДОР «КБТІ» №247294 від 16.10.2018, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 14, 15). [INFO] помер [PERSON] в с. Саумалколь, Айиртауському районі, Північно-Казахстанської області, Республіки Казахстан, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.09.2010, актовий запис №20-264-10-1000433 (а.с. 11-13). Згідно заяви від 22.02.2011 серії ВРЕ №910696, [PERSON] звернулася до компетентних органів про прийняття спадщини, завіреної державним нотаріусом\~Першої криворізької\~державної нотаріальної\~контори Уколовою\~Н.М.,\~та зареєстрованої\~в реєстрі\~за №1-547\~(а.с.\~16-18). Відповідно до\~листа №01-06.17\~від 01.08.2013, приватного нотаріуса м. Кокшетау, Республіки Казахстан, [PERSON] , за заявою [PERSON] про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , в державній нотаріальній конторі Департаменту юстиції Акмолінської області Республіки Казахстан, було заведено спадкову справу №38-11 від 25.03.2011. Інші заяви про прийняття спадщини ні від кого не надходили. Роз`яснено, що для отримання свідоцтва про право на спадщину на майно, яке знаходиться з межами Республіки Казахстан, тому [PERSON] необхідно звернутись до нотаріуса за місцем знаходження майна (а.с. 19). Постановою від 10.03.2021, державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори Деркач Я.В. відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з тим, що спадкоємиць пропустив 6-місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, та те, що у спадкоємця відсутні докази постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та через відсутність документів, що посвідчують право власності на спадкове майно (а.с. 22). Відповідно до копії спадкової справи №118/2021, наданої державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори Деркач Я.В., державним нотаріусом було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі заяви про прийняття спадщини за законом від доньки померлої [PERSON] . Спадщину після смерті останнього ніхто не прийняв. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався (а.с. 52-63). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (смерті спадкодавця) і не припинилися внаслідок його смерті, що передбачено ст.1218 ЦК України. Відповідно до ст.1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто, а ст.1270 ЦК України регламентує для прийняття спадщини строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст. 1220-1221, 1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно ст.ст.1268-1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Так, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.09.2010, актовий запис №20-264-10-1000433 (а.с. 11-13). Згідно заяви від 22.02.2011 серії ВРЕ №910696, [PERSON] звернулася до компетентних органів про прийняття спадщини, завіреної державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори Уколовою Н.М., та зареєстрованої в реєстрі за №1-547 (а.с. 16-18). Відповідно до листа №01-06.17 від 01.08.2013, приватного нотаріуса м. Кокшетау, Республіки Казахстан, [PERSON] , за заявою [PERSON] про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , в державній нотаріальній конторі Департаменту юстиції Акмолінської області Республіки Казахстан, було заведено спадкову справу №38-11 від 25.03.2011. Інші заяви про прийняття спадщини ні від кого не надходили. Роз`яснено, що для отримання свідоцтва про право на спадщину на майно, яке знаходиться за межами Республіки Казахстан, тому [PERSON] необхідно звернутись до нотаріуса за місцем знаходження майна (а.с. 19). Постановою від 10.03.2021, державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори Деркач Я.В. відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з тим, що спадкоємиць пропустив 6-місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, та те, що у спадкоємця відсутні докази постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та через відсутність документів, що посвідчують право власності на спадкове майно (а.с. 22). Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30. 05. 2008, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Таким чином, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 "про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Окрім того, суд зазначає, що позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 1320цс17. Суд зазначає, що позивач після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , звернулася до приватного нотаріуса 22.02.2011, тобто у встановлений законом шестимісячний строк, та подальший переклад та направлення заяви про прийняття спадщини до Республіки Казахстан зайняло значний проміжок часу. Після чого, листом №01-06.17 від 01.08.2013 приватним нотаріусом м. Кокшетау Сауле Бутембаєвої було роз`яснено, що [PERSON] необхідно звернутись до нотаріуса за місцем знаходження майна, у зв`язку з чим, повторно, 10.03.2021остання звернулася до Шостої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що у сукупності з іншими обставинами справи свідчить про наявність істотних та об`єктивних перешкод для звернення позивача із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно керуватися тим, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Правова позиція, висловлена Верховним судом України при розгляді справи № 6-1486цс15, передбачає, що, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, наведене доводить існування підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, оскільки визначений ч.1 ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини пропущено позивачем із поважних. Аналізуючи викладені норми права та встановлені обставини по справі, враховуючи, що позивач пропустила строк прийняття спадщини, у зв`язку із перекладом, направленням заяви про прийняття спадщини до іншої країни, та подальшим вирішенням цього питання, та враховуючи, також визнання відповідачем позовну,\~суд вважає\~за можливе\~позов задовольнити\~та визначити\~ [PERSON] \~додатковий строк\~для подачі\~заяви про\~прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1218, 1261, 1269, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved