Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних внаслідок ДТП. В якій прохала: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 25 959 грн. 85 коп. відшкодування матеріальної шкоди; 2 000 грн. вартості проведених експертних досліджень; з метою забезпечення позову накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно відповідача, яке належить йому на праві власності; стягнути з відповідача відшкодування судових витрат; витребувати в ПрАТ «СК «Уніка» оригінал повідомлення про ДТП від 17.09.2017 між [PERSON] та [PERSON] (власник ТЗ [PERSON]М.) та належно посвідчену копію страхової справи про зазначене ДТП. В обґрунтування позову зазначили, що 17.09.2017 [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], в м. Полтаві по вул. Петровського, виїхав на смугу зустрічного руху, що призвело до зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], власник ТЗ [PERSON] Згідно повідомлення про ДТП, що було складено 17.09.2017 о 15.40 годин сумісно обома водіями («Європротокол»), ДТП сталася з вини водія [PERSON] Вина водія [PERSON] підтверджується повідомленням та схемою ДТП і поясненнями учасників та свідків пригоди. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №010118 від 04.01.2018 вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 21154 складає 43 703,39 грн. Витрати на експертні послуги склали 2000 грн. Відповідно до поліса АК 5333184, що діяв станом на 17.09.2017 цивільно-правова відповідальність відповідача, [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК «УНІКА». Для досудового врегулювання позовних вимог позивач звернувся до ПрАТ «СК «УНІКА». Відповідно до повідомлення про ДТП ПрАТ «СК «УНІКА» виплатило позивачеві, [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 17743,54 грн. Загальна сума матеріальних збитків, що не відшкодовані, складає: (43703,39-17743,54) + 2000,00 = 27959,85 грн. [PERSON], як власник джерела підвищеної небезпеки автомобіля [NUMBER], повинен відшкодувати позивачу, [PERSON] витрати, які він мусить зробити для відновлення первинного стану свого автомобіля [NUMBER], пошкодженого в ДТП, тобто витрати на його повний ремонт. Протягом тривалого часу у звязку з пошкодженням автомобіля позивачеві, [PERSON] довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, і до того суворий сімейний бюджет позивача довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля. Від пригніченого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали крім самого позивача, [PERSON] і члени його родини, родичі, що призвело до розладу стосунків у родині позивача. На тривалий час після ДТП позивачеві, [PERSON] та його близьким довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. [PERSON] через втрату автомобіля, не міг виконувати певні доручення керівництва, що були повязані з переїздом, що спричинило зменшення заробітної плати. Розмір душевних страждань позивача, [PERSON] і страждань його родини оцінюється в 10 000 грн., щоб компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести йому і його родині, та витрати, повязані з відновленням психічного стану, відпочинком від усього що сталося із ним та членами його родини. Ціна враховує в себе усі страждання, які довелося перенести позивачеві, зозуля А.М., а саме порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоровя, а також моральних страждань, повязаних з дорожньо-транспортною пригодою, через що звертається до суду з позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] за дорученням [PERSON] позов підтримала повністю. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] 02.03.2018, 04.04.2018 та 10.05.2018 не з'явився будучи належним чином повідомленим (ст.130 ЦПК України), шляхом отримання судових повісток, про час та місце розгляду справи та не надав суду дані про причину неявки. (а.с.61,134,150) В судове засідання представник відповідача [PERSON] за ордером [PERSON] 04.04.2018 та 10.05.2018 не з'явився будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановлений ЦПК України спосіб. При цьому надали суду відзив на позовну заяву, у якому зазначили, що з позовом [PERSON] не погоджується в повному обсязі, вважає його безпідставним та необґрунтованим виходячи з наступного. Відповідно до поліса № АК 5333184, що діяв станом на 17.09.2017 цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА». Для досудового врегулювання позовних вимог позивач звернувся до ПрАТ «СК «Уніка», яке виплатило позивачеві суму страхового відшкодування в розмірі 17 743 грн. 54 коп. Також з суті позову вбачається , що позивач не погоджується з такою сумою страхового відшкодування, оскільки згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 010118 від 04.01.2018 вартість відновлювального ремонту його автомобіля складає 43 703,39 грн., а тому різницю між сумою виплаченого страхового відшкодування та вартістю відновлюваного ремонту, що складає 25 959 грн.85 коп. позивач просить стягнути з відповідача. Якщо позивач не погоджувався з сумою страхового відшкодування та визначеною страховиком сумою завданих йому збитків (розміром шкоди оціненим страховиком) він повинен був оскаржувати в судовому порядку рішення страховика про здійснення страхового відшкодування в сумі 17 743 грн.54 коп., оскільки ліміт відповідальності [PERSON] складає 100 000 грн. Страховиком було винесене рішення про здійснення страхового відшкодування в сумі 17 743 грн. 54 коп. яке не оскаржувалось позивачем, то слід вважати, що позивач погодився з визначеною страховиком сумою завданих йому збитків (розміром шкоди оціненим страховиком), а отже звернення до [PERSON] з позовом про стягнення шкоди в більшому розмірі є безпідставним та необґрунтованим. Крім того, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження зазначених в позовній заяві обгрунтувань моральної шкоди, а саме виникнення пригніченого стану, внаслідок чого позивач почав до всього нервово відноситися, того що відбувся розлад стосунків у родині та інших обставин на які посилається позивач як на підставу своїх вимог по сплаті моральної шкоди. Тому прохає, в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних в результаті ДТП - відмовити в повному обсязі. (а.с.80-84) Третя особа ПАТ СК «УНІКА» в судове засідання свого представника не направили, надіславши суду лист про розгляд справи без участі представника третьої особи. (а.с.93-94) Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 17.09.2017 [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], в м. Полтаві по вул. Петровського, рухаючись прямо, не врахував дорожню обстановку, не дотримався руху якнайближче до правого краю проїзної частини, внаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху, що призвело до зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], власник ТЗ [PERSON] (а.с.96) Згідно Повідомлення про ДТП, що було складено 17.09.2017 о 15.40 годині сумісно обома водіями («Європротокол»), ДТП сталася з вини водія [PERSON] (а.с.96). Таким чином, вина [PERSON] підтверджується повідомленням та схемою ДТП. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ №884963 від 27.11.2014 автомобіль [NUMBER] на праві власності належить [PERSON] (а.с.10) Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ №502539 від 17.10.2013 автомобіль [NUMBER] на праві власності належить [PERSON] (а.с.109). Автомобіль марки «DAEWOO Lanos» реєстраційний номер [NUMBER]на момент ДТП був застрахований в ПрАТ «СК «УНІКА» згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/5333184. (а.с.105) 18 вересня 2017 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «УНІКА» із заявою про виплату матеріального збитку. (а.с.76) ПрАТ «СК «УНІКА» на підставіПолісу АК/5333184 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 02.12.2016 в звязку з настанням страхового випадку власнику пошкодженого транспортного засобу [PERSON] було виплачено страхове відшкодування в сумі 17 743 грн. 54 коп., що підтверджується копією : страхового акту №00236848 від 10 листопада 2017 року; платіжним дорученням №050406 від 28 листопада 2017 року. (а.с.78-79). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.37.1 ст.37 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у ст.35 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» документів або в строки та обсягах, визначених рішенням суду. Відповідно до п.32.7 ст.32 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не відшкодовує шкоду, пов»язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу. Таким чином, в зв»язку з настанням події, передбаченої ст.41 п.1 У «Про обов»язкове страхування цивліьно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «СК «УНІКА» здійснило виплати відшкодування [PERSON] в розмірі 17 743 грн. 54 коп. Статтею 29 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Таким чином, відшкодовуються не матеріальні витрати, а саме вартість відновлювального ремонту. Відповідно до Правового висновку у справі за № 6-2969цс16 від 31.05.2017, вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку це та сума, яку за ЗУ від 01.07.2004 за № 1961-IV «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має сплатити страховик як страхове відшкодування. Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля (аналогічна правова позиція наведена в листі Верховного Суду України від 19.07.2011 "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування"). Відповідно ст.1192 ЦК України, суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. При цьому, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №010118 від 04.01.2018 судового експерта [PERSON] вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 21154 реєстраційний номер ВІ 5818АК пошкодженого внаслідок ДТП, яка сталася 17.09.2017, у цінах на час огляду становить: 43 703 грн. 39 коп. Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля ВАЗ 21154 реєстраційний номер ВІ 5818АК внаслідок ДТП яка сталася 17.09.2017, у цінах на час огляду з технічної точки зору, становить: 30 773 грн. 27 коп. (а.с.12-22) Таким чином, вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 21154 станом на 04.01.2018 складає 43 703 грн. 39 коп. Витрати [PERSON] на експертні послуги, які склали 2000, що слідує із копії договору від 12 грудня 2017 (а.с.43). Таким чином, загальна сума матеріальних збитків, що не відшкодовані, складає (43703,39 (вартість відновлювального ремонту) -17743,54 (страхове відшкодування) + 2000,00 (витрати на експертні послуги)) 27959,85 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1187, п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Шкода завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою. Згідно ч.1 ст. 22, ч.1 ст.1166 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Разом із тим правила регулювання деліктних зобовязань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обовязок. Так, відповідно до ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обовязок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоровя, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обовязкове страхування). До відносин, що випливають із обовязкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обовязкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним ЗУ від 01.07.2004 за № 1961-IV «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Метою здійснення обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності ЗУ від 01.07.2004 за № 1961-IV «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Обєктом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5). Згідно зі статтею 6 ЗУ від 01.07.2004 за № 1961-IV «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. За змістом ЗУ від 01.07.2004 за № 1961-IV «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність. Отже, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої потерпілому шкоди, то страховик, який виплатив страхове відшкодування, на підставі статті 1194 ЦК України має право звернутися безпосередньо до страхувальника з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на вищенаведене, сторонами договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобовязання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обовязок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобовязання згідно з договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобовязанні ним є страховик. Разом із тим, зазначені зобовязання не виключають одне одного. Деліктне зобовязання первісне, основне зобовязання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обовязково припиняє деліктне зобовязання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобовязаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобовязаний виконати обовязок зі здійснення страхового відшкодування. З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобовязує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобовязанні. Таким чином [PERSON] як кредитору належить право вимоги в обох видах зобовязань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обовязково припиняє деліктне зобовязання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобовязаною. Тож [PERSON] має право на отримання відшкодування від особи, що заподіяла таку шкоду, у повному обсязі, і отримавши частину відшкодування від страховика на підставі договору страхування між заподіювачем шкоди і страховиком, має право вимагати від заподіювача шкоди, тобто від відповідача, відшкодування йому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, відповідач [PERSON], як власник джерела підвищеної небезпеки автомобіля [NUMBER], повинен відшкодувати [PERSON] витрати, які він мусить зробити для відновлення первинного стану свого автомобіля [NUMBER], пошкодженого в ДТП, тобто витрати на його повний ремонт. На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення завданої майнової шкоди в розмірі 25 959 грн. 85 коп. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає : 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»зку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у принижені честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до п.22.3 ст.22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену п.п.3, 4 ч.2 ст.23 ЦК України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Згідно п.5 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають : наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №4 „Про судову практику в справах про відшкодував нняморальної (немайнової) шкоди крім інших вимог, передбачених ст.137 ЦПК України, має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, з яких міркувань виходив позивач, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. На підставі викладеного суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди у повному обсязі. Оскільки не можна заперечити той факт, що майно [PERSON] було значно пошкоджено, що підтверджується матеріалами страхової компанії про дане ДТП та висновком експерта. Ці обставини змусили як позивача, так і його родину значно змінити свій спосіб життя, що також підтверджується вищезазначеними матеріалами, так як вони значний час не могли користуватися належним їм майном, що також викликало моральні страждання. Розмір душевних страждань позивача і страждань його родини оцінюється в 10 000 гривень. Ціна враховує в себе усі страждання, які довелося перенести позивачеві зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоровя, а також моральних страждань, повязаних з дорожньо-транспортною пригодою. Судові витрати по справі сплачені позивачем складають : судовий збір - 704 грн. 80 копійок, витрати на проведення експертних досліджень - 2 000 гривень (а.с.1,43). Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Також стягнути з [PERSON]судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved