Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

У грудні 2017 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником 38/100 частки будинку № 258, який розташований по вул. Заозерній в м. Маріуполі Донецької області, на підставі договору купівлі-продажу частини домоволодіння від 31.07.2013 року. У вказаному будинку також зареєстрованими значаться [PERSON] та [PERSON], які за вказаною вище адресою тривалий час, а саме з березня 2015 не проживають, не сплачують комунальні послуги та не приймають участі в утриманні будинку. В будинку не знаходиться ніяких особистих речей відповідачів. Позивачка просила визнати [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Заозерна, буд.258. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала вимоги, просила позов задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 18.05.2018 року прийнято рішення проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до договору купівлі-продажу частини домоволодіння від 31.07.2013 року, посвідченого Приватним нотаріусом [PERSON] зареєстрованого в реєстрі за № 1052, 38/100 частини житлового будинку № 258, який розташований по вул. Заозерній в м. Маріуполі Донецької області належить [PERSON]. З викладеного суд дійшов висновку про те, що позивачка є власницею 38/100 частини житлового будинку № 258, який розташований по вул. Заозерній в м. Маріуполі Донецької області, а отже, наділена повноваженнями звернення до суду з будь-яких питань, що пов'язані з володінням та користуванням цим майном, та підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 7309632 від 31.07.2013 року. З акту № 39 складеного головою КСН «селища Садки-ІІ» від 02.11.2017 року, вбачається, що у будинку 258 по вул. Заозерній в м. Маріуполі зареєстрованими значаться [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проте з березня 2015 року там не проживають. З письмових матеріалів справи, а саме інформації наданої Центром надання адміністративних послуг за № 03-12-0392 від 18.01.2018 року вбачається, що в будинку № 258 по вул. Заозерній в м. Маріуполі зареєстрованим значиться відповідачі по справі [PERSON], [INFO], з 27.09.2014 року, та [PERSON], [INFO], з 27.02.2015 року та по теперішній час. Свідки [PERSON] та [PERSON] у наданих суду поясненнях підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] в будинку № 258 по вул. Заозерній в м. Маріуполі, не мешкають з 2015 року, місцезнаходження його їм не відоме. За ст. 71 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі наведеного суд дійшов висновку про те, що оскільки відповідачі не проживають в [INFO], понад двох років, вони втратили право користування цим житловим приміщенням.

Outcome: approved