Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Відділу ДВС Южноукраїнського міського управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", про звільнення майна з-під арешту. Свої вимоги представник позивача мотивує тим, що позивач при зверненні до приватного нотаріуса дізналася, що постановою від 14.03.2013 р. № 35499271 державним виконавцем ВДВС Южноукраїнського міського управління юстиції [PERSON] накладено арешт на все рухоме майно, що належить боржнику на праві власності на виконання виконавчого листа Южноукраїнського міського суду від 04.11.2009 р. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів в сумі 24\~144,53 гривень. Згідно довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 03.11.2015 р. у позивача відсутня заборгованість перед банком. 09.11.2015 р. позивач звернулася до відділу ДВС Южноукраїнського міського управління юстиції з вимогою зняти арешт, але листом № 76/3/12140 від 07.12.2015 р. останній фактично відмовив їй у її вимозі. Просить суд зняти арешт та заборону відчуження з усього рухомого майна [PERSON], накладений постановою про арешт майна боржника № 35499271 від 14.03.2013 р. державним виконавцем Відділу ДВС Южноукраїнського міського управління юстиції. В судове засідання представник позивача не зявився, однак надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без його участі. Представника відповідача не зявилася в судове засідання, але надала суду заяву, з якої вбачається, що вона позовні вимоги визнає та просить розглянути справу без її участі. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій просить ухвалити відповідне рішення на розсуд суду та розглянути справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі наступного. Під час розгляду справи встановлено, що в ході виконання виконавчого листа № 2-1076 Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 04.11.2009 р. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів в сумі 24\~144,53 гривень державним виконавцем ВДВС Южноукраїнського міського управління юстиції [PERSON] винесено постанову про арешт майна № 35499271 від 14.03.2013 р., якою накладено арешт на все рухоме майно, що належить [PERSON], про що свідчить копія витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а. с. № 5). Постановою державного виконавця ВДВС Южноукраїнського міського управління юстиції [PERSON] від 26.06.2013 р. вищевказаний виконавчий лист повернуто стягувачеві у звязку з відсутністю у боржника майна (а. с. № 6). Згідно довідки, виданої ПАТ КБ «ПриватБанк», [PERSON] станом на 03.11.2015 р. заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк» не має (а. с. № 7). 09.11.2015 р. позивач звернулася до відділу ДВС Южноукраїнського міського управління юстиції з вимогою зняти арешт, але листом № 76/3/12140 від 07.12.2015 р. останній фактично відмовив їй у її вимозі. Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» ). Оскільки, виконавчий лист був повернутий стягувачеві і на теперішній час боржник [PERSON] не має перед стягувачем заборгованості, на погашення якої і був накладений державним виконавцем арешт на рухоме майно останньої, суд вважає, що неверішення питання щодо арешту майна порушує права позивача як власника майна. Відвовідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Власник володіє, користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 318 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 487,20 гривень, сплачений останньою при зверненні до суду з даним позовом (а. с. № 1).

Outcome: approved