Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? від сукупного доходу відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з часу подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття; допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем проживала у цивільному шлюбі. На даний час сімейних стосунків не підтримують та з лютого 2013 року проживають окремо. Дочка перебуває на її утриманні, однак вона не має можливості належним чином утримувати свою дочку, внаслідок чого дитина перебуває у скрутному матеріальному становищі. В судове засідання позивачка [PERSON] надала до суду заяву, в якій підтримала повністю заявлені нею позовні вимоги та просила їх задовольнити. Дану справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] до нього про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку визнав повністю і безумовно. Повідомив, що визнання ним позовних вимог не порушує права чи інтереси інших осіб. Справу просив розглянути у його відсутність. Суд вважає, що позов належить задовольнити, оскільки він ґрунтується на законі, визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб та згідно ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ст. 182 ч.1 СК України - при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника та одержувача аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків,дочки, сина; інші обставини, які мають істотне значення; ст.. 183 ч.1,2 СК України частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб ( не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Встановлено, що відповідно до довідки виконкому Олександрівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області №408 від 15.04.2014 року позивачка [PERSON] проживала з відповідачем [PERSON] з травня 2008 року по лютий 2013 року і мають спільну доньку [PERSON] ( а.с.7), [INFO] в свідоцтві про народження якої записаний і являється батьком відповідач по справі [PERSON] (а.с.5). Дитина проживає з позивачкою [PERSON] (а.с.6). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Враховуючи вищезазначене суд вважає, що позовні вимоги позивачки про стягнення на її користь з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття підлягає задоволенню. Данні обставини визнаються відповідачем, тому відповідно до ст. 61 ЦПК не підлягають доказуванню. Судові витрати слід стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved