Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Позивач у травні 2014 року звернувся з даним позовом до суду, посилаючись на те, що 27 вересня 2007 року між ним та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 10-29/4277, за умовами якого відповідач зобов'язується надати позивачу грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. З метою забезпечення виконання всіх зобов'язань, 27 вересня 2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та позивачем було укладено договір іпотеки № 02-10/3306, предметом якого є земельна ділянка розміром 0,3563 га, що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Нижчедубечанська сільська рада, кадастровий номер 3221885600:34:266:0101, яка належить позивачу на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 582441, виданого 16 квітня 2007 року Вишгородським районним відділом земельних ресурсів на підставі договору купівлі-продажу від 14 грудня 2006 року. Протягом дії кредитного договору до нього було укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до відновлювальної кредитної лінії № 10-29/4277 від 27 вересня 2007 року від 22 грудня 2009 року та Договір про внесення змін до договору кредиту № 10-29/4277 від 27 вересня 2007 року від 30 вересня 2011 року. 15 квітня 2014 року позивач знайшов у поштовій скринці за адресою: [ADDRESS], постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 27 січня 2014 року, винесену на підставі виконавчого напису № 13157 від 23 грудня 2013 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] За адресою, на яку було відправлено постанову, позивач не проживає, дана адреса є лише офіційною за якою позивач зареєстрований. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження, позивач дізнався, що підставою відкриття даного виконавчого провадження був виконавчий напис № 13157 виданий 23 грудня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Жодних вимог щодо сплати заборгованості чи будь-яких інших листів з розрахунком заборгованості позивач від ПАТ «Укрсоцбанк» не отримував. Зважаючи на вказане вище, позивач просить визнати виконавчий напис № 13157 від 23 грудня 2013 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] таким, що не підлягає виконанню та стягнути з ПАТ «Укрсоцбанк» на користь позивача судові витрати у розмірі 3 654,00 грн. Представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити з викладених підстав. Відповідач ПАТ «Укрсоцбанк» у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Оскільки, суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 169 ЦПК України в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути у відсутності відповідача та третьої особи на підставі наявних доказів у загальному порядку. Суд вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 27 вересня 2007 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 10-29/4277, за умовами якого відповідач зобов'язується надати позивачу грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. З метою забезпечення виконання всіх зобов'язань, 27 вересня 2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 02-10/3306, предметом якого є земельна ділянка розміром 0,3563 га, що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Нижчедубечанська сільська рада, кадастровий номер 3221885600:34:266:0101, яка належить позивачу на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 582441, виданого 16 квітня 2007 року Вишгородським районним відділом земельних ресурсів на підставі договору купівлі-продажу від 14 грудня 2006 року. 22 грудня 2009 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до відновлювальної кредитної лінії № 10-29/4277 від 27 вересня 2007 року та 30 вересня 2011 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір про внесення змін до договору кредиту № 10-29/4277 від 27 вересня 2007 року. 23 грудня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис щодо звернення стягнення на земельну ділянку площею 0,3563 га, призначену для ведення садівництва, що знаходиться за адресою: Київська область. Вишгородський район, Нижчедубечанська сільська рада, кадастровий номер 3221885600:34:266:0101, та зареєстровано в реєстрі за № 13157. 27 січня 2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, відповідно до якої відкрито виконавче провадження щодо виконавчого напису № 13157 від 23 грудня 2013 року та запропоновано боржнику самостійно сплатити борг протягом 7 днів. Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 3 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувану відповідно до ст.. 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Згідно ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідно до ч. 1 ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованістю. Відповідно до п. 1.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Відповідно до вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» - нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку. Відповідно до п. 3.1.глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умовами, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно абз.4 п.283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року N 20/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 р.за N 283/8882 в чинній на момент вчинення оспорюваного напису редакції, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] не отримував письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання від іпотекодержателя. Згідно п.12 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року N 20/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 р.за N 283/8882 учинення нотаріальної дії може бути відкладене в разі необхідності витребування додаткових відомостей або документів від фізичних та юридичних осіб або направлення документів на експертизу, а також якщо відповідно до закону нотаріус повинен упевнитись у відсутності в зацікавлених осіб заперечень проти вчинення цієї дії. При вчиненні оспорюваного виконавчого напису не було повідомлено позивача як зацікавлену осібу про вчинення такої нотаріальної дії, не було встановлено відсутність відповідних заперечень, відповідачем та третьою особою не роз'яснено позивачеві умови та правові наслідки вчинення виконавчого напису. Згідно ч.2 ст.50 Закону України "Про нотаріат" право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Враховуючи сукупність вказаних вище обставин, суд вважає, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено з порушенням чинного законодавства, тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки порушує законні права та інтереси позивача, які слід захистити в судовому порядку. Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. На підставі ст.ст.525,526, 553, 554, 611, 625, 629, 1054 ЦК України,

Outcome: approved