Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Благоєвської сільської ради Іванівського району Одеської області, відділу Держгеокадастру у Іванівському районі Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно посилаючись на те, що 06 квітня 2000 року вона отримала Державний акт на право приватної власності на землю, серія ІІ ОД № 089925, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 359, площею 9,76 га ріллі на території Благоєвської сільської ради Іванівського району Одеської області. Підставою звернення є та обставина , що позивачка виявила відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку. 16 лютого 2016 року вона звернулася з заявою до відділу Держгеокадастру у Іванівському районі Одеської області для отримання дублікату державного акту, про те отримала відповідь, що у них вже немає повноважень на видачу державних актів на землю. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку. Позивачка у судове засідання не зявився, проте представник позивача надала заяву про розгляд справи у їх відсутність. Представник Благоєвської сільської ради Іванівського району Одеської області у судове засідання не зявився, про те надав заяву про те, що позов визнав в повному обсязі, заперечень не має, справу розглядати у їх відсутність. Представник відділу Держгеокадастру у Іванівському районі Одеської області у судове засідання не зявився , просять справу слухати у їх відсутність. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказі в сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити виходячи з наступного. Позивачка звернулася з позовом про визнання права власності на нерухоме майно, так як вона 06 квітня 2000 року отримала Державний акт на право приватної власності на землю, серія ІІ ОД № 089925, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 359, площею 9,76 га ріллі на території Благоєвської сільської ради Іванівського району Одеської області. В 2002 році позивачка уклала договір оренди належної їй земельної ділянки з ПСП «Улянівка», що підтверджується його копією. Для державної реєстрації даного договору необхідний оригінал державного акту на право приватної власності на землю. За цих обставин позивачка виявила що оригінал Державного акту на право приватної власності на землю, серія ІІ ОД № 089925, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 359, площею 9,76 га ріллі на території Благоєвської сільської ради Іванівського району Одеської області нею втрачений, загублений. 16 лютого 2016 року позивачка звернулася з заявою до відділу Держгеокадастру у Іванівському районі Одеської області для отримання дублікату державного акту, про те отримала відповідь про те, що у них вже немає повноважень на видачу державних актів на землю, що підтверджується листом відділу Дергеокадастру в Іванівському районі Одеської області. Відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,\~\~ а\~\~ також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається з матеріалів справи, що позивачем по справі втрачено правовстановлюючий документ, а саме Державний акт на право приватної власності на землю, серія ІІ ОД № 089925, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 359, площею 9,76 га ріллі на території Благоєвської сільської ради Іванівського району Одеської області . Судом досліджено документи в якості доказів, копію Державного акту на право приватної власності на землю, серія ІІ ОД № 089925, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 359, площею 9,76 га ріллі на території Благоєвської сільської ради Іванівського району Одеської області, довідку в якій зазначено, що [PERSON] дійсно отримувала Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 089925 площею 9,76 га на території Благоєвської сільської ради Іванівського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, ділянка № 362 . У відповідності до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду про визнання права власності є правовстановлюючим документом. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року\~\~державна реєстрація прав обов'язковою.\~\~Інформація\~\~про права\~\~на\~\~нерухоме\~\~майно\~\~та\~\~їх\~\~обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Враховуючи вищезазначене, судом досліджено докази, які підтверджують ту обставину, що позивачка [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 9,76 га на території Благоєвської сільської ради Іванівського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, ділянка № 362. Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилалася позивачка, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved