Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 09.08.2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою та просить суд: - визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] та внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , записавши батьком [PERSON] . Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує зокрема тим, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON] . Також вказує, що [INFO] у неї та [PERSON] народився син - [PERSON] , якого зі слів матері було зареєстровано в книзі актів про народження у відповідності до ст.135 СК України. Відповідача батьківство не визнає та на даний час знаходиться під вартою, внаслідок чого вирішити дане питання у добровільному порядку не має можливості. Таким чином, оскільки біологічним батьком [PERSON] , [INFO] є відповідач, позивачка змушена звернутися до суду. Процесуальні дії. Ухвалою суду від 09 вересня 2021 року було відкрито провадження по вищезазначеній справі в порядку загального позовного провадження та призначено попереднє судове засідання. 09.11.2021 року до суду надійшли письмові пояснення відповідача [PERSON] , які були направлені на адресу суду начальником ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор». Згідно вказаних письмових пояснень останній зазначає, що визнає своє батьківство по відношенню до малолітнього [PERSON] , [INFO] . Позивачка в судове засідання не з`явилася, 15.11.2021 року надала до канцелярії суду заяву, у якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, поросить справу розглядати у її відсутність. 15.11.2021 року від представника відповідача - адвоката Каланжова В.І. надійшла заява, в якій останній зазначає, що відповідач позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі, просить суд розглядати справу за відсутності відповідача та його представника та зазначає. У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Дослідивши надані докази, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву з огляду на наступне. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, вели сіпальне господарство. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25.02.2020 року Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] , народився [INFO] , в м. Білгород-Дністровський, про що в книзі реєстрації актів про народження було зроблено актовий запис № 126. В графі батько вказано - [PERSON] , в графі мати - [PERSON] . Під час розгляду справи встановлено, що у вищезазначеному свідоцтві про народження, відомості щодо батька, були внесені у відповідності до статі 135 Сімейного кодексу України, зі слів матері. З пояснень відповідача встановлено, що він визнає своє батьківство по відношенню до малолітнього [PERSON] , [INFO] . Таким чином, біологічним батьком [PERSON] є відповідач [PERSON] . Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно вимог ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved