Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк "ВТБ Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №R53700354436В від 12.11.2012. Позивач посилається на те, що 12 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № R53700354436В . Предметом Кредитного договору є надання позивачем позичальнику грошових коштів на таких умовах: - сума кредиту 70 000,00 гривень - строк користування до 12 листопада 2016 року; - проценти за користування кредитом нараховуються у розмірі 33 % річних. Погашення кредиту та сплата процентів за його користування здійснюється щомісячно 28 числа кожного місяця відповідно до графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості сукупних послуг (п..3.4, 3.5 кредитного договору) Кредитні кошти надавалися позичальнику на споживчі потреби (п. 2.1 кредитного договору). Згідно п. 3.9. кредитного договору передбачено, що кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів № 26250001146060 у відділенні «Подільське» ПАТ «ВТБ БАНК», МФО 321767. Днем видачі кредиту вважається день безготівкового перерахування коштів. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно п.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до з договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимоги - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з рушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Так, позивач свій обов'язок по кредитному договору щодо надання відповідачу кредиту виконав у повному обсязі. Кредитні кошти були надані позивачем відповідачу шляхом безготівкового перерахунку на картковий рахунок 12.11.2012 р. в сумі 70 000,00 гривень. Згідно п. 5.2.1 кредитного договору, передбачено право банку вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадках, передбачених договором або чинним законодавством України, зокрема:невиконання (неналежне виконання) зобов'язань щодо сплати платежів, а також комісійної винагороди, неустойки, тощо, передбачених умовами договору; затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів по кредиту щонайменше на один календарний місяць. Відповідно до п. 5.2.2 кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника здійснити дострокове повернення кредиту протягом 30 календарних днів з дати відправлення позичальнику відповідного повідомлення банку з вимогою дострокового повернення або у інші строки, передбачені умовами цього договору. Позичальник зобов'язаний здійснити дострокове повернення кредиту у випадках, -передбачених п.5.2.1 цього договору, протягом 30 календарних днів з дати відправлення банком відповідної вимоги. 20.07.2015 за вих. № 6056/1-2.32 на адресу відповідача був надісланий лист-вимога про погашення заборгованості. Однак, відповідач вимогу банку не виконав, заборгованість не погасив. Таким чином, в результаті порушення умов кредитного договору щодо строків сплати процентів за користування кредитом та сплати тіла кредиту з 01.12.2014 у банка виникло право вимоги щодо повернення позичальником в повному обсязі заборгованості по кредиту та нарахованих відсотків. На неодноразове прохання погасити заборгованість по кредиту та відсотках, відповідач не зідреагував та не виконав свої зобов'язання по договору. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а саме: боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 7.1. кредитного договору передбачено, що у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно умов договору, позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0.5 % від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а саме: боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В зв'язку із заборгованістю позичальника по сплаті процентів, у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України позичальник зобов'язаний сплатити суму процентів з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, оскільки інший розмір процентів не встановлений кредитним договором. Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем умов кредитного договору, відповідач повинен сплатити позивачу загальну суму заборгованості, яка станом на 07 липня 2015 року, відповідно до розрахунку заборгованості становить 54 952,05 гривень, з них: - борг за користування кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, нарахованих у зв»язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту- 43307, 14 грн. - борг за процентами з урахуванням 3 % річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо сплати процентів 6979.98 грн. - пеня , нарахована у зв'язку несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0.5 % за кожен день прострочення платежу -4\~664.93 грн. Позивач в судове засідання не зявився, хоча про день і час слухання справи був належним чином повідомлений, але від представника позивача - [PERSON] надійшла заява, в якій він позов підтримує і просить справу розглядати у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] двічі в судове засідання не зявилася, хоча про день і час слухання справи була належним чином повідомлена, суду не повідомила про причини неявки в судове засідання . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України . Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 12 листопада 2012 року між публічним акціонерним товариством «ВТБ БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № R53700354436В ( а.с. 9-12). Предметом кредитного договору є надання позивачем позичальнику грошових коштів на таких умовах: - сума кредиту 70 000,00 гривень - строк користування по 12 листопада 2016 року; - проценти за користування кредитом нараховуються у розмірі 33 % річних. Погашення кредиту та сплата процентів за його користування здійснюється щомісячно 28 числа кожного місяця відповідно до графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості сукупних послуг (п.3.4, 3.5 кредитного договору) . Кредитні кошти надавалися позичальнику на споживчі потреби (п. 2.1 кредитного договору) ( а.с. 9). Згідно п. 3.9. кредитного договору, передбачено, що кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів № 26250001146060 у відділенні «Подільське» ПАТ «ВТБ БАНК», МФО 321767. Днем видачі кредиту вважається день безготівкового перерахування коштів ( а.с. 9). Згідно ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно п.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до з договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимоги - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з рушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Так, позивач свій обов'язок по кредитному договору щодо надання відповідачу кредиту виконав у повному обсязі. Кредитні кошти були надані позивачем відповідачу шляхом безготівкового перерахунку на картковий рахунок 12.11.2012 р. в сумі 70 000,00 гривень. Згідно п. 5.2.1 кредитного договору, передбачено право банку вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадках, передбачених договором або чинним законодавством України, зокрема: невиконання (неналежне виконання) зобов'язань щодо сплати платежів, а також комісійної винагороди, неустойки, тощо, передбачених умовами договору; затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів по кредиту щонайменше на один календарний місяць Відповідно до п. 5.2.2 кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника здійснити дострокове повернення кредиту протягом 30 календарних днів з дати відправлення позичальнику відповідного повідомлення банку з вимогою дострокового повернення або у інші строки, передбачені умовами цього договору. ( а.с. 10) Позичальник зобов'язаний здійснити дострокове повернення кредиту у випадках, -передбачених п.5.2.1 цього договору, протягом 30 календарних днів з дати відправлення банком відповідної вимоги ( а.с. 10). 20.07.2015 за вих. № 6056/1-2.32 на адресу відповідача був надісланий лист-вимога про погашення заборгованості. Однак, відповідач вимогу банку не виконав, заборгованість не погасив ( а.с. 17). Таким чином, в результаті порушення умов кредитного договору щодо строків сплати процентів за користування кредитом та сплати тіла кредиту з 01.12.2014 у банка виникло право вимоги щодо повернення позичальником в повному обсязі заборгованості по кредиту та нарахованих відсотків. На неодноразове прохання погасити заборгованість по кредиту та відсотках, відповідач не відреагував та не виконав свої зобов'язання по договору. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а саме: боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 7.1. кредитного договору передбачено, що у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно умов договору, позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0.5 % від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення ( а.с. 11). Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а саме: боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В зв'язку із заборгованістю позичальника по сплаті процентів, у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України позичальник зобов'язаний сплатити суму процентів з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, оскільки інший розмір процентів не встановлений кредитним договором. Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем умов кредитного договору, відповідач повинен сплатити позивачу загальну суму заборгованості, яка станом на 07 липня 2015 року, відповідно до розрахунку заборгованості становить 54 952,05 гривень, з них: - борг за користування кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту - 43307, 14 грн. 1) поточна заборгованість за кредитом- 34\~516.29 грн. 2) заборгованість за простроченим кредитом 7\~982.00 грн. 3) інфляційні втрати 764.61 грн. 4) 3% річних 44.22 грн. - борг за процентами з урахуванням 3 % річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо сплати процентів 6979.98 грн. 1) сума простроченої заборгованості за відсотками 5774.80грн. 3) 3 % річних 32.37 грн. 3) інфляційні втрати 831.48 грн. 4) сума заборгованості за нарахованими процентами 341.31 грн. - пеня , нарахована у зв'язку несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0.5 % за кожен день прострочення платежу -4\~664.93 грн. ( а.с. 5,6,7,8) Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь позивача.

Outcome: approved