Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

У березні 2015 року позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернувся до районного суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 22 травня 2008 року між [PERSON] акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк» та [PERSON] укладено договір кредиту, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у сумі 646\~250., 00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04% на рік на суму залишку заборгованості із кінцевим терміном повернення заборгованості до 22 травня 2028 року. Позивач в повній мірі виконав умови договору кредиту шляхом видачі кредиту на загальну суму 646\~250,00 грн. За умовами даного договору відповідач мав вчасно сплачувати частину кредиту та нараховані відсотки. Проте відповідач порушив умови кредитного договору. Неодноразові звернення працівників банку результатів не дали. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] 23 травня 2008 року укладено Іпотечний договір, відповідно до якого, остання передала в іпотеку позивачу земельну ділянку площею 0,113 га, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Крюківщина, вул. Володимирська, цільове призначення будівництво та обслуговування житлового будинку. Станом на лютий 2015 року заборгованість за кредитним договором складає 3\~474\~240,01 грн, яка складається з 557\~802,66 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 827219,32 заборгованість по процентам за користування кредитом, 159\~335,61 грн заборгованість по комісії за користування кредитом, 1764204, 32 грн - - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, 250 грн фіксована складова штрафу, 165428, 10 грн процентна складова штрафу. Тому просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №К2S4GA0000000748 від 22 травня 2008 року в розмірі 3 474240,01 грн звернути стягнення на нерухоме майно, належне на праві власності [PERSON], а саме: земельну ділянку площею 0,113 га, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Крюківщина, вул. Володимирська, цільове призначення будівництво та обслуговування житлового будинку, та передана в іпотеку ПАТ КБ «Приват Банк» згідно Договору іпотеки від 23 травня 2008 року, посвідченого державним нотаріусом Вишневої міської нотаріальної контори Київської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за р. № 2-1191, шляхом продажу шляхом продажу вказаного предмету іпотеки [PERSON] акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «[PERSON]» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. У судове засідання представник позивача не з`явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. У судове засідання відповідач не з`явилася. Про час, день та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду невідомі. Письмових клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У судове засідання третя особа не з`явилася. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Письмових клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У зв'язку з чим суд з урахуванням заяви представника позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та третьої особи та відповідно до положень ст.\~169\~ч. 4, ст.\~224 ЦПК України\~ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серія А 01 №054809 та статуту правонаступником усіх прав та зобов»язань ЗАТ КБ «Приват Банк» у звязку зі зміною його найменування є [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк». 22 травня 2008 року між [PERSON] акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №К2S4GA0000000748. За цим договором [PERSON] отримав кредит на споживчі потреби у розмірі 646\~250,00 грн із кінцевим терміном повернення заборгованості до 22 травня 2028 року. Умовами кредитного договору встановлена плата за користування кредитними коштами 20,04% річних. Позивач в повній мірі виконав умови договору кредиту шляхом видачі кредиту на загальну суму 646\~250,00 грн, що підтверджується матеріалами справи. Згідно п. 3.1 кредитного договору позичальник здійснює своєчасне повернення кредиту та сплачує проценти за користування кредитом. Відповідно до абзацу 2 п. 8.1. кредитного договору погашення заборгованості за договором повинно здійснюватись в наступному порядку: щомісячно в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 11117,95 грн.\~згідно графіку погашення кредиту для погашення заборгованості за кредитом, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Умовами п.3.6. передбачена сплата винагороди банку. Згідно зі\~ст. 509 Цивільного кодексу України\~(ЦКУ) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України\~визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а\~статтею 525 ЦКУ\~передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. [PERSON] був зобовязаний вчасно погашати заборгованість за кредитним договором в повному обсязі (повернути суму кредиту та сплатити проценти) в строки, встановлені в даному договорі. Однак, на сьогоднішній день, позичальником умови кредитного договору не виконано, заборгованість за кредитом та відсотками за його користування не погашено. Пунктом 3.7 кредитного договору за порушення строків повернення суми кредиту та процентів за користування кредитом, передбачених положеннями кредитного договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочення, але не менше 1 грн. Відповідно до\~ст. 610 ЦКУ\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно із\~ст. 536 Цивільного кодексу України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором.\~\~ Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2\~ст. 1054 ЦК України\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено договором кредиту і не випливає із суті кредитного договору. Ч.1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З матеріалів справи вбачається, що на листопад 2014 року заборгованість за кредитним договором складає за кредитним договором складає 3\~474\~240,01 грн, яка складається з 557\~802,66 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 827219,32 заборгованість по процентам за користування кредитом, 159\~335,61 грн заборгованість по комісії за користування кредитом, 1764204, 32 грн - - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, 250 грн фіксована складова штрафу, 165428, 10 грн процентна складова штрафу. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, між позивачем та [PERSON], яка виступила майновими поручителем позичальника, 23 травня 2008 укладено Іпотечний договір, відповідно до якого, передано в іпотеку позивачу земельну ділянку площею 0,113 га, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Крюківщина, вул. Володимирська, цільове призначення будівництво та обслуговування житлового будинку. Положеннями\~ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека\~вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотеко держатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Відповідно до\~ст.12 Закону України «Про іпотеку»\~у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно п.18.1 іпотечного договору встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов'язання банк має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки Згідно з ч. 1\~ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Згідно ч.4 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до ст.38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй\~постанові №5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»\~розяснив, що з урахуванням положень частини третьої статті\~33, статті\~36, частини першої статті\~37 Закону України «Про іпотеку»\~іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання. У звязку з наведеним суди мають виходити з того, що з урахуванням цим норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої\~статті 16 ЦК\~має право вимагати застосування його судом. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку»\~встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, зокрема, загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої\~статтею 38 цього Закону; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно ст.41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. \~На підставі вищевикладеного та приймаючи до уваги, що боржник не виконав своїх зобов'язань перед позивачем за кредитним договором №К2S4GA0000000748 від 22 травня 2008 року, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними належними доказами та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження своїх витрат представник позивача надав платіжний документ за №ІНВ94В0ХUК від 04 березня 2015 року. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 3654 грн. 00 коп підлягають задоволенню.\~\~\~\~

Outcome: approved