Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі представника Мазурок А.А. звернувся до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування заявлених позовних вимог, вказує про те, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 04 липня 2007 року було укладено кредитний договір № 0707/03/1, в забезпечення виконання якого відповідач передав в заставу автомобіль марки «Фіат Дукато», державний реєстраційний номер [NUMBER]. На виконанні ВДВС Славутського МРУЮ перебували виконавчі провадження про стягнення з відповідача заборгованості на користь позивача, по яких в 2014 році було накладено арешт на майно боржника [PERSON] та оголошено розшук автомобіля. Єдиним заставодержателем даного автомобіля є ПАТ КБ «ПриватБанк». Оскільки автомобіль перебуває під арештом, ПАТ КБ «ПриватБанк» позбавлений можливості реалізувати свої права заставодержателя за договором застави, а тому просить звільнити майно з-під арешту та зняти розшук автомобіля. В судове засідання представник позивача за довіреністю не з'явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'являється, виклики до суду здійснювалися в порядку статті 76 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання. Представник третьої особи ВДВС Славутського МРУЮ в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність представника відділу, щодо заявлених позовних вимог покладаються на думку суду. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 цього ж Кодексу у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача в поданій заяві не заперечував щодо заочного розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та згідно ст. 169 ЦПК України винести заочне рішення. Оскільки про час і місце проведення судового засідання сторони були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, згідно поданої заяви, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом об'єктивно встановлено, що 04 липня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступник ЗАТ КБ «ПриватБанк») та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 0707/03/1, за умовами якого позивач надав відповідачу кредитні кошти, останнім траншем в розмірі 25000 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 04 липня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступник ЗАТ КБ «ПриватБанк») та відповідачем [PERSON] було укладено договір застави автотранспорту № 0707/03/ТЗ. 18 березня 2015 року внесені дані про обтяження до Державного реєстру обтяжень рухомого майна(витяг № 46593659 від 18 березня 2015 року). Зобов'язання за кредитним договором [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» не виконуються. Заборгованість за кредитним договором станом на 03 грудня 2015 року складає 141652,77 доларів США, що еквівалентно 3350088,01 гривень, та підтверджено розрахунком заборгованості. Крім того, за даними копії рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровськ від 09 квітня 2013 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль марки «Фіат Дукато», державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем із зняттям вказаного автомобіля з обліку та наданням банку всіх повноважень для здійснення продажу. 26 жовтня 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до ВДВС Славутського МРУЮ з заявою щодо зняття арешту з автомобіля, проте, станом на теперішній час арешт не знято, автомобіль перебуває у розшуку. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Стаття 589 ЦК України передбачає, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Статтею 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно вимог ч.1 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Згідно ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Відповідно до статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. Оскільки позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» є заставодержателем даного автомобіля, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими на законі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати позивача на сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1378 гривень, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved