Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач по справі звернувся до суду із позовом,відповідно до якого зазначив,що У 2007 році Білозерським районним судом Херсонської області було винесено рішення про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки, [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян, до досягнення дитиною повноліття, починаючи від дня подачі позовної заяви до суду, а саме з 10.07.2007 року. 11 вересня 2007 року на підставі вказаного рішення Білозерським районним судом Херсонської області був виданий виконавчий лист. 19 вересня 2007 року ВДВС Білозерського РУЮ Херсонської області виніс постанову про відкриття виконавчого провадження. З липня 2007 року по вересень 2015 року включно він сплачував аліменти на утримання дочки, [PERSON], самостійно, поштовими переказами, але не завжди, як з'ясувалося на даний час, у повному обсязі відповідно до нарахованих сум. За цей час виникла заборгованість по сплаті аліментів, яку він буде сплачувати щомісячно у розмірі відповідно до чинного законодавства до повного погашення вже за місцем свого працевлаштування. На початку серпня 2015 року [PERSON] запропонувала йому надати їй нотаріально завірену згоду на усиновлення їхньої дочки, [PERSON], [INFO], її чоловіком. Спочатку він не погоджувався, але [PERSON] наполягала на вказаній згоді, мотивуючи це тим, що у їхньої дочки з'явилася можливість продовжити навчання за кордоном. Крім того, як пояснювала [PERSON], строки оформлення документів щодо виїзду дитини на навчання за кордон обмежені. Він не розумів, яким чином його згода на усиновлення впливає на виїзд дитини на навчання за кордон та чому строки оформлення документів обмежені, але жодних зрозумілих пояснень він не отримував. Після чергової суперечки щодо не надання ним згоди на усиновлення, [PERSON] запропонувала йому компроміс, а саме - у разі надання ним нотаріально посвідченої заяви про добровільну згоду на усиновлення дочки, вона, в свою чергу, надає йому нотаріально завірену заяву про відмову від аліментів. 23 серпня 2015 року він, [PERSON], оформив нотаріально завірену заяву про вільну згоду на усиновлення або встановлення опіки над неповнолітньою [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], тобто чоловіком матері дитини. Також у заяві зазначено, що проти зміни прізвища та по батькові дитини не заперечує. 25 серпня 2015 року [PERSON] оформила нотаріально завірену заяву якою повідомляла про припинення стягнення аліментних виплат з [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки, [PERSON], [INFO]. У заяві [PERSON] одночасно з цим повідомляла, що вона не має до нього, [PERSON], будь-яких претензій матеріального характеру і що вказана відмова від аліментного забезпечення відповідає інтересам дитини та пов'язана із оформленням її удочеріння. Також, на прохання [PERSON] він надав власноруч написану заяву до суду. Не зважаючи на всі вказані заяви, він продовжував вплачувати аліменти на утримання дочки і лише у жовтні 2015 року перестав сплачувати аліменти, бо вважав, що заява [PERSON] від 25.08.2015 року є підставою для звільнення його від сплати аліментів. На початку лютого 2016 року ВДВС Білозерського РУЮ Херсонської області запропонував йому терміново з'явитися для вирішення питання щодо виникнення заборгованості по сплаті аліментів та несплати ним аліментів на утримання дитини з жовтня 2015 року. Сплативши аліменти у лютому місяці у розмірі 500 грн., він з'явився до ВДВС Білозерського РУЮ Херсонської області, який повідомив, що 28 січня 2016 року на їх адресу надійшла заява від [PERSON] в якій зокрема зазначено, що в 2004 році Комсомольським районним судом м. Херсона на підставі рішення суду був виданий виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини, [PERSON] у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку, що у 2007 році Білозерським районним судом Херсонської області було винесено рішення щодо зміни розміру аліментів на підставі якого був виданий виконавчий лист про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON], в розмірі що є не меншим ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, що на виконанні ВДВС Білозерського РУЮ Херсонської області знаходяться два виконавчих листа про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, що він сплачує аліменти в меншому розмірі, ніж зобов'язаний судовим рішенням, що з жовтня 2015 року взагалі припинив виплату аліментів та просить вжити невідкладні заходи для здійснення примусового виконання боржником вказаних виконавчих листів щодо сплати аліментів на утримання дитини у належному розмірі та щодо погашення суми заборгованості, що утворилася у зв'язку з неналежним виконанням аліментних зобов'язань та надати їй наступну інформацію, зокрема - розрахунок розміру коштів, що належить сплатити за аліментними зобов'язаннями [PERSON] на утримання дитини [PERSON] за вказаними виконавчими листами щомісячно з моменту відкриття виконавчих проваджень по теперішній час, а також вказати суми, що ним фактично сплачені за кожний місяць, зазначивши розмір заборгованості (за кожним виконавчим листом окремо). Також, у заяві [PERSON] вказано, що вона до Відділу ДВС Білозерського РУЮ Херсонсьбкої області із заявами про відмову від стягнення аліментів з вказаної особи чи про закриття виконавчого провадження не зверталася. Зміст частини вказаної заяви мене здивував, оскільки в резолютивній частині рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 31.08.2007 року (який вступив у законну силу 31.08.2007 року) чітко зазначено - відкликати виконавчий лист № 2-6183\\04 р. виданий 12.08.2004 року Комсомольським районним судом м. Херсона про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO]; видати новий виконавчий лист, яким стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця с. Велетенське Білозерського району Херсонської області, аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше ЗО відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян, до досягнення дитиною повноліття, починаючи від дня подачі позовної заяви до суду, а саме з 10 липня 2007 року; у заяві від 25.08.2015 року [PERSON] повідомляла про припинення стягнення з нього аліментних виплат та про те, що не має до нього будь-яких претензій матеріального характеру;за весь час сплати ним аліментів, [PERSON], як стягувач за виконавчим провадженням, жодного разу не зверталася до ВДВС Білозерського РУЮ Херсонської області із заявами про недоплату ним аліментів, тобто виникнення заборгованості. у заяві [PERSON] відсутні відомості щодо усиновлення дитини. ВДВС Білозерського РУЮ Херсонської області за весь час сплати ним аліментів жодного разу не повідомляла його про виникнення заборгованості. У лютому 2016 року він звернувся до відділу державної РАЦС Білозерського РУЮ Херсонської області із заявою про видачу йому повторно, як батьку, свідоцтва про народження його дочки, [PERSON], [INFO] та 16 лютого 2016 року отримав відповідь, що згідно актового запису про народження [PERSON], він не є батьком дитини. Вказана відповідь дала йому підстави вважати, що його дочка вже усиновлена. Таким чином, якщо його дочка, [PERSON], [INFO], була усиновлена, а усиновлення могло відбутися лише на підставі рішення суду, згідно якого оголошується усиновлювач і вносяться відповідні зміни саме у актовий запис про народження дитини в якому змінюється прізвище, ім'я та по батькові батька дитини і найчастіше відповідно прізвище та по батькові усиновленої дитини та видається нове свідоцтво про народження, то між ним, [PERSON], батьком дитини, та його дочкою, [PERSON], [INFO], у відповідності до ч. 1 ст. 232 СК України, припинені всі особисті та майнові права та обов'язки з моменту здійснення усиновлення. 17 лютого 2016 року він звернувся до ВДВС Білозерського РУЮ Херсонської області з вимогою долучити до матеріалів виконавчого провадження відповідь ВДРАЦС Білозерського РУЮ Херсонської області, заяву [PERSON] від 25.08.2015 року та заяву про припинення стягнення аліментів, але йому було відмовлено, надана постанова ВДВС Білозерського РУЮ Херсонської області про закінчення виконавчого провадження від 15.02.2016 року та роз'яснено, що у зв'язку з тим, що він офіційно працює, всі матеріали виконавчого провадження надсилаються за належністю до Заводського ВДВС Миколаївького МУЮ, тому всі відповідні документи він має надсилати вже до іншого відділу державної виконавчої служби, а припинення стягнення аліментів можливе лише за рішенням суду. 10 березня 2016 року поштою він отримав постанову Заводського ВДВС Миколаївського МУЮ від 02.03.2016 року про відкриття виконавчого провадження. Заява [PERSON] про припинення стягнення з нього аліментних виплат, відсутність з її сторони до нього будь-яких матеріальних претензій та те, що він не є батьком дитини, [PERSON], дає йому підстави звернутися до суду із позовною заявою про припинення стягнення аліментів. Позивач просить припинити стягнення з нього, [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки, [PERSON], в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян, до досягнення дитиною повноліття, що стягуються з нього відповідно до рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 31.08.2007 року, справа № 2-932\\07, від дня пред'явлення позову. Позивач у судове засідання не з»явився,подав до суду нотаріально завірену заяву від,згідно якої просить справу розглянути за його відсутності,позов просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з"явилась,до суду надійшли письмові заперечення на позов,відповідно до яких просить у позові відмовити,поскільки стягнення аліментів уже припинено в установленому законом порядку, Заводський відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції вона повідомила про факт удочеріння дитини рішенням суду від 18.12.2015р.Також зазначилаЮщо вона ніяким чином не порушувала права та законні інтереси позивача. Суд ,вивчивши матеріали справи,вважає позов таким,що підлягає до задоволення. Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна особа має право у порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.У випадках,встановлених законом,до суду можуть звертатися органи та особи,яким надано право захищати права,свободи та інтереси інших осіб,або державні чи суспільні інтереси». Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України «Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі». Відповідно до ст.. 60 ЦПК України»Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст.. 61 цього Кодексу». Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України «Обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини». У судовому засіданні встановлено,що У 2007 році Білозерським районним судом Херсонської області було винесено рішення про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки, [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян, до досягнення дитиною повноліття, починаючи від дня подачі позовної заяви до суду, а саме з 10.07.2007 року. 11 вересня 2007 року на підставі вказаного рішення Білозерським районним судом Херсонської області був виданий виконавчий лист. 19 вересня 2007 року ВДВС Білозерського РУЮ Херсонської області виніс постанову про відкриття виконавчого провадження. 23 серпня 2015 року він, [PERSON], оформив нотаріально завірену заяву про вільну згоду на усиновлення або встановлення опіки над неповнолітньою [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], тобто чоловіком матері дитини. Також у заяві зазначено, що проти зміни прізвища та по батькові дитини не заперечує. 25 серпня 2015 року [PERSON] оформила нотаріально завірену заяву якою повідомляла про припинення стягнення аліментних виплат з [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки, [PERSON], [INFO]. У заяві [PERSON] одночасно з цим повідомляла, що вона не має до позивача, [PERSON], будь-яких претензій матеріального характеру і що вказана відмова від аліментного забезпечення відповідає інтересам дитини та пов'язана із оформленням її удочеріння. Також,у судовому засіданні встановлено,що рішенням Ірпнського міського суду Київської області від 18.12.2015р було задоволено заяву [PERSON],зацікавлена особа [PERSON] про усиновлення .Рішення суду набрало законної сили 29.12.2015р.Дана обставина визнається відповідачкою по справі згідно її письмових заперечень. Крім того,у судовому засіданні було встановлено,що постановою Заводського ВДВС Миколаївського МУЮ від 02.03.2016 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-932\\07 від 11.09.2007р про стягнення аліментів [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки, [PERSON], в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян, до досягнення дитиною повноліття,починаючи з 30.07.2007р (а.с.16). Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім ю особи на правах дочки чи сина, що здійснюється на підставі рішення суду... У відповідності до ст. 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішення суду про усиновлення. У відповідності до ст. 232 СК України «З моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов»язки між батьками і особою,яка усиновлена,а також між нею та іншими її родичами за походженням Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов'язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов'язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.» Поскільки згідно рішення Ірпінського міського суду Київської області 18.12.2015р,яке набрало законної сили 29.12.2015р [PERSON] усиновив дочку позивача [PERSON],[INFO],до нього відповідно до ст.. 232 СК України перейшли всі права та обов»язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. У зв»язку з даними обставинами суд вважає за необхідне припинити стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки, [PERSON], в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що стягуються з нього відповідно до рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 31.08.2007 року згідно виконавчого листа № 2-932\\07 від 11.09.2007р.Стягнення вказаних аліментів у зазначеному розмірі припинити з дня набрання законної сили рішення суду про удочеріння дитини позивача [PERSON],а саме з 29.12.2015р. Щодо письмових заперечень відповідачки в тій частині,що стягнення аліментів із позивача уже припинено,суд не приймає до уваги,поскільки з даного приводу суду не було надано відповідних доказів. Також,суд вважає за необхідне звернути увагу на ті обставини,що при пинення щомісячного стягнення аліментів із позивача з 29.12.2015р згідно виконавчого листа № 2-932\\07 від 11.09.2007р у зазначеному у даному виконавчому листі розмірі, не звільняє позивача від обов»язку погашення заборгованості по аліментам,у разі якщо така заборгованість виникла та існує по зазначеному виконавчому листу станом на 29.12.2015р. Враховуючи,що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ст. 197 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. 207,225,232 Сімейного Кодексу України,,

Outcome: approved