Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (далі - Банк) звернувся з позовом про стягнення заборгованості з відповідачів, мотивуючи його тим, що Банк є правонаступником публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», з яким відповідач [PERSON] уклала кредитний договір від 22.11.2007 р., а відповідач [PERSON] уклавши договір поруки від 21.07.2007 р., забезпечив дане зобов'язання. Згідно з кредитним договором Банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 280 000 грн. з розрахунку 13,6 % річних за користування кредитом на строк по 22.11.2022 р.; позичальник зобов'язався сплачувати нараховані проценти за користування кредитом, а за порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів, зобов'язаний сплачувати пеню у розмірі, встановленому договором та комісію за касове обслуговування. Станом на 22.07.2014 р. у зв'язку зі неналежним виконанням зобов'язання відповідачами виникла заборгованість у розмірі 145 072,08 грн. (110 889,28 грн. - тіло кредиту, 34 182, 8 грн. - проценти), яку разом з судовими витратами просить стягнути з відповідачів. У судове засідання представник позивача подав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позов підтримує, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та просить викликати відповідачів у суд через оголошення в пресі. У судове засідання відповідачі не з'явились. Суд вважає їх такими, що повідомлені належним чином про час розгляду справи з таких підстав. Попереднє судове засідання відкладалось з 18.09.2014 на 02.10.2014 р. з підстав неотримання відповідачами судових повісток (причина - повернуто в суд за закінченням терміну зберігання). Повідомлення суду про час та місце попереднього судового засідання та позовна заява з додатками відповідачами були отримані після повторного надсилання 18.09.2014 р., у зв'язку з чим попереднє судове засідання було проведено 02.10.2014 р. і судовий розгляд призначено на 17.10.2014 р. Судом вжито всіх необхідних заходів для належного повідомлення відповідачів про час та місце розгляду справи (17.10.2014 р.) задля забезпечення повного, всебічного та об'єктивного її розгляду, зокрема і неодноразово надсилались судові повістки за місцем реєстрації відповідачів (підтвердженого довідкою адресно-довідкової служби) та додатково за місцем проживання, вказаним у позовній заяві. Проте ці повідомлення відповідачами не було отримано, що підтверджується поверненням поштою рекомендованих повідомлень на адресу суду, а також інформацією Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», де зазначено причину невручення листів - «після закінчення терміну зберігання», що свідчить про неотримання такої відповідачами, в зв'язку із чим розгляд справи відкладено на 05.11.2014 р., і з аналогічних підстав - на 12.11.2014 р., в подальшому на 26.11.2014 р. Судову повістку на 26.11.2014 р. відповідач [PERSON] отримала, однак у судове засідання не з'явилась. Відповідачу [PERSON] повістка на 26.11.2014 р. не вручена з підстав «за закінченням терміну зберігання». Згідно з копіями паспортів відповідачів, доданими до позову, відповідачі перебувають у зареєстрованому шлюбі, крім того, вони отримали копію позовної заяви з додатками 17.10.2014 р., клопотань не подавали, до того ж відповідач [PERSON], отримала судову повістку на 26.11.2014 р. Згідно з даними адресно-довідкового підрозділу адреса зареєстрованого місця проживання відповідачів та адреса, за якою вони отримали копію позову з додатками співпадають. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачам було відомо про розгляд в суді даної справи, однак вони в судові засідання не з'являються, що розцінюється судом як зловживання наданими їм процесуальними правами, а тому, суд вважає їх належно повідомленими про час і місце розгляду справи та проводить заочний розгляд справи (ст. 224 ЦПК). Відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України відповідач викликається в суд через оголошення у пресі тільки в разі, якщо його зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи невідоме. Оскільки зареєстроване місце проживання відповідачів є відомим, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками УДМС України у Волинській області, клопотання представника позивача про виклик відповідачів у суд через оголошення у пресі суд відхиляє. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу (далі-ЦК) України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За змістом ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, розмір яких визначається сторонами у кредитному договорі з урахуванням вимог ст. 1056-1 ЦК України. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до ст.612 ЦК України божник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Суд встановив, що сторонами укладено кредитний договір, згідно з яким відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 280 000 грн., відповідач [PERSON] уклав договір поруки, згідно з яким зобов'язався солідарно відповідати за зобов'язаннями [PERSON], такий його обов'язок передбачений також ст.ст. 553, 554 ЦК України. У результаті неналежного виконання відповідачами умов договору заборгованість станом на 22.07.2014 р. становить: 145 072,08 грн., з яких 110889,28 грн. - тіло кредиту; 34182,8 грн. - заборгованість за процентами, що підтверджується наданою позивачем довідкою про розмір заборгованості. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального права і умов укладеного договору, суд приходить до висновку, що кредитор (Банк) має право вимагати виконання зобов'язання за кредитним договором від боржників, а тому вказана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідачів солідарно. При подачі позову позивачем сплачено 1450,72 грн. судового збору, які відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідачів (по 725,36 грн. з кожного) на користь позивача.

Outcome: approved