Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Кабанова І.О., звернулася до суду з позовом в інтересах позивача, у якому просить визнати за позивачем [PERSON] право власності на 7/100 часток житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] . На обґрунтування\~своїх вимог\~представник позивача\~зазначає,\~що позивач\~ [PERSON] є\~рідною донькою\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] . Після\~її смерті\~відкрилась спадщина,\~яка складається\~з 7/100 частин житлового\~будинку [ADDRESS] .\~Позивач є єдиним\~спадкоємцем після\~смерті матері.\~За життя\~мати позивача\~ [PERSON] , склала на ім`я позивача заповіт, посвідчений 28.07.1992 р. секретарем виконкому Димитрівської селищної Ради народних депутатів м. Олександрія Бандурко Т.В. При складанні заповіту [PERSON] , будучи людиною похилого віку, не надала уваги тому, що за правовстановлюючими документами, квартира, в якій вона була зареєстрована і проживала, і належала їй, зазначена як 7/100 часток житлового будинку. У передбачений\~законом строк\~для прийняття\~спадщини позивач\~звернулася до\~Олександрійської міської\~державної нотаріальної\~контори №\~1\~з заявою\~про прийняття\~спадщини, яка складеться\~з квартири [ADDRESS] , на що отримала лист про відмову, мотивований тим, що позивачем не надано належних правовстановлюючих документів на спадкове майно. У зв`язку\~з відмовою\~у вчиненні\~нотаріальних дій,\~позивач не\~має іншої\~можливості оформити\~свої спадкові\~права після\~померлої [INFO] матері [PERSON] , тому вона вимушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.12.2019 року справу відкрито провадження у справі, справу призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.01.2020 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, на позовних вимогах наполягають. Представник відповідача Олександрійської міської ради Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Представник третьої особи - Олександрійської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи - Комунального підприємства\~Олександрійське міжміське\~бюро технічної\~інвентаризації в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити на підставі наявних матеріалів справи заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 280-284 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 16 вересня 1991 року, виданого Димитрівською селищною радою міста Олександрія Кіровоградської області, актовий запис № 93 (а.с. 19). [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження [NUMBER] , виданого 16.03.1954 року (а.с. 20). Відповідно до копії ордеру № 30 від 25.01.1971 року, вказаний ордер видано [PERSON] на право заняття квартири [ADDRESS] (а.с. 31). Відповідно до копії технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , встановлено, що власниками вказаного квартири у частках 7/50 та 7/50 були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13-15). Відповідно до копії свідоцтва про право власності від 07 квітня 1992 року, виданого державним нотаріусом Першої Олександрійської державної нотаріальної контори Дрюченко Л.Г., та зареєстрованого в реєстрі за № 2-636 та в Олександрійському МБТІ за № 795/5, встановлено, що [PERSON] , яка є дружиною [PERSON] , який помер [INFO] , належить право власності на Ѕ частину спільного майна подружжя. Відповідно до вказаного свідоцтва, [PERSON] є власником 7/50 частини житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 27). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину від 07 квітня 1992 року, виданого державним нотаріусом Першої Олександрійської державної нотаріальної контори Дрюченко Л.Г. встановлено, що [PERSON] , дружина померлого [INFO] [PERSON] , є спадкоємцем його майна. Відповідно до вказаного свідоцтва, [PERSON] успадкувала від чоловіка [PERSON] 7/100 частини житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 28). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 29 травня 2018 року, виданого Виконавчим комітетом Олександрійської селищної ради міста Олександрія Кіровоградської області, актовий запис № 30 (а.с. 18). [PERSON] , яка померла [INFO] постійно проживала та була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] (а.с. 24). 28.07.1992 року [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений секретарем виконкому Димитрівської селищної ради народних депутатів м. Олександрія Бандурко Т.В. та зареєстрований в реєстрі за № 468, відповідно до якого [PERSON] належну їй квартиру [ADDRESS] заповіла [PERSON] . Вказаний заповіт не змінено та не скасовано (а.с. 26). Як вбачається з копії архівної довідки № 892 від 02.09.2019 року, виданої КП «ОМБТІ», право власності на майно по [ADDRESS] а саме на вісім квартир [ADDRESS] , за архівними даними КП «ОМБТІ» належить, зокрема [PERSON] у розмірі 7/100 частки на підставі свідоцтва про право власності в спільному майні подружжя від 07.04.1992 року та в розмірі 7/100 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.04.1992 року. Квартири [ADDRESS] 1,3,4,,5,6,7,8 належать іншим особам. Відповідно до вказаної довідки, назва смт. Димитрове змінена смт. Олександрійське на підставі постанови Верховної ради України від 12.05.2016 року № 1353-VІІ (а.с 23). Листом № 1148/01-16 від 04.06.2019 року Олександрійською міською державною нотаріальною конторою № 1 позивачеві [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку із тим, що нею для підтвердження права власності спадкодавця надано документи: свідоцтво про право власності на ім`я [PERSON] на 7/100 (сім сотих) часток житлового будинку [ADDRESS] ; свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] , на 7/100 (сім сотих) часток житлового будинку [ADDRESS] . Однак позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті матері у виді квартири [ADDRESS] ,\~а в\~правовстановлюючих документах\~спадкодавця зазначено\~її (померлої)\~право власності\~не на\~квартиру,\~а на\~частки в будинку\~ [ADDRESS] (а.с. 16). Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 59224636 від 30.01.2020 року, що надана суду Олександрійською міською державною нотаріальною конторою № 1 встановлено, що після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] Олександрійською міською державною нотаріальною конторою № 1 21.09.2018 року заведено спадкову справу № 434-2018 (а.с.81-82) . З інформації, наданої суду завідувачем Олександрійської міської державної нотаріальної контори №1 від 30.01.2020 року № 192/01-16 вбачається, що 21.09.2018 року на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом заведена спадкова справа № 434/2018 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Інших спадкоємців відповідно до матеріалів спадкової справи не встановлено (а.с. 80-164). Відповідно до заяви [PERSON] про прийняття спадщини, що знаходиться в матеріалах спадкової справи № 434/2018, заведеної після смерті [PERSON] , вбачається, що [PERSON] 21 вересня 2018 року звернулася до Олександрійської міської державної нотаріальної контори №1 із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] , якою прийняла спадщину після смерті матері (а.с. 83). Позивач [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 13.06.1960 року Димитрівською сільською радою, копією витягу № 00022524426 від 03.04.2019 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , виданого 01.07.1988 року Димитрівською сільською радою (а.с. 12,11, 155). Стаття 321 ЦК України\~визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~статті 392 Цивільного кодексу України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст.\~1218\~ЦК\~України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1\~ст. 1220 ЦК України\~- спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою Статтею 1217\~ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст. ст. 1222, 1241\~ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від заповіту. За приписами ст. ст.\~1233\~-\~1236\~ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Згідно зі ст.\~1247\~ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251\~-\~1252\~ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, померла [PERSON] залишила заповіт, відповідно до якого належну їй квартиру [ADDRESS] заповіла позивачеві [PERSON] . Проте відповідно до правовстановлюючих документів спадкодавець є власником 7/100 часток будинку [ADDRESS] , а не квартири [ADDRESS] . Таким чином спадкування за заповітом в даному випадку не може бути застосоване. У відповідності зі ст.\~1223\~ЦК у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст. 1222 ЦК України\~- спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.\~1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Статтею 1268 ЦК України\~визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі\~вищенаведеного,\~суд приходить\~до висновку,\~що після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина, а саме 7/100 часток будинку [ADDRESS] . Позивач [PERSON] \~є єдиним\~спадкоємцем першої\~черги за\~законом після\~смерті її\~матері [PERSON] . Позивач у встановлені законом строки звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, таким чином спадщину прийняла. Враховуючи встановлені обставини, а також те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через нотаріальні органи, суд вважає, що відповідно до ст.\~16\~ЦК\~України його цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за позивачем права власності на вказане майно в порядку спадкування за законом. Не зважаючи на те, що суд задовольняє позов повністю, враховуючи, що спір у справі виник не з вини відповідача, в порядку ч. 9 ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: approved