Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 28.04.2015 року, звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним з моменту укладення третейське застереження в кредитному договорі № SAMDN52000070694251 від 26.11.2012 року, укладеному між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк», який складається з анкети-заяви [PERSON] від 17.03.2012 року про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк» та з умов та правил надання банківських послуг, затверджених Наказом від 05.03.2010 року № СП-2010-255, про те, що всі спори, розбіжності або вимоги, які виникають з даного Договору та інших договорів між Банком та Клієнтом або у звязку з ними, у тому числі такі, що стосуються їх виконання, порушення, припинення або визнання дійсними, а також, що усі спори стосовно визнання даного Договору та інших Договорів між Банком та Клієнтом недійсними, підлягають вирішенню в Постійно діючому Третейському суді при Асоціації «Дніпропетровський банківський союз». На обґрунтування позову посилався на те, що 17.03.2012 року [PERSON] подав до ПАТ КБ «ПриватБанк» анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк». 26.11.2012 року, на підставі вищевказаної заяви, [PERSON] отримав в ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитну карту «Універсальна 55 днів» за обраним тарифним пакетом зі встановленим лімітом у розмірі 8000 грн. (№ SAMDN52000070694251 від 26.11.2012 року). 28.04.2015 року [PERSON] за місцем свого проживання отримав поштою з Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ухвалу суду від 06.04.2015 року про відкриття провадження у справі № 200/6358/15-ц за супровідним листом за вих. № 200/6358/15-ц. До вказаного супровідного листа були також долучені заява ПАТ КБ «ПриватБанк» про видачу виконавчого листа а примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський банківський союз» по справі № 5747/2014 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № SAMDN52000070694251 від 26.11.2012 року у розмірі 13\~647,23 грн. та витрат по оплаті третейського збору у сумі 500 грн., витяг з умов та правил надання банківських послуг, затверджених Наказом від 05.03.2010 року № СП -2010-255, та рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський банківський союз». З вищевказаних документів позивачу стало відомо, що 27.10.2014 року Постійно діючим Третейським судом при Асоціації «Дніпровський банківський союз» було прийнято рішення про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № SAMDN52000070694251 від 26.11.2012 року у розмірі 13\~647,23 грн. та витрат по оплаті третейського збору у сумі 500 грн. Вказує, що з Умовами та правилами надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] під час підписання анкети-заяви 17.03.2012 року, а також 26.11.2012 року при видачі кредитної картки не ознайомило, про передачу спорів до третейських судів не проінформувало, регламентів цих судів, як невідємної частини третейської угоди, не надало, у звязку з чим позивачу не було відомо до 28.04.2015 року, що всі спори по кредитному договору повинні розглядатися у вищевказаних третейських судах. Вважає, що третейське застереження, яке міститься в кредитному договорі № SAMDN52000070694251 від 26.11.2012 року є недійсним з моменту укладення цього третейського застереження. На бланку підписаної позивачем 17.03.2012 року заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк», не закріплено третейського застереження про розгляд спорів саме в діючому третейському суді при Асоціації «Дніпровський банківський союз» або в постійно діючому третейському суді при Асоціації «Юридичні компанії України», не надано регламентів цих судів, як невідємної частини третейської угоди, у звязку з недомовленістю із [PERSON] про передачу спору саме до цих третейських судів. Крім того, в самих Умовах та правилах надання банківських послуг підпис позивача та відмітка про те, що саме з цими умовами та правилами він ознайомлений, відсутній, а самі умови та правила надання банківських послуг взагалі містять третейське застереження щодо розгляду спорів в іншому третейському суді, а саме в постійно діючому третейському суді при Асоціації «Дніпропетровський банківський союз». Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 28.04.2015 року, надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» - [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без їх участі. З письмових заперечень відповідача на позов вбачається, що 07.03.2012 року [PERSON] підписав заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Позивач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складає між ним та Баком Договір про надання банківських послуг, що підтверджуються підписом в анкеті-заяві. 26.11.2012 року позивач звернувся до відділення банку для отримання кредитної картки. Співробітником банку була перевірена актуальність персональних даних клієнта та видана кредитна картка «Універсальна 55 днів» за обраним тарифним пакетом, зі встановленим кредитним лімітом у розмірі 8000,00 грн. (SAMDN52000070694251). Позивач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Вказують, що у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, позивач зобовязання за кредитним договором не виконав. Посилаються на те, що кредитний договір вважається підписаним у письмовій формі, оскільки його зміст зафіксовано у декількох документах, підписаних сторонами, та може бути визнаний судом дійсним. Щодо третейського застереження вказують, що посилання у договорі, контракті а документ, який містить умову про третейський розгляд справи, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. Третейська угода була укладена у вигляді третейського застереження в Умовах та правилах надання банківських послуг. Вказують, що в матеріалах справи містяться реєстри поштового відправлення [PERSON] про дату та місця розгляду справи третейським судом. Посилаються, що у випадку, коли позов споживача не є позовом про захист прав споживача, третейський суд вправі розглядати такий спір. Отже передача спору а вирішення до постійно діючого третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» є доцільним. Третейська угода, викладена сторонами у кредитному договорі у вигляді третейського застереження, підписана сторонами, за формою та змістом відповідає ст. 12 Закону України «Про третейські суди». Звернення банку з позовом про стягнення заборгованості не є спором про захист прав споживача, оскільки виникає з правовідносин неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором і положення чинного законодавства не містить застережень щодо розгляду зазначеного спору третейським судом за визначенням сторін третейської угоди. Тому у задоволенні позову просять відмовити. Крім того, в матеріалах справи міститься клопотання ПАТ КБ «ПриватБанк» про застосування строків позовної давності, посилаючись на те, що вся інформація позичальнику була надана ще під час укладення договору, жодних перешкод [PERSON] не чинив в її отриманні на протязі усього часу з моменту укладення оспорюваного правочину. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2015 року було визначено склад суддів для розгляду вказаної цивільної справи - суддю Фрунзенського районного суду м. Харкова Ульяніч І.В. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова у складі головуючого судді Ульяніч І.В. від 19.01.2016 року провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі Харківського головного регіонального управління ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача банківських послуг щодо визнання недійсною умови кредитного договору було зупинено до розгляду цивільної справи за заявою [PERSON] про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський банківський союз» від 27.10.2014 року, ухваленого у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підставі повторного протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2016 року через перебування на лікарняному судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Ульяніч І.В. було визначено склад суддів для розгляду вказаної цивільної справи - суддю Фрунзенського районного суду м. Харкова Бабкову Т.В. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова у складі головуючого судді Бабкової Т.В. від 13.09.2017 року провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі Харківського головного регіонального управління ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача банківських послуг щодо визнання недійсною умови кредитного договору було відновлено в звязку з усуненням обставин, що викликали його зупинення. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обовязки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що подальший розгляд цієї справи належить проводити за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України, в частині, у якій вони не встановлюють нових обовязків, не скасовують чи не звужують прав, що належні учасникам судового процесу, чи не обмежують їх використання. В свою чергу, відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Ці правила визначаються ухвалою суду про відкриття провадження (п.п.4 ч.2 ст.187 ЦПК України). Враховуючи положення ст.ст.19, 274 ЦПК України, суд вважає, що справа повинна бути розглянута за правилами загального позовного провадження. Крім того, суд зазначає, що розгляд вказаної цивільної справи відкладався через неявку в судове засідання учасників справи. У звязку з неявкою в судове засідання 27.12.2017 року всіх осіб, які беруть участь у справі, від яких надійшли заяви з про розгляд справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.03.2012 року [PERSON] подав до ПАТ КБ «ПриватБанк» анкету-заяву про приєднання Умов та правил надання банківських послуг. 26.11.2012 року на підставі вищевказаної заяви, [PERSON] отримав в ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитну карту «Універсальна 55 днів» за обраним тарифним пакетом зі встановленим лімітом у розмірі 8000 грн. (№ SAMDN52000070694251 від 26.11.2012 року). Як зазначено у даній анкеті-заяві, анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банка складають договір про надання банківських послуг. З п. 1.1.7.30 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 05.03.2010 року № СП-2010-255, встановлено, що сторони домовилися, що всі спори, розбіжності або вимоги, які виникають з даного Договору та інших договорів між Банком та Клієнтом або у звязку з ними, в тому числі, що стосуються їх виконання, порушення, припинення або визнання дійсними, підлягає вирішенню в одному із вказаних судів (за вибором сторони, яка ініціює звернення до суду): Постійно діючий третейський суд при Асоціації «Дніпропетровський банківський союз» (адреса суду: 49000, м. Дніпропетровськ, пр. К. Маркса, 60/62; спір розглядається одноособово призначеним Головою Третейського суду суддею). Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» у складі третейського судді Кириченко Н.В. від 27.10.2014 року, ухваленим у третейській справі № 5747/2014 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № SAMDN52000070694251 від 26.11.2012 року в сумі 13\~647,23 грн., витрати по оплаті третейського збору у сумі 500,00 грн. З вказаного рішення від 27.10.2014 року вбачається, що рішення ухвалене Постійно діючим Третейським судом при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз», в той час як в п. 1.7.30 Умов та Правилах надання банківських послуг, які є складовими договору про надання банківських послуг, сторони домовилися про те, що всі спори розбіжності або вимоги, які виникають з даного Договору та інших договорів між Банком та Клієнтом або у звязку з ними, в тому числі, що стосуються їх виконання, порушення, припинення або визнання дійсними, підлягають розгляду, зокрема, в Постійно діючому третейському суді при Асоціації «Дніпропетровський банківський союз». Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.06.2015 року рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 27.10.2014 року, ухвалене у справі № 5747/2014 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скасоване, стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» суму сплаченого судового збору у розмірі 609,00 грн. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.04.2017 року ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.06.2015 року залишена без змін. Статтею 5 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цьогоЗакону. Згідно з частиною першоюстатті 12 Закону України «Про третейські суди»третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Статтею 6 Закону України «Про третейські суди» визначено категорії справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких заборонений третейськими судами. Згідно з п. 3 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» за наявності у кредитному договорі третейського застереження (окремої третейської угоди) при вирішенні спору суд має враховувати положення пункту 14 частини першої статті 6 Закону України від 11 травня 2004 року № 1701-IV "Про третейські суди"про те, що справи щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), не підлягають розгляду третейськими судами. Законом України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» частину першустатті 6 Закону України «Про третейські суди»доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Враховуючи, що [PERSON] у відносинах з банком є споживачем кредитних послуг, вирішення спору між сторонами не відноситься до компетенції третейських судів згідно з чинним законом, а тому, відповідно, вимоги Позивача про визнання недійсним третейського застереження є обгрунтованими. Зазначене підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 20 травня 2015 року у справі №6-63цс15. Так, суд, виходячи із засад цивільного судочинства - справедливості, добросовісності та розумності і з урахуванням балансу інтересів, вважає за необхідне задовольнити позов. Щодо заявленого ПАТ КБ «ПриватБанк» клопотання щодо застосування строків позовної давності, суд приходить до наступного. Відповідно до\~ \~\~ст. 256 ЦК України\~ \~\~позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» враховуючи положення п.7 ч.13 ст.11 Закону України «Про права споживачів» суди мають виходити із того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Відповідно до ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у \~три роки. Відповідно до заяви клієнта датою отримання відповідачем кредитних коштів є 26.11.2012 року. Позовна заява [PERSON] подана до суду 03.07.2015 року. Відповідно до ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про \~\~збільшення \~\~позовної \~давності \~укладається \~у письмовій формі. Дані про те, що між сторонами укладено договір про збільшення строку позовної давності у суду відсутні. \~Відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності починається від дня, \~коли особа довідалася \~або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність залишення клопотання відповідача про застосування позовної давності без задоволення. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст.141 \~ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved