Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. У відповідності до рішенням Болехівського міського суду від 10 жовтня 2000 р. відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки з усіх доходів. Проте вже рік відповідач сплачує по 500 грн. в місяць що є недостатнім на утримання дитини котра навчається в коледжі, разом з тим відповідач офіційно не працює, займається бізнесом. У зв`язку з подорожанням життя в Україні внаслідок інфляції, підвищення цін, а також те що відповідач офіційно не працевлаштований однак має хороший заробіток просить постановити рішення, яким змінити розмір аліментів на утримання дочки [PERSON] [INFO], з визначеного судом розміру 1/4 частки з усіх доходів на тверду грошову суму в розмірі 2000 грн. в місяць з часу ухвалення рішення суду до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь вартість послуг адвоката при складанні позовної заяви. Представник позивачки подала до суду письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності та стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 900 гривень щомісячно на утримання неповнолітньої дитини (а.с.37). Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заперечення на позовну заяву в якому зазначив, що на його утриманні є неповнолітня дитини та хвора мати. Згідний виплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки по 900 гривень щомісячно.(а.с.29) Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши письмові докази, давши їм належну правову оцінку приходить до висновку, що позов у зміненому розмірі підлягає до задоволення. Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Конституцією України визначено основні права й обовязки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття закріплений у ст.51 Конституції України та ст.180 СК України. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Згідно з ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789 від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до\~ст.141 СК України\~\~мати, батько мають рівні права та обов'язок щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно\~ст.150 СК України\~батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній\~\~для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.1\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.2\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] [INFO], що підтверджує копією свідоцтва про народження (а.с.11). З копії свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що між сторонами шлюб розірвано 23 травня 2001 року, (а.с.10). Рішенням Болехівського міського суду від 10 березня 2000 року присуджено з [PERSON] стягувати аліменти у користь [PERSON] на утримання [PERSON] [INFO] в розмірі по ? частки доходу від заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.(а.с.9). З копії свідоцтва про народження вбачається, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] [INFO] і якого він зобовязаний утримувати у відповідності до вимог ст.180 Сімейного кодексу України (а.с.20). Статтею 150 Сімейного кодексу України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя. У відповідності до с.3 ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері батька або у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Частиною 1 ст.182 СК. України визначено, що\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Нормами ч.2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд приходить, до висновку, що з часу винесення судового рішення про стягнення аліментів дитина значно виросла і потребує більших витрат на забезпечення нормальних умов життя, на навчання та на лікування дитини. Призначені судом аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх доходів є недостатніми для задоволення необхідних потреб дитини, тобто є підстави для збільшення розміру аліментів. Суд виходить з принципу рівності обовязків обох батьків щодо дітей, кожен із них зобовязаний забезпечувати утримання дітям не менше відповідного прожиткового мінімуму, що діє на час вирішення спору, при відсутності домовленості між батьками про розмір сплати аліментів. Виходячи із віку дитини, такий прожитковий мінімум в розрахунку на місяць на час розгляду справи становить на дітей віком від 6 до 18 років 1777 грн. При визначенні розміру аліментів суд з додержанням вимог ст.182 Сімейного Кодексу України, враховує стан здоровя, загальний матеріальний стан дитини та позивачки, стан здоровя та матеріальний стан відповідача, наявність у нього неповнолітньої дитини, яку він зобовязаний утримувати у відповідності до вимог законодавства приходить до висновку, що позов в уточненому вигляді про зміну розміру встановлених аліментів з визначеного судом розміру 1/4 частки з усіх доходів на тверду грошову суму в розмірі 900 грн. (щомісячно на утримання дочки [PERSON] [INFO] підлягає до задоволення. З огляду на вищевказане, принципу рівного обовязку батьків по утриманню дітей незалежно від того з ким вони проживають, суд робить висновок, що змінений позов підлягає до задоволення, а саме стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі по 900 грн. щомісячно на дитину не суперечить вимогам чинного законодавства, не буде надмірним для відповідача, забезпечуватиме створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як роз'яснено у п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~відповідно до ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивачки, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 640 грн. та на користь позивачки 400 грн. витрат за надання правової допомоги адвокатом по складанню позовної заяви. На підставі наведеного, Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.), ст.48,51 Конституції України, ст.141,150,180-184,191 Сімейного кодексу України, ст.8,12 Закону України «Про охорону дитинства», Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 15.05.2006, № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів",

Outcome: approved