Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 49518,40 грн. за договором поставки та співробітництва № 3-21.12.15, мотивуючи тим, що 21.12.2015 р. між ним та ФОП [PERSON] був укладений договір поставки та співробітництва № 3-21.12.15, за яким він зобов'язався в порядку та на умовах, визначених договором, поставити та передати продукцію, а відповідач зобов'язався прийняти товар у кількості та асортименті згідно супроводжувальних документів та оплатити товар на умовах договору. На виконання умов договору він поставив ФОП [PERSON] товар на загальну суму 81898,00 грн., згідно умов договору відповідач зобов'язаний був сплатити йому 80 % вартості товару, що складає 65518, 40 грн., але відповідач не в повному обсязі виконав умови договору, лише частково оплатив вартість поставленого товару у сумі 16000грн. Залишок вартості поставленого товару у сумі 49518, 40 грн. у добровільному порядку відповідач сплачувати відмовляється, тобто відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання зобов'язань за договором. В обґрунтування підстав звернення із даним позовом в порядку цивільного судочинства позивач зазначив, що на момент виникнення спірних правовідносин і він і відповідач були суб'єктами господарювання, і даний спір підлягав би вирішенню в порядку господарського судочинства, але на момент звернення до суду з даним позовом підприємницька діяльність [PERSON], як фізичної особи - підприємця, була припинена в установленому законом порядку, при цьому, [PERSON], як фізична особа, не втратив обов'язку відповідати за своїми зобов'язаннями і після припинення підприємницької діяльності, тому спори за участю таких осіб підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. Дана правова позиція висловлена Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справи у Постанові Пленуму № 3 від 01.03.2013 р. Відповідач тричі не явився в судове засідання; був повідомлений належним чином, шляхом направлення йому рекомендованих листів за адресою його місця проживання, відзив на позов не подав. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, і він не повідомив про причини неявки. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності і про згоду на ухвалення заочного рішення. Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, вважає можливим розглянути справу заочно, згідно ст.223 та ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. судом встановлено, що 21.12.2015 р. між ФОП [PERSON] і ФОП [PERSON] був укладений договір поставки та співробітництва № 3-21.12.15, відповідно до умов якого постачальник (ФОП [PERSON].) брав на себе зобов'язання поставити та передати продукцію у триденний строк з моменту узгодження замовлення, а покупець (ФОП [PERSON].) зобов'язався прийняти товар у кількості та асортименті визначених у замовленнях з необхідними супроводжувальними документами, перерахувати його згідно з супроводжувальними документами та внести в облікову систему постачальника STAFF (далі - облікова система) під своїми обліковими даними (пп. 1.1, 2.3, 2.4 договору). Відповідно до п.4.2 договору покупець щотижнево, кожного понеділка оплачує постачальникові проданий за попередній тиждень товар шляхом перерахування на поточний рахунок постачальника 80% від загальної суми продажу товару по роздрібним цінам постачальника, 20 % від загальної суми продажу товару за попередній тиждень становить прибуток покупця. Відповідно до п.4.3 договору кожного понеділка перед оплатою товару покупець зобов'язаний надіслати електронного листа за адресою sales.admin@pyro.ua з інформацією про те, що всі операції по надходженням та видаткам товару внесені до облікової системи. Згідно п.5.2.1 покупець зобов'язаний вчасно виконувати всі умови та обов'язки щодо оплати товару та цін продажу товару, зазначені в розділі 4 цього договору. Відповідно до п.6.1 договору у випадку порушення зобов'язання, яке виникло з цього договору сторона несе відповідальність, передбачену чинним законодавством України. На підтвердження факту поставки товару ФОП [PERSON] позивач надав видаткову накладну № ФЛП - 002812 від 28.12.2015 р. на поставку товару на суму 20367,00 грн.; видаткову накладну № ФЛП - 003012 від 30.12.2015 р. на поставку товару на суму 23740,00 грн.; видаткову накладну № ФЛП - 000856 від 15.01.2015 р. на поставку товару на суму 43317,00грн., у яких є підписи і печатки постачальника ФОП [PERSON] і отримувача товару ФОП [PERSON] З товарного чеку № 1441 від 13.01.2016 р. вбачається, що ФОП [PERSON] отримав від ФОП [PERSON] часткову оплату за поставлений товар у розмірі 16000 грн. Залишок вартості поставленого товару ФОП [PERSON] у визначеному договором розмірі (80% вартості товару) і визначений строк позивачу не сплатив, чим порушив умови договору, принаймні іншого відповідачем не доведено. Заборгованість за договором поставки складає 49518,40 грн., розрахунок проведений у відповідності до умов договору, не суперечить закону, не оспорюється відповідачем, судом приймається як достовірний. З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 04.04.2017 р. встановлено з 05.09.2008 р. [PERSON] мав статус фізичної особи - підприємця, вид діяльності за КВЕД - 47.19 Інші види роздрібної торгівлі у неспеціалізованих магазинах. 22.11.2016 р. відбулась державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем [PERSON] на підставі його рішення. Відповідно до ч.1 ст. 51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин. Відповідно до ч.1 ст.52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 р. з часу державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця в порядку, встановленому Законом України від 15 травня 2003 року № 755-IV"Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", спори за участю такої фізичної особи-підприємця, у тому числі пов'язані з підприємницькою діяльністю, що здійснювалася ним раніше, належить розглядати в порядку цивільного судочинства, за винятком випадків, коли провадження у відповідних справах було порушено у господарському суді до настання таких обставин, оскільки за загальним правилом громадянин-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями належним йому майном і після припинення своєї підприємницької діяльності. Спори за участю таких осіб підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. З матеріалів справи встановлено, що на момент укладення договору поставки з позивачем, відповідач мав статус фізичної особи - підприємця, з 22.11.2016 р. відповідач припинив підприємницьку діяльність у встановленому законом порядку, разом з тим, у зв'язку з припиненням ведення фізичною особою підприємницької діяльності в неї, як у фізичної особи, не припиняється обов'язок відповідати за зобов'язаннями після припинення своєї діяльності. І оскільки станом на час припинення підприємницької діяльності відповідач мав не виконані зобов'язання за договором поставки укладеним з позивачем, тому у відповідності до положень чинного законодавства позивач має право вимагати від відповідача, як фізичної особи, виконання зобов'язань за договором, укладеним з ним, як фізичною особою - підприємцем, до припинення підприємницької діяльності. Як зазначив позивач, він неодноразово звертався до відповідача з приводу оплати зазначеної заборгованості за договором поставки, але відповідачем всі звернення позивача проігноровані, заборгованість у зазначеному розмірі не сплачена, доказів на спростування зазначених обставин відповідачем не надано. Відповідно до чч.1,2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Згідно ст. 629 ЦКУ - договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 525 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Таким чином встановлено, що між сторонами був укладений письмовий договір поставки товару, позивач поставив відповідачу товар, відповідач товар отримав, але своїх зобов'язань за договором виконав неналежним чином і не в повному обсязі, товар оплатив частково, залишок вартості отриманого ним товару до даного часу не оплачена, тобто в односторонньому порядку відповідач відмовився від виконання договору, тому позивач не має іншого способу захистити свої порушені права аніж вимагати від сторони, яка не виконала свої зобов'язання за договором, відшкодувати залишок вартості поставленого товару. Відповідач, в свою чергу, не надав жодних доказів на підтвердження сплати залишку вартості поставленого товару повністю або у частині, не надав доказів, того, що договір ним не виконаний з незалежних від нього причин або з вини позивача Таким чином, є всі підстави для визнання того факту, що взяті на себе зобов'язання за договором відповідач виконав не належним чином та не в повному обсязі, має прострочене невиконане грошове зобов'язання, отримавши товар за договором поставки від 21.12.2015 р. № 3-21.12.15, за нього не розрахувався до даного часу і не сплатив позивачу заборгованість за отриманий товар у розмірі 49518,40 грн., і не повернув товар, тобто має вказану заборгованість перед позивачем. Вказану суму заборгованості не оспорив. Тому є підстави для стягнення даних коштів з нього в судовому порядку. Підстави для звільнення відповідача від виконання зобов'язань за договором відсутні. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором поставки та співробітництва від 21.12.2015р. № 3-21.12.15 у розмірі 49518,40 грн., тобто позов підлягає задоволенню. Також стягненню з відповідача підлягають судові витрати - сплачений позивачем судовий збір 704,80 грн. відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позов задовольняється.

Outcome: approved