Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON] про визнання втратившим право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову, посилалася на те, що вона є власницею будинку № 21 по провул. Пулковському в м. Маріуполі. В даному будинку зареєстрований колишній член її сімї, її колишній чоловік [PERSON], який є відповідачем за даним позовом. 28.11.2017р. рішення Приморського районного суду м. Маріуполя шлюб між нею та відповідачем розірвано, судом встановлено, що сімейно-шлюбні стосунки припинилися з вересня 2017р. У зазначеному будинку відповідач зареєстрований, але фактично не проживає з початку вересня 2017 року і по теперішній час, своїх речей у будинку не має, де мешкає не відомо, звязку з ним не має. У звязку з тим, що відповідач без поважних причин тривалий час не проживає у спірномубудинку, комунальні послуги не сплачує, позивачка просить визнати [PERSON] втратившим право користування житловим приміщенням в будинку № 21 по провул. Пулковськомув місті Маріуполі. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. [PERSON] зазначила, що будинок № 21 по провул. Пулковському в м. Маріуполі, належить їй на праві власності, відповідач її колишній чоловік, з яким в них шлюб розірвано та з вересня 2017р. їй не відомо його місце мешкання, речей у будинку останній не має, просила позов задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у пятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив. У відповідності до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої\~статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона мешкає у будинку № 23 по провул. Пулковському в м. Маріуполі, позивачка її сусідка. Відповідач біля 2 років, з вересня 2017 року не мешкає в будинку № 21 по провул. Пулковському в м. Маріуполі. Вона бачила як він вантажив свої речі в автомобіль, забирав їх з будинку. Вона буває часто в будинку позивачки, речей відповідача в будинку не має, він також забрав автомобіль. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він сусід позивачки, мешкає у будинку № 25 по провул. Пулковському в м. Маріуполі. Він не бачив відповідача у будинку № 21 по провул. Пулковському в м. Маріуполі, біля двох років. Знає, що сторони розірвали шлюб. В будинку у позивачки відсутні чоловічі речі. Він приходить до позивачки в будинок десь раз на місяць допомогти. Позивачка мешкає разом з донькою. Суд, вислухавши позивачки, її представника, допитавши свідків, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 160885016 від 25.03.2019р., 31/50 частки будинку № 21 по провул. Пулковському в м. Маріуполі належить на праві власності [PERSON], рішення про державну реєстрацію від 03.09.2007р., підстава свідоцтво про право на спадщину, 1-233 від 16.03.2007р., видане Другою Маріупольською державною нот конторою. [PERSON], 06.12.1938р.н. на праві власностіналежить19/50 частки будинку № 21 по провул. Пулковському в м. Маріуполі, на підставі рішення Приморського районного суду від 06.02.1981р. (а.с. 6, 20). Згідно з договором дарування частини жилого будинку від 17.03.2008р. [PERSON] подарував [PERSON] Володимирівні19/50 частки будинку № 21 по провул. Пулковському в м. Маріуполі, який 17.03.2008р. зареєстрований в Державному реєстрі правочинів № 2761572, що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів № 5607875 від 17.03.2008р. (а.с. 7-8). Згідно з рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя № 266/4490/17 від 28.11.2017р., шлюб укладений 17.06.2006р., актовий запис № 155, між [PERSON] та [PERSON] розірвано, судом встановлено, що сімейно-шлюбні стосунки припинилися з вересня 2017р. Рішення набрало законної сили (а.с. 9). Згідно з інформацією, наданою департаментом адміністративних послуг ММР 05.02.2019р. № 057-13.07-01025, в будинку № 21 по провул. Пулковському в місті Маріуполі зареєстровані: [PERSON]Ю, 14.12.2006р.н., [PERSON], 16.02.1973р.н., [PERSON], 09.09.1964р.н. (а.с. 4). Відповідно до адвокатського запиту № 21/2 від 11.02.2019р., голова КСН «Бригантина» надала лист № 9 від 25.02.2019р. про те, що її повноваженнями не передбачено надавати відомості стосовно проживання чи відсутності проживання відповідача у будинку (а.с. 10-11). Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК\~України\~власник\~будинку, квартири має право використовувати помешкання \~для власного\~проживання, проживання членів сімї, інших осіб і має право розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Крім того, статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07. 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07. 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316,317,319,321 ЦК України). Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що право позивачки порушено і підлягає захисту, а позовні вимоги [PERSON] вважає за можливе задовольнити, з урахування того, що відповідач. будучи зареєстрованим в [INFO], не проживає в будинку понад один рік, не використовує даний будинок за його прямим призначенням, не сплачує комунальні платежі, тому він втратив право користування зазначеним будинком. Відповідно до ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позову суд стягує з відповідача\~\~на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір\~\~в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved