Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове нерухоме майно - житловий будинок з господарськими побудовами, що розташовані по вул. Короленка,26, в с. Абазівка, Полтавського району, Полтавської області. В підготовче судове засідання представник позивача не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, прохав позов задовольнити. Від відповідача [PERSON] сільської ради Полтавського району Полтавської області на адресу суду надійшла заява, згідно якої прохають справу розглядати у відсутності їхнього представника, проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечують. Від представника третьої особи Полтавської районної державної нотаріальної контори на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності , при вирішенні даного спору покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.ст.206,207 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає за можливе винести рішення по справі при проведенні підготовчого судового засідання. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.02.1988 року помер [PERSON], який являвся позивачу батьком ( а.с. 4 ). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема на житловий будинок 1963 року побудови з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою : вул. Короленка,26, с. Абазівка, Полтавського району Полтавської області. Факт належності спадкодавцю [PERSON] вищевказаного нерухомого майна підтверджується копією договору купівлі-продажу від 22.02.1965 року ( а.с. 5 ) . Вказаний житловий будинок розташований на приватизованій земельній ділянці, яка належить позивачу на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ № 19-00666, передану на підставі рішення [PERSON] сільської ради Полтавського району ( а.с. 12 ). За життя заповіт померлий не залишив. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] згідно ст. 529 ЦК в редакції 1963 р., що діяла на час відкриття спадщини , є його син позивач по справі, який прийняв спадщину відповідно до вимог ст.549 ЦК України в ред. 1963 року шляхом вступу в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою, виданою [PERSON] сільською радою Полтавського району та області від 17.01.2018 р. за № 57/02-25. Позивач звернувся до нотконтори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого батька, інших заяв не надходило, але нотаріусом у видачі свідоцтва було відмовлено. Підставою відмови стала відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок ( а.с. 9 ). Відповідно до архітектурно-будівельного висновку про технічний стан житлового будинку та господарських будівель по вул. Короленка,26, в с. Абазівка, Полтавського району та області, вищевказаний житловий будинок 1963 року побудови, придатний для подальшої експлуатації за призначенням ( а.с. 10-11 ). Відсутність у позивача правовстановлюючого документу, що посвідчує право власності на житловий будинок із господарськими побудовами, позбавляє його можливості оформити спадкові права та одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 6 абз. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Таким чином, оскільки позивач являється спадкоємцем, що прийняв спадщину після померлого батька , який був власником спадкового майна, розташованого в с. Абазівка, вул. Короленка, 26, Полтавського району, Полтавської області то відповідно, його можна визнати власником вказаного спадкового нерухомого майна.

Outcome: approved