Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі договору про надання юридичних послуг, [PERSON], звернулась до суду, з урахуванням уточнених позовних вимог, прийнятих судом, з позовною заявою про захист прав споживача за наступними підставами. 22.03.2017 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір № 76 на виготовлення сходів з ясеня. Загальна сума договору складала 27000 гривень, авансовий внесок за договором склав 20000 гривень. Строк виконання робіт за договором був встановлений 2 місяці. Також, 24.04.2016 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № 85 на виготовлення 11 дверей та кухні, згідно якого загальна вартість виконання робіт складала 105000 гривень, авансовий внесок - 50000 гривень. Строк виконання робіт за договором був встановлений 4 місяці. [PERSON] виконав умови договорів та сплатив відповідачу авансові внески за договором № 76 від 22.03.2016 року в сумі 20000 гривень, та за договором № 85 від 24.04.2016 року 50000 гривень. Відповідач до теперішнього часу умови договорів не виконав, спілкування уникає, що позбавляє позивача можливості вирішити питання мирним шляхом. Тому позивач вимушений звернутися до суду і просить суд стягнути з відповідача суми внесених авансових внесків за договорами в розмірі 20\~000 грн. за договором №76 від 22.03.2016 року та в розмірі 50000 грн. за договором № 85 від 24.04.2017 року та пеню за порушення строків поставки товару в розмірі 0,2 % від вартості товару за кожен день прострочення, а всього 185692,00 гривень. Крім того, позивачу була завдана моральна шкода, яку він оцінює в 64000 гривень. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати які складаються з судового збору та витрат на правову допомогу. Позивач та представник позивача [PERSON] за договором про надання юридичних послуг [PERSON] в судове засідання не зявилися, однак надали суду заяву в якій зазначили, що підтримують позовні вимоги та просять суд задовольнити позов в повному обсязі. У звязку з неявкою відповідача просить постановити по справі заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, місце і час розгляду справи, що дає суду право розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення по справі, на чому наполягав представник позивача. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 42 Конституції України, держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.22 Закону України Закону України «Про захист прав споживачів» №1023-XII від 12.05.1991, захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» №1023-XII від 12.05.1991 визначає: споживачем є фізична особа, яка придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3). Відповідно до п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» №1023-XII від 12.05.1991, договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами. Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 р. N 5 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" роз'яснено, що вимоги можуть заявляти споживачі, які мають на товари квитанцію, товарний чи касовий чек або інший письмовий документ. Втрата зазначених документів, неодержання їх при придбанні товару чи неможливість їх відновлення не позбавляє споживача права доводити факт купівлі-продажу з допомогою свідків. Як вбачається з матеріалів справи, позивач, згідно договору № 76 від 22.03.2016 року замовив у відповідача [PERSON] сходи з ясеню, загальною вартістю 27\~000 гривень, з авансовим внеском 20000 гривень, строк виконаних робіт складав 2 місяці. Крім того, згідно договору № 85 від 24.04.2016 року позивач [PERSON] замовив у відповідача [PERSON] двері з ясеню в кількості 11 штук та кухню з ясеню, на загальну суму 105\~000 гривень, з авансовим внеском 50000 гривень, строк виконаних робіт складав 4 місяці. Станом на 18.10.2017 року умови договорів відповідачем не виконані. Згідно з ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу, а за правилами ст. 664 ЦК України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар або надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Станом на 18.10.2017 р. відповідачем не виконано умови договору, про неможливість їх виконання не повідомив, що призвело до порушення прав позивача, його звернення із заявою до органів внутрішніх справ, тому вимога позивача про зобовязання відповідача виконати договір є обґрунтованою. Згідно з п. 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Договором № 76 від 22.03.2016 року та договором № 85 від 24.04.2016 року передбачено порядок сплати пені в розмірі 0,2 % від вартості товару, тому вона розраховується станом на 18.10.2017 року із розрахунку 0,2 відсотки від вартості товару та становить: за договором № 76 від 22.03.2016 року: 27000х0,2%= 54 гривні х 513 діб = 27702 гривень; за договором № 85 від 24.04.2016 року: 105000х0,2% =210 гривень х 419 діб=87990 гривень. Враховуючи, що позивачем при укладені договорів були сплачені авансові внески: за договором № 76 від 22.03.2016 року в сумі 20000,00 гривень та за договором № 85 від 24.04.2016 року в сумі 50000,00 гривень з відповідача на користь позивача слід стягнути авансові внески в сумі 70000,00 гривень та пеню за невиконання зобовязань за кредитними договорами в сумі 115692,00 гривень, що разом становить 185692,00 гривень. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Згідно з чинною редакцією п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути моральну шкоду в сумі 64000 гривень. Відповідно ст.88 ЦПК України, судові витрати понесені відповідачем при звернені до суду по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача, а тому, враховуючи, що позивачем, при зверненні до суду сплачений судовий збір в сумі 640 за вимогу немайнового характеру-захист прав споживача та 640 гривень за вимогу про стягнення моральної шкоди з відповідача на користь позивача слід стягнути 1280 гривень сплаченого ним судового збору. Також з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати на правову допомогу в сумі 3000,00 гривень На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved