Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом до [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю "Надія і КО", [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги представник позивача мотивує тим, що 26.032008 р. між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» був укладений Кредитний договір № СМ-SМЕ402/53/2008, відповідно до умов якого позичальникові було надано кредит в розмірі 605 000,00 доларів США. Між [PERSON] та позивачем були укладені додаткові договори: додатковий договір № 1 від 09.02.2009 р., № 3 від 11.07.2011 р. та додатковий договір № 4 від 12.07.2012 р.. В забезпечення належного виконання зобов'язань [PERSON] за даним кредитним договором 24. 03.2008 р. між позивачем та АТЗТ «Надія», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ТОВ «Надія і КО», [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки відповідно: Договір поруки № SR-SМЕ402/53/2008/1 від 24.03.2008 р., Договір поруки № SR-SМЕ402/53/2008/2 від 24.03.2008 р., Договір поруки № SR-SМЕ402/53/2008/3 від 24.03.2008 р., до яких в подальшому були внесені зміни відповідно до змін внесених до Кредитного договору. В порушення умов Кредитного договору, погашення частин Кредиту та процентів, нарахованих за користування ним, в розмірі та в строки, передбачені Графіком повернення Кредиту та сплати процентів не відбувається у зв'язку з чим позивачем було надіслано [PERSON] досудову вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором, вих. № 12-4-6/1096 від 18.10.2013 р., відповідно до якої позичальник був зобов'язаний протягом 60 календарних днів з дати відправлення досудової вимоги сплатити на користь банку належні суми кредиту, процентів та штрафних санкцій за кредитним договором. У зв'язку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору банком були направлені поручителям досудові вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, відповідно до яких останні були зобов'язані протягом трьох днів з моменту отримання досудової вимоги сплатити на користь банку належні суми кредиту, процентів та штрафних санкцій за кредитним договором. Станом на 14.10.2013 р. сума заборгованості позичальника за кредитним договором, з урахуванням основного боргу (кредиту) та процентів складає 596 783,79 доларів США, що станом на 14.10.2013 р. еквівалентно 4770092,83 гривень (за курсом НБУ 1 долар США = 7,9930 грн.). До теперішнього часу погашення заборгованості за кредитним договором відповідачами не здійснено. Просить суд стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 596 783,79 доларів США, що еквівалентно 4 770 092,83 гривень, та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654 гривень. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] та його представник позовні вимоги не визнали повністю та просили відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що представником позивача не доведено суми заборгованості за кредитним договором, з наданих доказів не можливо встановити дійсної суми заборгованості. Стверджує, що позичальник не отримував від банку вимоги щодо дострокового повернення кредиту, а тому не знав про новий термін його повернення. Оскільки строк добровільного виконання, який повинен бути зазначений в повідомленні банку, на момент звернення до суду не сплинув, то права позивача не порушенні, а тому звернення його до суду для захисту порушеного права є передчасним. Банком порушено умови кредитного договору щодо досудового врегулювання правовідносин, позивачем не надано доказів про направлення позичальнику листа про дострокове виконання зобов'язань та будь-яких пропозицый щодо врегулювання правовідносин за даним кредитним договором. Представник відповідача -ТОВ «Надія і КО» - [PERSON], який є засновником даного товариства, що зазначив в судовому, позовні вимоги не визнав повністю. Відповідач [PERSON] позов не визнав повністю. В судовому засіданні підтвердив, що [PERSON] отримував кредит в банку. Однак, йому як поручителю не відомо про наявність у [PERSON] перед банком заборгованості, ніякої кореспонденції від банку про наявність такої заборгованості та про вимогу погасити її він не отримував. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилася, причину неявки суду не повідомила. Про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить розписка (а. с. № 20 том ІІ). Під час розгляду справи по суті встановлено, що 26 березня 2008 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» був укладений Кредитний договір № СМ-SМЕ402/53/2008, відповідно до умов якого позичальникові було надано кредит в розмірі 605 000,00 доларів США з остаточним поверненням кредиту 23 березня 2023 року, що пітверджується копією кредитного договору та кредитною заявкою (а. с. № 6-14, 75). В забезпечення належного виконання зобов'язань [PERSON] за даним кредитним договором 24. 03.2008 р. між позивачем та АТЗТ «Надія», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ТОВ «Надія і КО», [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки відповідно: Договір поруки № SR-SМЕ402/53/2008/1 від 24.03.2008 р., Договір поруки № SR-SМЕ402/53/2008/2 від 24.03.2008 р., Договір поруки № SR-SМЕ402/53/2008/3 від 24.03.2008 р., до яких в подальшому були внесені зміни відповідно до змін внесених до Кредитного договору (а. с. № 40-64). 09 лютого 2009 року між [PERSON] та ЗАТ «ОПТ Банк» було укладено Додатковий договір №1 до Кредитного договору № СМ-SМЕ402/53/2008 від 24.03.2008 р., яким графік платежів було викладено в новій редакції (а. с. № 20-21). 11 липня 2011 року між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк» було укладено Додатковий договір № 3 до Кредитного договору № СМ-SМЕ402/53/2008 від 24.03.2008 р., яим внесено зміни та доповнення до даного кредитного договору (а. с. № 22-25). 12 липня 2012 року між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк» було укладено Додатковий договір № 4 до Кредитного договору № СМ-SМЕ402/53/2008 від 24.03.2008 р., яким внесено зміни та доповнення до даного кредитного договору (а. с. № 31-34). В порушення умов Кредитного договору, погашення частин кредиту та процентів, нарахованих за користування ним, в розмірі та в строки, передбачені графіком повернення кредиту та сплати процентів не відбувається. Відповідно до розрахунку, наданого представником позивача, заборгованість [PERSON] за вищевказаним кредитним договором на 14.10.2013 р. становить 596 783,79 доларів США, що станом на 14.10.2013 р. еквівалентно 4 770 092,83 гривень (за курсом НБУ 1 долар США = 7,9930 грн.), яка включає: - залишок заборгованості за кредитом - 524 751,63 доларів США, що еквівалентно 4194339,77 гривень; - суму відсотків - несплачені відсотки за користування кредитом - 72 032,16 доларів США, що еквівалентно 575 753,05 гривень (а. с. № 65-66). У зв'язку з наявністю заборгованості позивачем за вих 12-4-6/1096 від 18.10.2013 р. було надіслано [PERSON] досудову вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором, відповідно до якої позичальник був зобов'язаний протягом 60 календарних днів з дати відправлення досудової вимоги сплатити на користь банку належні суми кредиту, процентів та штрафних санкцій за кредитним договором (а. с. № 67, 68). Оскільки умови кредитного договору не виконувалися позичальником, банком також були надіслані поручителям досудові вимоги про погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором, відповідно до яких останні були зобов'язані протягом трьох банківських днів з дати отримання досудової вимоги сплатити на користь банку належні суми кредиту, процентів та штрафних санкцій за кредитним договором (а.с. № 69-74). На день розгляду справи погашення заборгованості за кредитним договором відповідачами не здійснено. Вислухавши представника позивача, відповідача [PERSON] та його представника, відповідача [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази, якими сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 1.1. частини № 2 даного Кредитного договору, позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у кредитному договорі. Порядок виконання боргових зобов'язань за кредитним договором встановлений пунктом 1.5. частини № 2 вищевказаного Кредитного договору, пунктом 2.1.1. Додаткових Договорів № 1,3,4, з чим погодився [PERSON], підписавши кредитний договір та додаткові угоди до нього. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Відповідно до п. 3 частини № 1 Кредитного договору № СМ-SМЕ402/53/2008 від 24.03.2008 р. для розрахунку процентів за користування Кредитом використовується фіксована процентна ставка в розмірі фіксованого відсотку (5%) + FIDR. У разі використання фіксованої процентної ставки, проценти за користування кредитом розраховуються на основі фіксованої процентної ставки, з розрахунку річної бази нарахування процентів (п.п. 1.4.1.2. п. 1.4. частини № 2 даного кредитного договору. Пунктами 2.1.2. Додаткових договорів № 1, 3, 4 встановлено, що проценти нараховуються у день сплати процентів, що визначається у графіку платежів (Додаток №1) на фактичну суму непогашених кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами, включаючи день видачі та виключаючи день повернення, та сплачуються позичальником відповідно до умов п. 2.1.2.1 цього Додаткового договору та інших положень кредитного договору. Згідно зі ст. 526, ст. 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Крім того, згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом ( ч.1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Оскільки, з боку [PERSON] мало місце порушення умов Кредитного договору № CМ-SМЕ402/53/2008 від 24.03.2008 р., погашення частин кредиту та процентів, нарахованих за користування ним, в розмірі та в строки, передбачені графіком повернення кредиту та сплати процентів не відбувається ПАТ «ОТП Банк» було надіслано йому за вих. № 12-4-6/1096 від 18.10.2013 р. вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, з зазначенням суми заборгованості та вимогою негайно сплатити її на користь банку протягом 60 календарних днів з дати відправлення досудової вимоги. Відповідно до п. 1.1, п. 1.2 вищевказаних договорів поруки та ст. 554 ЦК України боржник і поручитель відповідають перед кредитом як солідарні боржники і поручитель відповідає перед боржником в тому ж обсязі, включаючи сплату основного боргу, відсотків, штрафних санкцій за ним та відшкодування збитків. Пунктом 3.1. даних договорів поруки встановлено, що у випадку невиконання позичальником боргових зобов'язань перед банком за кредитним договором, банк має право звернутись до поручителя з вимогою про виконання боргових зобов'язань за Кредитним договором в повному обсязі чи в частині. Так як, мало місце невиконання [PERSON] умов кредитного договору банком були надіслані поручителям: ТОВ «Надія і КО», [PERSON] та [PERSON] досудові вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, з зазначенням суми заборгованості [PERSON] перед банком та вимогою виконати боргові зобов'язання [PERSON] за кредитним договором в повному обсязі і протягом трьох банківських днів з дати отримання даної вимоги сплатити банку 596 783,79 доларів США, що станом на 14.10.2013 р. еквівалентно 4770092,83 гривень (за курсом НБУ 1 долар США = 7,9930 грн.). Відповідно до п. 3.2. вищевказаних договорів поруки поручителі прийняли на себе зобов'язання, у випадку невиконання позичальником його боргових зобов'язань перед банком за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов'язань в обсязі, заявленому банком, з дати отримання відповідної письмової вимоги банку. При цьому, згідно п. 3.4. даних договорів поруки, така вимога вважається отриманою поручителем, якщо її буде надіслано поштою за адресою, вказаною в договорі поруки. Для дійсності вимоги кредитор не зобов'язаний надавати поручителю підтвердження невиконання боргових зобов'язань боржником. При зміні своє адреси поручитель зобов'язаний повідомити про це кредитора. До отримання такого повідомлення, вимога кредитора належить до подання за вказаною у договорі поруки адресою. Таким чином, суд вважає, що вимоги ПАТ «ОТП Банк» є законними та обґрунтованими. В судовому засіданні знайшов підтвердження факт порушення відповідачами умови кредитного договору, договорів поруки та норм цивільного законодавства України. Твердження представника відповідача [PERSON] про те, що представником позивача не доведено суми заборгованості за кредитним договором не можуть бути прийняті судом, оскільки в матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості станом на 14.10.2013 р. і сума заборгованості на день розгляду справи позивачем не збільшена. До того ж, даний позов був поданий до суду 22.01.2014 р., тобто понад рік тому, і, на думку суду, у відповідача було достатньо часу на з'ясування у банку дійсної суми заборгованості, якщо він з нею не погоджується. Дії представника відповідача щодо подання клопотань про забезпечення доказів та витребування документів в судовому засіданні в день розгляду справи, розцінюються судом як затягування розгляду справи. Відповідно до п. 1.9 частини № 2 Кредитного договору № СМ-SМЕ402/53/2008 від 24.03.2008 р. зобов'язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги. Вимога вважається надісланою в день її направлення на адресу позичальника, що зазначена в цьому договорі. Отже, твердження відповідача [PERSON] та його представника про те, що він не отримував від банку вимоги щодо дострокового повернення кредиту, а тому не знав про термін повернення кредиту є безпідставними, оскільки позивачем за вих. № 12-4-6/1096 від 18.10.2013 р. було надіслано [PERSON] досудову вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором (а. с. № 67-68). Крім того, суд звертає увагу на те, що Кредитний договір № СМ-SМЕ402/53/2008 від 24.03.2008 р. та додаткові угоди до нього були підписані особисто відповідачем [PERSON], що свідчить про те, що він згоден з його умовами. Цей договір набув чинності з моменту його підписання сторонами, тобто 24.03.2008 р., включаючи всі додатки до нього (п. 7.7 частини № 2 Кредитного договору № СМ-SМЕ402/53/2008 від 24.03.2008 р.). Твердження відповідача [PERSON] про те, що йому як поручителю не відомо про наявність у [PERSON] перед банком заборгованості, ніякої кореспонденції від банку про наявність такої заборгованості та про вимогу погасити її він не отримував, також не можуть бути прийняті судом, так як вимога про погашення заборгованості за кредитним договором, з зазначенням суми заборгованості [PERSON] перед банком та вимогою виконати боргові зобов'язання [PERSON] за кредитним договором в повному обсязі було надіслано йому позивачем за вих. № 12-4-6/1098 від 18.10.2013 р. на його адресу вказану в договорі поруки: [ADDRESS], а тому така вимога вважається отриманою поручителем. Про зміну своєї адреси поручитель [PERSON] зобов'язаний повідомити кредитора (п. 3.2 договору поруки № SR-SМЕ402/53/2008/2 від 24.03.2008 р.). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, на які посилалися в судовому засіданні відповідачі як на підставу своїх заперечень проти позову залишилися не доведеними ними. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved