Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

У вересні 2016 р. позивач звернувся до суду з позовом про зміну розміру аліментів. В позовній заяві посилається на те, що за рішенням суду від 17 листопада 2009 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно. На теперішній час матеріальне становище позивача змінилося, оскільки вона разом з сином була змушена переселитися із зони проведення АТО, змушена заново організовувати своє життя та життя сина, купувати одяг, ліки тощо. Крім того, на момент стягнення аліментів у сумі 500 грн. це була достатня сума коштів, оскільки прожитковий мінімум становив 632 грн., а на теперішній час прожитковий мінімум для дитини становить 1531 грн. Розмір аліментів, які сплачуються відповідачем, є недостатнім для забезпечення потреб дитини. Тому, згідно уточнених позовних вимог, позивач просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини з 500 грн. у твердій грошовій сумі на 1/6 частину заробітку до повноліття дитини. У судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву у якій зазначила, що уточнені позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини заробітку на утримання дитини. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2009 року, з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття /а.с.12/. Згідно довідки від 07.11.2014р. позивача разом з неповнолітнім сином взято на облік як осіб, переміщених з району проведення антитерористичної операції /а.с.13/. Позивач працює вихователем ДНЗ №65 та отримує заробітну плату за 11 тарифним розрядом у сумі 2334 грн. з 30.01.2015р. по теперішній час /а.с.18/. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено ч.4 ст.223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За таких обставин, суд приходить до висновку, що у зв'язку з тимчасовим переміщенням з району проведення антитерористичної операції, матеріальне становище позивача змінилося. Крім того, як зазначав у письмових запереченнях відповідач, він отримує регулярний дохід, хоча й у невеликому розмірі, тому підстави для сплати аліментів у твердій грошовій сумі відпали. Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання по суті позовних вимог, суд приймає до уваги стан здоров'я, матеріальне становище неповнолітніх дітей і сторін. Неповнолітня дитина проживає з позивачем, тяжкими захворюваннями не страждає, проте перебуває на обліку у лікаря ортопеда, страждає на хронічний тонзиліт. Позивач є працездатною та отримує заробітну плату. Відповідач є працездатним, згідно письмових пояснень працює реалізатором на центральному ринку м.Павлограда, та отримує стабільний дохід. Також суд приймає до уваги, що відповідач також має на утриманні неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з ним та його дружиною. З наданих відповідачем документів вбачається, що він уклав новий шлюб із [PERSON] та у нього народилася дитина [PERSON], [INFO]. Зазначене також свідчить про зміну сімейного та матеріального становища відповідача. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За таких обставин, суд вважає за можливе змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання неповнолітньої дитини з твердої грошової суми у розмірі 500 грн. щомісячно на 1/6 частину заробітку щомісячно, оскільки у судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що змінилося матеріальне становище як платника аліментів, так і отримувача. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду , тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved