Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що сторони перебували в шлюбі. Рішенням Здолбунвіського районного суду від 29.06.2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Від даного шлюбу мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає , позивачці важко одній утримувати дітей . Вона витрачає кошти на покупку продуктів харчування, одягу. Відповідач спроможний надавати допомогу на утримання дітей , так , як є працездатним , їздить на роботу за кордон. Просить стягнути на утримання дітей аліменти в 4000 (чотири тисячі ) гривень , щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове зсідання не з`явилася , надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився , хоч про час та дату був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи сторони проживали в шлюбі. Відповідно до свідоцтва про народження дитини [PERSON] серії [NUMBER] від 01.12.2011 року та свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 14.05.2013 року та відповідач є батьком дітей. Як встановлено в судовому засіданні неповнолітні діти сторін проживають разом з позивачкою, за адресою: [ADDRESS] . Відповідач проживає окремо від позивачки та дітей. Матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, вони знаходяться на утриманні позивачки. Як було встановлено в судовому засіданні з 04 червня 2017 року відповідач перебуває в Польщі на роботі на підставі отриманої тимчасової "карти побуту" , тому не приймає участі в матеріальному, моральному та духовному вихованні дітей. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 181 Сімейного кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів`за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що відповідач проживає окремо і участі в утриманні своїх дітей не приймає, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дітей не досягнута, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх неповнолітньої дітей. Згідно з частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України з а рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 181 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають значення. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що відповідач є працездатною особою, зі слів позивачки їздить на роботу за кордон, стан здоров`я є задовільним , суд вважає за можливим визначити аліменти на утримання дітей у розмірі 4000 ( чотири тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку , починаючи стягнення з дня подачі позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved