Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивач КП «УМГ» звернувся до суду з даним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] разом із своєю сім'єю в складі 5-ти осіб, проживає в [ADDRESS] з 1992 року і користується житлово-комунальними послугами, що включають в себе: витрати на утримання будинку та прибудинкової території, водопостачання і водовідведення, підігрів води та опалення. Відповідачі не в повному обсязі здійснювали оплату за спожиті житлово-комунальні послуги, в зв'язку з чим за останні три роки утворилась заборгованість в сумі 12 012, 12 грн. Звернення та попередження адміністрації позивача про погашення заборгованості не мають позитивного результата. Ухвалою Києво-Сятошинського районного суду Київської області позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказ про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з відповідачів. Тому просив стягнути на свою користь з відповідачів суму заборгованості житлово-комунальні послуги в розмірі 12012, 12 грн. та судовий збір. В судове засідання позивач не з»явився, про день слухання справи повідомлявся, згідно заяви представника позивача просив слухати справу у свою відсутність, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання, не з»явилися, про день слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що згідно довідки Ф-3, позивач [PERSON] разом із своєю сім'єю в складі 5-ти осіб, проживає в [ADDRESS] з 1992 року і користується житлово-комунальними послугами, що включають в себе: витрати на утримання будинку та прибудинкової території, водопостачання і водовідведення, підігрів води та опалення. Відповідно Статуту, затвердженого 21.11.2006, позивач має договірні відносини з організаціями, які забезпечують населення комунальними послугами. Позивач проводить нарахування платежів за теплопостачання, водопостачання і водовідведення та надає послуги по обслуговуванню житлового фонду. Відповідачі не в повному обсязі здійснювали оплату за спожиті житлово-комунальні послуги, в зв'язку з чим за останні три роки утворилась заборгованість в сумі 12 012, 12 грн. На підставі п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинкіь затверджених Постановою Кабінету Міністрів України N 45 від 24.01.2006, власники та наймачі квартир зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги. На підставі п.30 «Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005, споживачі зобов'язані сплачувати надані комунальні послуги. Статтею 322 ЦК України встановлений обов'язок власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.2 ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території. Згідно ч.2 ст.820 ЦК України наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця. Пункт 6 частини 1 статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлює право балансоутримувача звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодовувати завдані збитки майну, що перебуває в нього на балансі. Ухвалою Києво-Сятошинського районного суду Київської області по справі №369/10254/14-ц, провадження №2-н/369/445/14 від 13.11.2014 року позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з відповідачів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд, судові витрати покладає на відповідачів. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved