Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

У грудні 2016 р. позивач звернулася до суду з позовом, уточнивши позов у лютому 2017 року, просить стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця на утримання неповнолітньої дитини: дочки [PERSON], [INFO], на її користь до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що з серпня 2016 року вони з відповідачем проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Дочка проживає разом з нею. Відповідач, маючи постійний дохід, ухиляється від обовязку утримувати дитину. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала заяву про підтримку позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки добровільно утримує дитину, приймає належну та активну участь у її вихованні, оплачує нараховані на дитину та позивача комунальні платежі. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи докази: копії: свідоцтва про шлюб; свідоцтва про народження; акт з місця проживання; заяву [PERSON] від 28.02.2017 р., копії: довідки про дохід [PERSON], довідки про зареєстрованих осіб; рішення від 18.01.2017 р. виконкому Центрально-Міської районної у місті [PERSON] ради про визначення способу участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дитиною; заяву [PERSON] від 13.03.2017 р. (а.с. 4, 5, 14, 28-31, 32, 33, 34, 42-43), судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Позивач і відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Позивач і відповідач зареєстровані за однією адресою разом із дитиною, але з січня 2016 року позивач з дитиною проживають окремо від відповідача. Рішенням виконкому Центрально-Міської районної у місті [PERSON] ради від 18.01.2017 р. визначено спосіб участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дочкою [PERSON], [INFO]. Відповідач працює, має стабільний дохід у вигляді заробітної плати близько 3700 гривен на місяць. Між позивачем і відповідачем не досягнуто домовленості з приводу способів виконання обовязку з утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до роз'яснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Доводи відповідача про те, що він виділяє кошти добровільно на утримання дочки, суд оцінює критично, оскільки ніяких доказів зазначеного відповідач суду не надав. Крім цього, між батьками дитини не досягнуто домовленості щодо участі відповідача в утриманні дочки. Доказів того, що за станом здоров'я та матеріального становища відповідача він не може сплачувати аліменти на утримання дитини, суду не надано. Також відсутні докази про наявність у відповідача інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, дочки, сина або інших обставин, що мають істотне значення і можуть вплинути на визначення розміру аліментів. Більш того, у судовому засіданні відповідач зазначив, що стан його здоров'я та його дочки є задовільним, що він не має на утриманні інших осіб. Після дослідження доказів у справі, що надані сторонами, у відповідності до ст. 10, 60 ЦПК України, ці докази вважаються судом належними та допустимими згідно зі ст. ст. 58, 59 ЦПК України, і вони свідчать про наявність підстав для стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки. Тому суд, врахувавши обставини справи та вказані норми Сімейного кодексу України, вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини: дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття на користь матері дитини [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., від сплати якого звільнена позивач. На підставі викладеного, ст. ст. 180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved