Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького, яким просить позбавити [PERSON] ,[INFO] , батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Вимоги мотивує тим, що сторони по справі є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Життя з відповідачем не слалось з часу виповнення дитині трьох років, відповідач перестав виконувати батьківські обов`язки по утриманню та вихованню доньки, не цікавиться її здоров`ям, навчанням, інтересами та потребами дитини. 25.09.2017 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області винесено судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Проте, відповідач не сплачує аліменти на утримання доньки та згідно довідки Фортечного відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) №342 від 30.09.2020 року, заборгованість станом на 01.10.2020 року складає 76 034 грн. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , проте він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не створює умов для отримання нею освіти. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького №2648/49-05.24 від 26.05.2020 року Орган опіки та піклування, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 14.05.2020 року, вважає доцільним позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . За вказаного, змушена звернутись до суду із позовною заявою про [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.11.2020 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче засідання та 04.03.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті /а.с. 28-29, 52-53/. В судовому засіданні позивач вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, повідомлявся судом про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду невідомі, правом подачі відзиву не скористався. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького в судовому засіданні підтримав висновок органу опіки та піклування та вважав за доцільне позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, покази свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, із наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести тіобставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За нормами ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження сері [NUMBER] , виданого Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції 15.03.2016 року /а.с. 6/. Згідно довідки КП «ЖЕО№4» Міської ради міста Кропивницького №5475 від 09.10.2020 року, малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] /а.с. 12/. Відповідно до довідки дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 74 «Золотий півник» комбінованого типу Новенської селищної ради Кіровоградської області від 11.12.2019 р. № 165/01-14, [PERSON] , [INFO] , відвідує дошкільний навчальний заклад №74 «Золотий півник» групу №5. Батько [PERSON] участі у вихованні доньки не приймає /а.с. 8/. Згідно характеристики на вихованку групи №5 «Перлинка» ДНЗ №74 «Золотий півник» [PERSON] , приводить у садочок та забирає додому дівчинку лише мати /а.с. 7/. За довідкою комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Кропивницького» Міської ради міста Кропивницького №1493/03-20 від 07.09.2020 року, [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , та перебуває під наглядом медичних працівників АЗПСМ №10 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Кропивницького» Міської ради міста Кропивницького. Декларація на медичне обслуговування дитини підписана мамою з лікарем-педіатром Васильченко М.Л . Контактує з дільничним лікарем, приводить дитину до медичного закладу для огляду та проведення профілактичних щепле6нь, здійснює догляд за дитиною під час хвороби мати [PERSON] . Батько [PERSON] в поліклініку до лікаря-педіатра не звертався, станом здоров`я дитини не цікавився /а.с. 9/. Згідно довідки КЗ «Навчально-виховне об`єднання «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №31 з гімназійними класами, центр дитячої та юнацької творчості «Сузір`я» №372 від 12.10.2020 року, батько учениці 1-А класу [PERSON] - [PERSON] з 2017 року не приймає участі у вихованні дитини, не спілкується з учителями, не бере участі у шкільному життя, жодного разу не був на батьківських зборах /а.с. 13/. Відповідно до довідки Фортечного відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) №342 від 30.09.2020 року, позивач не отримувала аліменти від [PERSON] за період з 04.09.2017 року по 30.09.2020 року згідно виконавчого листа №390/1663/17 від 24.10.2017 року, що виданий Кіровоградським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки з усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 04.09.2017 року і до 04.01.2032 року /а.с. 18/. Згідно розрахунком заборгованості зі сплати аліментів Фортечного відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) заборгованість [PERSON] по виплаті аліментів на утримання дочки [PERSON] станом на 01.09.2020 р. становить 76 034 грн. /а.с. 19/. Факт ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків відносно дочки [PERSON] підтверджується також показами свідків [PERSON] , [PERSON] , допитаних в судовому засіданні. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького №2648/49-05.24 від 26.05.2020 року Орган опіки та піклування, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 14.05.2020 року, вважає доцільним позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] /а.с. 40-41/. У відповідності до висновку органом опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького на неодноразові запрошення управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького, які направлялись рекомендованими листами за зареєстрованим місцем проживання [PERSON] , він не з`явився, будь-яких пояснень не надав, із заявами не звертався. Згідно приписів статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 №789-ХІІ, яка є частиною національного законодавства України у відповідності до статті 9 Конституції України, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також дитині забезпечується такий захист i піклування, якi необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. В абзаці 2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Встановлено, що матеріали справи не мають жодного доказу піклування відповідача про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, матеріальне забезпечення, медичний догляд, необхідне спілкування із донькою та створення інших умов для її нормального розвитку. Таким чином суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності та, враховуючи при цьому, що відповідач належним чином не виконував своїх обов`язків по вихованню дитини та її матеріальному забезпеченню, самоусунувся від виховання доньки, вважає, що є достатньо підстав для позбавлення його батьківських прав та задоволення позову в цілому. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача 840,80 грн. судового збору на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved