Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Рунівщанської сільської ради Полтавського району Полтавської області, [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування , у якому зазначав, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 24 листопада 2004 року. [PERSON], у свою чергу, є спадкоємцем за законом після смерті її чоловіка та батька позивача [PERSON], який помер 20 травня 2003 року, як така, що на момент смерті спадкодавця постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO] та області , та прийняла спадщину фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. Після смерті батька [PERSON] окрім іншого рухомого та нерухомого спадкового майна залишилася земельна ділянка площею 1,07 га, з яких\~ 0,78 га спадкодавцю передано у приватну власність на підставі рішенням виконкому Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 20 березня 1997 року № 21, з яких: 0,25 га - для обслуговування житлового будинку, 0,53 га - для ведення підсобного господарства у\~\~ с. Сягайли Полтавського району Полтавської області. Зазначав, що його мати прийняла спадщину, однак свідоцтво про право на спадщину не встигла отримати, хоча один рік після смерті батька, до дня своєї смерті, користувалася вказаною земельною ділянкою. Рунівщанська сільська рада Полтавського району Полтавської області повідомила позивача про те, що земельна ділянка залишилася у складі земель запасу сільської ради, оскільки право власності на неї не було посвідчено, та рішенням виконкому Рунівщанської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 14 квітня 2005 року № 22 «Про надання у приватну власність земельних ділянок» земля передана у приватну власність [PERSON] Просив визнати незаконним та скасувати рішення виконкому Рунівщанської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 14 квітня 2005 року № 22 «Про надання у приватну власність земельних ділянок» у частині передачі [PERSON] у власність земельної ділянки площею 0,50 га для ведення особистого селянського господарства у\~\~с. Сягайли Полтавського району Полтавської області; визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, цільове призначення якої - для обслуговування житлового будинку, та земельну ділянку площею 0,53 га, цільове призначення якої - для ведення підсобного господарства, що знаходяться в с. Сягайли Полтавського району Полтавської області, що передані у власність на підставі рішення виконкому Рунівщанської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 20 березня 1997 року\~ № 21, у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]П, яка померла 24 листопада 2004 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладені в поданій до суду заяві обставини та підстави. Представник відповідача - сільський голова Рунівщанської сільської ради Полтавського району та області[PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вказав , що земельні ділянки належали батькові позивача [PERSON] на підставі рішення виконкому сільради № 21 від 20. 03.1997 року та в подальшому були успадковані його матір»ю [PERSON] Рішенням виконкому сільради № 22 від 14.04.2005 року земельна ділянка в розмірі 0,50 га незаконно передана у власність [PERSON] Рунівщанською сільрадою рішення про вилучення земельних ділянок, наданих батькові позивача [PERSON]І , та зарахування до земель запасу взагалі не приймалося , тому відповідно у власність [PERSON]вказана земельна ділянка була передана безпідставно. Крім того , у [PERSON] у власності вже є земельна ділянка розміром 1,5 га , тому право на отримання спірної земельної відсутнє . Відносно передачі у власність [PERSON]згідно з випискою із земельно-кадастрової книги Рунівщанської сільської ради від 24 березня 2014 року № 02-46/130 земельної ділянки площею 1,07 га та послідуючого приєднання до земель запасу згідно рішення сільради 04 березня 2005 року № 9 повідомив , що дана земельна ділянка не є предметом спору та на ній на даний час розташований житловий будинок 1939 року побудови в с.Сягайли вул.Кленова ,11 Полтавського району та області , в якому проживали померлі [PERSON] та [PERSON] Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце вчинення злочину , в судове засідання не з`явилась, попередньо надіславши на адресу суду позовну заяву про розгляд справи в її відсутність , позовні вимоги не визнає. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі . Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача. Рішенням Виконавчого комітету Рунівщинської сільської ради народних депутатів від 24 березня 1992 року № 8 виділено для ведення підсобного господарства землю громадянам, зокрема [PERSON] площею\~ 1 га (а. с. 97, 98). Рішенням Виконавчого комітету Рунівщинської сільської ради від\~\~ 20 березня 1997 року № 21 на виконання Декрету Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок» [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність 0,25 га землі для обслуговування житлового будинку, а 0,53 га ? для ведення підсобного господарства у с. Сягайли Полтавського району Полтавської області\~(а. с. 11). 20 травня 2003 року помер [PERSON] 24 листопада2004 року померла [PERSON] (а. с. 9). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 10 квітня 2000 року секретарем Рунівщинської сільської ради та зареєстрований у реєстрі за\~\~\~№ 34, згідно з яким усе належне їй майно, де б воно не було і з чого б не складалося, заповіла [PERSON] (а. с. 28). Згідно з довідками Рунівщанської сільської ради від 24 березня\~\~2011 року № № 0233/159, 0233/158, 0233/157 [PERSON] та [PERSON] до дня смерті постійно проживали та були зареєстровані за адресою [INFO] та області тому відповідно до вимог ст.549 ЦК ( в ред.1963 року , що діяв на час виникнення правовідносин ) [PERSON] прийняла спадщину фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном . Позивач [PERSON] постійно проживав та вів спільне господарство разом зі своєю матір'ю [PERSON]за адресою с.Сягайли, вул..Кленова ,11 Полтавського району та області до дня її смерті та на день видачі довідки користується будинком і присадибною ділянкою площею 0,57 га (а. с. 26, 27). Відповідно до довідок Полтавської районної державної нотаріальної контори від 24 березня 2014 року № 02-14/800 , 04 лютого 2015 року № 02-14/363 на майно [PERSON], яка померла 24.11.2004 року, заведена спадкова справа за заявою про прийняття спадщини [PERSON], інших заяв про прийняття спадщини або відмови від її прийняття не надходило, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. За даними спадкового реєстру та алфавітних книг спадкова справа після смерті [PERSON]І, який помер 20.05.2003 року, не заводилася ( т. 1 а. с. 24, т.2 а.с. 26 ). Таким чином, відповідно до вимог ст.1268 ч.3 , ст.1269 , ст.1270 ч.1 ЦК України суд вважає позивача [PERSON] таким , що прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] Рішенням Виконавчого комітету Рунівщинської сільської ради від\~\~14 квітня 2005 року № 22 надано у приватну власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, зокрема [PERSON] площею 0,50 га у с. Сягайли Полтавського району Полтавської області, дозволено в установленому порядку виготовити технічну документацію та одержати державний акт на землю (а. с. 12). Пунктами 1?3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 25 грудня 1992 року № 15-92 постановлено сільським, селищним, міським Радам народних депутатів забезпечити передачу протягом 1993 року громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, у межах норм, установлених\~Земельним кодексом України. Установлено, що передача громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок для цілей, вказаних у ст. 1 цього Декрету, провадиться один раз, про що обов'язково робиться місцевими Радами народних депутатів відмітка у паспорті або документі, який його замінює. Передбачено, що право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених ст. 1 цього Декрету, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю. Дію\~ст. 23 ЗК України від 1990 року\~(у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), згідно з якою право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів, - зупинено щодо власників земельних ділянок, визначених у ст. 1 Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 25 грудня\~\~1992 року № 15-92. Тобто, право приватної власності [PERSON] на земельні ділянки площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку та 0,53 га ? для ведення підсобного господарства у с. Сягайли Полтавського району Полтавської області\~ виникло на підставі рішенням виконавчого комітету Рунівщинської сільської ради від\~\~ 20 березня 1997 року № 21 на виконання Декрету Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок» . Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, рішення Рунівщинської сільської ради Полтавського району про вилучення вказаних спірних земельних ділянок, наданих [PERSON]І , та зарахування їх до земель запасу взагалі не приймалося . ( т.2 а.с 10 ). Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до пункту «б» ч. 1 ст. 12 Земельного Кодексу України , п.34 ч.1 ст.26 Закону України " Про місцеве самоврядування в Україні " до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до закону та в порядку, передбаченому Земельним Кодексом України. Частиною першою ст. 155 Земельного Кодексу України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Отже , як вбачається з системного аналізу правових норм та встановлених судом фактів рішення виконавчого комітету Рунівщанської сільської ради від\~\~14 квітня 2005 року № 22 в частині передачі у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства [PERSON] площею 0,50 га у с. Сягайли Полтавського району Полтавської області прийняте з порушенням вимог Земельного Кодексу України , Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 25 грудня 1992 року № 15-92 , порушує спадкові права позивача , як спадкоємця за заповітом [PERSON] , а тому є незаконним та підлягає скасуванню. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, оскільки позивач [PERSON]на даний час являється єдиним спадкоємцем за заповітом після померлої матері [PERSON], , то відповідно за ним можливо визнати право власності на 0,25 га землі для обслуговування житлового будинку, а 0,53 га ? для ведення підсобного господарства у с. Сягайли Полтавського району Полтавської області\~ в порядку спадкування за заповітом. Визнання за [PERSON] права власності на вказане нерухоме майно не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved