Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

У грудні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що \~він перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.10.2015 року шлюб між сторонами розірвано та рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.01.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частин від доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з 25 вересня 2020 року. Починаючи з 11 червня 2020 року [PERSON] постійно проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , а тому є достатньо підстав для зменшення розміру аліментів в частині яка припадає на [PERSON] . Враховуючи зазначене, позивач просить з 11.06.2020 року зменшити розмір аліментів, стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.01.2016 року по цивільній справі № 202/7696/15-ц до ј частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мачуського О.М. для розгляду справи. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 25 серпня 2020 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах наявна заява позивача про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином. В матеріалах справи наявна заява відповідача про розгляд справи без її участі в якій відповідач зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, судом встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 06 листопада 1993 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2015 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. На підставі\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до п.п.3 п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів»\~від 15.05.2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Так, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2016 року ухвалено стягувати щомісяця з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1\\3 частини від всіх доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 25 вересня 2015 року. Частиною 1\~ст. 82 ЦПК України\~визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною 1\~ст. 192 СК України\~визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України\~«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~від15.05.2006року №3,\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Судом встановлено, що з 11 червня 2020 року [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком [PERSON] та перебуває на його утриманні Доказів протилежного матеріали справи не містять та зазначені обставини визнані відповідачем [PERSON] , що підтверджується її заявою від 29.09.2020 року. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем доведено обставини того, що дитина [PERSON] проживає разом з позивачем, перебуває на його утриманні, , що у відповідності до\~ст. 192 Сімейного кодексу України, є підставою для зменшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про зменшення розміру аліментів є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами, а тому задовольняються судом. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню із позивача на утримання [PERSON] , [INFO] , суд виходить з наступного. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України,при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2\~ст. 182 СК України\~визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно доп. 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-Х1І від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і\~адміністративних заходів. Згідно зі ст.18 Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як вбачається з матеріалів справи, позивач має нормальний стан здоров`я та є працездатною особою, доказів того, що його матеріальний стан не дозволяє виконати рішення суду, останнім надано не було. Також, при визначенні розміру аліментів, суд виходить з того, що сторони в рівних частках повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне їх утримання. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Також судом враховано, що відповідачем визнано позов, а відповідно до положень ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, розглянувши справу в межах заявлених вимог,оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повного та всебічного розвитку, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку,\~до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2020 року [PERSON] звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача, відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Outcome: approved