overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем зареєстрований 09 листопада 1994 року відділом запису актів громадянського стану Луцької міської ради народних депутатів Волинської області, актовий запис № 1449. Подружжя має двох повнолітніх дітей дочку [PERSON] [INFO], та дочку [PERSON] [INFO]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що подружнє життя в лютому 2014 р. між ними припинилося. Вони втратили почуття любові та поваги, погляди на сім'ю стали різними. Спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Підстав для примирення і збереження шлюбу немає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач по справі у судове засідання не з"явився, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, за місцем реєстрації, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки. Згідно вимог ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про одруження сторін, та врахувавши обставини справи, суд вважає позов підставним, підлягаючим задоволенню, оскільки сторони подружніх відносин не підтримують, не ведуть спільного господарства, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу. У відповідності до ст.105 ч.3 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем зареєстрований 22.11.2013 року Уланівською сільською радою Хмільницького району Вінницької області, актовий запис № 09. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.11.2013 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого мають доньку - Софію, [INFO]. На даний час, сімейне життя у них не склалось через різні погляди на життя, ведення справ сім"ї та інші обставини, існування яких унеможливлює їхні сімейні відносини, внаслідок чого сторони з початку 2018 року проживають окремо. За таких обставин, позивачка вважає подальше збереження сім"ї та шлюбу неможливим. Також просить строк на примирення не надавати., тому позивачка просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявились, про час та день судового розгляду були повідомлені належним чином, надіслали суду заяви, якими просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідач позов визнає, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи вищевикладені обставини суд розглядає справу у відсутність сторін, у звязку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] 22.11.2013 року зареєстрували шлюб, про що Уланівською сільською радою Хмільницького району Вінницької області, складено актовий запис № 09, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 135589 від 22.11.2013 року (а.с.4). В підготовчому судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] позов визнає. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 24.04.2015 року виконкомом Потаської сільської ради Маньківського району Черкаської області за актовим записом №5, оскільки подружнє життя між ними не склалося. Зникли взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки, що призвело до припинення фактичних шлюбних відносин. З жовтня 2015 року проживають окремо, тому шлюб носить лише формальний характер. Мають спільну дитину -[PERSON], [INFO] , що знаходиться на утриманні позивача. Сторони в судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності : позивач підтримує позов , відповідач не заперечує щодо його задоволення. Тому, суд вважає за можливе провести слухання справи без їх участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відносини, що склалися між сторонами, суд відносить до сімейних правовідносин та вважає за необхідне керуватися нормами СК України. Згідно ч.2 ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їх дітей, що мають істотне значення. Згідно до заяви , відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі . Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У п. 24 ППВСУ від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" судам роз'яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. А тому , з врахуванням наведеного , суд вважає за необхідне прийняти визнання позову відповідачем , яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,та задовольнити позовну заяву у повному обсязі . Крім того, позивач просить відновити її дошлюбне прізвище. У відповідності з ст. 113 СК України, суд вважає що дане клопотання підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача, понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 26.09.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Олександрівського районного управління юстиції Кіровоградської області за актовим записом №44, оскільки подружнє життя між ними не склалося. Зникли взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки, що призвело до припинення фактичних шлюбних відносин. З 2016 року проживають окремо, тому шлюб носить лише формальний характер. Мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що знаходиться на утриманні позивача. Сторони в судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності : позивач підтримує позов , відповідач не заперечує щодо його задоволення. Тому, суд вважає за можливе провести слухання справи без їх участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відносини, що склалися між сторонами, суд відносить до сімейних правовідносин та вважає за необхідне керуватися нормами СК України. Згідно ч.2 ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їх дітей, що мають істотне значення. Згідно до заяви , відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі . Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У п. 24 ППВСУ від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" судам роз'яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. А тому , з врахуванням наведеного , суд вважає за необхідне прийняти визнання позову відповідачем , яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,та задовольнити позовну заяву у повному обсязі . Згідно ст. 88 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача, понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем мотивуючи тим, що відносини в сім"ї не склалися, на протязі останніх двох років в сім"ї було відсутнє взаєморозуміння, часто виникали сварки, скандали так як відповідач став порушувати подружню вірність. Миритися з відповідачем не бажає. В данний час відповідач знайшов іншу жінку, шлюбні відносини принилися. Вважає, що їхня сім'я розпалася і зберегти її не можливо, а тому вона твердо має намір розірвати шлюб. В судове засіданні позивач не з'явилась, але надала заяву в якій просить справу слухати без її участі, позов підтримує, не погоджується на примирення. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав заяву, в якій визнає позовні вимоги, погоджується на розірвання шлюбу, на примирення не погоджується. Перевіривши законність визнання позову суд вважає, що він підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження, виданого виконкомом Бігунської сільської ради Овруцького району Житомирської області 18 травня 2002 року, серії [NUMBER] (а.с.3) між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб 18.05.2002 року, актовий запис № 6. Під час перебування у шлюбі у них народилися діти: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.4), [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 5 ), Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із наданих в судове засідання заяв вбачається, що сторони не підтримують подружніх стосунків і категорично не погоджуються на примирення. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що їхнє сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність поваги та взаєморозуміння. На даний час шлюбні стосунки між ними фактично припинені, вони не ведуть спільного господарства та не проживають разом. Їхній шлюб носить виключно формальний характер, подальше його збереження вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Спору щодо поділу спільного сумісного майна та визначення місця проживання дитини між ними немає, час на примирення не потрібен. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з матір?ю. В судове засідання сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивачка на задоволенні позову наполягала, просив розірвати шлюб. Відповідач подав заяву, в якій позов визнав, просив винести рішення у підготовчому засіданні. Суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: З копії свідоцтва про шлюб встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.12.2014р. у Відділі держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1164. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] . Спору про визначення місця проживання дитини не заявлено. Дитина на даний час проживає та після розірвання шлюбу залишається проживати з матір?ю. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 104, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу є недоцільним, оскільки сторони на даний час не ведуть спільного господарства, не проживають разом, а тому немає підстав для надання подружжю строку на примирення. Згідно ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до положень статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає можливим відновити дошлюбне прізвище позивача " [PERSON] ", що не порушує прав сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що їх сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки, відсутність поваги та взаєморозуміння. На даний час подружні стосунки між ними фактично припинилися, вони не ведуть спільного господарства, хоча продовжують проживати разом. Їхній шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження вважає неможливим. Спору про поділ майна між ними немає, час на примирення не потрібен. Спільних дітей від шлюбу вони не мають. Відповідач не з`явився в судове засідання; був повідомлений належним чином, відзив на позов не подав. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, і він не повідомив про причини неявки. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності і про згоду на ухвалення заочного рішення. Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, ухвалив провести заочний розгляд справи, згідно ст.223 та ст.280 ЦПК України. З свідоцтва про шлюб встановлено, що сторони уклали шлюб 01.03.2019р. у Броварському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Київської області, актовий запис № 117. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. На даний час сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть, спільним побутом не пов`язані, не бажають відновлювати сімейні відносини. Строк на примирення не потрібен. Спору про майно сторони не заявили. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених у судовому засіданні обставинах суд дійшов висновку, що шлюб носить виключно формальний характер, подальше його збереження не можливе, оскільки це суперечитиме інтересам позивача. Відповідач відзиву не подав, доводів, які б суперечили позовним вимогам не навів, клопотання про надання строку на примирення не заявляв, що свідчить про його згоду щодо розірвання шлюбу. Згідно ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до положень статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає можливим відновити дошлюбне прізвище позивача " [PERSON] ", що не порушує прав сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, та, після уточнення позовних вимог, стягнути з нього аліменти в розімірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання дитини. Сторони зареєстрували шлюб 18.11.2011 року, мають дочку [PERSON], [INFO] Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду, у судові засідання двічі не зявився, причини неявки не повідомив. У з"язку з цим, позивач надала заяву про розгляд справи без його участі і не заперечила проти її заочного розгляду, судові витрати залишає за собою. Враховуючи це, згідно з ч.4 ст.169,ч.1 ст.224 ЦПК, визнано можливим заочний розгляд справи. У заяві позивач повідомила, що сімейне життя у них не склалось, сім"я фактично не існує, тривалий час сторони проживають окремо. Дитина проживає з позивачем, на її утриманні. Відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає, шляхом домовленості виконання цього обовязку досягнути неможливо, тому просить стягнути аліменти у судовому порядку. Суд виходить із того, що згідно зі ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, відносини регулюються ст.ст.104,105,109-111 Сімейного кодексу України. Крім того, права та обовязки сторін регулюються ст.ст.180-183 СК України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Способи виконання цього обо в'язку визначаються за домовленістю, а в разі її відсутності - за рішенням суду, на підставі якого кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері чи батька. У засіданні досліджені свідоцтво про одруження, інші документи. Дослідивши документи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Відповідач проти позову не заперечив, наведені позивачем доводи не спростовані. Доведено, що подружні відносини не підтримуються, їх подальше збереження та спільне проживання неможливе і суперечить інтересам сторін. У звязку з неявкою відповідача, строк для примирення, відповідно до ст.111 СК України, судом не надавався. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст.24 СК України. При фактичних стосунках між сторонами державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність їх відносин, охорону прав і інтересів, як це передбачено ч.1 ст.27 Кодексу. При встановленні розміру стягуваних аліментів, суд враховує, що він визначений відповідно до вимог чинного законодавства, відповідачем він не заперечений, тому ці обставини є достатніми для визначення розміру аліментів, такого, що просить позивач. Про зміну прізвища на дошлюбне, спір щодо майна, виховання дитини не заявлено. Враховуючи заяву позивача, судові витрати за подання позову про розірвання шлюбу розподілу не підлягають. Натомість, на підставі ч.2 ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за подання позову про стягнення аліментів. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання цього рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 01 лютого 2003 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 39. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що спільне життя у них не склалося, проживають окремо. Спільного господарства не ведуть, з грудня 2012 року подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Підстав для примирення і збереження шлюбу немає. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідачка по справі у судове засідання не з"явилася, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала. Про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки. Згідно вимог ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про одруження сторін, та врахувавши обставини справи, суд вважає позов підставним, підлягаючим задоволенню, оскільки сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу. У відповідності до ст.105 ч.3 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Outcome: approved