Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. В липні 2021 року [PERSON] інтереси якої представляє адвокат Падучак І.І., звернулася до суду з позовом до Рогатинської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування, як спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Позов обґрунтований тим, що [INFO] померла [PERSON] . Вона є спадкоємцем, яка має право на спадкування за заповітом. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині немає. Спадщину прийняла, однак коли звернулася з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва у зв`язку з відсутністю документа, який посвідчує право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно. Просила визнати за нею право власності на домоволодіння, що розташоване в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом. Відповідачі заперечень проти позову не подали. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 23 липня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Позивач в підготовче засідання не з`явилася. Представник позивача адвокат Падучак І.І. просила справу розглядати у її відсутності, про що вказала у письмовому клопотанні. Рогатинська міська рада Івано-Франківської області в особі голови Насалика С.С. подала заяви про розгляд справи за відсутності представника, не заперечують щодо задоволення позовних вимог [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в підготовче засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом. За змістом частин 3 та 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. Відповідно до довідки Центру надання адміністративних послуг Рогатинської міської ради №220 від 26 квітня 2021 року, домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] відносилося до суспільної групи "колгоспні двори", в якому станом на 15 квітня 1991 року були зареєстровані та проживали [PERSON] та [PERSON] . Пленум Верховного Суду України в пункті 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» дав судам роз`яснення, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, спірний житловий будинок та приналежні будівлі станом на 15 квітня 1991 року належали в рівних частках [PERSON] та [PERSON] , як майно колишнього колгоспного двору. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , повторно виданим 10 червня 2021 року Рогатинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ). У зв`язку зі смертю [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Згідно довідки Центру надання адміністративних послуг Рогатинської міської ради №219 від 26 квітня 2021 року, заповіт від імені [PERSON] у виконавчому комітеті Путятинської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області не посвідчувався. Судом встановлено, що спадкоємець за законом [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , оскільки в порядку ст.549 ЦК УРСР вступила в управління та володіння спадковим майном. У зв`язку із смертю [PERSON] [INFO] відкрилась спадщина на належне їй майно. Встановлено та підтверджується копіями заповітів, що 20 лютого 1996 року та 18 березня 1996 року [PERSON] було складено заповіти, згідно яких своїй дочці [PERSON] вона заповіла доходи, що належать їй за вкладами по майновому сертифікату у Вигодському лісокомбінаті, а також земельну частку (пай) у СВСГ «Путятинці» згідно сертифікату. Заповіти не змінені та не скасовані. Спадкодавець [PERSON] не зробила заповідального розпорядження стосовно належного їй домоволодіння [ADDRESS] . Згідно довідки Центру надання адміністративних послуг Рогатинської міської ради №216 від 26 квітня 2021 на день смерті [PERSON] разом із нею проживала її дочка [PERSON] . Судом встановлено, що спадкоємець за законом [PERSON] як дочка спадкодавця, прийняла спадщину, оскільки в порядку ст.549 ЦК УРСР вступила в управління та володіння спадковим майном. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданим 15 листопада 2005 року виконавчим комітетом Путятинської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. У зв`язку зі смертю [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. Згідно з копією заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Путятинської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області 19 березня 2004 року та зареєстрований в реєстрі за №24, [PERSON] все своє майно заповіла невістці [PERSON] . Відповідно до довідки Центру надання адміністративних послуг Рогатинської міської ради за №210 від 20 квітня 2021 року, заповіт [PERSON] від 19 березня 2004 року не змінений та не скасований. На день смерть разом із нею проживала її невістка [PERSON] . Спадкоємець за заповітом [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявила про відмову від неї. Постановою державного нотаріуса Рогатинської районної державної нотаріальної контори №223/02-31 від 16 квітня 2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на домоволодіння, яке розташоване по адресі: [ADDRESS] , через відсутність документів, що підтверджують право власності спадкодавця на домоволодіння. Із копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарським (допоміжними) будівлями та спорудами, виданого на ім`я [PERSON] та копії довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації від 13 квітня 2021 року №177 вбачається, що до складу спірного домоволодіння входить: житловий будинок загальною площею 82,4 кв.м., житловою площею 46,4 кв.м.,стайня площею 33,6 кв.м., убиральня площею 2,3 кв.м., ворота №1 площею 5,4 кв.м., огорожа №2 площею 76,1 кв.м., криниця 6,0 м/п, ворота №4 площею 5,4 кв.м., огорожа №5 площею 22,1 кв.м. Реєстрація права власності на домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась. Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки, ринкова вартість спірного домоволодіння станом на 19 травня 2021 року становить 88 600 грн. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР). Оскільки спадщина на належне майно [PERSON] відкрилась до 01 січня 2004 року, тому до відносин спадкування суд застосовує норми ЦК УРСР 1963 року. Статтею 524 ЦК УРСР було передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. За ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадщина на належне майно [PERSON] відкрилась після 01 січня 2004 року, тому до відносин спадкування суд застосовує норми ЦК України 2003 року. Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). За змістом ст.ст.1233, 1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Частиною першою статті 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. За змістом частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Статтею 55 Конституції України гарантовано право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, оскільки з наявних у суду матеріалів справи інших спадкоємців, які згідно ст. 1241 ЦК України мають право на спадкування немає, а також враховуючи те, що позивач набула право власності на спірний житловий будинок та приналежні будівлі, як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] , однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, а тому це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Outcome: approved