Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Стислий виклад позицій сторін: \~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі по 2300 грн щомісячно та сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі по 1700 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з часу звернення до суду. Також вирішити питання судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі, який розірваний відповідно до рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.02.2020. Від даного шлюбу в них народилися діти: донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які проживають та перебувають на її матеріальному утриманні. Позивачка працює, однак отримує мізерний дохід, якого не вистачає на утримання дітей. Відповідач інших осіб на утриманні не має, займається ремонтами приватних квартир та будинків, отримує хороший дохід, працює закордоном і може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Позивачка до судового засідання подала письмову заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подавав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законом порядку, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України (а.с.23). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 09.09.2020 відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання за участю сторін в порядку спрощеного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов. Ухвалою суду від 06.10.2020 зобов`язано Державну прикордонну службу України надати інформацію про перетин державного кордону України, громадянином [PERSON] за період з 01.01.2019 по дату винесення ухвали із зазначенням дати виїзду та в`їзду в Україну (із зазначенням дати кожного перетину). 27.10.2020 позивачка подала письмову заяву про проведення судового засідання у її відсутності, позов підтримала. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи (а.с.). Від відповідача будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень не поступало, як і не повідомляв він про причини своєї неявки в судові засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивачки суду не надав, хоча був повідомлений про розгляд даної справи. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подавав, позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, тому протокольною формою ухвали суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебували у шлюбі, який розірваний рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.02.2020 (а.с.6). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] \~\~від 06.09.2006 та [NUMBER] \~\~від 30.11.2007 (а.с.7, 7 зворот). У відповідності до довідки №14347 від 03.09.2020, виданої ЦНАП Калуської міської ради, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , і разом з нею проживають її діти: донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Відповідно до консультативного висновку спеціаліста №19/787 Дитячої клінічної лікарні Івано-Франківської області [PERSON] , [INFO] , хворіє на дитячий церебральний параліч та підлягає оформленню соціальної допомоги як інвалід дитинства (а.с.8). Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №761, яка видана Дитячим спеціалізованим (спеціальний) клінічним санаторієм «Хаджибей», [PERSON] , [INFO] , має порушення осанки. Встановлено діагноз плосковалальгус стоп ІІІ ступення (а.с.10). Таким чином, між сторонами виник спір щодо участі батька в утриманні їх неповнолітніх дітей. Оцінка суду: врахувавши позицію позивачки, висловлену в її позовній заяві та підтриману нею у судовому засіданні, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної\~Ради України\~№ 789-ХІІ\~від 27\~лютого 1991\~року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В ч. 1 ст.\~182\~СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Оцінюючи положення статті 180\~СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку, є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Державою встановлюється мінімальна та максимальна сума аліментів. Перша становить 50% від прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідної вікової категорії. Максимальна - 10 прожиткових мінімумів. Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 202 рік" від 14.11.2019 № 294-IX, установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, зокрема для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривень. Тобто, з 1 липня 2020 року розмір аліментів на дитину до 6 років не може бути нижчим, ніж 929,50 гривень на місяць. Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що малолітні діти: донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , проживають з нею. Призначаючи аліменти, суд враховує відомості про стан здоров`я дітей, які потребують постійного лікування і догляду, та збалансованого харчування. На виконання ухвали Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.10.2020 адміністрація Державної прикордонної служби України надала інформацію про перетин відповідачем державного кордону України за період часу з 01.01.2019 по 06.10.2020, із зазначенням дати виїзду та в`їзду в Україну відповідно до якої останній неодноразово перетинав кордон, що також свідчить про його платоспроможність. Від відповідача будь-яких заперечень чи спростувань з приводу викладених у позові обставин до суду не поступало, тому суд бере до уваги доводи позивачки про те, що відповідач перебуває тривалі проміжки часу за кордоном, що свідчить про його працевлаштування, інших утриманців не має та розмір аліментів, який вона просить стягнути, не є непосильним для нього, а також дасть можливість забезпечити їхнім дітям все необхідне для їх розвитку. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що з [PERSON] на користь [PERSON] на дітей слід стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2300 гривень на доньку, якій встановлена інвалідність з дитинства, та 1700 гривень на сина щомісячно. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України, встановлений державою мінімальний розмір аліментів на дитину відповідного віку, і вважає, що аліменти у вказаному розмірі є гарантованими, справедливими, розумними та необхідними для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з ч. 2 ст.\~184\~СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до вимог ст.\~430\~ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Розподіл судових витрат: згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 840,80 грн слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 282, 289, 430 ЦПК України, суд

Outcome: approved