Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

У липні 2015 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: м. Харків, вулиця Правдинська, будинок 3 в порядку спадкування за законом після його батька [PERSON], померлого 25 липня 2014 року В судове засідання позивач не зявився, подав письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. В судове засідання відповідач не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, наслідки відомі. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони розуміють наслідки відповідних процесуальних дій, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 12 квітня 1988 року батьком сторін- Калініченко [PERSON] було придбано житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: м. Харків вулиця Правдинська, 3. Будинок придбався в особисту власність батька, оскільки він на той час не перебував в зареєстрованому шлюбі з матірю позивача [PERSON]. 25 липня 2014 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ВЛ №451420. Після його смерті залишилось двоє спадкоємців на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: м. Харків вулиця Правдинська, 3, а саме сторони по даній справі. Із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся, однак фактично вступив у спадщину оскільки разом проживав із батьком на території спадкового домоволодіння на протязі декількох років. Однак оформити спадщину у належний спосіб позивач не може з огляду на той факт, що хоча й батько проживав разом з позивачем за адресою розташування спадкового майна у місті м. Харків вулиця Правдинська, 3, однак останнє місце реєстрації померлого батька й відповідне місце відкриття спадщини знаходилось у смт. Вовчоярівка, Попаснянського району Луганської області . Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1053 від 30.10.2014 року, смт. Вовчоярівка, Попаснянського району Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини за місцем її відкриття. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини\~є останнє місце проживання спадкодавця. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Статтею 1 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місце проживання визначається як адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Тому місце реєстрації особи і місце реального постійного проживання можуть не співпадати. Проте для цілей спадкового законодавства місцем останнього постійного проживання спадкодавця вважається місце, визначене за місцем реєстрації, а відсутність особи за цим місцем не означає зміну місця відкриття спадщини.\~ Таким чином позивач був позбавлений можливості щодо подання заяви про прийняття спадщини за місцем її відкриття на території Луганської області, де проводиться АТО. Даний факт пояснюється тим, що з певних обєктивних причин державні нотаріальні контори, які розташовані на території проведення АТО, та приватні нотаріуси, зареєстровані у відповідних нотаріальних округах, фактично не працюють. Якщо визначити місце відкриття спадщини за правилами ст. 1221 ЦК неможливо, місце проживання спадкодавця встановлюється судом. У такому разі нотаріус вимагає від спадкоємців копію рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення місця проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Спадкодавець постійно проживав разом з позивачем за адресою розташування спадкового майна у місті м. Харків вулиця Правдинська, 3, без відповідної реєстрації в органах міграційної служби. Зазначений факт підтверджується довідками КП «Благоустрій», а також не заперечується відповідачем. Частинами 3, 4 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (день смерті), вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого для його прийняття, він не заявив про відмову від неї. Мати позивача [PERSON] не має права на спадщину, оскільки спадкове майно у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: м. Харків, вулиця Правдинська, 3 придбалося батьком позивача не в період сумісного шлюбу, оскільки шлюб між ними було укладено 26.11.1993 року, а розірвано 18.07.2001 року. Вартість спадкового майна складає 636899 гривень Частиною 2 статті 256 ЦПК визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. На підставі\~\~вищезазначеного, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених\~\~обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача по зустрічному позову є\~\~обґрунтованими, доведеними,\~\~у звязку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved