Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»\~\~(далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 29.06.2010р. [PERSON] стала клієнтом ПАТ КБ "ПриватБанк", та отримала кредитну карту «Універсальну». 11.04.2013 р. між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір без номеру, на підставі якого відповідачка отримала кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно з умовами договору. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг. У порушення ст.ст.526,527,530 ЦК України та умов договору відповідачка [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 11.04.2013р. мала заборгованість в загальній сумі 8\~416,26 грн., яка складається із суми заборгованості за кредитом 8\~313,98 грн., заборгованості по відсоткам 102,28 грн. 24.10.2014р. відповідачка [PERSON] померла. Спадкоємицею [PERSON] є [PERSON] Позивач просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь заборгованість по кредиту в загальному розмірі 8\~416,26 грн., судовий збір в сумі 1 218,00 грн. У судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» присутній не був, надав заяву, у котрій просив справу розглянути у його відсутність, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи.\~\~ Відповідачка [PERSON] надала заяву, у котрій просила справу розглянути у її відсутність, позов визнала у повному обсязі. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.04.2013 р. між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір без номеру, на підставі якого остання отримала кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Позичальницею [PERSON] були порушені умови кредитного договору щодо сплати кредиту та відсотків по ньому, тобто порушені вимоги ст.1049 ч.1 ЦК України та умови кредитного договору. Письмові докази по справі, а саме: заява про отримання кредиту (а.с.5); умови та правила надання банківських послуг (а.с.6-29), свідчать про отримання кредиту [PERSON] та порушення умов щодо його повернення та сплати відсотків по кредиту. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 24.10.2014р. відповідачка [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 25.10.2014р. (а.с.31). Згідно з ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.608,1218,1219 ЦК України, у звязку зі смертю боржника припиняються лише ті обовязки, які нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинились унаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з свідоцтвом на право на спадщину за законом від 15.06.2015р. [PERSON] успадкувала спадщину, яка складається з 3/25 часток житлового будинку №70 по вулиці Грецькій у м.Маріуполі, Донецької області (а.с.48). Відповідно до ч.2 ст.1269 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. На виконання вимог закону позивачем 24.03.2015р. була направлена претензія до Першої Маріупольської державної нотаріальної контори, яка була перенаправлена за місцем відкриття спадщини до приватного нотаріуса маріупольського нотаріального округу Донецької області [PERSON] (а.с.35-36). 08.11.2015р. до спадкоємця [PERSON], було направлено лист-притензію, згідно з якою позивач предявив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано (а.с.37). Відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідно до ч.2 ст.1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст.1282 ЦК України у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони\~ понесені\~ нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на те, що підстав, передбачених законом, для звільнення від судових витрат не вбачається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача сплачені ним судові витрати в сумі 1\~218,00 грн. \~

Outcome: approved