Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, та просить поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] в наступному порядку: -Виділити та визнати за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку із господарчими спорудами, а саме: А-1 житловий будинок, Мс -1 мансарда, П-1 підвал, К-1 навіс, Б-1 гараж, В-1 сарай, Г-1 баня, Ж-1 навіс, З-1 навіс, Д-1 літній душ, Е-1 вбиральня, №1 басейн, № 2-4 огорожа, І- вимощення, що розташовані за адресою: вул. Патріотів України №151, смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області. -Виділити та визнати за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку із господарчими спорудами, а саме: А-1 житловий будинок, Мс -1 мансарда, П-1 підвал, К-1 навіс, Б-1 гараж, В-1 сарай, Г-1 баня, Ж-1 навіс, З-1 навіс, Д-1 літній душ, Е-1 вбиральня, №1 басейн, № 2-4 огорожа, І- вимощення, що розташовані за адресою: вул. Патріотів України №151, смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 11.06.1988 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. На момент звернення до суду шлюб між ними не розірвано. Шлюбний договір або інші правочини про поділ майна між ними не укладались. У період шлюбу, а саме 21.01.2014 року, нею та відповідачем за рахунок їхніх спільних коштів, було придбано житловий будинок з господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Патріотів України №151, смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області. Будинок було придбано на підставі "Договору купівлі-продажу" від 21.01.2014 року, зареєстрованому в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.01.2014 р., реєстраційний № 242997712242. На цей час між ними виникли непорозуміння, стосовно зазначеного будинку, в звязку з чим вона просить позов задовольнити. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності представника позивача та представника відповідача, які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Представник позивача вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Представник відповідача заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що відповідачем [PERSON] 21.01.2014 р. за власні кошти внаслідок підприємницької діяльності, було придбано житловий будинок з господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Патріотів України №151, смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області. Відповідно до ст. 69 СК України, житловий будинок належить відповідачу на праві особистої приватної власності, не являється обєктом спільної сумісної власності подружжя та не може бути поділений. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.06.1988 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження виданим Олександрівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області від 11.06.1988 року (а.с. 5). У період шлюбу, позивачкою та відповідачем було придбане наступне майно: житловий будинок із господарчими спорудами, за адресою: вул. Патріотів України №151, смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини та самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст.69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1, 2 ст.71 Сімейного кодексу України, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу належить їм на праві сумісної власності і у разі його поділу частки дружини та чоловіка є рівними. Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділити спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи. Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» якщо неподільні речі не можуть бути реально поділенні між подружжям відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. З огляду на наведене та враховуючи, що житловий будинок із господарчими спорудами, за адресою: вул. Патріотів України, №151, смт. Покровське, Покровського району Дніпропетровської області, є спільною сумісною власністю сторін, оскільки придбаний під час шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved