Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач являється її батьком. З моменту розірвання шлюбу, тобто із 2003 року батько почав проживати окремо, а вона із матір»ю в 2007 році переїхали проживати в [INFO]. Відповідач раніше надавав їй фінасову допомогу, однак після досягнення нею повноліття відповідач жодної допомоги не надає. В даний час позивачка являється студенткою третього курсу денного відділення "правознавства" Таращанського агротехнічного коледжу, строк навчання до 30.06.2018р. В зв»язку з тим, що її мати являється інвалідом ІІ групи з 2009року, ніде не працює та отримує мінімальну пенсію, а тому не має можливості її в повній мірі забезпечити. Що стосується стипендії, то вона її не отримує, оскільки навчається за контрактом. А тому, просить вирішити питання про стягнення із відповідача аліментів на її утримання в розмірі ? частини всіх видів доходу до закінчення нею навчання до 30.06.2018р. Позивачка подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до\~ч.1ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 3 даної статті передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як встановлено в судовому засіданні батьком позивачки являється [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], 25.10.1998р.н., серії І-НМ №050390. Згідно довідки №226 від 22.12.2016р. Таращанського агротехнічного коледжу вбачається, що [PERSON] являється студенткою ІІІ курсу, денної форми навчання вказаного коледжу, термін навчання в коледжі із 01.09.2014р. по 30.06.2018р. У відповідності до ч. 2\~ст. 199 СК України\~право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч.1ст.200 СК України\~ суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. Обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, згідно зі\~ст.182 СК України\~є: стан здоров'я та матеріальне положення дитини; стан здоров'я та матеріальне положення платника аліментів; непрацездатних батьків, чоловіка, дружини та інші обставини, які мають суттєве значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184\~цього Кодексу. Як встановлено в судовому засіданні мати позивачки [PERSON] являється інвалідом ІІ групи загального захворювання, що стверджується довідкою МСЕК від 24.03.2016р., ніде не працює, отримує мінімальну пенсію по інвалідності, а тому не має можливості в повному обсязі утримувати повнолітню дочку, яка навчається. Згідно додатку до договору від 01.09.2014р. вбачається, що позивачка навчається в Таращанському агротехнічному коледжі на платній формі навчання. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 191 СК України\~зазначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тому аліменти слід присудити з 23.01.2017р., тобто з дня пред»явлення [PERSON] позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягувати аліменти на користь повнолітньої дитини [PERSON] до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2018 року в розмірі ? частини всіх видів доходу. Крім цього, враховуючи норми ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір. На підставі наведеного, ст.ст.141, 182, 184,1 91, 199, 200 СК України та

Outcome: approved