Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] Уокера про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 01.08.2008 року між [PERSON] та громадянином [PERSON], [PERSON] Уокер був укладений шлюб. 16.08.2008 року у шлюбі народився син [PERSON]. З січня 2015 року стосунки Позивача з Відповідачем суттєво погіршились. Відповідач переїхав у Великобританію, залишив виховання дитини на Позивача. Позивач виховує та утримує дитину без жодної допомоги від Відповідача. Відповідач вихованням, утриманням та забезпеченням дитини не займається, участі у розвитку дитини та її догляді не бере. Сімя та шлюбні відносини фактично перестали існувати, стосунки, як подружжя припинились з січня 2015 року, сторони подружнім життям не живуть. Просить позов задоволити в повному обсязі. Представник позивачки в судове засідання не зявився. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Підтримав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомленний про час та місце розгляду справи, а тому, зі згоди представника позивача, згідно з ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у її відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що 01.08.2008 року між громадянкою України, [PERSON] та громадянином [PERSON], [PERSON] Уокер був укладений шлюб, зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис №1730 від 01.08.2008р. 16.08.2008 року у шлюбі народився син [PERSON], який з моменту реєстрації шлюбу і на даний час постійно проживає разом з матірю в Україні за адресою: [ADDRESS]. З січня 2015 року стосунки Позивача з Відповідачем суттєво погіршились. Відповідач переїхав у Великобританію, залишив виховання дитини на Позивача. Шлюб фактично розпався у січні 2015 року. Пунктом 3 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-754/0/4-13 від 16.05.2013р. визначено, що підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається у попередньому засіданні відповідно до статті 76\~Закону України "Про міжнародне приватне право", відповідно до якої суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: 4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні; 7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України. Шлюб Позивача і Відповідача був укладений в Україні, дитина народилась та постійно проживає в Україні разом з матірю. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: «У разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими ст. 110 ЦПК». Статтею 110 ЦПК України передбачено: «Позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти». Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи наведене приходжу до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню в частині розірвання шлюбу та стягнення з відповідача аліментів в розмірі ? від заробітку (доходу) щомісячно від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів в розмірі ? від заробітку (доходу) щомісячно за останній рік і пять місяців до дня предявлення позову та по 25000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття в таких слід відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю.

Outcome: approved