Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

\~У вересні 2017 року позивач звернулася до суду із позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. \~ \~ \~ \~ Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є наймачем житлового приміщення, яке розташоване за адресою: м.Торецьк, в.Терешкової 4/64 . Крім неї, за вказаною вище адресою зареєстрований також її син [PERSON], [INFO] та брат [PERSON], [INFO]. Зазначена вище квартира не є приватизованою , та відноситься до комунальної власності і перебуває на балансі КП «Торецьккомсервіс». Зазначає, що відповідач [PERSON] у вказаній вище квартирі з 2012 року фактично не проживає, не бере участі в її утриманні , не сплачує комунальні платежі . Його особисті речі в даній квартирі відсутні, та взагалі, місце проживання останнього їй невідоме. Відсутність відповідача, перешкоджає [PERSON] скористатися правом на оформлення субсидії. Вважає, що [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно заявнику для зняття останнього з реєстраційного обліку та скористатися правом на оформлення субсидії. Позивач в судове засідання не прибула, надала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутністю, наполягала на задоволенні вимог. Належно повідомлений через засоби масової інформації газету «Донеччина» від 13.11.2017 року відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у його відсутності суду не надавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Уповноважений представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору КП «Торецьккомсервіс» в судове засідання не прибув,надав до суду заяву з проханням справу розглядати без його участі , не заперечував проти задоволення вимог. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України, Житловим кодексом України та іншими нормативно правовими актами. Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення\~ або\~ не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] є основним наймачем квартири [ADDRESS]. Відповідно довідки, наданої директором КП «Торецькомсервіс» , квартира [ADDRESS] перебуває на балансі підприємства КП «Торецькомсервіс» (а.с.7). Згідно довідки про склад сімї б/н від 15.08.2017 року (а.с.6), відповідач по справі [PERSON] зареєстрований за адресою : [INFO]. З огляду на це, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу України члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Згідно ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї\~ були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а вразі спору судом (ч. 2 ст. 71 ЖК України). В статті 71 Житлового кодексу України визначенні конкретні випадки, коли жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї понад шість місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Судом зясовано той факт, який повністю узгоджується з актами обстеження матеріально-битових умов від 18.01.2017 року та від 01.09.2017 року (а.с.8,9), що брат позивача по справі, [PERSON], [INFO], з 2012 року не проживає за місцем фактичної реєстрації, його особистих речей в квартирі [ADDRESS] немає. Отже, проаналізувавши всі обставини справи, суд вважає, що відповідач [PERSON] з 2012 року, тобто понад півроку, без поважних причин відсутній за місцем своєї реєстрації. Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, тому такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved