Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Позовна заява обґрунтована зокрема тим, що 21.09.2013 року між нею та [PERSON] укладено шлюб. Від спільного подружнього життя [INFO] у нас народилася донька - [PERSON] . Позивачем вказано, що сімейне життя не склалося, з моменту народження доньки, відповідач не приділяв належної уваги вихованню дитини, значні проміжки часу не проживав разом із сім`єю та взагалі в Україні, а в квітні 2019 року остаточно покинув сім`ю виїхавши за кордон до Російської Федерації. На теперішній час з відповідачем втрачено будь-які відносини та зв`язки, відповідач не бачить і жодним чином не спілкується ні з нею, ні з донькою. Біологічний батько для доньки є сторонньою та незнайомою людиною, донька не впізнає його на фотографії, не має до нього ніяких почуттів і взагалі не вважає його батьком. На початку 2020 року вона звернулась до суду з приводу стягнення аліментів на утримання дитини та розірвання шлюбу. 26.03.2020 року видано судовий наказ про стягнення з відповідача аліментів та рішенням суду від 16.04.2021 року задоволено позов про розірвання шлюбу. За час розгляду справи про розірвання шлюбу Відповідач жодного разу не з`явився в судове засідання. За результатами розгляду вказаних справ, судом встановлено невиконання Відповідачем обов`язку визначеного ст. 180 Сімейного кодексу України, щодо утримання дитини. В порядку здійснення виконавчих дій спрямованих на стягнення аліментів на утримання дитини, виконавчою службою накладено арешт на майно боржника та встановлено обмеження у керуванні транспортним засобом, перетині кордону та ін., до Кременчуцького районного суду направлено подання виконавчої служби про розшук боржника. Заборгованість зі сплати аліментів становить - 49796,23 грн. Як стало відомо після розмови з державним виконавцем, відповідач жодного разу не з`являвся, не телефонував та не мав жодних інших контактів з виконавчою службою, а 2330,00 грн., в рахунок погашення заборгованості по стягненню аліментів на утримання дитини, сплачено матір`ю відповідача. Позивач зазначила, що із соціальних мереж їй стало відомо, що по теперішній час відповідач проживає у Російській Федерації та має стосунки з іншою жінкою. Всі питання щодо виховання доньки вирішуються нею самостійно, дитина перебуває на її повному утриманні. Позивач вважає, що зазначені факти, як кожен окремо, так і в їх сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, шо створює умови, які порушують права та шкодять інтересам дитини. У зв`язку з чим, вона звернулась до органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, щодо надання рішення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Після проведення перевірки, на підставі зібраних доказів, пояснень сусідів, висновку комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про доцільність позбавлення батьківських прав та ін. 06.08.2021 року прийнято рішенню про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. З урахуванням викладеного, просила суд: -позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явилась. До суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату розгляду справи повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем реєстрації. Заяви про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 280 ЦПК України). Представник служби у справах дітей Виконавчого комітету Кам`янопотоківської сілсьької ради в судове засідання не з`явився. На адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без їх участі. Суд, розглянувши матеріали справи, дав повну оцінку зібраним по справі доказам приходить наступного висновку. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Судом встановлено, що позивач 21.09.2013 року між сторонами укладено шлюб. Під час шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане Кременчуцьким МВ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області від 16.05.2017 року, актовий запис № 706. 26.03.2020 року Крюківським районним судом м. Кременчука видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] 09.05.2017 року в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 26.02.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 16.04.2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано, визначено місце проживання дитини разом з матір`ю. Дитина навчається у ДУЗ № 13 м. Кременчук, зареєстрована разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , перебуває на утриманні позивача, що підтверджується квитанціями про оплату за відвідування дитячого навчального закладу та іншими матеріалами справи. Відповідач життям доньки не цікавився, бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні не проявляє, що призвело до того, що дитина не пам`ятає батька та немає до нього ніяких почуттів. Судом встановлено, що відповідач не сплачує аліменти на утримання доньки відповідно до судового наказу Крюківського районного суду м. Кременчука. Даний факт підтверджується Довідкою - розрахунком Кременчуцького районного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції м. Суми за період з лютого 2020 року по березень 2021 року та відповідно до якої заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 13.08.2021 року складає 49796,23 грн. Також, в матеріалах справи містяться письмові пояснення [PERSON] та [PERSON] , які підтверджують, що [PERSON] не виконує обов`язків по вихованню дитини та ніяким чином не виявляє бажання до спілкування з нею та участі у житті, за місцем реєстрації давно не приїздить. Відповідно до Рішення Виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 06.08.2021 року, з урахуванням висновку комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради вирішено за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] . Згідно п. 1 ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до п. 1-2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до п. 16 Постанови Верховного Суду України № від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків мас місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти; зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умов винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Надаючи оцінку доказам які містяться у справі, вбачається, що [PERSON] не приймає жодної участі в житті та вихованні дитини. Таким чином, суд вважає, що є законні підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] враховуючи, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню з підстав викладених вище. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Враховуючи, що судом задоволено вимогу позивача щодо позбавлення батьківських прав, суд вважає за необхідне присудити до стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої [PERSON] . Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з наступного. Згідно статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Тому суд вважає за необхідне, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений судовий збір в сумі 908 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved