overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 17 травня 2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 10600,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач умови кредитного договору належно не виконав і станом на 14 липня 2016 року має заборгованість в сумі 21155,50 гривень. Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 21155,50 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 17 травня 2006 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується копіями заяви (а.с.19), витягу з умов і правил надання банківських послуг (а.с.20-53), нової редакції статуту ПАТ КБ "Приватбанк" (а.с.57). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.8-18) станом на 14 липня 2016 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідача становить 21155,50 грн. в тому числі: 10793,52 грн. - тіло кредиту, 5599,85 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом, 5189,32 грн. нараховано пені за прострочене зобов'язання, 950,00 грн. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500,00 грн. - штраф (фіксована складова), 983,60 грн. - штраф (процентна складова) з них 2860,79 грн. - внесено коштів на погашення заборгованості з 01 червня 2015 року Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1378,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 30 травня 2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 300 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідачка умови кредитного договору належно не виконала і станом на 30 червня 2016 року має заборгованість в сумі 11103,88 гривень. Просив стягнути з відповідачки вказану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов підтримав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала заяву, просила слухати справу без її участі, позов визнала. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 30 травня 2013 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується копіями анкети-заяви, довідки про умови кредитування, витягу з умов і правил надання банківських послуг (а.с.7-33), копією нової редакції статуту ПАТ КБ "Приватбанк" (а.с.38). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.6) станом на 30 червня 2016 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідачки становить 11103,88 грн. в тому числі: 272,40 грн. заборгованість за кредитом; 6926,53 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2900,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 504,95 грн. штраф (процентна складова) Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості, та відповідно до ст.88 ЦПК України понесені судові витрати в сумі 1378 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за укладеним договором від 26 липня 2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4200,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач умови кредитного договору належно не виконав і станом на 31 липня 2016 року має заборгованість в сумі 11306,41 гривень, яку і просив стягнути. Представник позивача в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 26 липня 2010 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується копіями анкети-заяви, витягів з тарифів по карткам, умовами і правилами надання банківських послуг (а.с.11, 13-23), копією нової редакції статуту ПАТ КБ "Приватбанк" (а.с.26). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.7-10) станом на 31 липня 2016 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідача становить 11306,41 грн. в тому числі: 2089,97 грн. заборгованість за кредитом; 5951,85 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2250,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 514,59 грн. штраф (процентна складова) Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно\~стягнути понесені судові витрати в сумі 1378,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що з відповідачем вони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 07 червня 2014 року Широківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 47. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. З березня 2016 року спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинено. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у її відсутність, судові витрати просить покласти на неї, прізвище залишити "[PERSON]" (а.с. 31). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що позов визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згодний (а.с.29). Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач перебуває з відповідачем у шлюбі, що зареєстрований 07 червня 2014 року Широківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 47, між [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON], [INFO] а.с. 8. Позивач з відповідачем з березня 2016 року не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільне господарство. Відповідач проживає окремо. Причиною розірвання шлюбу є взаємне непорозуміння подружжя. Оскільки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а розірвання шлюбно-сімейних стосунків пройшло належне випробування часом, шлюб відновити неможливо. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Так, позивач подала до суду позов про розірвання шлюбу відповідно до ст.110 СК України. Тому суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, відсутність майнового спору та наявніх неповнолітньої дитини, встановив, що при таких стосунках між подружжям подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, в зв'язку з чим позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на позивача за її власною заявою. Відповідно до ст.ст. 105, 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

у вересні 2016 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04.08.2000 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON],[INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини не підтримують з 2013 року . У зв'язку з наведеним позивач просить суд шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: 04.08.2000 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Октябрської районної ради м.Полтави зроблено актовий запис № 95. Даний факт підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданого 04.08.2000 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 15.05.2006 року Октябрським ВРАЦС Полтавського МУЮ. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 цього Кодексу -шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про те, спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, шлюбні відносини не підтримують, а отже подальше спільне життя суперечитиме їхнім інтересам. Таким чином, суд вважає за необхідне шлюб укладений між сторонами розірвати. Після розірвання шлюбу позивачу, за її бажанням, необхідно залишити прізвище "[PERSON]". Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

у вересні 2016 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25.07.2015 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини не підтримують та разом не проживають.. У зв'язку з наведеним позивач просить суд шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Для надання строку для примирення сторони заперечили, оскільки це не відповідатиме їхнім інтересам. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: 25.07.2015 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 932. Даний факт підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 134694, виданого 25.07.2015 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про його народження серії І-КЕ №225352, виданим 22.09.2015 року Октябрським ВДРАЦС РС Полтавського МУЮ. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про те, що спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, шлюбні відносини не підтримують, а отже подальше спільне життя суперечитиме їхнім інтересам. Таким чином, суд вважає за необхідне шлюб укладений між сторонами розірвати. Після розірвання шлюбу позивачу, за її бажанням, необхідно залишити прізвище "Загородня". Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

у вересні 2016 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25.09.2009 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різницю в поглядах на сімейне життя, відсутність взаємопорозуміння, шлюбні відносини не підтримують з червня 2016 року та разом не проживають. У зв'язку з наведеним позивач просить суд шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, при цьому вказала, що позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає, просив розглянути справу без його участі. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: 25.09.2009 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, зроблено запис №1361. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ №0062334, виданого 25.09.2009 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КЕ №118493, виданого 10.09.2010 року Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 цього Кодексу - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про те, спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, шлюбні відносини тривалий час не підтримують, а отже подальше спільне життя суперечитиме їхнім інтересам. Таким чином, суд вважає за необхідне шлюб укладений між сторонами розірвати. Після розірвання шлюбу позивачу\~ за її бажанням залишити прізвище "Третяк".\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

У вересні 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що являється спадкоємицею за законом після смерті 10 березня 2016 року [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,0500 га, для ведення садівництва в С/Т «Мрія» на території Бабинецької селищної ради Бородянського району Київської області. Оскільки відомості про вказану земельну ділянку відсутні в Державному земельному кадастрі нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Тому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на вказану земельну ділянку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач Бабинецька селищна рада Бородянського району Київської області в судове засідання представника не направила, просила слухати справу без її участі. Третя особа Бородянське управління Держгеокадастру в судове засідання представника не направила, просила слухати справу без її участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10 березня 2016 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.11). Після його смерті спадщину прийняла позивачка [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження, про укладення шлюбу (а.с.9, 10), копією роз'яснення приватного нотаріуса [PERSON] (а.с.13). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка для ведення садівництва, площею 0,500 га на території С/Т «Мрія» Бабинецької селищної ради Бородянського району Київської області (а.с.12). З роз'яснення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу вбачається, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку що розташована в Київській області Бородянському районі на території Бабинецької селищної ради в садівничому товаристві "Мрія", оскільки відомості щодо зазначеної земельної ділянки відсутні у Державному земельному кадастрі (а.с.13). Згідно зі ст. 1218, 1225 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

у вересні 2016 року позивачка звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що 01 грудня 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №575. В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що їх сімя фактично розпалася, так як вони втратили почуття любові та поваги один до одного. На цей час подружні відносини не підтримують. Примирення з чоловіком та подальше спільне життя є неможливим, тому просила шлюб між ними розірвати, залишити її прізвище без змін "Власенко". Крім того, просила стягнути з відповідача на свою користь судові витрати: судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок, витрати на правову допомогу у розмірі 350 гривень. У дане судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Стаття 24 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01 грудня 2013 року у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 575 (а.с. 4). Сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с. 5). Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сімї суперечить інтересам позивачки, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки слід залишити без змін, задовольнив тим самим її клопотання. На підставі ст. 84, ч.1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати: сплачений судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок та витрати за надання позивачці правової допомоги у розмірі 350 гривень (а.с. 1,6).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

у вересні 2016 року позивачка звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що 08 травня 2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Забарівській сільській раді Саратського району, актовий запис №1. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб, сім'ю та обов'язки у шлюбі, через що в сімї часто виникали сварки. На цей час шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, сім'я фактично розпалась. Примирення з чоловіком неможливе, тому просила шлюб між ними розірвати, після розірвання шлюбу залишити її прізвище без змін "Ніколова". Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи через засіб масової інформації, у судове засідання повторно не зявився, про поважні причини неявки суд не повідомив, заперечення проти позову не подав. На підставі ст.ст. 224-225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 травня 2010 року у Забарівській сільській раді Саратського району Одеської області, актовий запис №1 (а.с. 6). Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с7). Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сімї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки слід залишити без змін, задовольнив тим самим її клопотання.

Outcome: approved