Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 500987732 від 08.12.2015 року у сумі 51976,23 грн.. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 08.12.2015 року ПАТ «Альфа-Банк» та відповідач [PERSON] уклали договір про надання особистого кредиту №500987732. Відповідно до умов даного договору позивач надав відповідачу кредит у сумі 46830,23 грн. на строк до 09.12.2020р.. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язався в порядку та на умовах , визначених в договорі повертати кредит, виплачувати відсотки за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі і строки та на умовах зазначених в договорі та графіку погашення кредиту. Відповідач належним чином свої зобов'язання не виконував, в наслідок чого утворилась заборгованість, яка станови на 13.06.2016р. складається з: - заборгованості за кредитом у сумі 46830,23 грн.; - заборгованості за відсотками у сумі 706,72 грн.; - комісії у розмірі 3389,28 грн.; - штраф у розмірі 1050,00 грн. Позов мотивований тим, що відповідач не виконав належним чином свої договірні зобов'язання в частині своєчасного погашення суми заборгованості за кредитом, а також щодо щомісячної сплати відсотків за користування кредитом, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка до цього часу не погашена. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від представника позивача [PERSON] який діє на підставі довіреності, надав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцією, причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не надав. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. У відповідності до приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явилася в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомила, про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України "Про судоустрій та статус суддів " від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне. 08.12.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі - Банк або Кредитор) та [PERSON] (далі - Позичальник) укладено Кредитний договір № 500987732 (далі - Договір), відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати Позичальнику кредит у сумі 46830,23 грн..(а.с. 3-4) Відповідно до умов Договору, Відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Графіком погашення кредиту. Позивач належним чином виконав свої зобов'язання за Кредитним договором № 500987732 від 08.12.2015 року, надавши відповідачу кредит в сумі 46830,23 грн., що підтверджується випискою по особовим рахункам з 08.12.2015р. по 13.06.2016р. (а.с. 16) Відповідач, в свою чергу, не виконав свої договірних зобов'язань, внаслідок чого станом на 13.06.2016 року утворилась заборгованість у сумі 51976,23 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом у сумі 46830,23 грн.; - заборгованості за відсотками у сумі 706,72 грн.; - комісії у розмірі 3389,28 грн.; - штраф у розмірі 1050,00 грн. Такі обставини на думку позивача свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не виконується зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту. Відповідно до умов Договору у разі невиконання чи неналежного виконання Відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених Договором, у тому числі у разі затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування щонайменше на один календарний місяць, Позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення кредиту. На виконання умов Договору Відповідачу направлялась Вимога про дострокове повернення кредиту (а.с. 17), проте на час розгляду справи Вимога не виконана. За таких обставин, суд вважає позовну вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості за сумою кредиту, розмір якої складає 46830,23 грн., законною, обґрунтованою та підлягаючою задоволенню. Відповідно до пункту 1 статті 1048 Цивільного кодексу України розмір і порядок отримання процентів за договором позики встановлюється договором. Правила статті 1048 Цивільного кодексу України поширюються й на кредитний договір (пункт 2 статті 1054 Цивільного кодексу України). Відповідно до п. 2 Договору процентна ставка за користування кредитом складає 15,99 % річних, тип процентної ставки - фіксована. Суд вважає позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за непогашеними відсотками за користування кредитом у розмірі 706,72 грн. законною, обґрунтованою та підлягаючою задоволенню. Пунктом 3.5 Договору визначені умови нарахування комісійної винагороди банку. За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення 3389,28 грн. комісії підлягаючими задоволенню. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що згідно з п. 11 Договору зобов'язання відповідача забезпечуються нарахуванням штрафу. Суд вважає позовну вимогу про стягнення штрафу у розмірі 1050,00 грн. підлягаючою задоволенню. Згідно зі ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечення. Відповідач не надав суду жодних доказів, підтверджуючих виконання ним обов'язків по кредитному договору, тому з нього необхідно стягнути заборгованість у повному обсязі. За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню за наявності досліджених у судовому засіданні доказів. Відповідно до ч. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в загальній сумі 1378,00 грн. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved