Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 15 жовтня 2006 року у виконавчому комітеті Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області зареєстрований шлюб між нею та відповідачем в даній справі, актовий запис № 99. В шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В провадженні Тиврівського районного суду Вінницької області знаходиться справа № 145/604/18 за її позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Вони з відповідачем проживають окремо. Діти проживають з нею і перебувають на її утриманні. Їх дітям виповнилося 9 років, їх потреби збільшуються, як і збільшуються ціни на продукти харчування, речі побутового вжитку. Вона намагається забезпечити дочкам відповідні умови проживання та розвитку. Самостійно утримувати дітей їй важко. Вона приватний підприємець. Її середньомісячний дохід складає три- чотири тисячі гривень в місяць. Враховуючи потреби дітей, витрати на комунальні послуги та продукти харчування, вони з дітьми опинилися в скрутному матеріальному становищі. Відповідач є працездатним. Він працює без оформлення трудових відносин. Інших утриманців у відповідача немає. Вона вважає, що відповідно до ст. 184 СК України відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дідей в твердій грошовій сумі, яка складає по 1500 грн. щомісяця на її користь. На її думку дане прохання є справедливим, оскільки дана сума приблизно відповідає половині суми, які вона витрачає щомісяця на дітей. Ці кошти покращать матеріальне становище їх дітей та, на її думку, не погіршать матеріального становища відповідача. Просить стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовії сумі, а саме: по 1500 грн. щомісяця на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Рішення в частині виплати аліментів за перший місяць просить допустити до негайного виконання. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити з підстав, наведених у ньому. Пояснила, що вона з відповідачем з березня 2017 року разом не проживають, він частково надає допомогу на утримання дітей. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, подав суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, згоден сплачувати по 2000 грн. щомісячно на утримання двох дітей. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.11 ЗУ « Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов'язком обох батьків. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» починаючи з 1 липня 2018 р. встановлений в розмірі 1944 грн. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відтак обоє з батьків зобов'язані спільно забезпечити отримання дитиною прожиткового мінімуму. Сторони перебувають в шлюбі, мають дочку [PERSON] та [PERSON], [INFO], що стверджується їх свідоцтвами про народження (а.с. 2, 3). Діти проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні, що стверджується довідкою про склад сім'ї № 1206 від 17.05.2018 року, виданою Гніванським КП "Гніваньводопостач" (а.с. 5) та актом обстеження житлово-побутових умов від 17.05.2018 р. (а.с. 6). Сама позивачка не в змозі забезпечити належні умови проживання й виховання дітей, їх нормальний розвиток. Відповідач працездатний, інших утриманців немає, а тому взмозі приймати участь в утриманні дітей.

Outcome: approved