Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач уточнивши свої вимоги звернулася в суд з позовом до [PERSON] про дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, уточнивши в подальшому свої позовні вимоги, посилаючись на те, що вона знаходилася у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який являється батьком [PERSON] [INFO]. Для виїзду за межі України з дитиною позивачу необхідно отримати нотаріально посвідчений дозвіл батька дитини на право виїзду за кордон. Однак місце знаходження його позивачу невідоме, тому вона просила надати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини до Румунії в період з 27 грудня 2015 року по 31 грудня 2015 року, Фінляндію в період з 08.01.2016 року по 16.01.2016 року, Об'єднані Арабські Емірати в період з 20.01.2016 року по 31.01.2016 року та дозволити їй або її офіційному представнику без згоди батька оформляти документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої дочки [PERSON] 19.07.2008 року за межі України до Румунії, Фінляндії та Об'єднаних Арабських Еміратів. В судове засідання позивач не з'явилася, однак представник позивача направив на адресу суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був належно повідомлений, виходячи з чого суд знаходить можливим розглядати справу у його відсутності та ухвалити заочне рішення. Служба у справах дітей Чернівецької міськоїх ради та Першотравневий районний відділ Управління Державної Міграційної служби в судове засідання направили клопотання про розгляд справи у відсутноситі їх представників, не заперечували проти задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] лександром Васильовичем, який було розірвано 13.01.2012 року. Згідно свідоцтва про народження серії 1-МИ №075828 [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ч.2 ст.152 та ст.155 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини її фізичний, духовний та моральний розвиток, а здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всуперечінтересам дитини. Стаття 8 ЗУ "Про охорону дитинства" передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 313 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно зі ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» та підп.1 п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 р. № 724) виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду. Пунктом 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 р. № 231 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 р. N 380) встановлено, що оформлення проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Виходячи із наведених положень законодавства, якими регламентовано спірні правовідносини, рішення суду по суті вимог має містити назву країни та період перебування в ній дитини, що забезпечить дотримання прав та інтересів як самої дитини, а також прав того з батьків, який залишається, відповідно виконання іншим з батьків обов'язку щодо повернення дитини. Зважаючи на предмет зміненого позову який передбачає одноразові, короткотермінові виїзди дитини за кордон без згоди батька із визначенням початку і кінця поїздки та зазначенням конкретної країни, суд знаходить, що права батька на спілкування з дитиною та на участь у її вихованні порушені не будуть. Виходячи з цього та виключно в інтересах дитини, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved