Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивач у жовтні 2016 р. звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 23.01.2007 р. між АКБ соціального рзвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем укладено договір кредиту №44.05.-719/П, відповідно до умов якого банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпечності, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грощові кошти в сумі 38 000,00 дол. США, зі сплатою 12,85 % річних, терміном повернення до 20.01.2017 р. 06.07.2009 р. сторони уклали додаткову угоду №1, відповідно до умов якої змінено проценту ставку на 15,00 % річних, внесено зміни до графіку погашення заборгованості. Позивачем вимоги договору виконані в повному обсязі, однак відповідачем договірні зобов`язання не виконані, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 14.09.2016 р. складає 83 093,64 дол. США (2 195 831,28 грн.), з яких: заборгованість за кредитом 29 440,09 дол. США (777 983,38 грн.), проценти - 31 390,82 дол. США (829 533,34 грн.), пеня по кредиту - 10 354,90 дол. США (273 638,43 грн.), пеня по відсотках - 11 907,83 дол. США (314 676,14 грн.), у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену вище суму та судовий збір. Ухвалою суду від 10.11.2016 р. відкрито провадження по справі (а.с. 27). Ухвалою суду від 26.09.2018 р. справу вирішено розглядати у загальному позовному провадженні, розпочато та відкладено підготовче судове засідання (а.с. 145-146). 26.09.2018 р. представник відповідача подав до суду заяву про застосування строків позовної давності, посилаючись на те, що останній платіж за кредитним договором здійснено 10.04.2009 р., а тому за визначенням п. 4.5 договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив через 90 днів, тобто з 10.07.2009 р., а тому саме з цього моменту у позивача виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушинх прав, протее до суду з позовом позивач звернувся лише 20.10.2016 р., тобто після спливу строку позовної давності (а.с. 150-151). Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач [PERSON] , в підготовчому засіданні позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги ПАТ "Укрсоцбанк", що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню. На підставі вищевикладеного, відповідно ст. ст. 526, 625, 1050 ЦК України та

Outcome: approved