Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування витрат на стаціонарне лікування. В обґрунтування позову зазначив, що Волноваською місцевою прокуратурою вивчено кримінального провадження № 12017050630000999 від 02.07.2017р. за обвинуваченням [PERSON], у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. Під час судового розгляду Волноваським районним судом встановлено , що 02.02.2017 року о 02годині 30 хвилин , [PERSON], знаходячись на території кафе « Бермуди», розташованому в місті Волноваха на трасі Н20 сполученням «Слов'янськ-Донецьк-Маріуполь», діючи навмисно , з метою заподіяння тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих, неприязних відносин , наніс один удар ногою зверху вниз , в область правої гомілки гр. [PERSON], який в цей час знаходився у позиції лежачи на асфальті, на лівому боці, після чого своєю ногою здійснив удар зверху вниз, чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді закритого , гвинтоподібного перелому нижньої третини великогомілкової кістки, закритого уламкового перелому нижньої третини малогомілкової кістки правої гомілкової кістки зі зміщенням, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Ухвалою Волноваського районного суду від 28.11.2017 р., кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] , закрито на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України. Згідно довідки КЗОЗ «Волноваська ЦРЛ» № 2131 від 14.09.2017р., потерпілий [PERSON], після вчинення стосовно нього злочину перебував на лікуванні у травматологічному відділенні КЗОЗ « Волноваська ЦРЛ» з 02.07.2017р. по 28.08.2017р. Вартість утримання на лікування хворого склала 15 311,70 грн за 54 ліжко-днів. Відповідно до норм КПК України встановлено, що нереабілітуючою підставою є: якщо потерпілий, а у випадках, передбачених Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Отже, прийнята Волноваським районним судом ухвала від 27.11.2017р. про закриття кримінального провадження за обвинуваченням [PERSON] не є для нього реабілітуючою підставою. Відповідно до інформації №2797 від 04.12.2017р. КЗОЗ «Волноваська ЦРЛ», витрати на лікування [PERSON], який знаходився на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні , не відшкодовані, КЗОЗ «Волноваська ЦРЛ» із правом про стягнення не зверталась. Таким чином, кошти, витрачені державою на лікування осіб, потерпілих від злочину, не повернуто, що є правопорушенням державних інтересів та підставою звернення прокурора до суду. У зв'язка з вищевикладеним просив задовольнити позов у повному обсязі та стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Комунального закладу охорони здоров'я «Волноваська центральна районна лікарня» витрати, понесені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] у сумі 15311, 70 гривень, а також - судовий збір. У судовому засіданні прокурор повністю підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов у повному обсязі. Представник Комунального закладу охорони здоров'я «Волноваська центральна районна лікарня» у судовому засіданні надала пояснення, аналогічні письмовим, просила задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився , про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, за участю його представника [PERSON], просив відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] заперечувала проти задоволення позову через його необґрунтованість, просила залишити позов без задоволення. Заслухавши думку учасників судового розгляду , дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, з'ясувавши всі обставини справи суд приходить до наступних висновків. Згідно обвинувального акту у кримінальному провадження № 12017050630000999 від 02.07.2017р. за обвинуваченням [PERSON], [PERSON] обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. Потерпілим по даному кримінальному провадженню є [PERSON], [INFO] (а.с. 8-9). Згідно висновку експерта № 164 від 13.08.2017р., виявлені у [PERSON] при зверненні за медичною допомогою тілесні ушкодження у вигляді закритого, гвинтоподібного перелому нижньої третини великогомілкової кістки, закритого уламкового перелому нижньої третини малогомілкової кістки правої гомілкової кістки зі зміщенням , відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості (а.с. 16-17). Згідно ухвали Волноваського районного суду Донецької області від 28.11.2017р., кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON], закрито на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв'язку з відмовою потерпілого від обвинувачення (а.с. 20). Згідно довідки КЗОЗ « Волноваська ЦРЛ» № 2131 від 14.09.2017р., потерпілий [PERSON], після вчинення стосовно нього злочину перебував на лікуванні у травматологічному відділенні КЗОЗ « Волноваська ЦРЛ» з 02.07.2017р. по 28.08.2017р. Вартість утримання на лікування хворого склала 15 311,70 грн. за 54 ліжко-днів. В добровільному порядку затрати на лікування хворого [PERSON] не відшкодовувались (а.с.9). Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у порядку, передбаченому законом. Частиною 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Зі змісту ст. 45 ЦПК України вбачається, що «з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду.» Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, « майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала». Статтею 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ № 545 від 16.07.1993, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Відповідно до ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави щодо відшкодування шкоди заподіяної злочином пред'являється прокурором. Особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно ч.2 ст. 1191 ЦК України, « держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину». Згідно п.3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ № 545 від 16.07.1993, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Згідно ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі і вважає за необхідне стягнути з [PERSON], [INFO] на користь держави в особі Комунального закладу охорони здоров'я « Волноваська центральна районна лікарня» м. Волноваха вул.. Матросова, 5 на р/р 31556398239066 в УДКСУ у Волноваському районі код 01989763 МФО 834016 витрати , понесені за стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] у сумі 15 311,70 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.6 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Таким чином, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 704,80 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved