Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач ПАБ "Полтава-Банк" звернувся до суду із вищезазначеним позовом про розірвати з 04.02.2016 року договору № 06409 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від 08.04.2008 року між АБ «Полтава-банк» та відповідачем [PERSON], про стягнення з відповідача на користь ПАТ «Полтава-банк» суми заборгованості у розмірі 10 681,77 грн., а також про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі 1348 грн. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 08.04.2008 року між позивачем ПАТ «Полтава-Банк» (правонаступник АБ «Полтава-банк» ) та відповідачем укладено договір № 06409 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки на суму 10\~000 грн. Далі, позивач в позові зазначив, що відповідач уклавши даний договір та отримавши відповідно кошти систематично порушував свої договірні зобов'язання щодо сплати відсотків за користуванням кредиту. Станом на 04.02.2016 року за відповідачем лічиться заборгованість у розмірі 10 681,77 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]В позов підтримала та прохала його задовольнити, оскільки відповідач порушила умови щодо сплати відсотків за користуванням кредиту в період часу з січня 2015 року по лютий 2016 рік. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов позивача не визнала та пояснила, що дійсно вона погоджується із сумою заборгованості по вищезазначеному кредиту, але вважає, що банк повинен піти їй на уступки, оскільки на даний час її матеріальне становище погіршилося, а тому вона не може вчасно сплачувати відсотки за користуванням кредитом. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 08.04.2008 року між позивачем ПАТ «Полтава-Банк» (правонаступник АБ «Полтава-банк» ) та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 06409 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки на суму 10\~000 грн. Далі судом встановлено, що позивач відкрив відповідачу картковий рахунок та видав останньому кредитну картку строком на 1 рік з правом пролонгації, з кредитним лімітом у розмірі 10 000 грн. (а.с. 33). Відповідно п.2.6 договору вбачається, що банк встановлює позивачу кредитний ліміт у розмірі 10\~000 (десять тисяч гривень). За фактичне користування Кредитом та прострочену заборгованість по Кредиту позивач сплачує Банку проценти згідно Тарифів АБ «Полтава-банк». Процентна ставка за користування кредитом встановлюється в розмірі 2,5 % в місяць. Пунктом 2.9 договору передбачено, що відсотки за користування кредитом та прострочену заборгованість по кредиту нараховуються за фактичний строк користування кредитних коштів виходячи із щоденного підсумкового залишку заборгованості на позичковому рахунку. Відсотки нараховуються виходячи з календарної кількості днів у місяці та році, застосовуючи метод «Факт/факт» День повернення заборгованості по кредиту та простроченою заборгованістю по кредиту не враховується в період, на який нараховуються відсотки. За користуванням кредитом та простроченою заборгованістю по кредиту банк нараховує відсотки виходячи з тарифів за період користування кредитом держателем, починаючи з дня виникнення зазначеної заборгованості, застосовуючи при цьому метод нарахування процентів, визначений в цьому пункті договору.\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~вбачається, що за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до\~ст. 1048 ЦК України\~передбачено, що кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України вбачається, що \~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до розрахунку суми заборгованості, яка була надана банком вбачається, що станом на 04.02.2016 року за відповідачем лічиться заборгованість по тілу кредиту в розмірі 10 000 грн., відсотки за користування кредитом у розмірі 681,77 грн., а всього в розмірі 10\~681,77 грн.(а.с. 12,34). Згідно до ч. 2\~ст. 651 ЦК України\~вбачається, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, при цьому істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Суд, не приймає до уваги твердження відповідача, що вона вчасно відсотки по кредиту не платила, так як в звязку з її хворобою та хворобою чоловіка змінилося її матеріальне становище, представники банку не пішли їй на уступки, а тому прохала суд відмовити у задоволенні позову, оскільки тільки банк який є стороною договору який укладений між позивачем та відповідачем за наявністю підстав для розірвання договору, має право вимагати розірвання договору та стягнення заборгованості або відмовитися від зазначеної позовної вимоги. Також, суд звертає увагу, що суд під час розгляду цивільної справи за позовом позивача та при ухваленні рішення по вищезазначеній справі, повинен переконатися чи є в діях відповідача істотне порушення умов договору та наявність заборгованості. Отже, суд дійшов висновку, що відповідач не виконала зобовязання за кредитним договором, внаслідок цього право банка на повернення його власності\~ тобто кредитних коштів та нарахованих на них платежів у встановлені в договорі строки порушено, а тому підлягає захисту. Банк має право вимагати стягнення заборгованості з відповідача та реалізував це право звернувшись до суду, а тому з врахуванням вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ЗУ «Про судовий збір» та ст. 88 ЦПК України, стягнути із відповідача на користь ПАТ «Полтава-банк» судові витрати в розмірі 1 348 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved