Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвала 04 лютого 2010 року, від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] - [INFO]. Але спільне життя з відповідачем не склалося і в даний час вони проживають окремо. Донька проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання дитини і матеріальної допомоги добровільно не надає. А тому позивачка змушена звернутись до суду з зазначеним позовом, який просить задовольнити і стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за минулий час (три роки від дня пред'явлення позову) та до її повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала через канцелярію суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність, уточнила свої позовні вимоги і просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до її повноліття. Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися, надали через канцелярію суду заяву, в якій визнали уточнені позовні вимоги, відповідач погодився сплачувати аліменти в запропонованому позивачкою розмірі, просили справу слухати у їх відсутність. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні даного судового засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвали 04 лютого 2010 року і на даний час проживають окремо. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] - [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини та копією свідоцтва про розірвання шлюбу. В суді також встановлено, що дитина знаходиться на утриманні матері, яка бажає офіційно отримувати аліменти на утримання дочки. Спільне подружнє життя між сторонами не склалося, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, позивачка не може самостійно утримувати неповнолітню. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ним повноліття, тому відповідач, як батько, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї доньки до досягнення нею повноліття, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів на утримання дитини. Вирішуючи питання присудження судових витрат та їх розподілу, суд встановив, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір". Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, згідно із ч. 2 ст. 88 ЦПК України. Відповідно до Закону України «Про судовий збір», не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на судовий збір у справах про стягнення аліментів. Тому суд вважає за необхідне стягнути витрати на судовий збір з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved