Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

У квітні 2021 р. [PERSON] звернулась з позовом, у якому просить визначити їй додатковий строк - один місяць, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , посилаючись на те, що їй нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька - [PERSON] , у зв`язку з тим, що вона пропустила строк, встановлений законодавством України для прийняття спадщини, цей строк вона пропустила з поважних причин, а саме - через юридичну необізнаність щодо порядку прийняття спадщини та отримання з цього приводу неправильної юридичної консультації. Бердичівська міська рада Житомирської області проти задоволення позову не заперечила та при розгляді справи посилається на розсуд Суду. Судом з`ясовано, що [PERSON] помер [INFO] у смт. Монино Щелківського району Московської області Росії, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 14.07.2003 р. [PERSON] є дочкою [PERSON] та є єдиним його спадкоємцем, який звернувся з заявою про прийняття спадщини, інші спадкоємці [PERSON] , які прийняли спадщину, відсутні, що випливає свідоцтва про народження від 11.10.1969 р., паспорта громадянина України від 22.09.1998 р., довідки від 29.09.2021 р. та постанови від 15.03.2021 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Бердичівського міського нотаріального округу Пашинського О.М., якою [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що вона пропустила строк, встановлений законодавством України для прийняття спадщини. Відповідно до частин першої та другої статті 549 Цивільного кодексу Української РСР, який був чинним на момент смерті [PERSON] , визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не вчиняла наведених дій у вказаний строк, а відтак спадщину після [PERSON] не прийняла. Згідно з частинами першою та другою статті 1269 Цивільного кодексу України, який набрав чинності 01.01.2014 р. та положення книги шостої якого підлягають застосуванню в силу пункту 5 ПРИКІНЦЕВИХ ТА ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ цього Кодексу (правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом), спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (у подальшому у частину першу статті 1269 Цивільного кодексу України вносились зміни, на момент ухвалення рішення вона має наступну редакцію: спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини). Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами першою та другою статті 1220 Цивільного кодексу України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Таким чином [PERSON] як така, що на час відкриття спадщини постійно з [PERSON] не проживала, починаючи з 01.01.2004 р для прийняття спадщини повинна була подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті [PERSON] ( [INFO] ), проте не зробила цього, що випливає зі змісту її позовної заяви, постанови від 15.03.2021 р. приватного нотаріуса Бердичівського міського нотаріального округу Пашинського О.М. про відмову у вчинення нотаріальної дії та інших матеріалів справи. Частинами першою та другою статті 1272 Цивільного кодексу України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Між тим, [PERSON] , будучи спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, позбавлена можливості за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, у зв`язку з відсутністю таких спадкоємців. Відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суд України від 30.05.2008 р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" випливає, що при вирішенні питання про продовження строку для прийняття спадщини суд має дослідити поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається зі змісту позовної заяви, [PERSON] пропустила строк, встановлений статтею 549 Цивільного кодексу Української РСР та статтею 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини через юридичну необізнаність щодо порядку прийняття спадщини та отримання з цього приводу неправильної юридичної консультації. Частиною третьою статті 12 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В порушення зазначеної норми Цивільного процесуального кодексу України [PERSON] не довела, що нею була отримана неправильна юридична консультація з приводу порядку прийняття спадщини. Крім того, ця обставина, так само як і юридична необізнаність, жодним чином не перешкоджали [PERSON] протягом шести місяців з дня смерті [PERSON] ( [INFO] ) подати заяву про прийняття спадщини, а відтак Суд виходить з того, що [PERSON] не довела поважності причини неподання нею у наведений строк вказаної заяви. Разом з тим, оскільки, як зазначалось вище, інші спадкоємці [PERSON] , які прийняли спадщину, відсутні, а Бердичівська міська рада Житомирської області проти задоволення позову не заперечила, Суд вважає, що визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] , відповідатиме таким загальним засадам цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України). Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved