Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Представник позивача адвокат [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до Нововоронцовської селищної ради Херсонської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 23.01.2012 року помер чоловік позивача, до смерті проживаючий в [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок, розташований за адресою вул.Гагаріна 62 в смт.Нововоронцовка Херсонської області. За зверненням до нотаріальної контори у встановлений законом строк, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ щодо належності вказаного будинку померлому. У звязку з цим, представник позивача просив суд визнати право власності за позивачем на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул.Гагаріна 62 в смт.Нововоронцовка Херсонської області в порядку спадкування за законом. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги представника позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Судом установлено та підтверджується наявними у справі доказами, що позивач являється спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 24.01.2012 року (свідоцтво про смерть: серія 1-КГ № 136023 від 24.01.2012 року, актовий запис 09, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововоронцовського районного управління юстиції Херсонської області). Згідно свідоцтва про одруження серії ІІ-ЯК №0357780 від 05.10.1968 року, [PERSON] та [PERSON] одружилися 05.10.1968 року, про що зроблено відповідний актовий запис №44, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Згідно дозволу №2, виданого районним архітектором виконкому Нововоронцовської районної ради депутатів трудящих, [PERSON] надано дозвіл приступити до будівництва одноповерхового індивідуального житлового будинку по вул.Гагаріна в смт.Нововоронцовка Херсонської області. Як вбачається із довідки, виданої Каховським комунальним бюро технічної інвентаризації, будинок по вул.Гагаріна №62 на праві власності належить [PERSON]. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання №1662 від 07.07.2017 року, виданої Нововоронцовською селищною радою Херсонської області, [PERSON] з 11.07.1978 року по теперішній час проживає за адресою: [INFO]. Таким чином, на момент смерті спадкодавця, позивач проживала разом із померлим. Як вбачається з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок №62 по вул.Гагаріна в смт.Нововоронцовка, зазначено під літерами А-житловий будинок, загальною площею 27,9 кв.м, в тому числі житловою 18,3 кв.м; Б сарай В душ, Г вбиральня, №1 ворота, №2 паркан, №3 водопровід, загальною вартістю 31645,00 грн. З відповідді Нововоронцовської державної нотаріальної контори Херсонської області від 26.01.2015 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на спадщину на житловий будинок №62 по вул.Гагаріна в смт.Нововоронцовка Херсонської області з підстав відсутності правовстановлюючого документу щодо належності вищевказаного житлового будинку спадкодавцеві [PERSON]. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦПК України. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.3\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого,\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до ч.3\~ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.5\~ст.1268 Цивільного кодексу України,\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.4\~ст.3 зазначеного Закону,\~права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Згідно до ст.392 ЦК України, п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті\~15\~і та статті\~392 ЦК,\~власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] на праві власності належав житловий будинок №62 по вул.Гагаріна в смт.Нововоронцовка Херсонської області тому, враховуючи, що в позасудовому порядку врегулювати вказаний спір не надається можливим, зважаючи, що зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для задоволення позову, суд позовну заяву задовольняє. Разом з тим, вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд приходить до наступного. Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Як вбачається із матеріалів справи ціна позову становить 31645,00 грн., тому необхідною сумою для сплати судового збору є 640,00 грн. Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 2-18 А3 №096271 від 14.06.2010 року, [PERSON] є інвалідом другої групи. Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди І та ІІ груп. Таким чином, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні із вказаним позовом до суду, враховуючи, що ч. 3\~ст. 88 ЦПК України передбачено що\~якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнений від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved