Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Банк «Таврика» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності, Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання також не з'явились, причини неявки суду не повідомили, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд дослідивши наявні матеріли справи, встановив наступне. Судом встановлено, що між Акціонерним банком «Таврика» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «БАНК «ТАВРИКА») та [PERSON] був укладений кредитний договір №16/08-ВФЛ від 29.02.2008 р. з договорами про внесення змін: №1 від 01.04.2008 р., № 2 від 22.08.2008 р., № 3 від 29.12.2010 р., №4 від 09.08.2012 р. (далі разом - Кредитний договір), згідно якому Позивачем були надані відповідачу [PERSON] грошові кошти у сумі 50 000,00 (п'ятдесят тисяч) доларів США, строком користування кредитними коштами до 28 лютого 2018 року, із сплатою процентів за користування кредитними коштами 17,5% річних. Згідно до умов Кредитного договору відповідач [PERSON], як позичальник, зобов'язався :забезпечити повернення одержаного кредиту, сплату нарахованих відсотків та інших платежів на умовах, передбачених Кредитним договором (п.3.1.2 Кредитного договору); з дати укладення договору про внесення змін № 3 від 29.12.2010 р. до Кредитного договору сплачувати проценти щомісячно до 10 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим, та в останній день погашення коштів по кредиту. Строк сплати процентів за користування кредитними коштами, що були нараховані за період з 25.12.2010 р по 31.12.2010 р включно, був перенесений до 24.01.2011р. включно; з дати укладення договору про внесення змін № 3 від 29.12.2010 р. до Кредитного договору погашати кредит на відкритий йому позичковий щомісячно 10 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим, та в останній день погашення коштів по кредиту кожного місяця, згідно графіку (п. 4.1 Кредитного договору); за порушення строків повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків, інших платежів, що передбачені Кредитним договором, сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період прострочки, від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення (п.6.1 Кредитного договору). В порушення зазначених зобов'язань відповідач [PERSON] починаючи з 29.03.2010 року не своєчасно погашаєз аборгованість за Кредитним договором. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 08.11.2013 року заборгованість за кредитним договором № 16/08-ВФЛ від 29.02.2008р. складає 38 083,72 дол. США. (тридцять вісім тисяч вісімдесят три долара США 72 цента), що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 08.11.2013 р. складає 304 403,15 грн. (триста чотири тисячі чотириста три грн. 15 коп.), де: строкова заборгованість за кредитом складає 24 537,13 доларів США. (двадцять чотири п'ятсот тридцять сім дол. США 13 центів), що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 08.11.2013 р. складає 196 125,28 грн. (сто дев'ятсот шість тисяч сто двадцятьп'ять грн. 28 коп.); прострочена заборгованість за кредитом складає 12 430,72 доларів США. (дванадцять тисяч чотириста тридцять дол. США 72 центів), що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 08.11.2013 р. складає 99 358,74 грн. (дев'ятсот дев'ять тисяч триста п'ятдесят вісім грн. 74 коп.); строкова заборгованість по процентам складає 151,80 доларів США. (сто п'ятдесят дол. США 80 центів), що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 08.11.2013 р. складає 1 213,34 грн. (одна тисяча двісті тринадцять грн. 34 коп.); заборгованість по сплатіпені по простроченому кредиту складає 796,46 доларів США. (сімсот дев'яносто шість дол. США 46 центів), що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 08.11.2013 р. складає 6 366,07 грн. (шість тисяч триста шістдесят шість грн. 07 коп.); заборгованість по сплаті пені по простроченим процентам складає 167,61 доларів США. (сто шістдесят сім дол. США 61 центів), що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 08.11.2013 р. складає 1 339,72 грн. (одна тисяча триста тридцять дев'ять грн. 72 коп.). 24.06.2014 року позивачем було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої Банком було зроблено перерахунок суми заборгованості станом на 04.06.2014 року, згідно з яким загальна заборгованість відповідачів перед позивачем складає 40 001,90 дол. США, що в гривневому еквіваленті станом на 04.06.2014 р. складає 474 826,75 грн. та складається з: строкова заборгованість по кредиту - 21 296,41 дол. США (252 790,62 грн.); прострочена заборгованість по кредиту - 14 987,10 дол. США (177 898,45 грн.); строкова заборгованість по процентам - 578,45 дол. США (6 866,26 грн.); прострочена заборгованість по процентам - 2 269,87 дол. США (26 943,60 грн.); заборгованість по сплаті пені по простроченому кредиту - 784,75 дол. США (9 315,05 грн.); заборгованість по сплаті пені по простроченому кредиту - 85,32 дол. США (1 012,76 грн.). Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З метою забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобов'язань перед ПАТ «Банк «Таврика», між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу за реєстровим № 346. Відповідно до п. 1.2. цього договору предметом іпотеки є двокімнатна квартира [ADDRESS]. Відомості про іпотеку внесено до реєстру іпотек, на відчуження нерухомого майна накладено заборону. Пунктом 2.2.6 укладеного Кредитного договору передбачено, що «Банк має право стягнути достроково з Позичальника, в тому чисті шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та застави, за умови наявності такої, суму заборгованості за цим Договором при порушенні Позичальником будь-яких з умов цього Договору, зокрема при одноразовому прострочені сплати відсотків». Це узгоджується з положеннями статті 33 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Згідно п.38 Постанови ВССУ від 30.03.2012 р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» з урахуванням положень ч. 3 ст. 33, ст. 36, ч. 1 ст. 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Пункт 6.5.1 Іпотечного договору містить застереження яке вважається згідно Закону України «Про іпотеку» договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно з ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення на предмет застави у разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Частинами 4 та 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотекою може бути забезпечено виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у зв'язку з невиконанням відповідачем [PERSON] зобов'язань за Кредитним договором позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, та

Outcome: approved