Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», який є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта» (далі - Банк), звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, на обґрунтування якого вказав, що 13.12.2012 року між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір за заявою позичальника № 003-19004-131212 (далі - Договір), відповідно до умов якого відповідачу відкрито картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні в загальному розмірі 5000 грн. Уклавши з Банком кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач [PERSON] не виконує свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 09.10.2014 року становить 10707,13 грн., з яких 3271,30 грн. - тіло кредиту, 1728,70 грн. - прострочене тіло кредиту, 1266,59 грн. - заборгованість за відсотками, 4440,54 грн. - заборгованість за комісіями. Вказуючи на те, що відповідач в порушення закону та умов договору не виконує своїх договірних зобов'язань, позивач просить суд стягнути з нього на його користь заборгованість за кредитним договором на загальну суму 10707,13 грн. та понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справу у його відсутність, в якій висловлена згода на розгляд справи в заочному судовому засіданні в разі неявки до суду відповідача. Відповідач до судового засідання також не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення дати розгляду справи суду не надіслав. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права та обов'язки сторін і немає необхідності вислуховувати їх особисті пояснення. Зі згоди представника позивача суд розглядає справу в заочному судовому засіданні відповідно до положень ст.224 ЦПК України на підставі наявних доказів. Судом встановлено, що 13.12.2012 року між сторонами укладено Договір № 003-19004-131212 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до умов якого Банк відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті - гривні, випустив та надав відповідачу [PERSON] платіжну картку, а також ПІН-код до картки. (арк.спр.3). Відповідно п.1.3 Кредитного договору Банк надав відповідачу Кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії в загальному розмірі 50000грн. з встановленням ліміту Кредитної лінії на рахунку на день укладання договору в сумі 5000 грн. Уклавши договір, відповідач взяв на себе зобов'язання погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, що передбачено Кредитною угодою відповідно до умов заяви, а також тарифами на обслуговування платіжних карток (а.с.3). Правова природа кредитних правовідносин урегульована нормами цивільно-правового зобов'язального інституту глави 71 Цивільного Кодексу, а також Законом України "Про банки і банківську діяльність". Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, кредитний договір є двостороннім, оплатним, консенсуальним, а його предметом виступають грошові кошти, надані Банком відповідачу в користування. Уклавши кредитний договір, відповідач взяв на себе зобов'язання погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, комісії за надання кредитних ресурсів. Підписи сторін у кредитному договорі свідчать про досягнення ними згоди за всіма умовами угоди. Як встановлено судом, причиною виникнення спору є наслідки порушення позичальником договору у частині виконання зобов'язання належним чином і в установлений строк відповідно до його умов. Згідно за ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до вимог ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та одержання від позичальника процентів від суми позики. Досліджені судом докази свідчать про те, що неповерненням отриманого кредиту та відсотків за його користування в обумовлений договором строк відповідач в односторонньому порядку порушив зобов'язання, що випливають з його умов. Заходом цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов'язання є стягнення сум відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи та наданих суду розрахунків, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 10707,13 грн., з яких 3271,30 грн. - тіло кредиту, 1728,70 грн. - прострочене тіло кредиту, 1266,59 грн. - заборгованість за відсотками, 4440,54 грн. - заборгованість за комісіями (арк.спр. 8). Зважаючи на те, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе відповідно до договору зобов'язання з повернення кредиту, суд вважає що вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо судових витрат відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, суд вважає, що судові витрати в виді судового збору в розмірі 243,60 грн., сплачені позивачем при зверненні до суду, підлягають покладенню на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved