Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач - представник [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рантье» [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 42 776,89 грн. за Кредитним договором №Л69.188.27600 від 19 лютого 2014 року. Крім цього просить стягнути з [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 1 378 грн. 12 березня 2016 року на адресу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла заява [PERSON] про уточнення позовних вимог. Відповідно до даної заяви, просить суд вважати правильну назву позивача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье». Позовні вимоги мотивує тим, що 19 лютого 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON], укладено Кредитний договір №Л69.188.27600. Згідно умов Кредитного договору, відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 30530 грн., зі сплатою 25,25% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни передбачені встановленими Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобовязання згідно кредитного договору, та надав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером. 30 вересня 2015 року між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк», укладено Договір факторингу №30/09-1. Згідно до умов Договору факторингу Клієнт (первісний кредитор, Банк) відступив (передав у власність) Факторові (новому кредитору, Позивачу) грошові вимоги за вищевказаним кредитним договором. У звязку з невиконанням відповідачем умов Кредитного договору, станом на 11 лютого 2016 року виникла заборгованість у розмірі 42 776,89 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача [PERSON], та судовий збір у розмірі 1378 грн.. Позивач - представник [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Уточненні позовні вимоги підтримує з підстав передбачених у позовній заяві, просить суд задоволити їх у повному обсязі. Відповідач - у судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав, та пояснив, що дійсно брав грошові кошти у банку, однак брав їх для Мукачівської ЦРЛ, для покупки автозапчастин для автомобілів швидкої медичної допомоги, оскільки працював у лікарні на посаді - механік гаража. Заслухавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до статті 60 Цивільно - процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно частини 1 статті 11 цього Кодексу суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частин 3-4 статті 10 Цивільно - процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх -2- права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідно до Кредитного договору №Л69.188.27600 від 19 лютого 2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 30530 грн., зі сплатою 25,25% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни передбачені встановленими Кредитним договором графіком щомісячних платежів (а.с.12-14). 30 вересня 2015 року між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк», укладено Договір факторингу №30/09-1. Згідно до умов Договору факторингу Клієнт (первісний кредитор, Банк) відступив (передав у власність) Факторові (новому кредитору, Позивачу) грошові вимоги за вищевказаним кредитним договором №Л69.188.27600 від 19 лютого 2014 року (16-21). Згідно до Довідки - розрахунку заборгованості за Кредитним договором №Л69.188.27600 від 19 лютого 2014 року, станом на 19 лютого 2016 року у відповідача [PERSON] виникла заборгованість, яка складає 42776,89 грн., з яких: 30530 грн. - прострочений борг, 12246, 89 грн. - прострочені проценти (а.с.21-22). Відповідно до довідки виданої ПП «[PERSON]І.» - [PERSON] в тому, що борг Мукачівської ЦРЛ за автозапчастини і ремонт автомобілів станом на 01 січня 2013 року склав 62240 грн.. Згідно до довідки, в серпні 2013 року, [PERSON] оплатив з власних коштів 50 тис. грн.., на що взяв позику з Банку (з слів [PERSON]В.), щоб розрахуватися за борг Мукачівської ЦРЛ (а.с.41). У відповідності до копії актів звірки від 03 січня 2013 року та 06 січня 2014 року, складених між Мукачівською ЦРЛ та ПП «[PERSON]І.», станом на 01 січня 2013 року та 01 січня 2014 року, заборгованість Мукачівської ЦРЛ перед ПП «[PERSON]І.» - відсутня (а.с.49-50). Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України. Згідно статтей 526, 527 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок. У відповідності до статтей 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За правилами статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу вимоги якої не звільняють боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позивач виконав свої зобовязання перед відповідачем [PERSON], а останній належним чином не виконав умови Кредитного договору №Л69.188.27600 від 19 лютого 2014 року, а тому позовні вимоги позивача є підставними і підлягають до задоволення. Суд критично ставиться до пояснень відповідача [PERSON] про те, що грошові кошти у ПАТ «Ідея Банк» він брав на погашення заборгованості Мукачівської ЦРЛ перед ПП «[PERSON]І.» за купівлю автозапчастин, оскільки згідно копії Актів звірки, які містяться у матеріалах цивільної справи (а.с.49,50), заборгованість Мукачівської ЦРЛ перед ПП «[PERSON]І.» - відсутня. Суд не бере до уваги як доказ відповідача [PERSON] - довідку видану ПП «[PERSON]І.» (а.с.41), згідно до якої, відповідач [PERSON] у серпні 2013 року оплатив суму у розмірі 50 000 грн., щоб розрахуватися за борг Мукачівської ЦРЛ, оскільки відповідно до умов Кредитного договору №Л69.188.27600 грошові кошти в кредит у Банку, відповідач отримав у лютого 2014 року, тобто через рік, як останній оплатив ПП "Гарапко" суму в розмірі 50 000 грн. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved