Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь: - аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття; - аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до закінчення [PERSON] навчання, тобто до 22 лютого 2017 року. В обґрунтування вказує, що від зареєстрованого 19.11.1994 року Новобогданівською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області шлюбу, сторони мають синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В 2014 році відносини з відповідачем погіршилися, шлюбні стосунки фактично припинились, відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Старший син навчається на денній формі в ДНЗ Мелітопольський професійний ліцей залізничного транспорту з 01.09.2015 року по 22.02.2017 року. Сторони проживають в одному помешканні, однак спільного господарства не ведуть, діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Інших осіб, які б мали можливість надавати допомогу в позивачки не має. Інших неповнолітніх дітей відповідач не має, відрахування по виконавчим документам з нього не проводиться. Відповідач є пенсіонером, крім того продовжує працювати, тому має можливість надавати допомогу на утримання синів. Надавати матеріальну допомогу на утримання дітей в добровільному порядку відповідач не бажає, тому позивачка вимушена звернутися до суду. В судове засідання позивачка не зявилась, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, на позові наполягає, проти ухвалення заочного рішення суду у разі неявки відповідача не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис в рекомендованому поштовому повідомленні, яке повернулось на адресу суду, відомостей про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення справи або про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином, тому суд визнає його неявку в судове засідання неповажною та вважає можливим розглядати справу за його відсутністю, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивачки про розгляд справи за її відсутності та в звязку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" \~розяснено, що\~ \~обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання),\~ \~виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В судовому засіданні встановлено, що 19.11.1994 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що Новобогданівською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис № 51. /а.с. 5/. Від даного шлюбу сторони мають синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження, де їх батьками записані [PERSON] та [PERSON]. /а.с. 6, 7/. Діти проживають разом з матірю та знаходяться на її утриманні, про що свідчить довідка виконавчого комітету Новобогданівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області № 1274 від 07.07.2016 року. /а.с. 8/. Відповідно до довідки державного навчального закладу Мелітопольський професійний ліцей залізничного транспорту № 110 від 08.07.2016 року, [PERSON] дійсно навчається у вказаному закладі, який має другий рівень акредитації, з 01.09.2015 року по 22.02.2017 року, за спеціальністю: Слюсар з ремонту рухомого складу. Слюсар-електрик з ремонту електроустаткування.. Форма навчання денна, контрактна. /а.с. 9/. На підставі викладених вище обставин, приймаючи до уваги те, що відповідач не надає жодної допомоги на утримання малолітнього сина [PERSON], хоча є працездатним та має можливість надавати таку допомогу, враховуючи що відповідачем не надано доказів неможливості надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину [PERSON] на період його навчання у навчальному закладі, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця починаючи з 12 липня 2016 року і до досягнення ним повноліття, а також має можливість надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину [PERSON], який продовжує навчання в учбовому закладі, потребує матеріальної допомоги в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 12 липня 2016 року і до закінчення дитиною навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23-х років. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved