Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: 1.1 Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, приватний виконавець територіального округу Дніпропетровської області Теличко Віктор Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Просить визнати виконачий напис № 1821 від 11 січня 2021 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем, таким, що не підлягає виконанню. 1.2\~В обґрунтування\~позовних вимог\~посилається на\~те,\~що 06\~серпня 2021\~року після\~встановлення обмежень\~на його\~банківські рахунки,\~він дізнався\~про відкриття\~виконавчого провадження\~№ 66378588\~від 04\~серпня 2021\~року на\~підставі виконавчого\~напису №\~1821\~від 11\~січня 2021\~року,\~вчиненого приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Баршацьким\~І.В.\~Вважає,\~що виконавчий\~напис не\~підлягає виконанню,\~оскільки 03\~грудня 2020\~року він\~отримав лист-претензію\~від \~ТОВ «Фінансова\~компанія «Кредит-Капітал»\~за вих.\~.№\~19423405/1\~від 27\~листопада 2020\~року з\~вимогою негайно\~погасити заборгованість.\~На лист-претензію\~він надіслав\~відповідь,\~в якій\~зазначив,\~що заперечує\~проти існування\~правовідносин та\~заборгованості та\~вимагає при\~вчиненні виконавчого\~напису долучити\~цю відповідь.\~Вважає,\~що виконавчий\~напис вчинено\~з грубим\~порушенням порядку\~вчинення виконавчих\~написів нотаріусами,\~та вважає\~даний виконавчий\~напис таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~що і\~ змусило\~його звернутись\~до суду\~із даним\~позовом. Нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався тільки сумою заборгованості, наданою працівниками ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» без надання її математичного обґрунтування, що не може бути доказом безспірності грошових вимог до нього, а отже відповідно до ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус не міг вчинити виконавчий напис, оскільки подані документи не підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, оскільки зі стягувачем ТОВ ФК «Кредит Капітал» він не укладав будь які кредитні договори. Заяви, клопотання. 2.1 Позивач надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 2.2 Представник відповідача в судове засідання не з`явився, заяву про розгляд справи без його участі суду не надав, але на виконання ухвали суду надав суду копії: кредитного договору, платіжного доручення, договору відступлення прав вимоги, витягу з реєстру боржників. 2.3\~Третя особа\~ приватний\~нотаріус Київського\~міського нотаріального\~округу Баршацький\~І.В.\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлявся своєчасно\~та належним\~чином. 2.4 Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А. в судове засідання не з`явився, але на виконання ухвали суду надав суду копії: постанови про арешт майна боржника, постанови про розшук майна боржника, постанови про арешт коштів боржника, постанови про відкриття виконавчого провадження, заяви про примусове виконання рішення, кредитного договору, виконавчого напису. 2.5 Судом було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів по справі. Інші процесуальні дії у справі. \~ \~ \~ \~3.1 Ухвалою суду від 30 серпня 2021 року відкрито провадження у справі, витребувано у відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» належним чином завірені копії: кредитного договору № 8696229 з ТОВ «Мілоан», договору відступлення права вимоги від 13 грудня 2019 року, та платіжних доручень, які підтверджують надання кредиту та відступлення права вимоги; у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігора Вікторовича належним чином завірені копії наявних в справі документів, необхідних для вчинення виконачого напису № 1821 від 11 січня 2021 року; витребувано у приватного виконавця територіального округу Дніпропетровської області Теличко Віктора Анатолійовича належним чином завірені копії виконачого напису № 1821 від 11 січня 2021 року, заяви ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» вих. № 19423405/3 від 29 січня 2021 року, інших наявних матеріалів виконавчого провадження №66378588 від 04 серпня 2021 року, та призначено справу до розгляду на 08-30 год. 28 вересня 2021 року. 3.2 Ухвалою суду від 28 вересня 2021 року витребувано повторно у відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» належним чином завірені копії: кредитного договору № 8696229 з ТОВ «Мілоан», договору відступлення права вимоги від 13 грудня 2019 року, та платіжних доручень, які підтверджують надання кредиту та відступлення права вимоги; у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігора Вікторовича належним чином завірені копії наявних в справі документів, необхідних для вчинення виконачого напису № 1821 від 11 січня 2021 року, та розгляд справи відкладено на 08-30 год. 25 жовтня 2021 року. Фактичні обставини встановленні судом. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення в повному обсязі позовних вимог з наступних підстав. 4.1 Судом встановлено, що 27 листопада 2020 року за вих. № 19423405/1 ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» на адресу [PERSON] направлено претензію негайно погасити заборгованість у сумі 20099,8 грн. 4.2 04 грудня 2020 року [PERSON] направив ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» відповідь на претензію, де зазначив, що заперечує проти існування правовідносин між ним та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» і ТОВ «Мілоан», проти заборгованості та вимагає при вчиненні виконавчого напису долучити цю відповідь. Відповідь на претензію ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» отримало 09 грудня 2020 року, про що свідчить поштове повідомлення. 4.3 11 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 1821 про звернення стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 8696229 від 03 червня 2019 року, укладеним з ТОВ «МІЛОАН», правонаступником усіх прав та обов`язків якого за договором відступлення прав вимоги № 43-МЛ від 13 грудня 2019 року є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал». Стягнення заборгованості проводиться за період з 13 грудня 2019 року по 28 листопада 2020 року, сума заборгованості 20099,80 грн. в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 7000,00 грн., прострочена заборгованість за комісією 3500,00 грн., прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом 8472,80 грн., строкова заборгованість за штрафом і пенями за період з 04 липня 2019 року по 13 грудня 2019 року становить 1127,00 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнено 930,00 грн. 4.4 На підставі даного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А. 04 серпня 2021 року винесено постанову про відкриття провадження у справі. 4.5\~На виконання\~ухвали суду\~ТОВ «ФК\~«Кредит-капітал»\~ надало\~суду копії:\~кредитного договору\~№ 8696229\~від 03\~червня 2019 року,\~в якому\~зазначено,\~що кредит\~надається строком\~на 30\~днів,\~термін повернення\~кредиту і\~сплати комісії\~ за\~надання кредиту\~та процентів\~за користування\~кредитом \~03\~липня 2019\~року;\~платіжного доручення,\~яке підтверджує\~ надання\~кредиту;\~договору відступлення\~прав вимоги\~№ 43-МЛ\~від 13\~грудня 2019\~року,\~укладеного між\~ТОВ «Мілоан»\~та ТОВ\~«ФК «Кредит-капітал»;\~витягу з\~реєстру боржників,\~де під\~ п/н\~№ 3155\~зазначено кредитний\~договір №\~8696229\~від 03\~червня 2019 року, боржник [PERSON] . 4.6 На виконання ухвали суду приватним виконавцем виконавчого округу\~Дніпропетровської області\~Теличко В.А.\~надало суду\~копії:\~ постанови\~про арешт\~майна боржника,\~постанови про\~розшук майна\~боржника,\~постанови про\~арешт коштів\~боржника,\~постанови про\~відкриття виконавчого\~провадження,\~заяви про\~примусове виконання\~рішення,\~кредитного договору\~№ 8696229\~від 03\~червня 2019 року, виконавчого напису. Мотивована оцінка аргументів сторін, наведеного учасниками справи, порушення прав. 5.1 Як вбачається з матеріалів справи, 27 листопада 2020 року за вих. № 19423405/1 ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» на адресу [PERSON] направлено претензію негайно погасити заборгованість у сумі 20099,8 грн. 04 грудня 2020 року [PERSON] направив ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» відповідь на претензію, де зазначив, що заперечує проти існування правовідносин між ним та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» і ТОВ «Мілоан», проти заборгованості та вимагає при вчиненні виконавчого напису долучити цю відповідь. Відповідь на претензію ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» отримало 09 грудня 2020 року, про що свідчить поштове повідомлення. 11 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 1821. Отже, суд приходить до висновку, що доводи позивача про порушення приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» щодо порушення умов щодо безспірності заборгованості, знайшли своє підтвердження. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування . 6.1\~Відповідно до\~ст.\~87,\~88\~Закону України\~«Про нотаріат»,\~ для\~стягнення грошових\~ сум\~ або\~ витребування\~ від\~ боржника\~майна \~нотаріуси \~вчиняють \~виконавчі \~написи \~на \~документах,\~ що\~встановлюють заборгованість.\~Нотаріус \~вчиняє \~виконавчі \~написи,\~ якщо\~ подані\~ документи\~підтверджують \~безспірність заборгованості\~ або\~ іншої\~відповідальності боржника\~перед стягувачем\~та за\~умови,\~що \~з \~дня виникнення\~ права\~ вимоги\~ минуло\~ не\~ більше\~ трьох\~ років,\~ а\~ у\~відносинах між\~підприємствами,\~установами та\~ організаціями\~ -\~ не\~більше одного\~року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. 6.2\~Відповідно до\~п.п.\~3.1-3.5\~ст.\~3 глави 16 "Порядку\~вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого\~Наказом Міністерства\~юстиції України\~22.02.2012\~ року за № 296/5, нотаріус вчиняє\~виконавчі написи: якщо\~подані документи\~підтверджують безспірність\~заборгованості або\~іншої відповідальності\~боржника перед\~стягувачем; за\~умови,\~що з\~дня виникнення\~права вимоги\~минуло не\~більше трьох\~років,\~а у\~відносинах між\~підприємствами,\~установами та\~організаціями -\~не більше\~одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені\~Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів,\~затвердженим постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~29.06.99\~року за\~№ 1172. Якщо\~для вимоги,\~за якою\~вчиняється виконавчий\~напис,\~законом установлено\~інший строк\~давності,\~виконавчий напис\~вчиняється у\~межах цього\~строку. Строки,\~протягом яких\~може бути\~вчинено виконавчий\~напис,\~обчислюються з\~дня,\~коли у\~стягувача виникло\~право примусового\~стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у\~Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року за № 1172. 6.3 Пунктом 2 «Переліку\~документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого\~ постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~р.\~№ 1172,\~встановлено,\~що для\~одержання виконавчого\~напису додаються: оригінал\~кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. 6.4 Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 6.5 Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. 6.6 Так, у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі\~\~№ 6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень ст.ст.\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. 6.7 Аналогічний висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у справі №320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року. Велика Палата Верховного суду у справі №320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, зазначила, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17). Під час розгляду справ такої\~категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову. 6.8 У постанові Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі\~\~№ 201/4798/17 міститься правовий висновок про те, що положеннями\~статті 87 Закону України «Про нотаріат»\~та пунктом 1 глави\~\~16\~\~Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012\~\~року за №\~\~282/20595 визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (стаття 88 Закону України «Про нотаріат», пункти 1, 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника-фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від\~\~29\~\~червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. 6.9 В Постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц зазначена правова позиція стосовного того, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте\~право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. У\~нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не бере, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Натомість, судом встановлено, що [PERSON] направив ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» відповідь на претензію, де зазначив, що заперечує проти існування правовідносин між ним та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» і ТОВ «Мілоан», проти заборгованості та вимагає при вчиненні виконавчого напису долучити цю відповідь. Тобто, приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було з`ясовано, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Крім цього, із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, зазначений у написі, є безспірними. 6.10 Щодо стягнення комісії по кредиту суд приходить до наступного. Згідно із ч.ч. 1, 3\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~ за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник\~повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Оскільки, відповідно до умов кредитного договору від 23 вересня 2014 року, що укладений між сторонами, банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби, особливості регулювання відносин сторін визначаються\~Законом України «Про захист прав споживачів». За положеннями ч. 5 ст. 11, ч.ч. 1,2,5,7\~ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього\~Закону\~про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за супроводження кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Відповідно до частини восьмої\~статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~(у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Крім того, відповідно до\~ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»\~відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. З\~рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011\~вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті\~1, статті\~11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених\~Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). \~\~Встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, банк не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу. \~\~Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року № 6-1746цс16. \~Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 11\~Закону України «Про захист прав споживачів»\~кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону, є нікчемною. Відповідно до ч, 1\~ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~зазначено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Відповідно до ч. 2\~ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~передбачено, що умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Відповідно до ч. 4\~ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~передбачено, що перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Згідно до\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, ч. 1\~ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2\~ст. 215 ЦК України\~недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Крім вимог про стягнення тіла кредиту, відсотків та штрафу банк заявляв вимоги про стягнення заборгованості з комісії за супроводження кредиту. Проте, враховуючи наведені правові висновки, у задоволенні цих вимог слід відмовити, з тих підстав, що вони є необґрунтованими, оскільки банк не мав права встановлювати до кредитного договору комісію за супроводження кредиту, за дії, які банк вчиняє на власну користь, з огляду на те, що отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами, а також з метою встановлення правовідносин між ним та боржником. Така умова договору є нікчемною та не потребує визнанню недійсною. Такий правовий висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 04 березня 2020 року по справі № 209/1399/18. \~ \~ \~ \~Висновки суду. 7.1 З урахуванням зазначеного, суд вважає, що приватним нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису були порушені вимоги ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», а саме умови щодо безспірності заборгованості за кредитним договором, а тому позовні вимоги підлягають повному задоволенню. \~ \~ \~ \~Судові витрати. 8.1 Судові витрати складаються з судового збору у розмірі 908,00 грн. за подання до суду позовної заяви, та 454,00 грн. за подання до суду заяви про забезпечення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, сплачений останнім судовий збір у розмір 908,00 грн. та 454,00 грн. грн. На підставі\~ст.\~ст.\~257-259,\~625,\~1050\~ЦК України,\~ст.ст.\~87,\~88\~Закону України\~«Про нотаріат»,\~п.п. 3.1-3.5 «Порядку\~вчинення нотаріальних\~дій нотаріусами\~України,\~ затвердженого\~Наказом Міністерства\~юстиції України\~22.02.2012\~ року за № 296/5, Пунктом 2 «Переліку\~документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, ст.ст. 2, 4, 10, 12-13, 17, 18, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, -

Outcome: approved