Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (далі банк) звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 2391,25 грн. В обґрунтування вимог вказує, що 26.10.2006 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено договір за №001-79000-26.10.06 відповідно до умов якого, банк надає [PERSON] кредит у сумі 1874 грн. на придбання певного майна/послуг зі сплатою відсотків за користування кредитним коштами у розмірі 10% на рік та кінцевим терміном повернення 25.10.2007 року. У встановлений у договорі строк відповідач коштів не повенув, внаслідок чого утворилась заборгованість на суму 2391,25 грн. Посилаючись на наведене, банк просить задовольнити позов. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо надіслав суду заяву про слухання справи у його відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримує повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПУ України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне, проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 26.10.2006 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 001-79000-261006 відповідно до умов якого, банк надає [PERSON] кредит у сумі 1874 грн. на придбання певного майна/послуг зі сплатою відсотків за користування кредитним коштами у розмірі 10% на рік та кінцевим терміном повернення 25.10.2007 року. Відповідно до умову п. 2.5 кредитного договору, за ведення кредитної справи позичальник сплачує кредитору плату в розмірі 2,45 % в місяць. Відповідно до положень п. 2.1 кредитного договору, моментом надання Банком держателю кредиту вважається день перерахування кредитором частини суми кредиту з метою оплати майна за реквізитами, зазначеними в п.1.3 даного договору. З рахунку №5 від 25.10.2006 року вбачається, що банк свої зобов'язання згідно умов договору виконав та перерахував кошти у розмірі 1874 грн. на рахунок вказаний у п. 1.3 договору. Відповідач належним чином не виконував своїх зобов'язань згідно умов кредитного договору та у встановлений у договорі строк коштів не повернув, внаслідок чого станом на 03.03.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 2391,25 грн. з яких : 1756,27 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 79,48 грн. - заборгованість по відсотках та 555,50 грн. - заборгованість за комісіями, що підтверджується розрахунком заборгованості. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. В силу вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Встановлено, що відповідач належним чином не виконав взятих на себе зобов'язань згідно умов кредитного договору та порушив умови договору щодо строків сплати кредиту, у зв'язку з чим станом на 03.03.2014 року утворилась заборгованість на загальну суму 2391,25 грн. з яких : 1756,27 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 79,48 грн. - заборгованість по відсотках та 555,50 грн. - заборгованість за комісіями, що підтверджується розрахунком заборгованості. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення [PERSON] в користь банку заборгованості по кредитному договору на загальну суму 2391,25 грн. Відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача та спростування його доводів. Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved