Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач, мотивує тим, що перебувала у трудових відносинах з відповідачем з 28.07.1986 року і була звільнена з роботи 14.04.2015 року за згодою сторін, згідно ст. 36 п.1 КЗпПУ. При звільненні відповідач не провів повний розрахунок до дійсного часу. Борг несплаченої зарплати склав 3734 грн. 62 коп.. Просить суд стягнути з відповідача борг по заробітній платі, середній заробіток за час затримки розрахунку, моральну шкоду 2000 грн. обґрунтовуючи тим, що не отримав гарантованого заробітку за виконану роботу, була позбавлений елементарного права розпоряджатись заробленими коштами, що привело до моральних страждань. Відповідач позов визнав частково, щодо заробітку вважає, що ці кошти повинна отримати позивачка, що стосується інших вимог, в їх задоволенні просить відмовити, обґрунтовуючи невиплату коштів поганим становищем на підприємстві, відсутністю коштів у зв'язку з його ліквідацією. Поряд з цим зазначив, що на підприємстві було запроваджено п'ятиденний робочий тиждень. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов в частині стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягає задоволенню, що стосується завданої шкоди, ці вимоги підлягають частковому задоволенню В судовому засіданні встановлено, що позивачка перебувала в трудових відносинах з відповідачем з 28.07.1986 року і була звільнена з роботи 14.04.2015 року за згодою сторін, згідно ст. 36 п.1 КЗпПУ (а.с.9). Борг відповідача з приводу невиплати заробітної плати позивачці під час звільнення склав 3734 грн. 62 коп. (а.с.4). Отже, оскільки відповідач в порушення вимог ст. 116 КЗпП України не провів у встановлений законом термін повний розрахунок з позивачем, належна сума боргу по зарплаті має бути стягнена. Поряд з цим, згідно ст. 117 КЗпП України, підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку з 15.04.2015 року по 25.09.2015 року день прийняття рішення по справі включно з розрахунку затримки проведення розрахунку в кількості 115 робочих днів і середньоденного заробітку 61,56 коп. (а.с.14) в розмірі 7079 грн. 40 коп.. Крім того, в разі невиплати із вини власника чи уповноваженого ним органу належних сум при звільненні, підприємство повинно оплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, відповідно до вимог ст. 237-1 цього-ж Кодексу, за умов наявності вини підприємства повинна стягуватись і моральна шкода, якщо ці дії привели до моральних страждань. Пленум Верховного Суду України в постанові № 13 "Про практику застосування законодавства про оплату праці", вказав на те, що ці суми підлягають стягненню у випадку наявності вини підприємства та якщо роботодавець не доведе відсутність своєї вини у несвоєчасній виплаті. Отже зважаючи на те, що позивачка з 15.04.2015 року по 25.09.2015 року не отримала гарантованого заробітку за виконану роботу, була позбавлений елементарного права розпоряджатись заробленими коштами, що привело до моральних страждань, на думку суду, заявлена сума за завдану моральну шкоду має бути стягнута в розмірі 1000 грн.. Відповідачем в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не надано суду, за правилами встановленими ст. 131 ЦПК України, належних доказів щодо спростування обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог і заперечень з приводу їх вини у невиплаті зарплати, затримки розрахунку та завданої моральної шкоди.

Outcome: approved