Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

Представник позивачів - адвокат Топор А.І.звернувся до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, зазначивши, що [PERSON] , являвся власником житлового будинку в [ADDRESS] , відповідно до Договору купівлі-продажу від 21.04.1990, посвідченого виконавчим комітетом Суботівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області. [INFO] [PERSON] помер. Спадщину, яка відкрилась після його смерті, прийняла у повному обсязі його дружина [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, та успадкувала квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. До дня своєї смерті вона не оформила своїх спадкових прав на житловий будинок, що залишився після смерті її чоловіка [PERSON] , а саме: житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син та батько позивачів [PERSON] , що підтверджується заявою від 24.01.2008, яка була подана до Другої черкаської нотаріальної контори та зареєстрована за № 131. 24.01.2008 було зареєстровано спадкову справу №43865086, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 24.01.2008 за №12678442. Проте [PERSON] також не оформив своїх спадкових прав у вищевказаному порядку на вищевказаний житловий будинок. [INFO] [PERSON] , помер. Позивачі в установлений законом шестимісячний строк звернулися до Другої черкаської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Інші особи з заявами про прийняття спадщини не зверталися. 01.07.2020 держаним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А. було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] успадкували по Ѕ частині грошових коштів в загальній сумі 15 741,32 грн. А також було видано Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] успадкували по ј частині квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Однак постановою нотаріуса Другої черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А. від 01.07.2020 за №1872/02-31 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в [ADDRESS] , було відмовлено через відсутність державної реєстрації права власності спадкодавця [PERSON] . Позивачі, будучи спадкоємцями відповідно до закону, просять визнати за кожним з них по Ѕ частині права власності на вищевказаний житловий будинок. Ухвалою від 15.02.2021 провадження у справі викрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 16.03.2021 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду, витребувані копії спадкових справ. Представник позивачів - адвокат Топор А.І. під час судового розгляду підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду листа про розгляд справи без участі представника Чигиринської міської ради та про визнання позову повністю. Вислухавши представника позивача, враховуючи лист представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Спірні правовідносини є правовідносинами з приводу спадкування, враховуючи час їх виникнення до них застосовуються в тому числі норми Цивільного кодексу Української РСР (1963 року). Правовий висновок про можливість суду самостійно визначати норму права, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин, висловлена Верховним Судом у постанові від 22.05.2019 (справа № 711/10437/17, провадження № 61-43157св18). Під час розгляду вказаної справи колегія суддів Другої судової палати КЦС ВС наголосила, що у випадку помилкового посилання позивача не на ту норму закону, суд, встановивши підстави позову, застосовує норму закону, яка регулює правовідносини сторін, незалежно від згоди на це позивача чи відповідача. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом (ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР). Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. На підставі ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ч. 2 ст. 548 ЦК України). На підставі ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР). Як встановлено судом і вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , від 13.01.2003 року, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого на території Суботівської сільської ради Чигиринського району відкрилася спадщина (а.с.12). Відповідно до Договору купівлі-продажу від 21 квітня 1990 року посвідченого виконавчим комітетом Суботівської сільської ради 21 квітня 1990 року (а.с.39-40). З наданої суду довідки виконавчого комітету Чигиринської міської ради №219/12-05 від 10.11.2020 вбачається, що будинок, розташований за адресою: с.Суботів Чигиринського району Черкаської області, обліковується за [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, до складу майна, власником якого був померлий, входить наступне нерухоме майно, а саме: житловий будинок (А-1), прибудова (а), (а.с. 49-51). Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 18.01.1957 року), оскільки на час смерті [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала за однією адресою з померлим [PERSON] , що підтверджується довідкою виданою Управлінням з питань державної реєстрації №22.01.2021 за № 1090-01-10. (а.с.11, 13). Судом встановлено з наданого свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15 жовтня 2008 року, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.16). Судом також встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] , прийняв її син [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 16.04.1958), що підтверджується заявою від 24.01.2008, яка була подана до Другої черкаської нотаріальної контори та зареєстрована за №131, та підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 24.01.2008 за №12678442. (а.с.17-19). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02 січня 2020 року судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Також, судом встановлено та підтверджено копіями свідоцтвпро народження серії [NUMBER] від 07.08.2008 та серії [NUMBER] від 23.1983, що позивачі як діти померлого є спадкоємцями майна [PERSON] відповідно до закону, оскільки є спадкоємцями першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України.(а.с.27,125). Позивачі прийняли спадщину у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що вбачається з Свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.07.2020 (а.с.32). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частиною 2 ст.16 ЦК України регламентовано, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачі, як спадкоємці першої черги за законом після смерті батька спадщину отримали та набули право на належне померлому на час відкриття спадщини майно, натомість не мають можливості зареєструвати право власності на частину майна. За таких обтсавин позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved