Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

Позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] . Стверджує, що будинок належав до колгоспного двору, головою двору був його батько [PERSON] , який помер [INFO] .. Членами цього колгоспного двору були позивач та його матір - [PERSON] , яка померла [INFO] .. Після смерті [PERSON] , належну їй частку прийняв [PERSON] .. [PERSON] та [PERSON] не були членами колгоспного двору. Оскільки, свідоцтво на житловий будинок видане колгоспному двору в 1987 році, а довідками виконкому Сутковецької сільської ради від 22.11.2017 р. підтверджена реєстрація у вказаному будинковолодінню також [PERSON] та [PERSON] , на теперішній час неможливо визначити які частки у праві власності належать членам сім`ї [PERSON] і яку частку житлового будинку після померлих батьків успадкував позивач [PERSON] , тому з цієї підстави нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судові засідання не з`явились, подали заяви, у яких позов визнали, просили розглянути справу у їх відсутності. Представник Сутковецької сільської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій позов визнав та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив наступне. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 05.09.1992 р. Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Ярмолинецького районної ради №78 від 23.04.1987 р., житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] належав до колгоспного двору, головою двору якого був [PERSON] , який помер [INFO] . Крім того, належність житлового будинку [PERSON] підтверджується довідкою виконкому Сутковецької сільської ради №1245 від 18.12.2018 р. Згідно із технічним паспортом, виготовленим 27.11.2017 р., садибний (індивідуальний) житловий будинок в [ADDRESS] , складається з житлового будинку А-1 загальною площею 102 кв.м., сараю літ «Б», підвалу літ. «б», літньої кухні літ. «В», гаража літ. «в», підвалу літ. «в1», сараю літ. «Г», сараю літ. «г», сараю літ. «г1», огорожі 1-2. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. Згідно із ст. 548 ЦК УРСР, який діяв на дату відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції, чинній на час існування відповідних відносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, майно [PERSON] було успадковано [PERSON] та [PERSON] і частка [PERSON] склала Ѕ, а частка [PERSON] - Ѕ. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 03.08.2000 р. [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , були батьками позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 25.08.1958 р. Позивач [PERSON] є спадкоємцем матері [PERSON] , яка померла [INFO] , отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна - земельну частку (пай), що підтверджується архівною довідкою Хмельницького обласного державного нотаріального архіву №3733/01-18 від 06.12.2017 р. та інформаційною довідкою зі спадкового реєстру №49989426 від 23.11.2017 р. Позивач [PERSON] звертався до нотаріуса за оформленням спадкових прав, однак постановою від 14.12.2018 р. №907/02-31 йому було відмовлено оскільки неможливо визначити які частки у праві власності належать членам сім`ї [PERSON] і яку частку житлового будинку після померлих батьків успадкував позивач [PERSON] . Згідно довідки Сутковецької сільської ради №495 від 10.05.2019 р., на дату смерті [PERSON] , разом із ним проживали та були зареєстровані, зокрема, дружина [PERSON] , син - [PERSON] , невістка [PERSON] , онука - [PERSON] .. Докази належності спірного будинку будь-якій іншій особі суду не надані, відповідачі позов визнали, а виконком Сутковецької сільської ради довідкою №102 від 24.01.2019 р., ствердив, що позивач був членом колгоспного двору. Посилання позивача на те, що [PERSON] та [PERSON] не є членами колгоспного двору, визнана ними у заявах про визнання позову від 07.06.2019 р. та 11.07.2019 р.. Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР 1963 року (в редакції, що діяла до 1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 р., мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.1985 р. № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.1990 р. № 69. Згідно із зазначеними Вказівками суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працюють у колгоспі, але не є членами колгоспу, відносяться до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Отже, виходячи з рівності часток усіх членів двору згідно із ч. 1 ст. 120, ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР 1963 року частки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , складали по 1/3 кожному, а після смерті [PERSON] його частка по 1/6 була успадкована [PERSON] та [PERSON] .. А після смерті [PERSON] власником будинковолодіння в цілому (враховуючи свою частку в розмірі 1/3) у порядку спадкування за законом став позивач. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР прийняттям спадщини визнається, зокрема, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. Таким чином, позов слід задовольнити. У зв`язку із цим, згідно із ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved