Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивач МТСБУ звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 21 539, 72 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що 30.06.2016 року близько 14-00 відповідач, керуючи автомобілем «Мазда» д/н [NUMBER] ([NUMBER]) допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] На дату вчинення події відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, при цьому вина відповідача у вчиненні ДТП підтверджується постановою Печерського районного суду м. Києва. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Шкода» АН 9245 ЕЕ. Розмір завданих збитків, завданого власнику автомобіля «Шкода», відповідно до Звіту, становить 20 864, 72. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП відшкодована не була, при цьому власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою. Договірних зобов'язань між МТСБУ, потерпілою стороною та відповідачем не виникало. Позивачем сплачено потерпілій особі вказану суму та суму в розмірі 675 грн. аварійному комісару. Відповідно до п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Оскільки особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію здійснених витрат та понесені судові витрати по сплаті судового збору та на правову допомогу. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 05.02.2018 р. відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами та у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Представник позивача в судове засідання подав заяву, у відповідності до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи, просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки суду невідомі. При цьому, останнім відзиву на позовну заяву до суду не подавалось Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі позивача та відповідача. Оскільки відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив та не подав до суду відзив, а також те, що позивач не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. 30.06.2016 року близько 14-00 на перехресті бул. Л. Українки - вул. М. Задніпровського в м. Києві, відповідач, керуючи автомобілем «Мазда» д/н [NUMBER] ([NUMBER]) допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Згідно з постановою Печерського районного суду м. Києва від 12.09.2016 р. подія сталася з вини відповідача, якого притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На дату вчинення події відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER]. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на підставі полісу №АЕ/4544704, застрахована в СК «АскоДС». Розмір завданих, автомобілю «Шкода-Октавія», збитків, відповідно до Звіту №1269 від 12.07.2016 р., складеного авто товарознавцем [PERSON] становить 20 864, 72 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП відшкодована не була, при цьому власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою від 13.10.2016 р. Договірних зобов'язань між МТСБУ, потерпілою стороною та відповідачем не виникало. Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно зі ст. 22 ЦК України позивач відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров"ю та майну третіх осіб під час ДТП. На виконання вимог вище зазначеного Закону України позивачем здійснено виплату страхового відшкодування у зв'язку з настанням страхового випадку в розмірі 20 864,72 грн., що підтверджується Наказом від 27.10.2016 р. №8255, платіжним дорученням №8255рв від 28.10.2016 р. та відшкодовано витрати на встановлення розміру збитків та збір документів у розмірі 675 грн., що підтверджується платіжним дорученням №34496 рв від 17.08.2016 р. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи. Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до вище викладеного та на підставі наведених правових норм пред'явлений до відповідача позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми у розмірі 21 539,72 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved