Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

позивачка звернулася в суд з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Позов мотивувала тим, що відповідач - її бувший чоловік та з 1990 року є наймачем квартири [ADDRESS]. В 1995 році позивачка поселилась у вказану квартиру. На даний час в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: відповідач, позивачка та її діти. Шлюб із відповідачем розірвано 08.11.2007 року. Відповідач за місцем реєстрації не проживає ще з 2009 року. Оплата за комунальні послуги здійснюється виключно нею. За вказаних обставин просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлений у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст.224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомив і не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а позивачка подала достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можна провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що відповідач є наймачем житлового приміщення - квартири [ADDRESS] відповідно до копії ордеру на житлове приміщення №003705 від 23.11.1990 року. Відповідно до довідки №02-02/1015 (виписки з будинкової книжки про реєстрацію та склад сім'ї) від 17.03.2014 року за адресою: [ADDRESS] в м. Івано-Франківську зареєстровано 4 осіб - відповідач, позивачка та діти позивачки. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 08.11.2007 року шлюб між сторонами розірвано. Позивачкою укладено договір №02-05/282 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з комунальним підприємством ,,Єдиний розрахунковий центр". Позивачка вказує, що відповідач зареєстрований, однак не проживає за адресою: [ADDRESS] ще з 2009 року по даний час і адреса його проживання невідома. Те, що відповідач не проживає за адресою: [ADDRESS] підтверджує заявою сусіда, де вказано, що [PERSON] фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] з 01.01.2013 року по даний час, яка засвідчена заступником директора КП ,,ЄРЦ". А також, факт відсутності відповідача підтверджує копіями квитанцій на її ім'я про оплату комунальних послуг. У відповідності до ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Отже, відповідач не проживає у вищевказаній квартирі, понад строки встановлені законодавством, а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Сплачений судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача в користь позивачки на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 197 ЦПК України,

Outcome: approved