Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

У вересні 2021 року до Іллінецького районного суду Вінницької області звернулася [PERSON] із зазначеним позовом, в якому вказала, що з 02 серпня 2011 зареєстровала шлюб із відповідачем, який на даний час не розірвано. Від даного шлюбу вони мають двох дітей: сина - [PERSON] [INFO] та доньку - [PERSON] [INFO] , які на даний час проживають з нею та перебувають на її утриманні. Позивач зазначила, що відповідач періодично надає невелику матеріальної допомогу на дітей, однак цих сум їй не вистачає на забезпечення належного їх проживання та утримання, тому [PERSON] просить стягувати з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти у розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну починаючи з дня подачі позову і до повноліття [PERSON] . Після чого в розмірі 1/4 від всіх видів доходу відповідача до досягнення повноліття [PERSON] .. Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач [PERSON] у визначений судом строк звернувся до суду із відзивом у якому зазначив, що позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо їх задоволення. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі рішення, яким позов задовільнити частково із наступних підстав. Правовідносини, що є предметом спору у справі, регулюються сімейним законодавством України щодо обов`язків батьків утримувати дітей. Державою встановлюється мінімальна та максимальна сума аліментів. Мінімальна сума становить 50% від прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідної вікової категорії, максимальна - 10 прожиткових мінімумів. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Держбюджет» » на 2021 рік з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Так, судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який на даний час не розірвано, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Сторони у справі є батьками дітей - [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією його свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.7) та [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією її свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8). У змісті акту обстеження на предмет проживання [PERSON] виданого депутатом Іллінецької міської ради [PERSON] від 01.08.2021 року (а.с.10) зазначається, що [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] разом із своїми дітьми [PERSON] та [PERSON] які відповідно довідок Іллінецької міської № 1412 та № 1413 (а.с.11-12) від 09 липня 2020 року також зареєстровані за вищевказаною адресою. [PERSON] на даний час ніде не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трьох років та отримує щомісячно соціальні виплати у сумі 860,00 гривень, зазначене підтверджується відомістю з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків по суми виплачених доходів та утриманих податків № 536 від 19.08.2021 року (а.с.9) Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до положень статей 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Положеннями статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Частиною 3 ст. 183 СК України, передбачено, що якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З огляду на викладене, суд визнає необхідним визначити розмір стягнення із [PERSON] аліментів на користь позивача на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у частці від його заробітку (доходу) в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення аліментів позивач судового збору не сплачувала, оскільки за правилами визначеними статтею 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від його сплати. При цьому, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З системного аналізу положень Закону України «Про судовий збір» та Цивільного процесуального кодексу України, слідує висновок про те, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, його слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved