Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості із заробітної плати, і в обґрунтування позовних вимог вказала про те, що вона з 2016 року і по теперішній час перебуває у трудових відносинах з відповідачем. Протягом тривалого часу відповідач несвоєчасно проводить виплату заробітної плати, посилаючись на скрутне матеріальне становище. З січня 2018 року утворилась заборгованість з виплати заробітної плати. Загальна сума заборгованості з виплати заробітної плати з січня 2018 року по вересень 2018 року, грудень 2018 року, з січня 2019 року по лютий 2019 року, жовтень 2019 року (50%), з листопада 2019 року по грудень 2019 року становить 81498,74 грн. Відповідач відмовляється сплатити позивачці заборгованість через відсутність грошових коштів. Тому позивачка змушена звернутись до суду і просить сягнути з відповідача на її користь заборгованість з заробітної плати в розмірі 81498,74 грн. До початку судового засідання від позивачки надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути у її відсутність. Позов підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши письмові матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка з 01.08.2016 року по теперішній час працює в АТ «Сумське НВО» в підрозділі 573 Управління логістики на посаді інженера першої категорії (а.с. 12). Протягом тривалого часу відповідач несвоєчасно проводить виплату заробітної плати, посилаючись на скрутне матеріальне становище. Приписами ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. З довідки АТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" № 16-07/60 від 16.01.2020 року вбачається, що сума заробітної плати, належна до виплати [PERSON] за період з січня 2018 року по вересень 2018 року, грудень 2018 року, з січня 2019 року по лютий 2019 року, жовтень 2019 року (50%), з листопада 2019 року по грудень 2019 року, становить 81498,74 грн. З огляду на викладене, порушене право позивачки підлягає захисту, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачки задовольнити, стягнувши з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на її користь заборгованість по заробітній платі за період з січня 2018 року по вересень 2018 року, грудень 2018 року, з січня 2019 року по лютий 2019 року, жовтень 2019 року (50%), з листопада 2019 року по грудень 2019 року, в розмірі 81498,74 грн. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: approved