Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», який є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта» (далі - Банк), звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, на обґрунтування якого вказав, що 24.01.2011 року між Банком та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір за заявою позичальника № 004-04556-240111 (далі - Договір), відповідно до умов якого відповідачу відкрито картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні в загальному розмірі 2400 грн. Уклавши з Банком кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідачка [PERSON] не виконує свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 28.05.2015 року становить 2605,71 грн. Так як відповідачка не вживає заходів до добровільного погашення заборгованості, позивач просить суд стягнути з неї на його користь вказану суму в судовому порядку. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій висловлена згода на проведення заочного судового засідання в разі неявки до суду відповідача. Відповідач до судового засідання також не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотання про перенесення дати розгляду справи суду не надіслала. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права та обов'язки сторін і немає необхідності вислуховувати їх особисті пояснення, тому зі згоди позивача суд розглядає справу в заочному судовому засіданні відповідно до положень ст.224 ЦПК України на підставі наявних доказів. Судом встановлено, що 24.01.2011 року між сторонами укладено Договір №004-04556-240111 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до умов якого Банк відкрив відповідачці картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті - гривні, випустив та надав відповідачці [PERSON] платіжну картку, а також ПІН-код до картки. (арк.спр.3-4). Відповідно п.1.3 Кредитного договору Банк надав відповідачці Кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії в загальному розмірі 30000 грн. з встановленням ліміту Кредитної лінії на рахунку на день укладання договору в сумі 2400грн. Уклавши договір, відповідачка взяла на себе зобов'язання погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, що передбачено Кредитною угодою відповідно до умов заяви, а також тарифами на обслуговування платіжних карток. Правова природа кредитних правовідносин урегульована нормами цивільно-правового зобов'язального інституту глави 71 Цивільного Кодексу, а також Законом України "Про банки і банківську діяльність". Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, кредитний договір є двостороннім, оплатним, консенсуальним, а його предметом виступають грошові кошти, надані Банком відповідачу в користування. Як встановлено судом, причиною виникнення спору є наслідки порушення позичальником договору у частині належного виконання зобов'язань відповідно до його умов. Згідно за ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Досліджені судом докази свідчать про те, що неповерненням отриманого кредиту та відсотків за його користування в обумовлений договором строк відповідачка в односторонньому порядку порушила зобов'язання, що випливають з його умов. Заходом цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов'язання є стягнення сум відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи та наданих суду розрахунків, загальна сума заборгованості відповідачки перед позивачем складає 2605,71 грн. (арк.спр.7). Заперечень щодо розміру виниклої заборгованості від відповідачки до суду не надійшло. Зважаючи на те, що відповідачка належним чином не виконує взяті на себе відповідно до договору зобов'язання з повернення кредиту, суд вважає що вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд відповідно до вимог ст.88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідачки в доход держави судовий збір в сумі 243,60 грн., так як позивач на підставі п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ звільнений від вказаних витрат при подачі позову до суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved