Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

У квітні 2017 року позивачка звернулась до суду із даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що сторони по справі є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. З січня 2009 року позивачка та [PERSON] перестали проживати однією сім'єю, шлію між ними розірвано 28.04.2009 року. Після розірвання шлюбу неповнолітній залишився проживати разом з матір'ю та знаходиться на повному її утриманні. За час окремого проживання відповідач не намагався налагодити стосунки із сином, зустрічей уникав, долею дитини не цікавився, матеріальної допомоги на утримання добровільно не надавав. Вихованням неповнолтнього [PERSON] повністю займається позивачка, яка повністю забезпечує дитину всім необхідним для життя і здоров'я, забезпечує отримання належної освіти. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, в утриманні дитини участі не приймає, просила позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовму засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задоволнити та проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Прокурор вважав заявлені позовні вимоги обгрунтованими, просив позбавити відповідача батьківських прав відносно сина. Представник Органу опіки та піклування Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та враховуючи рішення комісії по питанням захисту прав дитини не заперечував проти задоволення позовних вимог. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, вислухавши пояснення позивачки та її представника, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №202674, виданого 06.04.2002 року міським відділом реєстрації актів громадського стану Харківського обласного управління юстиції, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 1074. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №169, шлюб між сторонами по справі розірвано 28.04.2009 року. Як вбачається з характеристики неовнолітнього [PERSON], виданої КЗ "Маріупольська [PERSON] ст. №65" від 12.04.2017 року, останній зарекомендував себе як старанний учень, володіє навчальним матеріалом на достатньому рівні, на уроках уважний, виконує домашні завдання, багато читає. Сором'язливий, урівноважений, розсудливий. Мати приділяє належну увагу вихованню сина. Батько не цікавиться успіхами сина у навчанні, жодного разу не відвідував батьківські збори. За повідомленням КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 м.Маріуполя» від 02.06.2017 року дитина [PERSON], [INFO], хронічних захворювань не має. В топочному році дитина один раз отримував амбулаторне лікування з приводу ГРВІ. На прийом до лікаря хворий приходив в супроводі матері, рекомендації виконувалися в повному обсязі. Допитаний в судовому засіданні в якост свідка [PERSON] пояснив, що на протязі шести років проживає однією сім'єю з позивачкою, три роки тому вони зареєстрували шлюб. За цей час свідок жодного разу не бачив і не чув про відповідача. [PERSON] з дитиною не спілкується, матеріально не утримує, подарунків не дарує, листів не надсилає. Відповідно до висновку від 20.06.2017 року №46.9-39232-46.1 Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини Кальміуської районної адміністрації від 14.06.2017 року № 13 п.7 є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно сина [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоровя, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Таким чином, судом встановлено, що відповідач на протязі тривалого часу ухиляється від виконання обовязків по вихованню дитини та не проявляє батьківської турботи до нього, у звязку з чим, суд вважає необхідним позбавити його батьківських прав відносно сина [PERSON].

Outcome: approved