Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Представник позивача в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини. Підставою позову вважає те, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Мати дитини, [PERSON] , померла. В травні 2021 року [PERSON] залишив сина в родині його старшої сестри по матері, [PERSON] . Надалі виконувати свої батьківські обов`язки відносно сина відмовився: з [PERSON] не спілкується, його життям та здоров`ям не цікавиться, матеріальної допомоги не надає. 22.06.2021 звернувся до служби у справах дітей виконкому міської ради із заявою, в якій відмовляється виконувати свої батьківські обов`язки та не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] . [PERSON] постійно проживає в родині сестри за адресою: [ADDRESS] та виявив бажання залишитись під її опікою. [PERSON] займається вихованням хлопчика, утримує його матеріально, піклується про його навчання та побут. [PERSON] відмову від сина пояснює тим, що [PERSON] не є його біологічною дитиною, після смерті матері [PERSON] перестав сприймати його як батька, не слухається, відмовляється проживати з ним. Від допомоги соціальних служб у налагодженні родинних стосунків з сином [PERSON] відмовився. Нехтування [PERSON] батьківськими обов`язками створює умови, які шкодять інтересам його малолітнього сина, позбавляють можливості жити в повноцінній родині, отримувати належне виховання та матеріальне забезпечення. Вищезазначені обставини свідчать про невиконання відповідачем [PERSON] своїх батьківських обов`язків, закріплених частинами 1-4 статті 150 Сімейного кодексу України, що відповідно до ст. 164 СК України є підставою позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітньої дитини. Згідно частини 4 статті 170 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову про позбавлення батьків їх батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , стягнути з [PERSON] на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі ј всіх видів його доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання до суду цієї заяви, на користь [PERSON] , в родині якої виховується дитина та стягнути судові витрати. Ухвалою суду від 08.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 10.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача виконавчого комітету Монастирищенської міської ради, як органу опіки та піклування Редька Л.М. позов підтримала повністю, просить його задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві. В судовому засіданні третя особа на стороні позивача без самостійних вимог [PERSON] проти задоволення позову не заперечувала та додатково пояснила, що з травня місяця 2021 року [PERSON] проживає з нею та знаходиться на її утриманні, з цього часу батько дитини [PERSON] не піклується про дитину, не цікавиться її життям та здоров`ям, будь-якої матеріальної допомоги на сина не надає. Підтримала подання органу опіки та піклування про призначення її опікуном над малолітнім [PERSON] . В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав повністю, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , 2010 року народження, та не заперечує проти стягнення з нього аліментів. Пояснив, що не бажає зберегти відносини з дитиною, оскільки не є його біологічним батьком та після смерті матері син перестав його сприймати як батька. Перевіривши викладені у заявах по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення учасників справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , є матір`ю, а відповідач у справі [PERSON] , є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 18.12.2019 Монастирищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 128 (а.с. 5). Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00032286725 від 26.08.2021 відомості про дитину [PERSON] , [INFO] , змінено на [PERSON] , у зв`язку з визнанням батьківства [PERSON] та на підставі ст. 126 СК України (а.с. 6 - 8). Мати, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 03.03.2020 виконавчим комітетом Аврамівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області (а.с. 10). Згідно з заявою [PERSON] від 14.06.2021 адресованої начальнику служби у справах дітей виконавчого комітету Монастирищенської міської ради, просить прийняти міри впливу до [PERSON] , жителя с. Нове Місто у зв`язку з ухиленням його від виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , дитина перебуває в неї з 02.05, батько не цікавиться дитиною, не допомагає, матеріально, не бере участь у вихованні, виявив бажання відмовитись від дитини (а.с. 11). Відповідно до заяви [PERSON] від 22.06.2021, адресованої начальнику ССДВК Монастирищенської міської ради Редьки Л.М., [PERSON] повідомляє, що він є батьком [PERSON] , [INFO] , з 2019 року, так як був одружений із матір`ю дитини [PERSON] , яка померла. Він визнав батьківство відносно [PERSON] , хоч і не є його біологічним батьком. Після смерті матері дитини, з березня 2020 року він намагався піклуватися про сина, проте їхні стосунки не склались, син перестав його сприймати за батька, перестав його слухатись, відмовився проживати із ним, сказав, що не хоче із ним жити, а виявив бажання проживати із сестрою. Він не може знайти спільну мову із [PERSON] , та не бачить можливості надалі виконувати батьківські обов`язки. Він не заперечує відносно позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] (а.с. 13). Згідно витягу з протоколу № 10 від 20.08.2021 засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету міської ради, комісія вирішила рекомендувати надати висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Відповідно до акту обстеження житлово - побутових умов проживання [PERSON] , жительки [ADDRESS] від 10.08.2021, умови проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , знаходяться в задовільному стані (а.с. 14). Згідно з інформацією про учня, наданої 18.08.2021 директором опорного закладу «Монастирищенський заклад загальної середньої освіти І - ІІІ ступенів № 2» Монастирищенської міської ради Черкаської області [PERSON], [INFO] , навчався в закладі з 01.09.2020 по 12.02.2021 на середньому та достатньому рівні, відповідальний, урівноважений, комунікативний, популярний серед однолітків. Батько, [PERSON] , приділяє достатньо уваги дитині, на зауваження учителів завжди реагує вчасно і адекватно, дитина завжди охайна (а.с. 15). Відповідно до довідки начальника ССД Монастирищенської міської ради Редьки Л.М. про проведення бесіди з [PERSON] , [INFO] , від 19.08.2021, [PERSON] розповів, що після смерті мами до них з батьком прилетіла з Російської Федерації батькова знайома. Всі разом вони планували переїхати за її місцем проживання в м. Норільськ, проте виїхати не змогли і в квітні 2021 повернулись в м. Монастирище. Батько повторно пропонував йому поїхати з ним в Норильськ, але він відмовився. Їхати за кордон з батьком та його знайомою [PERSON] не хоче, проживати в їх родині не бажає. Останні чотири місяці вони з батьком не спілкуються взагалі. [PERSON] проживає в родині рідної сестри [PERSON] , з сестрою у нього хороші родинні стосунки, [PERSON] піклується про нього і [PERSON] хотів би надалі залишитись під її опікою (а.с. 16). Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до вимог ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про стан її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов`язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст.164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 15, 16 в Постанові від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків (ч. 4 ст.155 СК України) є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої Законом, зокрема, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав (ч. 1 ст. 164 СК України). Орган опіки та піклування подав суду письмовий висновок № 1084/03-01-37 від 30.08.2021 про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.4). За змістом висновку [PERSON] набув батьківських прав відносно [PERSON] у 2019 році шляхом добровільного встановлення батьківства, оскільки був одружений з матір`ю [PERSON] , [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Після смерті матері стосунки у [PERSON] з сином [PERSON] зіпсувались. Зі слів [PERSON] , син перестав сприймати його як батька, не слухається, відмовляється проживати з ним. Від допомоги соціальних служб у налагодженні родинних стосунків з сином [PERSON] відмовився, з травня 2021 року залишив сина в родині його старшої повнолітньої сестри [PERSON] . Надалі від виконання батьківських обов`язків відносно сина [PERSON] самоусунувся: родинні стосунки не підтримує, участі в житті дитини не приймає, матеріальної допомоги не надає. 22.06.2021 звернувся із заявою до служби у справах дітей виконкому міської ради, в якій відмовляється виконувати свої батьківські обов`язки та не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] . На сьогодні малолітній [PERSON] проживає в родині сестри за адресою: [ADDRESS] та виявив бажання залишитись під її опікою. [PERSON] займається вихованням хлопчика, утримує його матеріально, піклується про його навчання та побут. Суд вважає висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Монастирищенської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно його сина обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дитини. Згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка відповідно до змісту ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» судами може застосовуватися як джерело права, викладеної у Рішенні по справі «Савіни проти України» від 18.12.2008, яка національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини. Також Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16.07.201 вказано, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагає від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Судом встановлено, що батько - [PERSON] не належно виконує батьківські обов`язки по вихованню свого малолітнього сина, самоусунувся від виховання сина, родинні стосунки не підтримує, участі в житті дитини не приймає, матеріальної допомоги не надає. Систематичне ухилення батька від виконання батьківських обов`язків є свідомою поведінкою батька, негативно впливає на життя і розвиток дитини, яка зростає без батьківського піклування, не отримує належного матеріального забезпечення та виховання. Орган опіки та піклування вважає доцільним в інтересах малолітньої дитини, позбавити батьківських прав [PERSON] , відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Суд також враховує думку дитини [PERSON] , який під час бесіди з начальником служби у справах дітей вказав, що не хоче проживати в родині батька. Відповідач не надав суду доказів, які б спростовували факти викладені органом опіки і піклування в позовній заяві. Крім того, [PERSON] позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення, у зв`язку із тим, що він не є біологічним батьком малолітнього [PERSON] . В положеннях ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» закріплено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Враховуючи те, що у ст.19 Конвенції про права дитини держави-учасниці зобов`язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи, суд діючи в першу чергу в найкращих інтересах дитини вважає, що позов в частині позбавлення батьківських прав обґрунтований, підтверджений доказами, а тому підлягає до задоволення в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дитини обґрунтовані, підтверджені доказами та підлягають до задоволення. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідач не надав суду доказів того, що немає можливості сплачувати кошти на утримання дитини, не надав документів, які підтверджують відсутність заробітку, перебування на утриманні інших осіб, а навпаки, позов в цій частині визнав повністю та не заперечував проти стягнення із нього аліментів на малолітнього [PERSON] . Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Суд, з урахуванням обставин справи, матеріального становища дитини, матеріального становища платника аліментів, вважає за необхідне визначити розмір стягуваних аліментів на утримання дитини у розмірі ј частини усіх видів доходів відповідача, у відповідності до ч.2 ст.182 СК України, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 02.09.2021. Суд вважає за необхідне на підставі ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Згідно з ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до подання виконавчого комітету Монастирищенської міської ради як органу опіки та піклування від 30.11.2021 № 1306/03-01-37 просять призначити опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] , його рідну сестру [PERSON] , в родині якої виховується дитина. Оскільки подання органу опіки та піклування обґрунтоване, дитина виховується у родині [PERSON] , [PERSON] є рідною сестрою малолітнього та досягла повноліття, суд вважає за необхідне подання задовольнити, визначити [PERSON] опікуном над неповнолітнім [PERSON] та аліменти на утримання дитини стягувати з відповідача на її користь. Судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved