Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленої вимоги зазначив, що 04 серпня 2001 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції зареєстровано шлюб між ним - [PERSON]Б та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 217. Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. У них різні погляди на життя. Фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені з березня 2012 року, спільне господарство не ведеться. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного, просить суд розірвати шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 04.08.2001 року Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 217. Позивач надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, зазначивши, що на позовних вимогах наполягає і просить суд їх задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, проти зоачного розгляду справи не заперечує. Відповідач по справі [PERSON] у судове засідання не зявилась, хоча про час, день та місце слухання справи повідомлялася судом належним чином. Причина неявки суду невідома. Заперечень проти позову суду не надала. Прийнявши до уваги заяву позивача, суд ухвалою від 28.11.2016 року ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши доводи представника позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву позивача, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що з 4 серпня 2001 року [PERSON] знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 217 ( а.с.27). Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ( а.с. 28, 29). Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. У них різні погляди на життя. Фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені з березня 2012 року, спільне господарство не ведеться. Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявленний до суду одним з подружжя. У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що шлюбні стосунки між сторонами припинились, позивач та відповідач спільного господарства не ведуть, а тому суд приходить до висновку, що родина [PERSON] розпалася остаточно та поновлена бути не може.

Outcome: approved