Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся в суд із позовом до Неліпинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Мотивує його тим, що 10 жовтня 2010 року помер чоловік позивачки [PERSON]. На момент смерті останнього йому належав житловий будинок з надвірними будівлями в с. Неліпино, вул. Залізнична, 7 Свалявського району, в якому разом з ним проживали позивачка [PERSON] ( дружина померлого) та його син [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, спадкоємцями якого за законом є позивачка та її син, який не заперечує проти визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами за позивачкою, про що дав нотаріально посвідчену заяву. Однак оформити право власності на будинок не може через відсутність в неї правоустановлюючих документів, а тому просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: с. Неліпино, вул. Залізнична, 7 Свалявського району Закарпатської області. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в.о сільського голови [PERSON] в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що чоловік позивачки - [PERSON] помер 10 жовтня 2010 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 103624, виданим 12 жовтня 2010 року виконавчим комітетом Неліпинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, актовий запис № 58. Згідно виписки з погосподарської книги за № 150/02-06 від 01.04.2016 року, виданої виконавчим комітетом Неліпинської сільської ради - згідно виписки погосподарської книги № 8/02-13 особовий рахунок об"єкта № 647 головою дворогосподарства, яке знаходиться за адресою с. Неліпино вул. Залізнична № 7 Свалявського району Закарпатської області був [PERSON] до дня його смерті. Так, згідно довідки № 569 від 12.02.2016 року виданої виконкомом Неліпинської сільської ради, на день смерті [PERSON] в спадковому житловому будинку зареєстровані та проживали двоє осіб: позивачка [PERSON] та її син [PERSON] 26.02.2016 року КУП Свалявське районне бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на будинок № 7 по вул. Залізнична в с. Неліпино Свалявського району. Відповідно до заяви, засвідченої державним нотаріусом Свалявської державної нотаріальної контори [PERSON] від 15.03.2016 року [PERSON] не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок, який розташований за адресою с.Неліпино, вул. Залізнична, 7 Свалявського району за своєю матір"ю [PERSON], [INFO]. Згідно повідомлення державного нотаріуса Свалявської державної нотаріальної контори за № 296/01-16 від 18.04.2016 року вбачається, що на підставі інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 18.04.2016 року, спадкова справа після смерті [PERSON], який помер 10 жовтня 2010 року не заведена. Згідно ст. 328 ч. 2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи, що позивачка прийняла за померлим [PERSON] спадщину своїм проживанням у ньому, однак позбавлена можливості оформити її у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved