Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

позивачка звернулася в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON], третя особа- орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації ЛМР про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову вказує, що з липня 2007 року батько дитини [PERSON] проживає окремо і жодних покладених на нього обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильно трудової, або буд-якої іншої участі у вихованні сина. Більше того, уникає буд-яких контактів з позивачкою та сином, постійно змінює номери телефонних карток, своє місце перебування від позивачки та сина приховує. З 04.07.2012 року за рішенням суду відповідач повинен сплачувати аліменти. Жодного разу з липня 2007 року відповідач не цікавиться на які кошти позивачка виховує сина. Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.01.2016 року становить 26 400 грн. і збільшується кожного місяця на 600 грн. Всі питання щодо виховання дитини вирішуює позивачка самостійно без підтримки відповідача. Син перебуває повністю на утриманні позивачки. [PERSON] відвідує гуртки та тренувально-оздоровчі секції. Відповідач ніяким чином не піклується про сина, не проявляє зацікавленості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, взагалі не спілкується з дитиною, не надає доступу дитині до культурних і духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Позивачка в судове засідання не з'явилася, на адресу суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується оголошенням у газеті «Урядовий кур'єр» № 211 від 10.11.2016 року, де міститься оголошення про виклик відповідача в судове засідання. Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без присутності сторін, представників сторін, суд відповідно до вимог ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів у справі, з ухваленням заочного рішення. В судове засідання представник третьої особи органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації ЛМР- Бояківський А.Б не з'явилася, на адресу суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення у справі не заперечує. З'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], від 16 вересня 2006 року, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON]. Дитина проживає разом з матір'ю. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] від 02 липня 2010 року, виданого Франківським відділом реєстрації актів цивільного стану ЛМУЮ, шлюб між сторонами був розірваний. На сьогоднішній день дитина - [PERSON] проживає разом з позивачкою. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах станом на 14.03.2016 рік, виданого державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ Мельник А.А., встановлено, що заборгованість [PERSON]. на утримання дитини по сплаті аліментів [PERSON] становить 26 400 грн.. Відповідно до висновку органу опіки та піклування ФРА від 21.11.2016 року, орган опіки та піклування ФРА вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо сина [PERSON], [INFO] У висновку значиться, що мати дитини повністю займається вихованням та утриманням сина. Батько- [PERSON] на засідання комісії не прибув. Відповідно до психолого-педагогічної характеристики від 17.03.2016 року № 127, наданої Спеціалізованою середньою загальноосвітньою школою I-III ступенів № 45 з поглибленим вивченням англійської мови, відомо що батько на бере участі у виховані дитини та не цікавиться навчанням та успіхами дитини. Факт ухилення батька від виконання батьківського обов'язку підтверджується заявами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Як стверджують вищеназвані заявники, батько вихованням сина не займається, матеріально не забезпечує, не дбає про його стан здоров'я і не цікавиться успіхами сина у навчанні. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України однією з підстав для позбавлення батьківських прав визначено ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З огляду на зміст норми закону (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України), позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батько не просто не виконує свої обов'язки по вихованню дитини, а й ухиляється від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов'язків, передбачених ст.150 СК України. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19.12.2008р.) визначено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справ, зокрема ставлення батьків до дітей. Прийшовши до переконання про те, що відповідач [PERSON] протягом декількох останніх років не бере участі у вихованні сина [PERSON], у його духовному та моральному розвитку, як це передбачено ст. 150 СК України, не звертався до органів опіки та піклування за сприянням у здійсненні своїх батьківських прав і виконанні батьківських обов'язків, суд зважає і на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків та виходить з інтересів дітей. При винесенні рішення суд виходив з того, що позбавлення батьківських прав є з одного боку - захистом прав дитини, а з другого - крайнім заходом впливу на батька, який неналежним чином виконує свої батьківські обов'язки стосовно дитини. Крім того, суд бере до уваги висновок органу опіки та піклування в особі Франківської районної адміністрації ЛМР, про доцільне позбавлення батьківських прав відповідача щодо сина. Згідно ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини, а тому приходить висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. З врахуванням того, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, дитиною не займається, не піклується про дитину, матеріально не утримує, не проявляє інтересу до стану здоров'я та навчання, не цікавиться фізичним, моральним і духовним розвитком сина. А тому суд вважає, що позов є підставний, у зв'язку з чим [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO].

Outcome: approved