Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивачка вказує, що [INFO] померла її дочка - [PERSON] . З часу смерті доньки, неповнолітні діти останньої, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають з нею та перебувають на її повному утриманні. Батько дітей - [PERSON] виявляє байдужість до них, самоусунувся від їх виховання та догляду, матеріально не допомагає, не турбується про фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не забезпечує належним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не створює умов для отримання ними освіти, часто вживає алкогольні напої. З відповідачем з боку органу місцевого самоврядування, як органу опіки та піклування, проводились неодноразові бесіди щодо участі у вихованні дітей, однак такого роду заходи не були дієвими і він як вів розгульний образ життя так і продовжує його вести та не піклується про дітей. Наведені факти, можна розцінювати як ухилення батька від виховання дітей, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення [PERSON] до своїх батьківських обов`язків. Така поведінка відповідача на думку позивачки, принижує гідність дітей, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дітей як з моральної, так і з правової точки зору. З огляду на вище викладене позивачка просить суд постановити рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до його неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Також позивачка просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору. Позивачка у судове засідання на розгляд справи не з`явилася, однак у поданій заяві вказала, що позовні вимоги підтримує в повному об`ємі та просить справу слухати у її відсутності. Представник служби у справах дітей Любарської селищної ради у судове засідання на розгляд справи не з`явився, однак у заяві, що надійшла на адресу суду зазначив, що проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує та просить справу слухати у її відсутності. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач на розгляд справи не з`явився хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи шляхом опублікування оголошень на сайті Любарського районного суду, однак від нього не надійшло повідомлення про причину неявки, а тому суд у відповідності до ст.223 ЦПК України приходить до висновку, що справу слід розглядати за відсутності відповідача. Частиною 1 ст.223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] значаться батько - [PERSON] та мати - [PERSON] . [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] значаться батько - [PERSON] та мати - [PERSON] . [INFO] в с.Старий Любар Житомирського району померла мати вищевказаних дітей - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до довідок №381 від 07.07.2021 року та №516 від 30.11.2021 року, виданих Глезненським старостинським округом Любарської селищної ради, діти [PERSON] та [PERSON] , проживають разом із бабою [PERSON] в [ADDRESS] . Матеріали справи вказують, що відповідач не приділяє уваги по вихованню неповнолітніх дітей, їх життям та вихованням взагалі не цікавиться, матеріальної допомоги не надає. Так, згідно довідки №19.8-23/2021/7071 виданої 07.07.2021 року Любарським районним відділом державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), заборгованість зі сплати аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , станом на 01 червня 2021 року становила 34921,90 грн. Відповідно до характеристики виданої Любарською селищною радою Житомирського району Житомирської області, батько дітей - [PERSON] , за час проживання в селі характеризується з негативної сторони, неодноразово відбував покарання у вигляді громадських робіт, зловживає спиртними напоями. Він як батько, участі у вихованні дітей не приймає, матеріально не забезпечує, станом здоров`я не цікавиться, постійно за місцем реєстрації не проживає. Довідка №33 від 24.06.2021 року, видана директором Коростківського навчально-виховного комплексу "Загальноосвітнього навчального закладу I_II ступенів - заклад дошкільної освіти" вказує на те, що [PERSON] контакту зі школою не підтримував, із вчителями не спілкувався, шкільним життям своєї доньки не цікавився. З психолого-педагогічної характеристики від 07.07.2021 року, виданої т.в.о. директора Коростишівського педагогічного фахового коледжу імені І.Я.Франка Житомирської обласної ради слідує, що відповідач контакту із коледжом не підтримує, ніколи не цікавився успіхами сина, його життям у коледжі. Про матеріальне забезпечення [PERSON] під час навчання батько не турбується, не надає синові необхідної у скрутний час моральної підтримки. Висновок органу опіки і піклування Любарської селищної ради, затверджений рішенням виконавчого комітету №341 від 19.11.2021 року, вказує, що [PERSON] повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не турбується про фізичний і духовний розвиток своїх неповнолітніх дітей, не займається їх вихованням, не надає ніякої допомоги на утримання, не виявляє бажання спілкуватися та бачитися з ними, а тому орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав батька - [PERSON] , [INFO] по відношенню до його неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст.9 Конвенції «Про права дитини» держави учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про неї. У відповідності із ст.164 Сімейного Кодексу України однією із підстав для позбавлення батьківських прав є ухилення батьків, чи когось одного з них від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення, і поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Поскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] , будучи батьком дітей повністю ухиляється від виконання передбачених законом обов`язків, не надає будь-якої матеріальної допомоги на їх утримання, не відвідує, не турбується про фізичний і духовний розвиток, не займається їх вихованням та навчанням, то суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, то з відповідача у відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 908 грн.

Outcome: approved