Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне\~товариство «Страхова\~компанія «Уніка»\~ (далі ПрАТ «СК «Уніка» ) звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача на його користь шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 85\~339 грн 58 коп. Позов мотивує тим, що 29 жовтня 2017 року в с.Зарванці мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «SUSUKI GRAND VITARA», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «MITSUBISHI PAJERO SPORT», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «MITSUBISHI PAJERO SPORT», який був застрахований у ПрАТ «СК «Уніка» за договором добровільного страхування наземного транспортну №030312/4610/0000102. Постановою суду винним у вчиненні ДТП визнано водія [PERSON] 08 лютого 2018 року позивач виплатив страхове відшкодування згідно із заявою страхувальника у сумі 85\~339 грн 58 коп. Обґрунтовуючи позов, позивач посилається на ст.ст. 993, 1166, 1191, 1192 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування». Ухвалою суду від 28 жовтня 2019 року відкрито спрощене провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 11 годину 00 хвилин 14 січня 2020 року. 18 листопада 2019 року відповідач [PERSON] надіслав відзив в якому позов не визнав, вказав, що відсутні докази перерахування суми страхового відшкодування ТОВ "Агробуг", докази отримання послуг ремонту. Також вказав про невідповідність даних про особу водія транспортного засобу та в назві юридичної особи страхувальника. Звіт про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу не містить підпису оцінювача та сертифіката суб`єкта оціночної діяльності, тому не може братись до уваги. Позивач не здійснив виклик відповідача для технічного огляду транспортного засобу. Окрім того, з часу ДТП до нього не звертались ні власник пошкодженого транспортного засобу, ні страхова компанія з листом про відшкодування збитків в порядку регресу, тому нічиї права не порушені та відсутній предмет спору. Позивач 03 грудня 2019 року надіслав відповідь на відзив у якій зазначив, що відповідно до заяви ТОВ «Агробуг» №00241022 про подію, що має ознаки страхової, страхувальник визначив порядок та спосіб отримання страхового відшкодування, а саме на СТО згідно із рахунком та платіжним дорученням №005863 здійснив виплату страхового відшкодування шляхом перерахування коштів на ТОВ «Автомир-Вінниця», тому посилання відповідача на відсутність доказів виплати страхового відшкодування є недоречним. Також вказав, що виплата страхового відшкодування та її розмір визначались на підставі рахунку на оплату №АвМі-00010 від 10.01.2018, а звіт про оцінку вартості (розміру) збитків є лише перевірочним документом для визначення орієнтовної вартості матеріального збитку та вартості відновлювального ремонту. Всі заперечення відповідача зводяться до надмірного формалізму, в тому числі і щодо прізвища водія Макс-Курт Вік ( [PERSON] ) та назви ТОВ «Агробуд» ( ТОВ «Агробуг)». Інших заяв чи клопотань від учасників справи не надходило. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштової кореспонденції, яке повернулось на адресу суду (а.с.44). Відповідач [PERSON] у вступному слові надав пояснення, які виклав у відзиві на позов та наголосив, що оцінювач під час розрахунку коефіцієнта вартості матеріалів та запчастин брав за основу курс валют НБУ, що на дату оцінювання (6 лютого 2017 року) становить 32,03 грн за 1 долар США, хоча курс долара відносно гривні становив 28 грн, що суттєво впливає на розрахунок вартості матеріалів та запчастин для автомобіля. Також вказав про невідповідність проведених ремонтних робіт наявним пошкодженням автомобіля «MITSUBISHI PAJERO SPORT». Суд, заслухавши пояснення відповідача, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 14 лютого 2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агробуг» укладено договір добровільного страхування на транспорті «Каско» №030312/4610/00000102 від 14 лютого 2017 року, за яким був застрахований автомобіль «MITSUBISHI PAJERO SPORT» д.н.з. [NUMBER] , загальна страхова сума - 889 800 гривень, що підтверджується копією договору (а.с.13-14). 29 жовтня 2017 року о 14 год. 00 хв. в с.Зарванці 0,5 км. Вінницького району з вини водія [PERSON] , який керував автомобілем «SUSUKI GRAND VITARA», д.н.з. [NUMBER] , сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений застрахований за вищевказаним договором автомобіль «MITSUBISHI PAJERO SPORT», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Постановою Новоушицького районного суду Хмельницької області від 17 січня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена\~ ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення (а.с.16-17). Власником транспортного засобу «MITSUBISHI PAJERO SPORT», д.н.з. [NUMBER] , є ТОВ «Агробуг» (Вінницька область, Тиврівський район, с.Пилява, вул.Леніна, 2), про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.10). Відповідно до копії наказу ТОВ «Агробуг» №8/П від 17 лютого 2017 року службовий автомобіль «MITSUBISHI PAJERO SPORT», д.н.з. [NUMBER] , закріплено за директором підприємства Вік М [PERSON] . (а.с.11). Суд установив, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як власника транспортного засобу «SUSUKI GRAND VITARA» , д.н.з. [NUMBER] не була застрахована у встановленому законом порядку на час вчинення ДТП. Внаслідок ДТП застрахований автомобіль «MITSUBISHI PAJERO SPORT», д.н.з. [NUMBER] , яким керував водій Макс Вік, зазнав механічних пошкоджень, що підтверджується довідкою №3017304344322168 про дорожньо-транспортну пригоду, копією дефектної відомості огляду колісного транспортного засобу (а.с.18,27). Згідно з рахунком від 10 січня 2018 року № АвМі-00010, складеним ТОВ «Автомир-Вінниця», вартість відновлювального ремонту автомобіля «MITSUBISHI PAJERO SPORT»», д.н.з. [NUMBER] , становить 85 339 грн 58 коп. (а.с.20). На виконання умов договору добровільного страхування від 14 лютого 2017 року на підставі рахунку від 10 січня 2018 року та страхового акта від 06 лютого 2018 року № 00241022 ПрАТ «СК «Уніка» перерахувало на рахунок ТОВ «Автомир-Вінниця», яке здійснило ремонт пошкодженого автомобіля, в рахунок відшкодування збитків, грошові кошти в сумі 85 339 грн 58 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 08 лютого 2018 року № 005863 (а.с.6). Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до частин шістнадцятої, сімнадцятої статті 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України «Про страхування»). Згідно з частиною другою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом. Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України «Про страхування». У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала. Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. При застосуванні наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Отже, відносини між ПрАТ «СК «Уніка» та відповідачем у цій справі регулюються правилами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування». Позивач, як страховик потерпілої особи, виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди в деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди ТОВ «Агробуг», як власнику транспортного засобу «MITSUBISHI PAJERO SPORT», в порядку суброгації. З огляду на викладене, відшкодування шкоди в повному обсязі здійснюється в межах окремого деліктного зобов`язання за участі деліквента (особи, яка винна у скоєнні ДТП) та потерпілого, або іншої особи, до якої у встановленому порядку перейшло право потерпілого вимагати відшкодування завданої шкоди. У спірних правовідносинах такою особою є страховик ТОВ «Агробуг» - ПрАТ «СК «Уніка», яке забезпечило майнові інтереси потерпілого у відносинах майнового страхування. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] не була застрахована у встановленому законом порядку, то з нього підлягає стягненню вся сума фактично понесених позивачем витрат (реальні збитки). Посилання відповідача на те, що звіт про оцінку майна є не належним доказом на підтвердження завдання збитків, оскільки не містить підпису оцінювача та до нього не додано сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, не заслуговують на увагу, оскільки під збитками слід розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені. Як зазначено вище, здійснення страхових виплат проводено страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника, страхового акта та рахунку від 10 січня 2018 року № АвМі-00010. При цьому суд наголошує, що предметом спору у цій справі є не стягнення матеріального збитку, визначеного відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, який завдано особі, а саме відшкодування шкоди у вигляді понесених витрат на відновлення транспортного засобу, які були перераховані ТОВ «Автомир-Вінниця», тобто реальних збитків, які відповідно до вимог частини другої статті 1192 ЦК України підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Відповідальність винуватця ДТП за завдану шкоду обмежується реальним розміром збитків та у випадку відновлення транспортного засобу можуть відповідати вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу. Водночас відповідач у справі [PERSON] , вказавши про невідповідність розміру матеріального збитку наявним пошкодженням транспортного засобу в результаті вчиненої ним ДТП, будь-яких доказів на спростування доводів позивача не подав, клопотання про їх витребування та призначення автотоварознавчої експертизи - не заявляв, хоча судом відповідачу було роз`яснено таке право. Доводи відповідача про те, що позивач не надав належних доказів на підтвердження факту перерахування страхового відшкодування ТОВ «Агробуг» також не заслуговують на увагу, так як на виконання ремонтних робіт пошкодженого автомобіля ПрАТ «СК «Уніка» перерахувало на рахунок ТОВ «Автомир-Вінниця» в рахунок відшкодування збитків грошові кошти в сумі 85 339 грн 58 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 08 лютого 2018 року № 005863, оскільки саме такий варіант розрахунку суми страхового відшкодування («Гарантійне СТО»), передбачений умовами договору. Аргументи відповідача про те, що в матеріалах справи відсутні акт огляду та фотографії пошкодженого автомобіля, є неспроможними, оскільки ці докази не мають вирішального значення для правильного вирішення цієї справи. Крім того, відповідач не заявляв клопотання про їх витребування. Разом з цим позивач помилково у позовній заяві послався на статтю 1191 ЦК України, яка регулює правовідносини регресу, оскільки між сторонами виникли правовідносини, які регулюються статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування» та є суброгацією. Посилання відповідача на відсутність предмету спору в зв`язку із не зверненням до нього власника пошкодженого транспортного засобу та страхової компанії протягом двох років з моменту вчинення ДТП, суд відхиляє, оскільки суд установив, що між сторонами існує спір, який на час розгляду справи не вирішений у позасудовому порядку, відповідач позов не визнав та збитків позивачу не відшкодував. Також суд вважає помилковими доводи відповідача про те, що оцінювач під час розрахунку коефіцієнта вартості матеріалів та запчастин невірно брав за основу курс валют НБУ, що на дату оцінки становить 32,03 грн за 1 долар США, хоча курс долара відносно гривні становив 28 грн, оскільки відповідно до даних звіту (а.с.21) оцінювач вказав курс долара США відносно гривні - 27,1091, а курс євро - 32,0348. Інші доводи відповідача, в тому числі, щодо правильності написання даних водія та власника транспортного засобу «MITSUBISHI PAJERO SPORT» не спростовують доводів позивача про обґрунтованість позовних вимог. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року в справі «Проніна проти України»). Таким чином, суд вважає, що наявні підстави для стягнення із відповідача шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою у сумі 85\~339 грн 58 коп., а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Розподіляючи судові\~витрати у\~виді судового\~збору,\~суд керується\~ частиною\~першою статті\~141\~ЦПК України, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір». Позивач 28 березня 2019 року подав позов майнового характеру. Ціна позову становить 85\~339 грн 58 коп. Судовий збір, який підлягав сплаті за подання до суду даного позову та був сплачений позивачем становить 1921 грн (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб). Отже, враховуючи задоволення позову, витрати позивача зі сплати судового збору у сумі 1921 грн підлягають компенсуванню відповідачем.

Outcome: approved