Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 2013 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, дочку - [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що спільне життя у них з чоловіком не склалося, між ними відсутні почуття любові та поваги, у них різні погляди на виховання дитини та ведення домашнього господарства, тривалий час не проживають разом, спільне господарство не ведуть, подружніх стосунків між ними немає давно, відповідач зловживає алкогольними напоями, не турбується про матеріальний стан сім'ї, не надає допомоги на утримання дитини, позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить шлюб розірвати, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі по 1200 гривень щомісячно та судові витрати по справі, місце проживання доньки, після розірвання шлюбу, визначити з нею. 28 листопада 2017 року, від позивачки до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій вона просить вимогу про визначення місця проживання доньки не розглядати, а замінити вимогою про залишення доньки з нею, так як спору між сторонами щодо визначення місця проживання дитини немає. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про дату, місце та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Від неї до суду надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати, так як на примирення не згідна, дитину залишити з нею, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1200,00 гривень та стягнути з відповідача судовий збір, проти розгляду справи у відсутності відповідача і винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про дату, місце і час розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином. Адресований йому конверт з документами та викликом до суду повернувся з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання". Причину неявки він суду не повідомив і від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи слухання справи за його відсутності. Суд визнав неявку відповідача до суду неповажною. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за можливе провести слухання справи у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. А в зв'язку з неявкою відповідача, суд приходить до висновку, що є підстави провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення, проти чого позивачка не заперечує, вказавши про це у своїй заяві. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 2013 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, дочку - [PERSON], [INFO]. Тривалий час сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, у них різні бюджети, на примирення не згідні. Постійної, достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Судом вживалися заходи до примирення подружжя, але воно між ними не відбулося. Суд, відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийшов до переконання, що дана сім'я існує формально, примирення подружжя неможливе, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та інтересам їхньої дитини. Тому, суд вважає за необхідне і доцільне розірвати шлюб між ними. На думку суду, неповнолітню дитину, дочку - [PERSON], необхідно залишити з матір'ю, проти чого сторони не заперечують. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 184 Сімейного кодексу України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач є здоровим, працездатним, працює, але має мінливий дохід, інших утриманців немає, доказів, які б це спростовували суду не надано, суд вважає, що позов підлягає до задоволення і стягненню підлягають аліменти на утримання дитини в сумі по 1200 гривень щомісячно. Встановлюючи вказаний розмір аліментів, суд враховує всі обставини справи у їх сукупності, а саме стан здоров'я відповідача і дитини, його матеріальний стан і матеріальний стан позивачки і дитини. Крім того, судом береться до уваги і вимога ст.182 СК України про мінімальний розмір аліментів. На думку суду, таке рішення буде законним і відповідатиме інтересам дитини та сприятиме її належному утриманню. Відповідно до п.1 ч.1 і ч.2 ст.430 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В зв'язку з задоволенням позову з відповідача належить стягнути судовий збір по вимозі про стягнення аліментів, як це передбачено ст.141 ЦПК України, від сплати якого була звільнена позивачка при подачі позову до суду, а також стягнути на користь позивачки судовий збір по вимозі про розірвання шлюбу, який вона сплатила при подачі позову до суду.

Outcome: approved