Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO], на час його навчання у вищому учбовому закладі і до досягнення 23-х років у розмірі 1/4 частини від його заробітку. В поданому позові до суду свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона і відповідач [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах. 01.03.2000 року у них народився син [PERSON], якого відповідач записав на своє прізвище - [PERSON]. В 2010 році відповідач [PERSON] залишив сім'ю і переїхав проживати до Росії. Рішенням Генічеського районного суду від 14.12.2010 року з відповідача стягнено аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], в розмірі 1/4 частини від його заробітку до досягнення повноліття. У 2017 році син [PERSON] поступив на денну форму навчання до Дніпропетровського національного університету ім. Олеся Гончара зі строком навчання до 2021 року, що підтверджується довідкою від 10.05.2018 року, виданою даним університетом. З урахуванням того, що син навчається на денній формі навчання тому потребує матеріальної допомоги. На даний час він стипендію не отримує, що підтверджується довідкою університету. В даний час вона не працює і проживає за рахунок тимчасових заробітків, тому надає матеріальну допомогу сину по можливості. Відповідач працює і має можливість надати сину матеріальну допомогу на період навчання сина. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити такі вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON], [INFO], фактично проживає в м. Санкт-Петербург, Російська Федерація, [ADDRESS]. Згідно вимог Закону України від 10.11.1994 року №240/94-ВР "Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах" від 22.01.1993 року відповідач [PERSON] може бути допитаний як відповідач по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання №653/1830/18. Згідно протоколу судового засідання по справі №13-2174/18 від 06.09.2018 року, Московського районного суду Санкт-Петербургу, [PERSON] з'явився у судове засідання, де зазначив, що позовні вимоги не визнає, так як 01.03.2018 року дитині виповнилося 18 років, до 01.03.2018 року він виплачував аліменти на дитину. З стягненням аліментів він не згоден, проте не відмовляється від надання дитині фінансової допомоги. Також додав, що не заперечує, щоб дану справу у Генічеському районному суді Херсонської області розглядали без його участі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки та дослідивши пояснення відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України (далі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України розяснив, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відтак, за змістом ст. 199 СК України обовязок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. 01.03.2000 року у них народився син [PERSON], [INFO], згідно копії свідоцтва про народження 1-КГ №098526 від 26.09.2002 року. Батьком дитини записаний відповідач [PERSON] Рішенням Генічеського районного суду від 14.12.2010 року з відповідача вже стягувалися аліменти на користь позивачки [PERSON] на утримання сина [PERSON], в розмірі 1/4 частини від його заробітку до досягнення повноліття. Син [PERSON], навчається на 2 курсі у Дніпропетровському національному університеті ім. Олеся Гончара з 01.09.2017 року, на денній формі навчання за рахунок бюджетного фінансування, що підтверджується відповідною копією довідки Дніпропетровського національного університету ім. Олеся Гончара від 10.05.2018 року №143. У звязку з навчанням сина, позивачка потребує додаткових витрат на утримання дитини. Зважаючи на дані обставини, суд вважає доведеним факт потребування додаткових коштів на утримання дитини у звязку з навчанням. Підставою звернення з цим позовом до суду є обставини неможливості позивачу самостійно матеріально утримувати сина у період навчання, оскільки офіційно вона не працевлаштована, а мінливий дохід, за рахунок тимчасових заробітків, що отримує позивачка не дозволяє в достатній мірі забезпечувати навчальний процес та інші потреби дитини. Статтею 182 СК України, визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів, суд виходить із засад рівності батьків, щодо утримання дитини та бере до уваги стан здоровя відповідача, те що він являється працездатною особою. Таким чином, з точки зору розумності та справедливості, дослідивши обставини справи та встановивши сукупність всіх юридичних фактів, суд вважає за необхідне задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частини від його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.01.2018 року і до закінчення дитиною навчання, а саме до 30.06.2021 року. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі встановленому Законом.

Outcome: approved