Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

У липні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» предявило через суд зазначений позов до [PERSON], посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № DNHDGA00000432 від 15 червня 2007 року відповідач отримала кредит в сумі 110000,00 долари США на споживчі цілі зі сплатою за користування коштами 0,92% на місяць строком повернення не пізніше 14 червня 2017 року, виконання зобов'язань за яким забезпечено було іпотекою квартири [ADDRESS], проте позичальником в порушення умов договору сплата коштів систематично у визначені строки не здійснювалась в результаті чого виникла заборгованість, тому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість станом на 30 червня 2015 року в сумі 474491,78 доларів США, що еквівалентно 9969072,28 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 103335,96 долари США, заборгованості по процентам за користування кредитом 117061,29 долари США, заборгованості по комісії за користування кредитом 16940,00 долари США, пені в сумі 214548,35 долари США, а також штрафів в сумі 11,90 (фіксована частина), 22594,28 долари США (процентна складова). Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, у поданій заяві клопотав про розгляд справи у його відсутності, наполягаючи на задоволенні вимог з наведених у позовній заяві підстав, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не надала, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, причин не повідомила, свого представника до суду не направила, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Однією з основних засад цивільного законодавства є свобода договору, а сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами та відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, вибрати на власний розсуд контрагента, про що говорить ст.ст. 3, 6, 627 ЦК України. Судом встановлено, що 15 червня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений договір № DNHDGA00000432, копія якого долучена до справи (а.с.13-18), за умовами якого, що є обовязковими для сторін згідно ст. 629 ЦК України, банк надає позичальнику готівкою через касу банку чи/або перерахування на рахунок на строк з 15 червня 2007 року по 14 червня 2017 року у вигляді непоновлювальної кредитної лінії кошти на наступні цілі: споживчі цілі 110000,00 долари США, на сплату страхових платежів 11000,00 доларів США, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту 1,50% від суми наданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту, відсотків за дострокове погашення кредиту згідно п.3.11 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно п.6.2 договору (п.7.1 договору). Відповідач за цим договором, отримавши через касу банку кошти в сумі 110000,00 доларів США, що об'єктивно підтверджується випискою по рахунку (а.с.5-11), зобов'язалася використати кошти на споживчі цілі, повернути банку кредит (грошові кошти), сплатити проценти за його користування, винагороди та комісії відповідно до умов п.1.1, 1.2, 2.2, 7.1 договору щомісячними платежами в розмірі 1747,31 доларів США. За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, належні йому відповідно до ст. 1048, 1056-1 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Відповідно до п.3.2 договору при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених п.п.1.1., 2.2.4, 2.3.3 договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом згідно п.7.4 договору в розмірі 29,8% річних, нараховані на суму непогашеної заборгованості за кредитом. Досудова вимога ПАТ КБ "ПриватБанк" про погашення простроченої заборгованості з дати одержання останньої залишена боржником без виконання. З огляду на викладене, суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобов'язання за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в правильності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем (а.с.6-11). Звідси, оскільки відповідач [PERSON] останнього разу внесла платіж 27 серпня 2008 року, то в порушення ст.ст. 529, 530, 536, 10561 ЦК України відступила від умов про частину виконуваного обовязку і строків виконання за графіком, у звязку з чим на час звернення до суду він прострочила виконання згідно ст. 612 ЦК України. Таким чином, залишок суми кредиту і процентів з комісією за користування ним станом на 30 червня 2015 року склав 237337,25 доларів США, і позивач відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України набув право дострокового виконання зобов'язання в повному обсязі з нарахуванням процентів за користування коштами до дня кінцевого розрахунку, тому на користь позивача підлягає стягненню з відповідача 237337,25 долари США, в еквіваленті гривні за курсом 1 долар США - 21,01 грн. станом на 30 червня 2015 року, з яких тіло кредиту 103335,96 доларів США, нараховані і несплачені відсотки 117061,29 доларів США, комісія 16940,00 долари США. Крім того, за перевіреним в судовому засіданні розрахунком позивача, на його користь згідно зі ст. 550 ЦК України та п.4.1 договору з відповідача, за відсутності клопотання з її боку про зменшення розміру неустойки з наведенням підстав для цього у відповідності зі ст.551 ЦК України, зобовязана сплатити за час прострочення пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1,0 грн. за кожен день прострочки, в межах заявлених позовних вимог в сумі 214548,35 долари США, а також штрафи відповідно до п.5.4 договору в розмірі 15,98 долари США, що еквівалентно 11,90 доларів США, що еквівалентно 250,00 грн. (фіксована частина) та в сумі 122594,28доларів США (процентна складова). Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: approved