Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок, що розташований по провулку Суворова № 6 в с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області після смерті 21 жовтня 2008 року [PERSON]. В позові зазначила, що станом на 1990-1991 роки вказане домоволодіння відносилося до категорії робочих дворів, в якому проживала та була прописана голова двору - [PERSON], а тому відповідно до ст.. 100, 101 ЦК Українського РСР [PERSON] була власником даного домоволодіння. Згідно земельно-кадастрової книги за житловим будинком в с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області по провулку Суворова № 6 рахувалася і земельна ділянка площею 0,30 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 14.02.2005 року [PERSON] у виконавчому комітеті Маршинецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області оформила заповіт, відповідно до якого все своє майно вона заповіла своїй доньці [PERSON]. 21.10.2008 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на домоволодіння та інше майно що розташоване по провулку Суворова № 6 в с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області Спадкоємцями першої черги по закону після смерті [PERSON] є її донька [PERSON], яка постійно проживала разом з нею за однією адресою до дня смерті та на чию користь померла заповіла все своє майно. Саме на підставі заповіту позивачка [PERSON] своєчасно подала заяву до Новоселицької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті своєї матері. В нотаріальній конторі [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1174 га. Однак постановою державного нотаріуса Новоселицької державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння, що розташоване по провулку Суворова №6 в с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області, у звязку з відсутності правовстановлюючих документів на даний житловий будинок. Таким чином оформлення спадщини в нотаріальному порядку не можливе, у звязку з чим представник позивача й звернулася до суду з позовом про визнання права власності. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні не зявився по невідомим для суду причинам, однак подав до суду заяву, що позов визнає в повному обсязі та просить суд розгляд справи провести у його відсутності. Суд вислухавши думку представника позивача та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи що визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі\~ дійшов висновку про розгляд справи у відсутності відповідача та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні судом встановлено що, [PERSON] померла 21 жовтня 2008 року у віці 71 років , про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-МИ № 144654 від 25 лютого 2015 року за актовим записом № 67 виданий виконкомом Маршинецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області. З довідки № 450 від 07.04.2016 року видана Маршинецькою сільською радою Новоселицького району вбачається що [PERSON] по день своєї смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [INFO]. [PERSON] станом на 1990 1991 рік проживала в господарстві по пров. Суворова, 6 в с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області яке відносилося до категорії робочого двору, а тому відповідно до вимого ст.. 100 -101 ЦК УРСР діюча на час виникнення правовідносин власником була голова двору [PERSON]. Даний факт підтверджується довідкою № 451 від 07.04.2016 видана Маршинецькою сільською радою Новоселицького району року. Отже суд вважає, що після смерті 21 жовтня 2008 року [PERSON] спадщина відкрилась на господарство пров. Суворова, 6 в с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області яке є власністю померлої. Згідно земельного-кадастрової книги за житловим будинком що знаходить в с. Маршинці по пров. Суворова. № 6 рахується земельна ділянка загальною площею 0,30 га, з яких 0,10 га надані для будівництво і обслуговування житлового будинку, а 0,20 га надані для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується довідкою № 452 від 07 квітня 2016 року видана Маршинецькою сільською радою Новоселицького району Чернівецької області. Відповідно до заповіту № 21 від 14.02.2005 року, посвідченим секретарем виконкому Маршинецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області спадкодавець [PERSON] заповіла все своє майно дочці [PERSON]. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На підставі вищевказаних статей позивачка маючи намір прийняти спадщину, на підставі заповіту своєчасно подала заяву до Новоселицької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті 21.10.2008 року [PERSON], про свідчить заява № 320 подана до Новоселицької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 594 від 17.03.2016 року [PERSON] отримала спадщину після смерті матері, що складається з земельної ділянки площею 2,1174 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З постанови нотаріуса Новоселицької державної нотаріальної контори від 07.04.2016 року за № 004/02-31 вбачається що позивачці, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом,\~ у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок що знаходить в с. Маршинці Новоселицького району по пров. Суворова №6. Відповідно до п.23\~\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З листа начальника Новоселицького КБТІ № 238 від 29.03.2016 року вбачається, що станом на 29.12.2012 року за [PERSON] право приватної власності на нерухоме майно по пров. Суворова №6. в с. Маршинці Новоселицького району не зареєстроване . Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 29.03.2016, виданого Новоселицьким КБТІ господарство пров. Суворова №6. в с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області складається з: житлового будинку літер А, вбиральня літери Б, огорожа № 1-2. Тому згідно з ст. 61 ЦПК України,\~ обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи те, що право власності на житловий будинок\~ не визначено, але воно зареєстровано органом місцевого самоврядування, визначена адресна частина, земельна ділянка видана для будівництва та обслуговування житлового будинку, позивачка своєчасно прийняла спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном та про що свідчить заява про прийняття спадщини поданої до нотаріальної контори, представник відповідача визнає позов в повному обсязі, що не суперечить закону і встановленим обставинам по справі, тому, суд дійшов висновку про визнання права власності за [PERSON], [INFO], ІПН:[NUMBER], право власності на житловий будинок літер А, вбиральні літер Б,\~ огорожі №1,2 розташований по провул. Суворова 6 с. Маршинці, Новоселицького району Чернівецької області, після смерті 21 жовтня 2008 року [PERSON]. \~

Outcome: approved