Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

позивач просить суд визнати за нею, [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державно реєстру фізичних осіб-платників податків - [NUMBER]), в порядку спадкування, право власності на житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 53,6 м.кв., який згідно поверхового плану складається з: передпокій, площею 6,1 м.кв., кладової, площею 6,2 м.кв., житлової кімнати площею 17,0 м.кв., житлової кімнати площею 15,9 м.кв., а також господарських будівель та споруд: сараю (Б), погреба (В), криниці (L), та воріт (h), посилаючись на те, що [INFO] року, у віці 77 років, померла її мати, [PERSON], яка до дня смерті проживала в [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про її смерть. По місцю її проживання відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого майна, входить житловий будинок який розташований в [ADDRESS]. Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1 статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи зазначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України діти спадкоємця віднесені до 1 черги спадкоємців за законом. Вказане вище спадкове майно фактично перейшло до неї, дочки померлої матері (що підтверджується копією свідоцтва про її народження), спадкоємця першої черги за законом. Спадщина, яка відкрилася після смерті спадкодавця, її матері, нею прийнята шляхом звернення з заявою про її прийняття до нотаріуса Кагарлицької державної районної нотаріальної контори, а також оформлення спадкових прав на частину спадкового майна (земельної ділянки). Вказане стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. Спадкова справа у нотаріуса вказаної вище держнотконтори заведена 25 січня 2012 року та зареєстрована у нотаріуса за реєстровим № 36/2012. Правом власності, згідно частини першої статті 316 ЦК України, є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не виплаває із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, а саме: право власності на нерухоме майно. На час смерті спадкодавця, її матері, житловий будинок який розташований в с. Мирівка Кагарлицького району по вул. Червоноармійська, 16 та фактично належав їй на підставі записів погосподарської книги № 5 за 2006-2010 роки № 451, у визначеному законом порядку зареєстрований не був. Згідно ч. 7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. Таким чином, станом на даний час, зареєструвати в установленому законом порядку право власності матері на будинок неможливо, в зв'язку із смертю особи, якій фактично належало нерухоме майно, так як згідно частини 4 ст. 25 ЦПК України її цивільна правоздатність припинилася в момент смерті, вона не може самостійно зареєструвати своє право власності на нерухоме майно чи уповноважити другу особу здійснити вказану вище дію. Згідно п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За таких обставин, оформити спадкові права та отримати після смерті спадкодавця свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] вона не має змоги, так як вказаний будинок матір'ю за життя не був на неї зареєстрований у визначеному законодавчо встановленому порядку, а тому відсутній правовстановлюючий документ на об'єкт нерухомості, який відповідно до вимог закону підтверджує право власності спадкодавця на нього, і нотаріусом відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, що підтверджується відмовою нотаріуса від 09.08.2017 року № 111/01-16 у вчиненні нотаріальної дії, що до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», в разі смерті особи, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав не нерухоме майно, що набрало законної сили. Враховуючи той факт, що власник нерухомого майна померла та юридично не оформила своїх прав на будинок, у неї, спадкоємця майна та майнових прав на нього 1 черги за законом, виникла необхідність звернутися до суду для визнання в порядку спадкування, права власності на об'єкт нерухомості, житловий будинок [ADDRESS] Кагарлицького району за нею, спадкоємцем за законом. Представник відповідача в особі Мирівської сільської ради Кагарлицького району Київської області в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином, а тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, причини не явки не повідомив, тому суд вважає, що представник третьої особи не з'явився без поважних причин. Суд, вислухавши позивача, яка не заперечує проти позовних вимог позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно з ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 234 Цивільного-процесуального кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових прав. [INFO] р. померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу, крім іншого майна, якої входить житловий будинок, який розташований в [ADDRESS]. Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи у заповіті. За життя [PERSON] заповіт на все своє майно складений не був. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті [PERSON] із спадкоємців першої черги залишились лише її дочка - [PERSON]. Інших спадкоємців не має. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. У зв'язку з відкриттям спадщини позивач у порядку передбаченого ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину шляхом проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Для заведення спадкової справи вона звернулась до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини матері [PERSON] та щодо до майна померлої [PERSON] заведена спадкова справа за № 36/2012 року за заявою на прийняття спадщини поданою [PERSON] Правом власності, згідно частини першої статті 316 ЦК України, є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Про те, оформити спадкові права на житловий будинок [ADDRESS] після смерті спадкодавця позивач не має змоги, так як вказаний будинок спадкодавцем за життя не був зареєстрований у визначеному законодавчо встановленому порядку, а тому відсутній правовстановлюючий документ на об'єкт нерухомості, який відповідно до вимог закону підтверджує право власності на нього, а тому нотаріусом відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, що підтверджується вмотивованою відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії на підставі ст. 49 Закону України «Про нотаріат», що підтверджується доданою постановою від 09.08.2017 року. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, а саме право власності на нерухоме майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не виплаває із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», в разі смерті особи, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав не нерухоме майно, що набрало законної сили. Вказане в судовому засіданні підтверджується наявними в справі доказами, які є належними та допустимими, а тому суд визнає за [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державно реєстру фізичних осіб-платників податків - [NUMBER]) в порядку спадкування, право власності на житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 53,6 м.кв., який згідно поверхового плану складається з: передпокій, площею 6,1 м.кв., кладової, пл. 6,2 м.кв., житлової кімнати площею 17,0 м.кв., житлової кімнати площею 15,9 м.кв., а також господарських будівель та споруд : сараю (Б), погреба (В), криниці (L), та воріт (h). На підставі викладеного та

Outcome: approved