Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,2045 га, що розташована на території Нападівської сільської ради Калинівського району Вінницької області. Як єдиний спадкоємець за законом першої черги вона прийняла спадщину та 01 березня 2018 року отримала в Калинівській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстр №748. При цьому до складу спадщини, яка відкрилася після смерті матері [PERSON] входить також і частина житлового будинку з господарськими будівлями та присадибної земельної ділянки, що розташовані по [ADDRESS]. Як вбачається з довідки №194, виданої виконкомом Нападівської сільської ради 30.05.2018 року власником вищезазначеного домоволодіння згідно записів по господарської книги №4 рахувався її батько [PERSON], який помер [INFO]. Спадкоємцями, які прийняли спадщину після його смерті були його онук за заповітом [PERSON] та дружина [PERSON]. Вона не зверталась з заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON],так як перебувала в дуже близьких стосунках з племінником [PERSON] і усно домовились про оформлення житлового будинку на неї. Однак, звернувшись з заявою про прийняття спадщини за заповітом [PERSON] не оформив спадщини на належне спадкодавцю [PERSON] майно і помер [INFO]. Після його смерті спадщину прийняла його мати -відповідачка по справі [PERSON] На даний час вона не має можливості оформити своїх спадкових прав на частку домоволодіння, яка належала [PERSON], так як документально не визначено її частки у спільній сумісній власності подружжя. Таким чином, необхідно документально встановити, що її батькові [PERSON] та матері [PERSON] на день смерті належало по ? частині житлового будинку з господарськими будівлями, та відповідною часткою присадибної земельної ділянки, що розташовані по [ADDRESS]. За вказаних обставин позивач звернулась в суд з даним позовом. 24 жовтня 2018 року від позивачяки надійшла заява про збільшення позовних вимог, згідно якої остання просить: встановити юридичний факт, що її батькові [PERSON], який проживав і помер [INFO] с.Мончинці Калинівського району Вінницької області, та її матері [PERSON], яка проживала і померла [INFO] в с.Мончинці Калинівського району Вінницької області, належало по ? частці житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS]; визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], на належну її ? частку в спільному майні подружжя та 1/2 частку, яку вона прийняла, але не оформила після смерті чоловіка [PERSON], який проживав і помер [INFO] с.Монченці Калинівського району Вінницької області; судові витрати по справ залишити за нею. Позивач в підготовче засідання не з'явилася, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, підтримує у повному обсязі. Відповідачка в підготовче засідання також не з'явилася, згідно заяви, наявної в матеріалах справи, позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, визнає, просить справу розглянути за її відсутності. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] померла мати позивачки-[PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконкомом Нападівської сільської ради Калинівського району Вінницької області . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,2045 га, що розташована на території Нападівської сільської ради Калинівського району Вінницької області і належала померлій згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Як єдиний спадкоємець за законом першої черги позивачка прийняла спадщину після смерті матері та 01 березня 2018 року отримала в Калинівській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстр №748. У відповідності до вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, до складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] входить також і частина житлового будинку з господарськими будівлями та присадибної земельної ділянки, що розташовані по [ADDRESS]. Як вбачається з довідки №194, виданої виконкомом Нападівської сільської ради 30.05.2018 року власником вищезазначеного домоволодіння згідно записів по господарської книги №4 рахувався батько позивачки-[PERSON], який помер [INFO]. Спадкоємцями, які прийняли спадщину після його смерті були його онук за заповітом [PERSON] та дружина [PERSON]. Позивачка не зверталась з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] Однак, подавши заяву про прийняття спадщини за заповітом [PERSON] не оформив спадщини на належне спадкодавцю [PERSON] майно, а саме житловий будинок, і помер [INFO]. Після його смерті спадщину прийняла його мати -відповідачка по справі [PERSON], яка не бажає оформляти і не претендує на вищевказаний будинок. На даний час позивачка не має можливості оформити своїх спадкових прав на частку домоволодіння, яка належала її матері [PERSON], так як документально не визначено її частки у спільній сумісній власності подружжя. Так, батьки позивачки [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 31 січня 1950 року, який було зареєстровано Нападівською сільською радою, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію шлюбу № 00020486743, виданого 04.07.2018 року. Під час шлюбу вони побудували, в 1965 році, житловий будинок, а до 1971 року закінчили будівництво усіх господарських будівель, що підтверджується технічним паспортом, виданим 08.02.2018 року Калинівським РСП КП «Вінницького ООБТІ». За час шлюбу подружжя спільно здійснюють права володіння, користування і розпорядження спільним сумісним майном. При цьому не має значення, на чиє ім'я оформлено (зареєстровано) це майно. Відповідно до ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю УРСР (норми якого діяли на час виникнення правовідносин) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права на володіння, користування і розпорядження цим майном. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] на день смерті належало по ? частині житлового будинку з господарськими будівлями та відповідною часткою присадибної земельної ділянки, що розташовані по [ADDRESS]. Вказані обставини підтверджуються:довідками-виписками з погосподарських книг Нападівської сільської ради; довідкою №194, виданою виконкомом Нападівської сільської ради 30.05.2018 року. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 року із змінами і доповненнями, позивачка має право звертатися до суду з даним позовом, так як встановлення факту пов'язане із спором про право. Відповідачка позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved