Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Представник позивач [PERSON] - [PERSON] у січні 2012 р. звернувся до суду з позовними вимогами про визнання недійсним договору довічного утримання від 16.07.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського округу в частині між [PERSON] та [PERSON] , розірвати вказаний вище договір в частині між [PERSON] та [PERSON] ; зобов`язати Київське БТІ поновити запис у реєстровій книзі за № 2554а від 14.11.2003 р. в частині реєстрації права власності квартири [ADDRESS] на ім`я [PERSON] на 1/3 частину та [PERSON] на 1/3 частину; стягнути судові витрати. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 16 липня 2007 року між [PERSON] та його нині померлою дружиною [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було укладено договір довічного утримання, згідно умов якого [PERSON] та його дружина відчужили на користь відповідачки, кожен по 1/3 частини квартири [ADDRESS] , яка належить їм на праві власності. Відповідачка в свою чергу зобов`язалась забезпечити [PERSON] та дружину житлом шляхом збереження безоплатного права проживання у відчужуваній квартирі, повноцінним харчуванням, придатним для носіння одягом та взуттям, необхідними лікувальними засобами та вітамінами, здійснювати догляд та надавати необхідну допомогу, побутові та транспортні послуги, а також здійснювати оплату комунальних послуг у разі необхідності. Проте, після підписання договору, відповідачка його умови належним чином не виконувала, лише певний період сплачувала комунальні послуги за квартиру та один раз придбала ліки для дружини позивача. З моменту підписання договору позивач за свої власні кошти утримував себе і дружину, приймав участь в її похованні, незважаючи на те, що державну допомогу на поховання отримала відповідачка, а тому просив у позові відмовити. 18 червня 2012 року представник позивача звернувся до суду з уточненою позовною заявою, в якій просив суд розірвати договір довічного утримання, укладений 16.07.2007 р. в частині між [PERSON] та [PERSON] ; зобов`язати КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна`поновити запис у реєстровій книзі за № 2554 -А від 14 листопада 2003 року в частині реєстрації права власності спірної квартири на ім`я [PERSON] на 1/3 частину та стягнути на його користь понесені судові витрати. Рішенням Святошинського раойнного суду м. Києва від 30.07.2012 р. залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17.10.2012 р. (т. ас. 136-137, 168-169) Договір довічного утримання від 16 липня 2007 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мисан В.І. - розірвано. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 30.01.2013 р. рішення Святошинського раойнного суду м. Києва від 30.07.2012 р. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 17.10.2012 р. скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (т. 1 ас. 182-183). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.06.2016 р. позовні вимоги [PERSON] в частині позовних вимог про визнання договору довічного утримання залишено без розгляду за клопотанням представника позивача (т. 2 ас. 157). 12.03.2018 р. до суду надійшла уточнена позовна заява в якій представник позивача [PERSON] просив суд розірвати договір довічного утримання (догляду), укладений між [PERSON] та [PERSON] від 16.07.2007 р. В обгрунтування позовних вимог представник позивача посилався на положення ч. 1 ст. 755 ЦК України, у зв`язку з невиконанням або неналежним виконання набувачем своїх обов`язків згідно договору довічного утримання (т. 2 ас. 207-209). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.09.2018 р. розпочато та відкладено підготовче засідання. Ухвалою суду від 21.01.2019 р. підготовче засідання завершено, судом призначено розгляд справи по суті. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити . Відповідачка та її представник в судовому засіданні проти позову заперечували та просили у його задоволенні відмовити. Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мисан В.І., [PERSON] , КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна" в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи був повідомлені судом належним чином. Суд, вважає можливим розглянути справу за відсутності третіх осіб на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, вислухавши пояснення відповідачку, представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 липня 2007 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] був укладений договір довічного утримання (догляду), на підставі якого [PERSON] передав у власність відповідачці 1/3 частину квартири [ADDRESS] , що належить йому на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 05.11.2003 р., а [PERSON] передала [PERSON] - 2/3 частини вказаної квартири, що належать їй на праві власності відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 05.11.2003 р. та Свідоцтва про право на спадщину від за законом від 21.02.2005 р. [PERSON] в свою чергу зобов`язалась довічно забезпечувати [PERSON] та [PERSON] повноцінним харчуванням, придатним для носіння одягом та взуттям, здійснювати догляд та надавати необхідну допомогу, надавати побутові послуги, забезпечувати їх необхідними лікувальними засобами та вітамінами, оплачувати комунальні послуги та інші послуги у разі необхідності, надавати транспортні послуги (т. 1 ас. 4-5). Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Як зазначила в судовому засіданні відповідачка, вона належним чином виконувала умови договору довічного утримання, однак після смерті [PERSON] , поховання якої вона здійснювала за власні кошти, позивач навмисно перешкоджає їй виконувати умови договору, не відповідає на телефонні дзвінки, забороняє входити до квартири, замінив замки вхідних дверей. Зазначила, що [PERSON] здає в оренду одну кімнату квартири сторонній особі. В обґрунтування своїх доводів відповідачкою було надано суду письмовий список із зазначенням дати, переліку придбаних товарів та їх вартість (т. 1 ас. 47-54). Проте, суд не приймає до уваги вказані письмові докази, оскільки вказаний перелік придбаних товарів стосується періоду 2007, 2008 та частково 2012 років, а саме: січень та лютий місяць. В супереч ст. 81 ЦПК України, будь-яких інших доказів належного виконання відповідачкою з 2012 р. умов спірного договору відносно позивача [PERSON] , ні відповідачкою ні її представником не надано. Крім того, суд критично ставиться до наданого відповідачкою письмового списку із зазначенням дати, переліку придбаних товарів та їх вартість (т. 1 ас. 47-54), оскільки вказаний список не відображає реальності придбаних товарів саме в інтересах [PERSON] та [PERSON] Також, відповідачка посилається на те, що нею були понесені витрати щодо поховання [PERSON] , що підтверджується Договором-замовлення на організацію та проведення поховання від 13.03.2011 р., Договором № 32 про надання представницьких та інших необхідних послуг при організації та проведенні поховання померлого від 13.03.2011 р. (т. 2 ас. 41-44). Проте, судом встановлено, що межі позовних вимог стосуються розірвання спірного договору відносно позивача [PERSON] . Крім того, відповідно до положень ч. 2 ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача. Тобто, докази відповідачки [PERSON] щодо належного виконання спірного договору в частині, що стосується померлої [INFO] . [PERSON] не мають правового значення підчас вирішення позовних вимог [PERSON] , у зв`язку з чим суд не приймає їх до уваги. Як наголосив в своїй ухвалі Вищий спеціалізований суд України, скасовуючи рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30.07.2012 р. у даній цивільній справі, вимоги ст. 755 ЦК України передбачають виключні умови, які є підставою для розірвання договору довічного утримання. Встановлено, що представник позивача просить суд розірвати спірний договір довічного утримання в частині між [PERSON] та [PERSON] з підстав визначених ч. 1 ст. 755 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача. Тобто, положення ч. 1 ст. 755 ЦК України регламентує розірвання договору довічного утримання на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. У зв`язку з чим суд не приймає до уваги доводи відповідачки [PERSON] , що вона позбавлена можливості належно виконувати свої обов`язки за спірним договором, у зв`язку з перешкоджанням у цьому позивача [PERSON] Крім того, судом не було встановлено вчинення відповідачкою [PERSON] дій спрямованих на належне виконання нею умов спірного договору відносно позивача [PERSON] , в тому числі, з 2012 року. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проте, відповідачкою та її представником не надано суду безперечних доказів в підтвердження заперечень на позов, а саме: щодо належного виконання набувачем, відповідачкою по справі своїх обов`язків, незалежно від її вини умов спірного договору довічного утримання від 16.07.2007 р. відносно позивача [PERSON] , його утримання, придбання продуктів харчування, ліків, тощо, оскільки відповідачкою всупереч ст. 81 ЦПК України не надано жодного доказу виконання спірного договору, в тому числі, з 2012 р., при цьому, судом визнано неналежним доказом письмовий список із зазначенням дати, переліку придбаних відповідачкою товарів та їх вартість за період 2007, 2008 та частково 2012 роки (т. 1 ас. 47-54). Інших доказів відповідачкою суду надано не було. Частинами 1 статей 651, 652 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Щодо розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, то наведені норми передбачають таку можливість або у випадку істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках встановлених договором або законом, або у зв`язку з істотною зміною обставин у виняткових випадках. Таким чином, представником позивача доведено правові підстав в розрізі положень ч. 1 ст. 755 ЦК України необхідності розірвання договору довічного утримання від 16.07.2007 р. відносно позивача [PERSON] З огляду на встановлені судом під час судового розгляду обставини суд приходить до висновку, що зазначені позивачем та його представниками підстави для розірвання договору довічного утримання (догляду), укладеного 16.07.2007 р. щодо невиконання відповідачкою у повному обсязі обов`язків по утриманню та догляду позивача, знайшли своє підтвердження, а відтак заявлені вимоги підлягають задоволеню судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved