Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що [INFO] її батько [PERSON] , який до смерті постійно проживав в с.Яроповичі, Андрушівського району, Житомирської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому на день смерті майно, зокрема на житловий будинок [ADDRESS] , який згідно витягу з погосподарської книги №1 за 1996 - 2000 роки рахується за померлим, а також на земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] , та площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] , які були передані [PERSON] у приватну власність відповідно до рішення Яроповицької сільської ради від 13.10.1994. Проведеними замірами вищевказаних земельних ділянок встановлено, що земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства складається з двох окремих земельних ділянок площами 0,11 га та 0,49 га. Позивачка у відповідності до положень ст.529 ЦК Української РСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] та частково реалізувала свої спадкові права шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак, позивачка не в змозі в позасудовому порядку в повному обсязі реалізувати свої спадкові права після смерті батька [PERSON] , а саме на вищевказаний житловий будинок і земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, оскільки спадкодавцем за життя на них не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи, що стало підставою відмови нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом. Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст.ст.26, 346 ч.1 п.11 ЦК України у зв`язку зі смертю власника. Враховуючи вищезазначене, позивачка просить суд, визнати за нею, [PERSON] , як на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на: житловий будинок [ADDRESS] , на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] , на земельну ділянку площею 0,11 га для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] , та на земельну ділянку площею 0,49 га для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] . Судові витрати з відповідача просить не стягувати. Позивачка та її представник адвокат Гарастівська О.С. в судове засідання не з`явилися, надіслали на адресу суду заяви в яких розгляд справи просять провести у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, позов просять задовольнити. Представник відповідача Яроповицької сільської ради в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.5). Позивачка є дочкою померлого [PERSON] та у відповідності до положень ст.529 ЦК Української РСР, який діяв на час відкриття спадщини, спадкоємцем першої черги за законом після його смерті, факт родинних відносин підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки (а.с.7). На день смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований один в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виданою виконкомом Яроповицької сільської ради Андрушівського району Житомирської області від 23.04.2020 №65 (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому на день смерті майно, зокрема на житловий будинок в [ADDRESS] який згідно запису погосподарської книги №1 за 1996 - 2000 роки, номер об`єкта ПГО 34 рахується за померлим, що підтверджується довідкою (витягом з погосподарської книги) виданою Яроповицькою сільською радою Андрушівського району Житомирської області від 05.02.2020 №106 (а.с.9). Крім того, до складу спадкового майна на яке відкрилась спадщина після смерті [PERSON] належать земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] , які були передані [PERSON] у приватну власність на підставі рішення виконавчого комітету Яроповицької сільської Ради народних депутатів Андрушівського району Житомирської області від 13.10.1994 №13 "Про передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок" (а.с.10-11). Проведеними замірами вищевказаних спадкових земельних ділянок встановлено, що фактична площа земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд становить 0,25 га, а щодо земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, то вона складається з двох окремих земельних ділянок площами 0,11 га та 0,49 га, що підтверджується планом фактичного користування земельними ділянками (а.с.21). Згідно копії спадкової справи №69/2000 заведеної Андрушівською державною нотаріальною конторою Житомирської області до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що спадщину, яка відкрилась після його смерті шляхом подачі заяви прийняла дочка померлого [PERSON] , та на ім`я останньої 11 лютого 2000 року держнотконторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) розміром 5,43 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває в колективній власності Яроповицького КСП Андрушівського району (а.с.43-51). Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України. Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в постанові №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» в пункті 1 зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців. Згідно ст.529 ЦК Української РСР від 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст.548 ЦК Української РСР від 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР від 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивачка має право на спадкування майна спадкодавця [PERSON] , однак в позасудовому порядку позбавлений можливості його оформити в зв`язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів, тому позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved