Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Позивач ТОВ «Веллфін» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення боргу за договором позики, в якій просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь грошові кошти в розмірі 16 877,25 грн., з яких: сума основного боргу - 1500,00 грн., відсотки - 4 176,75 грн., додаткові відсотки - 11200,50 грн. та витрати по сплаті судового збору - 1600,00 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що 11.02.2017 року відповідач у встановленому порядку п. п. 4.1, 4.2. Правил надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «Веллфін», оформив Заявку для отримання позики шляхом її заповнення. 11.02.2017 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики № 137090, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 1500,00 грн. на строк до 13.03.2017. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кошти у розмірі, встановленому договором. Проет, відповідач здійснював свої зобов'язання неналежним чином та не повернув своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості та відсотків за договором позики, в результаті чого у неї утворилась вказана заборгованість. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушений звернутись з даним позовом до суду. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 17.10.2018 року представником позивача [PERSON] подано до суду письмову заяву з прохання проводити розгляд справи у його відсутність. Зі змісту заяви убачається, що позивач позов підтримує, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, процесуальним правом надати відзив по суті предмету спору не скористався. Із заявами про розгляд справи у його відсутності відповідач до суду також не звертався. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 11.02.2017 року відповідач на сайті https://creditup.com.ua оформив заявку для отримання позики шляхом заповнення її заповнення, що відповідає Правилам надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «Веллфін», затверджених Рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Веллфін». (а.с. 98, 99). Також 11.02.2017 між позивачем та відповідачем укладено договір позики № 137090, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 1500,00 грн. на строк до 13.03.2017 року (а.с.88 - 96). Згідно п. 1.2 Договору позика надається позичальнику виключно за допомогою веб-сайту позикодавця https://creditup.com.ua, за умови ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. Строк позики за цим Договором складає 30 днів, позика має бути повернута згідно Графіку розрахунків (додаток до Договору) до 13.03.2017 (п. 1.3 Договору позики). Згідно графіку розрахунків до Договору позики сукупна вартість позики складає 1943,25 грн, проценти за користування кредитом складають 443,25 грн. (а.с. 97). Позивач виконав умови договору перерахувавши на картковий рахунок відповідача кошти в сумі 1500,00 грн. (а.с. 103 - 106). Відповідно до ст. ст. 526, 615 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» ( в редакції, яка була чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз'яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз'яснення логічно пов'язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). У ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Веллфін» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на веб-сайті https://creditup.com.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов'язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 1.5.1 Договору позики протягом строку позики, встановлено пунктом 1.3 Договору, розмір основних процентів складає: 0,95 процента від суми позики, але не менше ніж 30 грн. за перший день користування позикою; 0,95 процента від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п. 1.3 цього Договору. При цьому, нарахування процентів проводиться в момент внесення позичальником коштів на погашення позики та належних на дату погашення платежів. У п. 1.5.2. Договору позики сторони погодили, що у разі якщо позичальник не повернув суму позики у строк встановлений пунктом 1.3 Договору, нарахування процентів, встановлених пунктом 1.5.1 Договору, проводитися за фактичну кількість календарних днів користування позикою та до дня повного погашення заборгованість за позикою, включаючи день погашення. Крім того, додатково до основних процентів, на вимогу позикодавця, доведену до позичальника шляхом розміщення відповідного повідомлення у особистому кабінеті, позичальник зобов'язаний сплатити 2,85 процента від суми позики за кожен день прострочення. При цьому нарахування процентів проводиться в момент внесення позичальником коштів на погашення позики та належних на дату погашення платежів. Виконання позивачем умов п. 1.5.2 Договору позики в частині розміщення позивачем повідомлення у особистому кабінеті відповідача на веб-сайті https://creditup.com.ua, підтверджується відповідним витягом (а.с. 107). У п. 7.6 Договору позики відповідач підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, зобов'язується і погоджується неухильно дотримуватись Правил програми лояльності, текст яких розміщено на сайті позикодавця. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 Цивільного кодексу України встановлюється принцип безумовності та обов'язковості виконання договору. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем. Згідно розрахунку заборгованості за договором позики № 137090 від 11.02.2017 року, загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом на 30.11.2017 становить 16 877,25 грн, що складається із суми позики у розмірі 1500,00 грн., заборгованості по процентам у розмірі 4176,75 грн., заборгованості по додатковим процентам 11 200,50 грн. (а.с. 58). Судом перевірено та встановлено правильність наведеного позивачем розрахунку заборгованість відповідача за договором позики № 137090 від 11.02.2017. Отже, з урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю та необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Веллфен» заборгованість за договором позики № 137090 від 11.02.2017 року, яка станом на 30.11.2017 становить - 16 877,25 грн, що складається із суми позики - 1500,00 грн., процентів - 4176,75 грн. та додаткових процентів - 11 200,50 грн. При поданні позовної заяви позивачем відповідно до Закону України "Про судовий збір" сплачено судовий збір в сумі 1600,00 грн (а.с. 7). Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1 600,00 грн.

Outcome: approved