Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

У квітні 2021 р. [PERSON] звернувся з заявою, у якій просить, ухвалити рішення про усиновлення ним [PERSON] , який народився [INFO] , записати його в актовому записі № 447 від 07.07.2014 р. у Книзі реєстрації народжень батьком [PERSON] , змінити прізвище [PERSON] на [PERSON] . [PERSON] заяву підтримав. [PERSON] проти задоволення заяви не заперечила. Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області заяву підтримав, що випливає з наданого ним висновку від 19.08.2021 р. про доцільність усиновлення неповнолітнього [PERSON] громадянином України [PERSON] . Дитина - [PERSON] , не заперечив проти його усиновлення [PERSON] , запису останнього його батьком та зміни прізвища на [PERSON] . Відповідно до статті 207 Сімейного кодексу України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно з частиною першою статті 208 Сімейного кодексу України усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). Статтею 6 Сімейного кодексу України передбачено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. [PERSON] народився [INFO] у м. Бердичеві Житомирської області (актовий запис в Книзі реєстрації народжень № 447 від 07.07.2014 р., складений Відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міського управління юстиції Житомирської області), його батьками є [PERSON] та [PERSON] що підтверджується свідоцтвом серії № [NUMBER] про народження, виданим 07.07.2008 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міського управління юстиції Житомирської області (а. с. 8). Таким чином [PERSON] може бути усиновленим. Частиною першою, абзацом першим частини другої статті 211 Сімейного кодексу України встановлено, що усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Статтею 212 Сімейного кодексу України визначено, що не можуть бути усиновлювачами особи, які: 1) обмежені у дієздатності; 2) визнані недієздатними; 3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; 5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; 6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; 7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); 8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; 9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; 10) були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; 11) за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; 12) є особами без громадянства; 13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3 - 6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Судом при розгляді справи не виявлено обставин, які б у відповідності до вказаних вище положень статей 211 та 212 Сімейного кодексу України забороняли (перешкоджали) [PERSON] бути усиновлювачем [PERSON] . Так, [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується його паспортом громадянина України серії [NUMBER] від 15.11.1997 р., виданим Бердичівським МРВ УМВС України в Житомирській області (а. с. 20 - 22), тобто він не молодше двадцяти одного року та старший за дитину, яку він бажає усиновити, більше як на п`ятнадцять років. У матеріалах справи відсутні будь-яки докази того, що [PERSON] обмежений у дієздатності або визнаний недієздатним, позбавлений батьківських прав, і ці права не були поновлені, був усиновлювачем (опікуном, піклувальником, прийомним батьком, батьком-вихователем) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з його вини, був засуджений за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, а також того, що його інтереси суперечать інтересам дитини - [PERSON] . При цьому Судом встановлено, що [PERSON] не перебуває на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері, не зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, має у користуванні житло та постійний заробіток (доход), не страждає на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, непогашеної чи не знятої в установленому законом порядку судимості не має, у розшуку не перебуває, за станом здоров`я не потребує постійного стороннього догляду, є громадянином України, перебуває у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується довідкою від 01.04.2021 р. № 7 про доходи, виданою Товариством з обмеженою відповідальністю "Форсажгаз ОІЛ" (а. с. 13), свідоцтвом серії [NUMBER] від 03.11.2015 р. про шлюб (а. с. 7), висновком від 11.03.2021 р. про стан здоров`я заявника (а. с. 14), довідкою б/д серії ІАА № 1900268 (станом на 12.02.2021 р.) Департаменту інформатизації МВС України (а. с. 15), довідкою від 05.04.2021 р. № 1022 Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 7 (а. с. 16), паспортом громадянина України серії [NUMBER] від 15.11.1997 р., виданим Бердичівським МРВ УМВС України в Житомирській області (а. с. 20 - 22), висновком від 19.00.2021 р. про доцільність усиновлення неповнолітнього [PERSON] громадянином України [PERSON] , наданого Виконавчим комітетом Бердичівської міської ради Житомирської області (а. с. 40 - 41). Таким чином [PERSON] може бути усиновлювачем [PERSON] . Відповідно до частин першої - третьої, п`ятої статті 217, пункту 4 частини першої статті 219 Сімейного кодексу України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється. Згідно зі статтею 220 Сімейного кодексу України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Усиновлення дитини може бути проведене без згоди другого з подружжя, якщо він визнаний безвісно відсутнім, недієздатним, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. [PERSON] , який, як було встановлено раніше, є батьком [PERSON] , заочним рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28.12.2020 р. у справі № 274/3094/20, яке набрало законної сили 28.01.2021 р., позбавлений батьківських прав відносно [PERSON] (а. с. 11 - 12). [PERSON] яка, як було встановлено раніше, є матір`ю [PERSON] та дружиною [PERSON] , надала письмову згоду від 26.04.2021 р. на усиновлення [PERSON] [PERSON] , яка засвідчена нотаріусом (а. с. 10). Частиною першою та другою статті 218 Сімейного кодексу України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Дитина \- [PERSON] , як було встановлено раніше, народився [INFO] , та не заперечив проти його усиновлення [PERSON] , що розцінюється Судом як згода на усиновлення. Те, що [PERSON] згоден на його усиновлення [PERSON] випливає також і з висновку від 19.00.2021 р. про доцільність усиновлення неповнолітнього [PERSON] громадянином України [PERSON] , наданого Виконавчим комітетом Бердичівської міської ради Житомирської області (а. с. 40 - 41). Частинами першою та другою статті 224 Сімейного кодексу України встановлено, що суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Орган опіки та піклування - Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області на виконання частини другої статті 253 Цивільного процесуального кодексу України надав висновок від 19.00.2021 р. 19.08.2021 р. про доцільність усиновлення неповнолітнього [PERSON] громадянином України [PERSON] , у якому зазначив, що вважає усиновлення [PERSON] [PERSON] доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а. с. 40 - 41). Беручи до уваги наведене, Суд вважає, що [PERSON] здатен забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини - [PERSON] , а тому його заява в частині усиновлення підлягає задоволенню шляхом оголошення усиновлювачем дитини. Статтею 229 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 231 Сімейного кодексу України якщо усиновлювачами є одночасно жінка та чоловік і якщо вони записуються батьками дитини, відповідно змінюються прізвище та по батькові дитини. За заявою усиновлювачів може бути змінено ім`я дитини. Для такої зміни потрібна згода дитини. Така згода не вимагається, якщо дитина живе в сім`ї усиновлювачів і звикла до нового імені. Якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Дитина - [PERSON] , не заперечив проти запису [PERSON] у Книзі реєстрації народжень його батьком та на зміну прізвища на [PERSON] , що розцінюється Судом як згода на це. Зважаючи на вказане, Суд задовольняє заяву [PERSON] в частині запису його у Книзі реєстрації народжень батьком дитини \- [PERSON] та зміни прізвища останнього на [PERSON] .

Outcome: approved