Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

У грудні 2013 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Вимоги мотивовані тим, що 21.07.2006 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Оскільки позивачка вважає, що збереження шлюбу неможливо у зв'язку з виникненням постійних сварок та скандалів, відсутністю спільних інтересів, припиненням спільного проживання, просить шлюб розірвати. Позивачка проживає з донькою, яка перебуває на її утриманні, у добровільному порядку відповідач коштів на утримання дитини не надає, тому просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки зі всіх видів заробітку. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву, де підтримала позовні вимоги про розірвання шлюбу, просила строк для примирення не надавати, просила стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, справу просила розглянути у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу, просив строк для примирення не надавати, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні доказами встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони 21.07.2006 року зареєстрували законний шлюб, про що Відділом реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим зроблений відповідний актовий запис № 767 та видане свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]. У зв'язку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на прізвище чоловіка « [PERSON]» /а.с.4/ Від шлюбу подружжя має одну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] /а.с.8/. Дитина проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою від 17.12.2013 року № 2880/02-20 /а.с.9/. Подружні відносини між сторонами фактично припинені з грудня 2013 року. Основна причина розпаду сім'ї - це виникнення постійних сварок та скандалів, припинення шлюбних відносин. Позивач на примирення не згодна, наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Правовідносини сторін регулюються статтями 84, 104, 105, 110-112, 180-183 Сімейного кодексу України. На підставі вищевикладеного, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Задовольняючи позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово „сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово „союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивачка скористувалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Судом при розгляді справи встановлено, що збереження цього шлюбу неможливо у зв'язку з припиненням між подружжям шлюбних відносин та відсутністю у сторін будь-якого наміру на збереження подружніх стосунків. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивачки на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають позивачку наполягати|настоювати| на розірванні шлюбу|шлюбу|, є|з'являються,являються| обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення, внаслідок чого позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Крім того відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою та стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Статтею 46 Конституцією України гарантовано право громадян на соціальний захист для забезпечення рівня життя, не нижчого від прожиткового мінімуму, встановленого законом. В статті 48 Конституції України встановлено право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Згідно ст.ст.180-183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матери, батька і (або) у твердій грошовий сумі. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 % (тридцяти відсотків) встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з того, що відповідач, як батько [PERSON], [INFO], зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки, як встановлено у судовому засіданні, відповідач офіційно працевлаштований в ТОВ «Кримська горілчана компанія» і має постійний заробіток, суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню, у частці від всіх видів доходу (заробітку) батька до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач є здоровою людиною, має можливість надавати матеріальну допомогу дитині, інших осіб на утриманні не має, обов'язок обох батьків утримувати дітей і, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин, призначає аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу (заробітку) батька до досягнення дитиною повноліття. Суд стягує аліменти від дня пред'явлення позову, що передбачено ч.1 ст. 79 Сімейного кодексу України. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти потрібно стягувати з відповідача, починаючи з 23.12.2013 року. Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд стягує з відповідача в доход держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. Згідно з пунктом першим частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved