Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

У липні 2017 року до Індустріального районного суду звернулась [PERSON] із заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON], який помер [INFO] року, свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 квітня 1994 року, посвідченого державним нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори Бойко О.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 145, посилаючись на те, що [INFO] року помер її дід [PERSON]. За життя останній залишив заповіт, яким заповів їй все належне йому майно, в тому числі на жилий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] Білопільського району Сумської області і належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 квітня 1994 року, посвідченого державним нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори Бойко О.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 754. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2016 року встановлено факт належності [PERSON], який помер [INFO] року, заповіту від 30 червня 2000 року, складеного [PERSON] на ім'я [PERSON], посвідченого завідуючою Улянівської державної нотаріальної контори Бойко О.І. та зареєстрованого в реєстрі №754. При складенні і посвідченні свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 квітня 1994 року державний нотаріус Улянівської державної нотаріальної контори Бойко О.І. допустила помилку в прізвищі спадкоємця, а саме, замість «[PERSON]» в свідоцтві вписано «[PERSON]». З цих підстав просить задовольнити заяву про встановлення факту належності документу. У судове засідання заявник не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність. Заінтересована особа - Сумський обласний державний нотаріальний архів про час і місце судового розгляду була повідомлена, явку свого представника в судове засідання не забезпечила. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що 30 червня 2000 року завідуючою Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району Сумської області Бойко О.І. був посвідчений заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 754, відповідно до якого [PERSON], мешканець [ADDRESS] Білопільського району Сумської області на випадок своєї смерті все своє майно заповів [PERSON]. Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу 2 серпня 2000 року [PERSON] прийняла прізвище "[PERSON]". Також судом встановлено, що [INFO] року в смт Улянівка Білопільського району Сумської області помер дід заявника [PERSON]. Як вбачається з довідки виконкому Улянівської селищної ради від 13 липня 2016 року №883, [PERSON] проживав у [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] Серії [NUMBER] від 19 січня 2016 року, свідоцтва про народження батька заявника Серії [NUMBER] від 14 листопада 1969 року, прізвище спадкодавця зазначено як «[PERSON]». Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2016 року встановлено факт належності [PERSON], який помер [INFO] року, заповіту від 30 червня 2000 року, складеного [PERSON] на ім'я [PERSON], посвідченого завідуючою Улянівської державної нотаріальної контори Бойко О.І. та зареєстрованого в реєстрі №754. Отже, оскільки місцем проживання [PERSON] була та сама адреса, що зазначена в свідоцтві про право на спадщину за законом від 20 квітня 1994 року, посвідченого державним нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори Бойко О.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 145, суд вважає доведеним факт належності [PERSON] цього свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 квітня 1994 року. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Суд приймає до уваги, що іншим чином встановити факт, що має юридичне значення, про який просить заявник, неможливо, оскільки паспорт померлого здано до органу державної реєстрації актів цивільного стану, а свідоцтво про його народження не знайдено. Враховуючи, що встановлення факту належності свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 квітня 1994 року [PERSON] має для заявника юридичне значення, заяву можливо задовольнити.

Outcome: approved