Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Представник ПАТ «Страхова компанія «Країна» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що між ПАТ «Страхова компанія «Країна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 11-45/23089/2.1.5.1 від 17.06.2011 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля «Hyundai Акцент», державний реєстраційний номер [NUMBER]. 30.03.2012 року близько 12-45 год. по вул. Зелінського, 39 м. Маріуполь Донецької області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Renault Кенго» державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить відповідачу [PERSON] під його ж керуванням та транспортного засобу «Hyundai Акцент», державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] під його ж керуванням. Причиною ДТП стало те, що відповідач керуючи автомобілем «Renault Кенго» рухаючись по вул. Зелінського в Жовтневому районі м. Маріуполя не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, перед зміною напрямку руху не переконався у безпеці та не зайняв крайнє ліве положення, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Hyundai Акцент», внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.2.3. «б», 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України. Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18.04.2012 року [PERSON] було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. 02.04.2012 року страхувальник звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Країна» з заявою про виплату страхового відшкодування. Дана ДТП була визнана страховим випадком, та, на підставі страхового акту №11-45/23089/2.1.5.1 і розрахунку до нього, страхувальнику було виплачено страхове відшкодування, у розмірі 43 478,93 гривень. Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до винної у заподіяних збитках особи, тобто до відповідача, у зв'язку з чим позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму страхових збитків в розмірі 43478,93 гривень, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 434,78 гривень. У судове засідання представник позивача не з'явився, до суду надав письмову заяву про розгляд справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справі вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПАТ «Страхова компанія «Країна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 11-45/263/2.1.5.1 від 17.06.2011 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля «Hyundai Акцент», державний реєстраційний номер [NUMBER] /а.с. 4-17/. 30.03.2012 року близько 12-45 год. по вул. Зелінського, 39 м. Маріуполь Донецької області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Renault Кенго» державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить відповідачу [PERSON] під його ж керуванням та транспортного засобу «Hyundai Акцент», державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] під його ж керуванням, що підтверджується довідкою №8984071 про дорожньо-транспортну пригоду від 18.04.2012 року /а.с. 22-23/. Причиною ДТП стало те, що відповідач керуючи автомобілем «Renault Кенго», рухаючись по вул. Зелінського в Жовтневому районі м. Маріуполь не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, перед зміною напрямку руху не переконався у безпеці та не зайняв крайнє ліве положення, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Hyundai Акцент», внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.2.3. «б», 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України. Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18.04.2012 року [PERSON] було визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень /а.с. 26/. 02.04.2012 року страхувальник [PERSON] звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Країна» з заявою про виплату страхового відшкодування /а.с. 18/. Дана ДТП була визнана страховим випадком, та, на підставі страхового акту №11-45/23089/2.1.5.1 і розрахунку до нього /а.с. 46-48/, страхувальнику [PERSON] було виплачено страхове відшкодування, у розмірі 43 478,93 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 119 від 06.08.2012 року /а.с. 53/. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом. Відповідно до ст.1188 ЦК України при взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. З метою досудового врегулювання спору, на адресу [PERSON] було надіслано вимогу про сплату боргу № УН 4277Р від 20.11.2013 року /а.с. 19/, однак дана вимога залишилася невиконаною. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог, тому з [PERSON] на користь позивача слід стягнути суму сплаченого страхового відшкодування, в порядку регресу, у розмірі 43478,93 гривень. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 434,78 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved