Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання його втратившим право користування, квартирою № 18 у будинку\~ № 135 по пр. Миру (пр.Леніна) в м. Маріуполі, з тих підстав, що вона є власницею вказаної квартири. Крім неї у вказаній квартирі зареєстровані: її донька - [PERSON] та відповідач [PERSON], який є її сином. Відповідач зареєстрований у вказаній квартирі з 13.07.2010 року, але з березня 2015 року в квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, речі відповідача у квартирі відсутні. Позивачці тяжко сплачувати комунальні послуги, у звязку з чим просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою\~ № 18 у будинку\~ № 135 по пр. Миру (пр.Леніна) в м. Маріуполі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України\~ Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції\~від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору дарування квартири від 11.04.1996 року, зареєстрованого в БТІ м. Маріуполя за №34769 [PERSON] належить квартира [ADDRESS] (пр.Леніна) в м. Маріуполі. Відповідно до довідки ЖБК «Дружба-1» № 656 від 05.09.2016 р., у квартирі [ADDRESS] (пр.Леніна) в м. Маріуполі зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Однією з підстав для зняття з реєстрації є позбавлення права користування жилим приміщенням відповідно до\~ст. 7 Закону України "Про свободу пересування, вільний вибір місця проживання в Україні" Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи наведені норми законодавства та обставини, встановлені по справі, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та вважає необхідним задовольнити позов.

Outcome: approved