Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» подано позов про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 17262,42 грн., що виникла з кредитного договору № б/н від 05.07.2006 року, яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 2355,33 грн., заборгованості по сплаті відсотків в сумі 11014,17 грн.; заборгованості за пенею та комісією в сумі 2594,71 грн.; штраф (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн. та штраф (процентна складова) в розмірі 798,21 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав суду клопотання про розгляд справи без його участі, вимоги підтримав в повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 21). Відповідач в судове засідання, призначене на 10.05.2016 року не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся. Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з доданими до неї копіями документів, повернуті на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 34). Вказана кореспонденція направлена на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві та за якою відповідача зареєстровано за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Кіровоградській області (а.с. 23). Відповідно до статті 74 Цивільного процесуального кодексу України, судові повістки надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місяця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. В судове засідання 19.07.2016 року відповідач також не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 42). Суд вважає можливим ухвалення заочного рішення по справі, враховуючи належне повідомлення відповідача та те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON], укладено договір № б/н від 05.07.2006 року, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, який 11.12.2013 року змінено та встановлено ліміт в розмірі 2360,00 грн. (а.с. 29, 36) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% з розрахунку 360 днів в році та щомісячного платежу в розмірі 7% від суми заборгованості, що узгоджено сторонами заяві клієнта (а.с. 8 на звороті). Даний договір за своєю правовою природою є кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав свої зобовязання за Договором в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 4-7). Відповідач належним чином не виконав умови договору, повернення кредиту та відсотків за його користування в терміни, передбачені договором та п. 6.5. Умовами та правилами надання банківських послуг, не забезпечив, внаслідок чого перед позивачем станом на 31.01.2016 року виникла заборгованість в розмірі 15964,21 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 2355,33 грн., заборгованості по сплаті відсотків в сумі 11014,17 грн. та заборгованості за пенею та комісією в сумі 2594,71 грн. Враховуючи те, що на підтвердження заявленої вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по пені та комісії в сумі 2594,71 грн. позивачем не надано обґрунтованого розрахунку пені відповідно до вимог Умов та правил надання банківських послуг, складова частина заборгованості за кредитним договором № б/н від 05.07.2006 року в сумі 2594,71 грн. є комісію за користування кредитом, що відповідає умовам, визначеним в заяві клієнта від 05.07.2006 року. На даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України, встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Докази виконання відповідачем в повному обсязі прийнятих на себе зобов'язань за договором в матеріалах справи відсутні, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по кредиту в сумі 2355,33 грн., заборгованості по сплаті відсотків в сумі 11014,17 грн. та заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 2594,71 грн., підлягають задоволенню. Крім того позивач заявив до стягнення з відповідача штраф (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн. та штраф (процентна складова) в розмірі 798,21 грн. За пунктом 8.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний виплатити Банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову. Проте як вбачається із матеріалів справи відповідачем порушенні строки платежів. У відповідності до приписів частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. В силу статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 798,21 грн. штрафу (процентна складова) за невиконання вимог договору також підлягають задоволенню. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Outcome: approved