Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів, зазначивши, що 02 жовтня 2011 року на 26 км. автошляху Миколаїв-Херсон-Красне Знам'я, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ГАЗ 3302, державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], під керуванням [PERSON] та автомобіля ГАЗ 3302, державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON], під керуванням [PERSON]. В результаті ДТП було завдано шкоди автомобілю ГАЗ 3302, держ. номер [NUMBER].. Відповідно до постанови Баштанського районного суду від 04 листопада 2011 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. 28 грудня 2010 року між [PERSON] та ПАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВС/7443796 за шкоду, завдану автомобілем ГАЗ 3302, державний реєстраційний номер [NUMBER]. 20 січня 2012 року [PERSON] звернувся до ПрАТ НФСК «Добробут» із заявою про виплату страхового відшкодування в зв'язку з ДТП, що відбулася 02 жовтня 2011 року та є страховим випадком. На підставі заяви про страхове відшкодування та страхового акту № 1743 ОД/11 від 16 березня 2012 року була здійснена виплата страхового відшкодування, в межах ліміту у розмірі 4 336,69 грн.. Водій транспортного засобу, причетний до ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Повідомлення про ДТП, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Але відповідачі не звернулися до ПрАТ НФСК «Добробут» та не повідомили про настання ДТП, чим порушили свої зобов'язання перед страховиком. 06 листопада 2013 року на адресу відповідачів були направлені досудові вимоги про відшкодування завданої матеріальної шкоди, проте, вимога залишилась без відповіді. А тому на підставі викладеного, позивач просить винести рішення та стягнути з відповідачів на користь позивача матеріальне відшкодування в сумі 4 336 грн. 69 коп., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у їх відсутність та підтримання позовних вимог до відповідача [PERSON] Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечують. Відповідач до суду не з'явився. Про причини неявки суд не повідомив. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та вчасно. Заяв про відкладення розгляду справи або заперечень проти позову від нього не надходило. За згодою позивача проведено розгляд справи в заочному порядку. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «Інвестиційно-фінансовий консалтинг» до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу підлягає задоволенню в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що дійсно з 28.12.2010 року до 27.12.2011 року ЗАТ «НФСК «Добробут» було застраховано транспортний засіб марки ГАЗ 3302 10, 1995 року випуску, номерний знак [NUMBER], відповідно до Полісу № ВС/7443796 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який належить [PERSON]. 07.09.2013 року [PERSON] помер. Ухвалою Баштанського районного суду від 29.05.2014 року позов Публічного акціонерного товариства «Інвестиційно-фінансовий консалтинг» до [PERSON] за заявою позивача залишено без розгляду. 02.10.2011 року на автошляху О-151101 Миколаїв-Херсон-Красне Знам'я в Жовтневому районі за участю застрахованого автомобіля ГАЗ , номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] сталося ДТП. Постановою Баштанського районного суду від 04 листопада 2011 року відповідача [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, що сталося 02.10.2011 року на автошляху О-151101 "Миколаїв-Херсон-Красне Знам'я" в Жовтневому районі за участю застрахованого автомобіля ГАЗ 3302, державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], під керуванням [PERSON] та автомобіля ГАЗ 3302, державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON], під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобіль 3302, держ. номер [NUMBER] було отримано механічні пошкодження. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданого ушкодженням колісного транспортного засобу № 36/10/11 сума відновлюваного ремонту ТЗ з урахуванням зношення становить 4 846 грн. 69 коп.. Відповідно до Страхового акту № 1743 ОД/11 від 16 березня 2012 року та розрахунку суми страхового відшкодування [PERSON], було виплачено з урахуванням франшизи 4 336 грн. 69 коп. - страхове відшкодування. Відповідно до ст. 61 ч.4 ЦПК України постанова у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На підставі ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог ст. 27 Закону України «Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. В порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved