Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вони з відповідачем мають спільних малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Позивачка зазначає, що ніякої домовленості щодо утримання дітей між нею та відповідачем не досягнуто. На даний час відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. З посиланням на ст.ст. 182, 183 СК України, вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/2 частині від заробітку (доходу) щомісяця до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилася, заявою просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити (а.с. 25). Відповідач в судове засідання не з`явився, заявою просив розглянути справу за його відсутності, позов визнав у повному обсязі та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 1/2 частині (а.с. 26). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей". Згідно ст.ст. 180-182 СК України, батьки зобов`язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення, а мінімальний розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 жовтня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 17 жовтня 2009 року Єлізарівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області (а.с. 9). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 27 березня 2012 року виконавчим комітетом Єлізарівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, сторони є батьками [PERSON] - [INFO] (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 14 червня 2016 року виконавчим комітетом Єлізарівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, сторони є батьками [PERSON] - [INFO] (а.с. 11). Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 15 травня 2018 року виконавчим комітетом Єлізарівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, сторони є батьками [PERSON] - [INFO] (а.с. 12). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 16 квітня 2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дніпровському, Солонянському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), сторони є батьками [PERSON] - [INFO] (а.с. 13). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] проведеного представником виконавчого комітету Святовасильівської сільської ради та представниками громадськості, діти проживають разом з позивачкою, та знаходиться на її утриманні за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14-15). Судом встановлено, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей позивачці регулярно не надає, хоча зобов`язаний це робити. При цьому будь-якої домовленості щодо утримання дітей між сторонами не досягнуто, сторони не надали суду доказів укладання між собою відповідного договору про сплату аліментів на дітей, у зв`язку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня пред`явлення позову до досягнення найстаршою дитиною повноліття, оскільки права та обов`язки кожного з батьків є рівними за законом. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує як стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, так і дітей, їх вік та потреби, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/2 частини від усіх його доходів (заробітку) щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, оскільки права та обов`язки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров`я як відносно дітей, так і відносно відповідача, сторонами не надано. У відповідність до положень ст. 430 ЦПК України, враховуючи, задоволення позовних вимог позивачки, слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України - у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, і задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп., оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного, ст.ст. 180-182, 183 СК України,

Outcome: approved