Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

У березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначала, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 20.12.2006 року посвідченого приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Ткаченко Н.В. за реєстраційним № 3524 належить квартира [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрований [PERSON], відповідач по справі, який в зазначеній квартирі не проживає з дня реєстрації і до теперішнього часу. В добровільному порядку знятися з реєстрації відповідачк не бажає. В зазначеній квартирі проживає ткож її донька з дітьми, яка позбавлена можливості отримати субсидію, так як в будинку проживає стороння людина. Посилаючись на викладене, просила задовольнити позовні вимоги. В судове засідання представник позивача надав суду заяву про слухання справи за їх відсутності, позов підтримали. Відповідач в судове засідання також не з"явився, надав суду заяву про слухання справи без його участі, позов визнав.. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. За правилами ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS]. Викладене підтверджується договором купівлі-продажу від 20.12.2006 року посвідченого приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Ткаченко Н.В. за реєстраційним № 3524. Із змісту позову встановлено, що відповідач був прописаний в квартирі позивачки як член сім»ї. Близько 5 років, в зазначеному будинку не проживає без поважних причин. Його майно там відсутнє. Викладене підтверджується довідкою Підгороднянської селищної ради № 422 від 05.03.2015 року. Таким чином, [PERSON] без поважних причин більше 5 п"яти років не користується жилим приміщенням, в будинку позивачки відсутній там без поважних причин, що свідчить про те, що він втратив право на користування цим житлом. За змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону, або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не протирічить закону, не порушує права інших осіб, а тому може бути прийнято судом. Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved