Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», збільшивши позовні вимоги, звернувся до суду із позовною заявою в якій просить суд постановити рішення, звернути стягнення на нерухоме майно, а саме: житловий будинок №24, з господарськими спорудами, що знаходиться у Львівській області, в м. Моршин, по вул. Січових Стрільців, який складається з однієї кухні, пяти житлових кімнат, загальною площею 96,2 кв.м., до якого належать літня кухня «Б», сарай «Г», «Ж», вбиральня «В», огорожа №1,4, ворота №3, розміщений на земельній ділянці, площею 700кв.м., що знаходиться у користуванні, яке належить на праві власності [PERSON] (ІПН [NUMBER], адреса реєстрації: Львівська область, Стрийський р-н., с. Довге, вул. Ів.Ф ранка, буд. №82) та є предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки №4493 від 30 грудня 2006 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу, на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, м. Київ, вул. Артема, 60, код ЄДРПОУ 09807856, р/р№2909.7.002090) в розрахунок погашення заборгованості, яка станом на 10 листопада 2015 року становить 718\~727, 42 (сімсот вісімнадцять тисяч сімсот двадцять сім гривень 42 копійки) гривень. Також, просив стягнути з відповідача суму, сплаченого позивачем судового збору при поданні позовної заяви в розмірі 1955, 31 гривень. В обгрунтування позовних вимог покладається на те, що 30 грудня 2006 року між ними та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно умов якого остання отримала кредит у сумі 10\~000, 00 доларів США. Також в забезпечення виконання зобовязання по кредитному договору між банком та відповідачкою 30 грудня 2006 року було укладено Договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок № 24 з господарськими спорудами, що знаходиться у Львівській області в місті Моршин, по вулиці Січових Стрільців. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16 липня 2013 року із [PERSON] та [PERSON] солідарно стягнуто на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 19/5-4.4 від 30.12.2006 року в сумі 117\~141, 17 гривень. Дане рішення суду набрало законної сили. Однак вищенаведене рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16.07.2013 року не виконано, заборгованість по кредитному договору не погашена. Банк направляв на адресу відповідачки вимогу, яку остання отримала, про усунення порушень умов вищенаведеного кредитного договору, попередивши при цьому про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки у разі незадоволення зазначеної вимоги банку. Відповідач [PERSON] таку вимогу проігнорувала, заборгованість по кредитному договору не усунула, а тому вони змушені були звернутись до суду із даною позовною заявою. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Пояснила, що між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачкою [PERSON] справді укладався кредитний договір, а для забезпечення виконання зобовязань і договір іпотеки. Банк надсилав відповідачці письмову вимогу про усунення порушень умов по кредитному договорі № 19/5-4.4 від 30.12.2006 року, однак остання таку проігнорувала, а тому вони змушені були звернутись до суду із даною позовною заявою для вирішення спору. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не зявлялась, про причини неявки суд не повідомляла, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, заяви про розгляд справи без її участі не подала. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 30 грудня 2006 року між сторонами укладено кредитний договір № 19/5-4.4, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 10\~000 (десять тисяч) доларів США. Кредитні ресурси отримані позичальником за даним договором використовуються за цільовим призначенням: для задоволення власних споживчих потреб. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16 липня 2013 року, копія якого наявна в матеріалах справи, із [PERSON] та [PERSON] солідарно стягнуто на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 19/5-4.4 від 30.12.2006 року в сумі 117\~141 (сто сімнадцять тисяч сто сорок одну) гривню 17 копійок. Дане рішення суду набрало законної сили, однак не виконано, заборгованість за кредитним договором по сьогоднішній день не погашена. Для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено договір іпотеки від 30.06.2006 року, який наявний в матеріалах справи, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 4493. Відповідно до вказаного вище договору іпотеки, його предметом є житловий будинок № 24 з господарськими спорудами, що знаходиться у Львівській області в місті Моршин, по вулиці Січових Стрільців, який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Стрийською державною нотаріальною конторою 13.03.1987 року за реєстровим № 1168 та договору дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 2157, копії яких містяться в матеріалах справи. Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 33 \~та статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Враховуючи неодноразове порушення відповідачем [PERSON] взятих на себе зобовязань щодо своєчасної сплати суми кредиту та нарахованих процентів, [PERSON] 30.03.2015 року направив на адресу відповідачки вимогу усунути порушення умов кредитного договору та іпотечного договору. Таку вимогу остання отримала, однак жодних дій по сплаті заборгованості не вчинила. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що внаслідок непогашення відповідачкою заборгованості за кредитним договором № 19/5-4.4 від 30.12.2006 станом на 10.11.2015 року її заборгованість складає 718 727 (сімсот вісімнадцять тисяч сімсот двадцять сім) гривень 42 копійки, яка складається з: 4\~043, 99 доларів США сума строкової заборгованості по тілу кредиту; 4\~067, 56 доларів США сума простроченої заборгованості по тілу кредиту; 138, 57 доларів США сума строкової заборгованості по відсотках; 2\~922, 36 доларів США сума простроченої заборгованості по відсотках; 464\~498, 37 гривень пеня за прострочення кредитними коштами за період з 10.11.2014 року по 10.11.2015 року. З висновку експерта, наявного в матеріалах справи, встановлено той факт, що ринкова вартість житлового будинку № 24 з господарськими спорудами, що знаходиться у Львівській області в місті Моршин, по вулиці Січових Стрільців, власником якого є [PERSON] становить 760\~860 (сімсот шістдесят тисяч вісімсот шістдесят) гривень 00 копійок, а тому суд приходить до переконливого висновку, що заборгованість відповідачки по кредитному договору та вартість вищенаведеного житлового будинку є співрозмірними. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, зокрема, загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя;\~\~спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Як роз'яснено у п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку» так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Таким чином, суд вважає вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок №24, з господарськими спорудами, що знаходиться у Львівській області, в м. Моршин, по вул. Січових Стрільців, вартість якого складає 760\~860 (сімсот шістдесят тисяч вісімсот шістдесят) гривень 00 копійок для погашення за рахунок реалізації вказаного предмета іпотеки існуючої заборгованості за кредитним договором у розмірі 718\~727, 42 (сімсот вісімнадцять тисяч сімсот двадцять сім гривень 42 копійки) гривень обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.\~\~\~\~ Відповідно до положень закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «про заставу»\~та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку» якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно. З матеріалів справи вбачається, зокрема з копії Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців, що відповідачці [PERSON]Я належить на праві власності ще одне житло, яке розташоване в с. Довге, вул. Івана Франка, 82, Стрийського району, Львівської області, а тому дія вищенаведеного Закону на даний спір не поширюється.

Outcome: approved