Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі по тексту - позивач, ПрАТ «СК «АРКС») звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13 серпня 2018 року між АТ «СК «АХА Страхування», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №238593а8кла (далі по тексту - договір), предметом якого є страхування транспортного засобу «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] . 25 листопада 2018 року водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Opel», д.н.з. [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем ««Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого було пошкоджено належний [PERSON] автомобіль. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 21 грудня 2018 року відповідача визнано винним у вчиненні вказаного ДТП, а ПрАТ «СК «АРКС» здійснено страхове відшкодування [PERSON] відтак, на думку позивача, саме до нього перейшло право зворотної вимоги до винної особи. У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду, пов`язану із виплатою страхового відшкодування у розмірі 15 510,93 грн. Ухвалою суду від 11 лютого 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ст.178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), відповідач скористався своїм правом подання до суду заяви. Так, відповідачем, 24 лютого 2021 року, через канцелярію суду, подано заяву про визнання позовних вимог. Від позивача заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін не надійшло. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 серпня 2018 року між АТ «СК «АХА Страхування», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №238593а8кла, предметом якого є страхування транспортного засобу «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] . 25 листопада 2018 року водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Opel», д.н.з. [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем ««Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого було пошкоджено належний [PERSON] автомобіль. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 21 грудня 2018 року водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого стст. 124, 122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вказана подія була визнана позивачем страховим випадком, що підтверджується страховим актом №АХА2432399 від 10.12.2018 року. Позивачем на підставі умов договору страхування та страхового акту, звіту №278/18 про оцінку вартості майнової шкоди, розрахунку № 28, визначено розмір страхового відшкодування в розмірі 24 594,80 грн. На підставі Страхового акту № АХА2432399 від 10.12.2018 року та розрахунку суми страхового відшкодування по пошкодженому транспортному засобу, позивачем здійснено страхове відшкодування у розмірі 24 594,80 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №520396 від 11.12.2018 року. На час пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Opel», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ТзДВ «СК «Київ Ре» за договором обов`язкового страхування наземного транспорту за полісом серії АМ № 4426584. Позивач звернувся до ТзДВ «СК «Київ Ре», як страховика цивільної відповідальності винуватця дорожньо-транспортної пригоди із заявою про виплату страхового відшкодування. Рішенням Господарського суду м. Києва від 11.11.2019 року стягнуто з ТзДВ «СК «Київ Ре» на користь ПрАТ «СК «АРКС» суму страхового відшкодування у розмірі 9 083,87 грн. Таким чином, різниця між заявленим розміром страхового відшкодування, яка була виплачена позивачем страхувальнику становить 15 510,93 грн. (24 594,80 грн. - 9 083,87 грн.) Позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення йому різниці суми страхового відшкодування в розмірі 15 510,93 грн., однак дана вимога залишилась без задоволення. Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно із ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд Оцінюючи в сукупності надані до суду докази та те, що дії відповідача стосовно визнання позову не суперечать закону та не порушують прав, свобод та інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. При цьому, частиною 1 ст. 142 цього Кодексу передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно платіжного доручення №744840 від 27.01.2021 року позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 270 грн., а відтак відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, суд дійшов висновку про розподіл судових та повернення позивачу з державного бюджету 1 135 грн., що складає 50% сплаченого судового збору та стягненню з відповідача судового збору в розмірі 1 135 грн., що становить 50 % сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved