Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, в якому зазначала, що 09 серпня 2009 року померла її матір [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку № 4 по вул. 8 Березня в с. Заповітне Камянсько-Дніпровського району Запорізької області та земельної ділянки площею 0,24 га, розташованої на території Заповітненської сільської ради. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом вона звернулася до Камянсько-Дніпровської державної нотаріальної контори Запорізької області. Державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просила суд визнати за нею право власності на вищевказану спадщину. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача у визначений час в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що проти позовних вимог не заперечує. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено та підтверджується наявними у справі доказами, що 09 серпня 2009 року померла матір спадкоємиці [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 140334. Факт родинних стосунків між нею та матірю підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ЖС № 279419, довідкою № 32/3.55 від 04.06.2004 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ЖС № 156101 та свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖС № 090734. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку № 4 по вул. 8 Березня в с. Заповітне Камянсько-Дніпровського району Запорізької області та земельної ділянки площею 0,24 га, розташованої на території Заповітненської сільської ради. Відповідно ст. 1261 ЦК України, [PERSON] є спадкоємицею першої черги після померлої 09.08.2009 року [PERSON] Спадщину прийнято відповідно до ст. 1268 ЦК України, шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час прийняття спадщини. Факт сумісного проживання підтверджується відповідною довідкою виконавчого комітету Заповітненської сільської ради Камянсько-Дніпровського району № 100 від 02.04.2015 року. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] звернулась до Камянсько-Дніпровської державної нотаріальної контори Запорізької області. Державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок було відмовлено, що підтверджується відповідним листом № 02-14/2015 від 12.05.2015 року. Своє рішення нотаріус мотивував тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме на житловий будинок № 4 по вул. 8 Березня в с. Заповітне Камянсько-Дніпровського району Запорізької області. Реєстрації права власності у селах та селищах міського типу за законодавством радянських часів не вимагалося, тому запис у погосподарській книзі села Заповітне було підставою вважати власником будинку голову подвіря. Той факт, що її матір була головою та власницею вказаного домоволодіння з 1973 року підтверджується відповідною довідкою виконавчого комітету Заповітненської сільської ради Камянсько-Дніпровського району № 98 від 02.04.2015 року. Рішенням № 14 від 07.06.1996 року Заповітненської сільської ради народних депутатів Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, покійній матері, як власниці подвіря, було безоплатно передано у приватну власність для ведення присадибного господарства земельну ділянку у розмірі 0,24 га для ведення присадибного господарства по вул. 8 Березня, 4 в с. Заповітне. На підставі цього рішення нею було отримано Державний акт серії ЗП 151. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно Інструкції Міністерства юстиції України від 21.05.2005 року № 19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись в судовому порядку. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші майнові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід та припинення підлягають державної реєстрації. Згідно Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень передбачено, що право власності на нерухоме майно підлягають обов'язковій державній реєстрації. Відсутність державної реєстрації дачного будинку в органах державної реєстрації створює їй перешкоди в оформленні спадщини на нього. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач протягом шестимісячного строку не відмовилась від спадщини, тому є такою, що не пропустила строк для прийняття спадщини. Як зазначається у п. 1 Інформаційного листу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 27.09.2012 р. № 10-1387/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування», відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у звязку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення. Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок, та усі обєкти, що розташовані на вищевказаній земельній ділянці були зведені у період з 1965 по 1990 рік. Житловий будинок був побудований в 1968 році, а правовідносини з забудови будинку в зазначений час були врегульовані ЦК УРСР, а отже цей будинок був побудований у відповідності до діючих на вказаний час норм матеріального права та інших нормативно-правових актів загальної дії, та введення в експлуатацію і державної реєстрації не потребував. Правовстановлюючий документ про право власності на вказане домоволодіння спадкодавець не оформлював. Однак, враховуючи те, що спірні правовідносини виникли до 01 січня 2004 року, згідно із ч. 6 ст. 86 ЦК УРСР відносини власності регулюються Законом України Про власність", цим Кодексом, іншими законодавчими актами. За положеннями ст. 86 ЦК УРСР та ст. 2 Закону України «Про власність» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Відповідно до ст. 12 Закону України від 07 лютого 1991 року Про власність», чинного на час виникнення спірних правовідносин, громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Згідно ст. 49 зазначеного Закону володіння майном вважається правомірним, якщо інше не було встановлено судом, арбітражним судом, третейським судом. Таким чином, встановлено належність спірного майна спадкодавцю на час відкриття спадщини, а тому дачний будинок увійшов до спадкової маси. Позивач звертався до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак свідоцтво про право на спадщину у вигляді дачного будинку не видано у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За приписами ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За приписами ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1261 ЦК України встановлює, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, вимоги щодо визнання права власності на житловий будинок з надвірними прибудовами підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 25, 182, 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1258, 1262, 1267 ЦК України, ст. 86 ЦК УРСР, ст.ст. 2, 12, 49 Закону України від 07.02.1991 року Про власність», ст. 2 Закону України від 01.07.2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved