overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обгрунтувала наступним. [INFO] померла її мати [PERSON] . Вона є спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері. Після смерті матері залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 0,0931 га, кадастровий номер 3224482101:066028:0008, яка оформлена державним актом серія ЯД № 928102 розташована в адміністративних межах Капустинської сільської ради, земельної ділянки площею 0,2500 га з кадастровим номером: 3225582101:06:028:0007, яка оформлена державним актом серія ЯД № 928101 та розташована в адміністративних межах Капустинської сільської ради. Вважає, що вона прийняла спадщину після смерті матері шялхом постійного проживання разом з нею на час відкриття спадщини. Даний факт встановлено рішенням Яготинського районного суду від 19 листопада 2014 р. у справі № 382/2389/14, яким встановлено факт постійного проживання її та померлої [INFO] її матері [PERSON] на час відкриття спадщини. Проте, вона не має можливості звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки державні акти є пошкодженими. Просила визнати за нею право власності на вищевказані земельні ділянки. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 28 липня 2020 р. відкрито провадження у справі. В підготовче засідання позивачка та її представник не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивачки звернулася до суду з заявою, в котрій просила розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримала та просив їх задовольнити. Представник відповідача в підготовче засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в котрій просив розглянути справу у його відсутності, позов визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Перевіривши матеріали справи, роз`яснивши процесуальні наслідки визнання позову, враховуючи, що представник відповідача позов визнав та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що її матері належала квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. У передбачений законом шестимісячний строк, для прийняття спадщини вона не звернулася вчасно до нотаріальної контори, оскільки з 2000 року постійно проживає у Франції. Про смерть матері їй стало відомо лише у червні 2017 року. Вважає, що вона з поважної причини пропустила строк для прийняття спадщини, тому просить визначити строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Представник позивачки - адвокат Бодягін І.Б. надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 30.03.2000р. [PERSON] належала квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] /а.с. 13/. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.10.1962 року [PERSON] є дочкою [PERSON], померлої [INFO]. /а.с. 7/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] [PERSON] померла [INFO] /а.с. 9/. Враховуючи, що [PERSON], дружина [PERSON], постійно прожила у Франції, до України у 2016 році не виїжджала, суд вважає, що нею був пропущений строк для звернення до нотаріальної контори з поважної причини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України суд може визначити додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору для прийняття спадщини за позовом спадкоємця, що пропустив шестимісячний термін з поважної причини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування" суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи, що [PERSON], дружина [PERSON], постійно прожила у Франції, до України у 2016 році не виїжджала, суд вважає, що нею був пропущений строк для звернення до нотаріальної контори з поважної причини. З урахуванням наведеного, суд визначає позивачці додатковий строк для звернення з заявою про прийняття спадщини в три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Нещеретівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 04 лютого 2012 року помер її брат [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту серії IV-ЛГ № 029713, розміром 4,6527 га із земель колишнього КСП "Перемога", розташованої на території Нещеретівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області та права на земельну частку пай посвідченого сертифікатом серії ЛГ № 0127446 для випасу худоби та сінокосу розташованої на території Нещеретівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області. У встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори позивачка не зверталась, так як перенесла інфаркт та тяжко захворіла. На теперішній час вона не рухається та потребує сторонньої допомоги. Просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її брата [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши докази по справі кожний окремо і в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно медичної довідки позивачка перенесла інфаркт та на теперішній час не рухається та потребує сторонньої допомоги.(а.с.6) Згідно довідки Нещеретівської сільської ради [PERSON] проживав один (а.с.7). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07 лютого 2012 року, [PERSON] помер [INFO](а.с.8). Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких підстав суд вважає, що [PERSON] з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини і тому вважає за можливе визначити їй додатковий строк тривалістю 2 місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили, що буде достатнім для подання нею заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до СФГ "Світлана" про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного 01.11.2010 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державний акт на право приватної власності на землю серія Р3 №137568, виданий 10.12.2002 року підтверджує належність земельної ділянки площею 6,120 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території адміністративного підпорядкування Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. Спірний договір оренди земельної ділянки було укладено терміном на п'ятнадцять років та зареєстрований 03.03.2012 року Томаківським відділом ДРФ ЦДЗК за №122540004002556. У порушення вимог п.п. 4.2, 4.4. договору оренди земельної ділянки відповідач не у повному обсязі сплатив орендну плату за 2013 рік та 2014 рік, внаслідок чого виникла заборгованість яка не виплачена і до цього часу. У своїй письмовій заяві представник позивача, що діє на підставі довіреності від 08.07.2015 року, підтримав позовні вимоги повністю і просив суд розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні. Представник відповідача, що діє на підставі довіреності від 20.07.2015 року, у своїй письмовій заяві проти позову не заперечує і просить суд вирішити справу за своєї відсутності у судовому засіданні. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності у судовому засіданні сторін згідно вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України та на підставі наявних у справі доказів, які є достатніми для вирішення справи по суті заявлених вимог. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Отже, виходячи з тих обставин, що сторони добровільно погодилися у порядку судового розгляду спору розірвати договір оренди земельної ділянки, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до СФГ "Світлана" про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного 01.11.2010 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державний акт на право приватної власності на землю серія Р3 №137596, виданий 10.12.2002 року підтверджує належність земельної ділянки площею 6,120 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території адміністративного підпорядкування Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. Спірний договір оренди земельної ділянки було укладено терміном на п?ятнадцять років та зареєстрований 03.03.2012 року відділом Держкомзему у Томаківському районі за №122540004002558. У порушення вимог п.п. 4.2, 4.4. договору оренди земельної ділянки відповідач не у повному обсязі сплатив орендну плату за 2014 рік, внаслідок чого виникла заборгованість яка не виплачена і до цього часу. У своїй письмовій заяві представник позивача, що діє на підставі довіреності від 09.12.2014 року, підтримав позовні вимоги повністю і просив суд розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні. Представник відповідача, що діє на підставі довіреності від 21.05.2014 року, у своїй письмовій заяві проти позову не заперечує і просить суд вирішити справу за своєї відсутності у судовому засіданні. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності у судовому засіданні сторін згідно вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України та на підставі наявних у справі доказів, які є достатніми для вирішення справи по суті заявлених вимог. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Отже, виходячи з тих обставин, що сторони добровільно погодилися у порядку судового розгляду спору розірвати договір оренди земельної ділянки, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до СФГ "Світлана" про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного 01.11.2010 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державний акт на право приватної власності на землю серія Р3 №137614, виданий 10.12.2002 року підтверджує належність земельної ділянки площею 12,500 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території адміністративного підпорядкування Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. Спірний договір оренди земельної ділянки було укладено терміном на п'ятнадцять років та зареєстрований 03.03.2012 року Томаківським відділом ДРФ ЦДЗК за №122540004002564. У порушення вимог п.п. 4.2, 4.4. договору оренди земельної ділянки відповідач не у повному обсязі сплатив орендну плату за 2013 рік, внаслідок чого виникла заборгованість яка не виплачена і до цього часу. У своїй письмовій заяві представник позивача, що діє на підставі довіреності від 27.07.2015 року, підтримав позовні вимоги повністю і просив суд розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні. Представник відповідача, що діє на підставі довіреності від 20.07.2015 року, у своїй письмовій заяві проти позову не заперечує і просить суд вирішити справу за своєї відсутності у судовому засіданні. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності у судовому засіданні сторін згідно вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України та на підставі наявних у справі доказів, які є достатніми для вирішення справи по суті заявлених вимог. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Отже, виходячи з тих обставин, що сторони добровільно погодилися у порядку судового розгляду спору розірвати договір оренди земельної ділянки, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до СФГ "Світлана" про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного 01.11.2010 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державний акт на право приватної власності на землю серія Р3 №145162, виданий 10.12.2002 року підтверджує належність земельної ділянки площею 7,140 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території адміністративного підпорядкування Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. Спірний договір оренди земельної ділянки було укладено терміном на десять років та зареєстрований 12.03.2007 року Томаківським відділом ДРФ ЦДЗК за №040718401154. У порушення вимог п.п. 4.2, 4.4. договору оренди земельної ділянки відповідач не у повному обсязі сплатив орендну плату за 2013 рік, 2014 рік та 2015 рік внаслідок чого виникла заборгованість яка не виплачена і до цього часу. У своїй письмовій заяві позивачка підтримала позовні вимоги повністю і просила суд розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні. Представник відповідача, що діє на підставі довіреності від 21.05.2014 року, у своїй письмовій заяві проти позову не заперечує і просить суд вирішити справу за своєї відсутності у судовому засіданні. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності у судовому засіданні сторін згідно вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України та на підставі наявних у справі доказів, які є достатніми для вирішення справи по суті заявлених вимог. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Отже, виходячи з тих обставин, що сторони добровільно погодилися у порядку судового розгляду спору розірвати договір оренди земельної ділянки, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до СФГ "Світлана" про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного 04.02.2009 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державний акт на право приватної власності на землю серія ЯД №799414, виданий 14.07.2008 року підтверджує належність земельної ділянки площею 3,1049 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території адміністративного підпорядкування Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. Спірний договір оренди земельної ділянки було укладено терміном на двадцять років та зареєстрований 10.12.2010 року Томаківським відділом ДРФ Центру ДЗК за №041013400891. У порушення вимог п.п. 4.2, 4.4. договору оренди земельної ділянки відповідач не у повному обсязі сплатив орендну плату за 2014 рік, внаслідок чого виникла заборгованість яка не виплачена і до цього часу. У своїй письмовій заяві представник позивача, що діє на підставі довіреності від 18.12.2014 року, підтримав позовні вимоги повністю і просив суд розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні. Представник відповідача, що діє на підставі довіреності від 21.05.2014 року, у своїй письмовій заяві проти позову не заперечує і просить суд вирішити справу за своєї відсутності у судовому засіданні. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності у судовому засіданні сторін згідно вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України та на підставі наявних у справі доказів, які є достатніми для вирішення справи по суті заявлених вимог. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Отже, виходячи з тих обставин, що сторони добровільно погодилися у порядку судового розгляду спору розірвати договір оренди земельної ділянки, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved