Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду із вищевказаною заявою, в якій просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] (далі - заявник) разом із своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , в період з квітня 2019 року і на час відкриття спадщини по день її смерті [INFO] . Заявник обґрунтовує свою вимогу наступними обставинами. [INFO] померла мати заявника [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки (паю), що розташована на території Брицької сільської ради Липовецького району Вінницької області. В період з квітня 2019 року по день її смерті [INFO] заявник (без реєстрації) та його мати проживали разом в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Оскільки заявник здійснював догляд за матір`ю похилого віку, тому він прийняла спадщину в силу ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), однак у визначений законом строк не звернувся до органів нотаріату для видачі свідоцтва про право на спадщину. Дані обставини стали підставою для звернення до суду із відповідною заявою, оскільки від цього залежать майнові права заявника, а іншого порядку встановлення даного факту, аніж судового, чинним законодавством не передбачено. Заявник на підтвердження заявленої вимоги наводить наступні документи: копії паспорта та свідоцтва про народження заявника, свідоцтва про смерть [PERSON] , копію державного акту на право власності на земельну ділянку, а також довідки видані виконкомом Брицької сільської ради Липовецького району Вінницької області. Ухвалою суду від 25.09.2020 відкрито провадження у даній справі, а також визначено строк для подання заінтересованою особою відзиву. У визначений судом строк заінтересованою особою відзиву на заяву не подано, проте її представник у своїй заяві від 19.11.2020 просила суд розглянути справу за її відсутності, а також не заперечує проти задоволення заявленої вимоги. Разом з тим, у судове засідання заявник та її представник не з`явились, однак останній у своїй заяві від 19.11.2020 просив суд про розгляд справи за їх відсутності, заявлену вимогу підтримав та просив її задовольнити. Зважаючи на викладене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому здійснює розгляд в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив наступне. Згідно свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] у графі батьки його матір зазначено [PERSON] (а.с. 11). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). Згідно з довідкою виданою Брицькою сільською радою Липовецького району Вінницької області №02-19/183 від 21.09.2020, заявник, в період з квітня 2019 року, доглядав свою матір [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] , до дня її смерті [INFO] , ведучи разом спільне господарство (а.с. 8). Суд, вирішуючи питання про встановлення юридичного факту постійного проживання заявника разом із своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , в період з квітня 2019 року і на час відкриття спадщини по день її смерті [INFO] , виходить з наступних мотивів та норм права. Яу визначено у ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено перелік фактів, що мають юридичне значення, про встановлення яких суд розглядає справи. Водночас згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Предметом розгляду заяви є встановлення факту постійного проживання оскільки від цього залежать майнові права заявника, а іншого порядку встановлення даного факту, аніж судового, чинним законодавством не передбачено. Відповідно до ст.ст. 2 та 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (далі - Закон) передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Відповідно до ч. 10 ст. 6 вищезазначеного Закону реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно з положеннями ст. 2 Закону не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В даному випадку, визначені ч. 3 ст. 1268 ЦК України обставини, підтверджуються належними та допустимими доказами, які вказують на те, що заявник постійно проживав разом із своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , в період з квітня 2019 року і на час відкриття спадщини по день її смерті [INFO] , де заявник проживає і по даний час. Тому суд вбачає підстави для задоволення заяви заявника та встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини з метою реалізації ним своїх майнових прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved