Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області, про позбавлення батьківських прав, встановлення піклування та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що її чоловік, [PERSON], є двоюрідним братом дитини, [PERSON], яка народилася [INFO], оскільки мати останньої, [PERSON], померла [INFO]. Померла [INFO] [PERSON] є рідною тіткою чоловіка позивача та з урахуванням того, що батько дитини, відповідач [PERSON] не цікавиться, не утримує, не спілкується та не займається вихованням доньки, дитина проживає в родині позивача, вихованням якої займається позивач [PERSON] Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що дійсно, [PERSON], яка народилася [INFO], проживає в її родині, оскільки чоловік позивача, [PERSON], є двоюрідним братом останньої. Вказує на те, що мати дитини, [PERSON], померла [INFO]. Батько дитини, відповідач [PERSON], не проживає разом з донькою, не спілкується з нею, не підтримує родинних відносин, не турбується про її життя, не утримує матеріально. Вказала, що за життя, мати дитини, [PERSON], не проживала разом з відповідачем [PERSON] та в зв'язку з тим, що останній не надавав матеріальної допомоги на утримання їх доньки зверталася до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом про стягнення аліментів з відповідача на її утримання. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі. Пояснив, що дійсно не спілкувався та не спілкується з дитиною, не займається її вихованням, дівчинка не сприймає його своїм батьком, матеріально не допомагає, вважає, що не є гідним батьком дитини. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги вважає такими, що підлягають задоволенню. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до копії свідоцтва про народження встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], яка народилася [INFO], (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про смерть, мати дитини, [PERSON], померла [INFO].(а.с.9) Згідно положення пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року із змінами від 19.12.2008 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до пункту другого частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене та

Outcome: approved