Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

Процедура (рух справи): У квітні 2021 року позивач, в інтересах якої діє представник - адвокат Гармаш А.В., звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду із даним позовом до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.4 та ч.6 ст.19, ч.ч. 1-4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 14 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та позивача, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач подав до суду заяву, у якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову, судовий розгляд справи просив провести без його участі. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом в силу ч. 2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Аргументи позивача : Позовні вимоги позивачка мотивує тим, що 11 лютого 2017 року вона уклала шлюб із відповідачем [PERSON] , з яким вони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . З початку 2021 року відповідач проживає окремо від сім'ї, а дитина проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . При цьому, відповідач належної участі у матеріальній підтримці дитини не приймає, а тому позивачка вимушена звернутись до суду для захисту прав та інтересів спільної дитини. Зазначає, що відповідач офіційно працевлаштований в ПП " Віктор і К " та має стабільний дохід. Враховуючи матеріальне становище відповідача, відсутність у нього на утриманні інших осіб, позивач просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходів. При цьому, розмір аліментів обґрунтовує тим, що дитина має певні проблеми зі станом здоров`я, так як є алергетиком та відповідно потребує посилений та індивідуальний раціон харчування, прийняття ліків, вітамінів, тощо. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, [PERSON] , надала суду такі докази: - копію свого паспорта громадянина України; - копію свідоцтва про шлюб, що зареєстрований 11 лютого 2017 року між [PERSON] та [PERSON] у Світловодському міському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Кіровоградській області, актовий запис №20; - копію свідоцтва про народження [INFO] [PERSON] , з якого видно, що сторони по справі є батьками дитини;- копію довідки про склад сім'ї, з якої видно, що дитина проживає разом з матір`ю. Позиція відповідача : Відповідач, [PERSON] , подав до суду письмову заяву, у якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст заяви позивача по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити частково, з таких підстав. Встановлені судом обставини справи: Позивач, [PERSON] , та відповідач, [PERSON] , перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками [PERSON] , [INFO] . Малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , та його матір [PERSON] проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Вказані обставини справи підтверджуються належними та допустимими доказами. Відповідач, [PERSON] , не заперечував проти задоволення позову. Оцінка суду: Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Отже, предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, і виплачуються щомісячно. Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідно до ст. 184 СК України не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Висновок суду: Суд зауважує, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідач є батьком малолітнього [PERSON] , мешкає від дитини окремо, а тому зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття шляхом щомісячної сплати аліментів на користь позивачки. Розмір аліментів, який позивачка просить стягнути з відповідача, у позові обґрунтовується зокрема тим, що дитина має певні проблеми зі станом здоров`я, так як є алергетиком та відповідно потребує посилений та індивідуальний раціон харчування, прийняття ліків, вітамінів, тощо. Тому такі доводи фактично зводяться до того, що внаслідок цього вона змушена нести додаткові витрати на утримання сина, що зумовлені його станом здоров`я (хворобою). Згідно ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною 2 статті 174 ЦПК України визначено, що заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Суд враховує, що відповідач подавав подав до суду заяву про визнання позову повністю. Встановлені у судовому розгляді фактичні обставини справи, переконують суд у тому, що позовні вимоги слід задовольнити. Виходячи з закріплених принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вважає, що з [PERSON] слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду із даним позовом до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів у такому розмірі суд враховує також принцип рівності обов`язку обох батьків щодо утримання дитини. Такий розмір аліментів, на переконання суду, є розумним та не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав дитини, на утримання якої будуть стягуватись аліменти. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved