Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовною заявою, в якій поставлено питання про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за комунальні послуги в розмірі 3960,03грн. та судового збору. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є виконавцем житлово-комунальних послуг для споживачів Шевченківського району м.Києва. Позивач вказує, що відповідач є власником квартири [ADDRESS], а тому, як власник житла, повинен вчасно та у повному обсязі здійснювати оплату за надані житлово-комунальні послуги. Однак, відповідач свої зобов'язання не виконує належним чином, вчасно за житлово-комунальні послуги не сплачує, у зв'язку з чим, у період з 01.10.2011 по 01.07.2013, за відповідачем обліковується заборгованість, яка у загальному розмірі складає 3960,03грн., з яких: 3828,47грн. - сума основного боргу; 23,03грн. - втрати від інфляції за вказаний період; 108,53грн. - 3% річних. За таких обставин, позивач посилаючись на те, що дії відповідача щодо несвоєчасної сплати за житлово-комунальні послуги порушують його майнові права та законні інтереси, оскільки через несвоєчасність проведення розрахунків він має заборгованість перед організаціями - виробниками комунальних послуг, у зв'язку з чим звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені ним судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, сповіщений належним чином про час та місце слухання справи, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином через оголошення у пресі, про що свідчить копія примірника газети «Урядовий кур'єр» за 12.12.2014 №232 (5361). У відповідності до вимог ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» відповідно до рішення Київської міської ради від 22.09.2011 №24/6240 «Про питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва» перейменоване з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, зареєстрованого Шевченківською районною у м.Києві державною адміністрацією (а.с.36). Також встановлено, що позивач є позивач є виконавцем житлово-комунальних послуг для споживачів Шевченківського району, про що свідчить копія статуту Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», копія договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 14.01.2004, копія договору доручення на надання послуг з облік, нарахування збору платежів власників, наймачів та орендарів №1 від 01.02.2012, копія договору №8242071 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.10.2003 (а.с.20-34). Крім того з довідки форми №3 КП «Керуюча дирекція Шевченківського району» за Вих. №176 від 15.07.2014 встановлено, що відповідач є власником особового рахунку квартири [ADDRESS]. Відповідач користується житлово-комунальними послугами, однак, здійснює оплату за ці послуги неналежним чином, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість, яка згідно з рахунком заборгованості за житлово-комунальні послуги, у період з 01.10.2011 по 01.07.2013, у загальному розмірі складає 3960,03грн., з яких: 3828,47грн. - сума основного боргу; 23,03грн. - втрати від інфляції за вказаний період; 108,53грн. - 3% річних. Доказів зворотного суду не надано. Відповідно ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», від 24.06.2004 № 1875-IV із змінами, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно із п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст.66 Житлового Кодексу Української РСР від 30.06.1983 №5464-Х із змінами та доповненнями плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Норма загальної площі встановлюється у розмірі 21 квадратного метра на одну особу. Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст.68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Крім цього, ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем було надано розрахунок заборгованості, з урахуванням 3% річних та інфляційних витрат, які відповідають чинному законодавству, тому приймаються судом. Таким чином, виходячи з встановлених фактичних обставин справи, умов чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за житлово-комунальні послуги, у період з 01.10.2011 по 01.07.2013, у загальному розмірі складає 3960,03грн., з яких: 3828,47грн. - сума основного боргу; 23,03грн. - втрати від інфляції за вказаний період; 108,53грн. - 3% річних. Також, згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243,60грн. та витрати на публікацію оголошення у пресі у розмірі 420,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №999 від 08.12.2014. На підставі ст.ст.256, 257, 261, 267, 625 ЦК України, ст.ст. 1, 13, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 66, 67 Житлового кодексу України,

Outcome: approved