Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилалася на те вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. Право власності [PERSON] на вищевказану квартиру виникло на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 05 жовтня 2015 року, котрий укладений між [PERSON] та [PERSON] та посвідчений державним нотаріусом Четверної одеської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 5-2035. Відповідачка по справі, [PERSON] баба колишнього власника квартири [PERSON] Після укладення договору купівлі-продажу квартири від 05 жовтня 2015 року виявилось, що у вказаній квартирі залишилась проживати відповідачка по справі, [PERSON]. [PERSON] неодноразово зверталася з проханнями до [PERSON], щодо добровільного звільнення її квартири № 125 у буд. під № 3 по вул. Затонського в м. Одесі, яка належить їй на праві приватної власності, однак прохання позивачки були повністю проігноровані та вона не має жодного наміру виселятись. Окрім того, [PERSON] використовує квартиру не за призначенням, постійно залишає після себе бруд та намагається повністю її зіпсувати, що може призвести до необхідності у капітальному ремонті. Відповідачка і по теперішній час продовжує самовільно проживати у квартирі [PERSON], порушуючи її право, як власника, а саме: володіти, користуватися і розпоряджатися належним їй майном, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У звязку із тим, що добровільно врегулювати спір не вбачається можливим, [PERSON] звернулась до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позов в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка в судове засідання не прибула. про розгляд справи повідомлялись належним чином, відмовилась отримувати судову поштову кореспонденцію, причин неявки суду не сповістиа, з заявавою про відкладення розгляду справи до суду не звертались. (а.с. 18-20). Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги , проти винесення заочного рішення не заперечувала. Враховуючи вимоги\~ст.157 ЦПК України\~та ст. 6 Конвенції\~Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача, [PERSON] Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог\~ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача. Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, вислухав представника позивача, третю особу, суд доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст.\~10,\~60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. Право власності [PERSON] на вищевказану квартиру виникло на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 05 жовтня 2015 року, котрий укладений між [PERSON] та [PERSON] та посвідчений державним нотаріусом Четверної одеської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 5-2035. (а.с.8,9). У вказаній квартирі значиться зареєстрована та проживає, як баба колишнього власника [PERSON] - [PERSON], що підтверджується довідкою (випискою із домової книги про склад сімї та реєстрації) №471, квартири за номером 125 в будинку 3 по вул. Затонського в м. Одесі. (а.с. 7). [PERSON] неодноразово зверталася з проханнями до [PERSON], щодо добровільного звільнення її квартири № 125 у буд. під № 3 по вул. Затонського в м. Одесі, яка належить їй на праві приватної власності, однак прохання позивачки були повністю проігноровані та вона не має жодного наміру виселятись. Як пояснила, третя особа [PERSON], вона була власницею зазначеної вище квартири, відповідач її рідна бабуся, яка в квартирі проживала і зареєстрована. При вирішенні питання щодо продажу даної квартири , [PERSON] дала свою згоду на продаж цієї квартири та переїзду на постійне проживання в іншу державу Ізраїль. [PERSON] також повинна була їхати до Ізраїлю разом з онукою, але після продажу квартири, відповідачка без причини відмовилась добровільно знятись з реєстрації за цією квартирою, бажаючи залишитись з іншою своєю донькою [PERSON]. Як пояснила третя особа, донька [PERSON] це [PERSON], яка проживає в м . Одесі,[ADDRESS] , з якою [PERSON] залишається. Окрім того, [PERSON] використовує квартиру не за призначенням, постійно залишає після себе бруд та намагається повністю її зіпсувати, що може призвести до необхідності у капітальному ремонті. Відповідно до ч. 1\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Позивач [PERSON] новий власник квартири [ADDRESS] (л.с.8,9), який і вимагає усунення перешкод в реалізації свого права власності. Згідно до ч. 2\~ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 ЦК України\~передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В силу\~ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 116 ЖК України особи, що самовільно займають жиле приміщення, підлягають виселенню без надання їм іншого жилого приміщення. У відповідності зі ст.. 109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, встановлених законом. Виселення проводиться добровільно або у судовому порядку. Відповідно до\~Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання"\~- громадянин України, а також іноземець чи особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язанні протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. На підставі вищезазначеного, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо виселення та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселивши та визнавши [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням у квартирі, котра розташована за адресою: м. Одеса, Затонського[ADDRESS]. Також суд вважає за необхідне розяснити, що вказане рішення є підставою для зняття [PERSON], [INFO], з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. Отже, на підставі наведеного, суд вважає що позов [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову: [PERSON], про виселення, визнання особи такою, що втратила право користування квартирою та зняття з реєстраційного обліку підлягає до задоволення.

Outcome: approved