Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

Представник позивача в інтересах та від імені позивача 31липня 2019 року звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила суд визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на спадкове нерухоме майно: на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1761 га (кадастровий номер [NUMBER] ), площею 0,4181 га (кадастровий номер [NUMBER] ), та площею 0,2432 (кадастровий номер [NUMBER] ), що розташовані на території Довгополівської сільської ради Роменського району Сумської області Позов мотивовано тим, що у встановленому нотаріальному порядку позивач не може оформити спадкові права на вказані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданий Роменською райдержадміністрацією 29.12.2003 року, тобто після смерті спадкодавиці. У зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги просить задовольнити. Представник відповідача - Довгополівської сільської ради в судове засідання не з`явився, в поданій заяві до суду вимоги позову визнав і просив справу слухати без участі представника. Третя особа - Сумський обласний державний нотаріальний архів в судове засідання також не з`явилася, будь яких клопотань чи заяв суду не направляла. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Довгополівської сільської ради 18.03.2002 року (а.с. 8). Згідно довідки-характеристики Довгополівської сільської ради Роменського району Сумської області від 29.07.2019 № 988, спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , є позивач, який своєчасно прийняв спадщину, оскільки розпорядився особистими речами померлої протягом шести місяців з дня її смерті. Заповіт від імені [PERSON] посвідчений виконкомом Довгополівської сільської ради за реєстровим номером 3 від 09.03.1995 (а.с. 10). Згідно з Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 20.06.2003 року позивач оформив право власності на спадкове домоволодіння в [ADDRESS] , а також Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 05.04.2019, наданою приватним нотаріусом Селезньовою Т.О. (а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої, зокрема, належать земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,8374 га, що розташовані на території Довгополівської сільської ради Роменського району Сумської області та належали спадкодавиці на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданих Роменською райдержадміністрацією 29.12.2003 (а.с. 13). Відповідно до відповіді на запит Відділу у Роменському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 29.07.2019 року вбачається, що згідно з рішенням Довгополівської сільської ради Роменського району Сумської області від 27.06.1995 року було передано землі в колективну власність, на підставі якого виданий державний акт на право колективної власності на землю КСП «8 Березня». Держаний акт на право колективної власності на землю зареєстрований 30 червня 1995 року. До державного акта доданий список членів господарства, які мають право на земельну частку (пай). [PERSON] занесена до даного списку. Таким чином, вона набула право на земельну частку (пай). На підставі розпорядження Роменської РДА № 601 від 14.11.2003 року виготовлений державний акт на право приватної власності на землю на ім`я [PERSON] серії [NUMBER] , зареєстрований в Книзі записів ддержавних актів на право приватної власності на землю за № 127 від 29.12.2003 (а.с. 17). Відповідно до Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 18.07.2019 на підставі Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 29.12.2003 року за [PERSON] зареєстровано право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1761 га (кадастровий номер [NUMBER] ), площею 0,4181 га (кадастровий номер [NUMBER] ), та площею 0,2432(кадастровий номер [NUMBER] ) що розташовані на території Довгополівської сільської ради Роменського району Сумської області (а.с. 14-16). Відповідно до витягів з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки від 19.07.2019 року загальна вартість зазначених земельних ділянок становить 63808,64 грн. (а.с. 18-20). В установленому нотаріальному порядку позивач не може оформити спадкові права на вказані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданий Роменською райдержадміністрацією 29.12.2003, тобто після смерті спадкодавиці. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 в п. 23, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищевикладене, а також положення ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог та визнання права власності на спадкове нерухоме майно, оскільки судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , який прийняв спадкові права після смерті останньої, проте, у встановленому нотаріальному порядку оформити їх не може, оскільки Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданий Роменською райдержадміністрацією 29.12.2003, тобто після смерті спадкодавиці, тому його право має бути захищено в судовому порядку. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір". Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384,20 грн. На підставі положень ст.ст. 12, 81, 89, 200, 206, 263- 265, 268, 272, 315, 354 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216, 1217, 1220, 1225, 1270 ЦК України, суд, -

Outcome: approved