Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

У грудні 2013 року позивачка звернулась до суду з даним позовом до відповідача, вказуючи, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно в виді квартири [ADDRESS]. Крім того спадкоємцем померлого крім неї є дружина померлого - [PERSON], яка написала заяву про відмову від спадщини на користь позивачки. Звернувсь до нотаріусу, постановою останнього позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки за життя померлий [PERSON] належним чином не оформив правовстановлюючі документи на квартиру, проте після оформлення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] [PERSON] здійснив її капітальний ремонт, сплачував комунальні платежі, постійно в ній мешкав. На підставі викладено позивачка змушена звернутись до суду з даним позовом, яким просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS], після смерті [PERSON] Позивачка та його представник за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з'явились, надали заяви з проханням про розгляд справи у їх відсутність, зазначивши, що заявлені позивні вимоги підтримують та просить їх задовольнити. Представник Маріупольської міської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням про розгляд справи у її відсутність, та про не заперечення проти задоволення позивних вимог. Третя особа в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву з проханням про розгляд справи у її відсутність. З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права і взаємини сторін, справа розглянута під час відсутності сторін. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [INFO] помер [PERSON], у віці 72 років, про Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції зроблений актовий запис № 642. У відповідності до договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON], 30.06.2000 року [PERSON] придбав у власність у [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], [INFO] народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. 05.09.1986 року в Маріупольському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюбу, після реєстрації якого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». 18.10.2013 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] винесено постанову за вих..№ 499/02-31 та №174/02-31 про відмову у вчинені нотаріальної дії, а саме у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після померлого [INFO] батька [PERSON], оскільки на вищевказаного договорі купівлі-продажу квартири не проставлений штамп про реєстрацію права власності у БТІ м. Маріуполя та відсутність документів, які підтверджують реєстрацію зазначеного документу у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно. Відповідно до ст.15 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності. У відповідності до статей 1216, 1217, 1220, 1221, 1222 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, спадщина відкривається внаслідок смерті особи в цей же день, за останнім місцем проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так позивачка є спадкоємцем першої черги після смерті свого батька. У відповідності до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, у разі якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, якщо він не заявив про відмову від неї. Таким чином суд визнає, що позивачка є такою, що прийняла спадщину після смерті її батька [PERSON] у виді квартиру [ADDRESS]. Згідно ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. У строки, передбачені 1270 ЦК України позивачка з заявою про прийняття спадщини звернувся до нотаріальної контори, оскільки з відсутністю відповідної реєстрації правовстановлюючого документу на вищевказану квартиру, йому було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину. Однак зважаючи, що правовстановлюючий документ на дане майно відсутній, у відповідності до ст. 1223, 1261, 1268 ЦК України право власності на спадкове майно може бути визнане в судовому порядку. Відповідно до вимог п.23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно додатку № 2 до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, правовстановлювальним документом, на підставі якого проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно є рішення суду про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна. Крім того, задовольняючи позов, суд виходить із положень ст. 1 ЦПК України, відповідно до яких задачами цивільного судового провадження є захист порушених та невизнаних прав свободі та інтересів фізичних осіб, зокрема позивачки, щодо спадкового майна після смерті її батька. Судом встановлено, що задоволення позову не порушує права громадян. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved