Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на житловий будинок. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що її братова [PERSON] була власником та проживала в належному їй будинку № 4 у провулку Поповича в с. Ямниця Тисменицького району Івано-Франківської області, 1964 року побудови. На час будівництва будинку та отримання його [PERSON] у власність діяло законодавство, згідно якого реєстрації підлягали будинки та домоволодіння, які належали громадянам на праві особистої власності та розташовані в межах міст і селищ міського типу, не було обов'язку щодо реєстрації будинків та домоволодінь, розташованих у селі. У звязку з тим, що на час виникнення у [PERSON] права на спірний будинок право власності на нього не підлягало обовязковій реєстрації, тому вона була належним володільцем спірного будинку попри відсутність реєстрації права власності на нерухоме майно. 28.04.1966 р. [PERSON] померла. Після смерті останньої відкрилася спадщина на спірний будинок, яку прийняла відповідачка [PERSON], яка на час відкриття спадщини, будучи неповнолітньою, проживала зі своєю матір'ю. Однак, відповідачка в установленому законом порядку спадщину не оформляла, тому і не було внесено запис у погосподарські книги щодо власника спірного будинковолодіння. У 1969 р. відповідачка повідомила, що буде їхати на постійне проживання в Росію, тому передала позивачці у власність спірний будинок, однак жодних цивільно-правових угод щодо даного нерухомого майна сторони не укладали. Відповідачка також передала позивачці ключі від будинку та повідомила, щоб вона користувалася її речами побутового вжитку та обробляла присадибну земельну ділянку. Тому, починаючи з 1969 р., позивачка володіла і користувалися нерухомим майном - житловим будинком № 4 у провулку Поповича с. Ямниця Тисменицького району Івано-Франківської області, підтримувала його в належному стані, обробляла присадибну земельну ділянку, а у 2013 році вона приватизувала частину земельної ділянки площею 0,12 га для ведення особистого селянського господарства в провулку Поповича с. Ямниця Тисменицького району Івано-Франківської області. Оскільки вона добросовісно заволоділа чужим нерухомим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ним більше десяти років, вона набула права власності на це майно за набувальною давністю. Просила визнати за нею право власності на спірний будинок за набувальною давністю,. Позивачка та її представник у судовому засіданні заявлений позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідачка [PERSON], зареєстроване місце проживання (перебування) якої невідоме, викликалась до суду через оголошення в газеті «Галичина» від 28.05.2015 р., у судове засідання не зявилась, не повідомила суду про причини неявки. Представник відповідача - Ямницької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області в судове засідання не зявився, від відповідача надійшла заява, в якій він позов визнав, проти його задоволення не заперечував, просив справу розглянути у відсутності свого представника. Вислухавши пояснення сторони позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що братова позивачки [PERSON] була власником житлового будинку № 4 у провулку Поповича в с. Ямниця Тисменицького району Івано-Франківської області, 1964 року побудови, що підтверджується відповідним записом у погосподарській книзі Ямницької сільської ради Тисменицького району за 1964-1966 р.р., однак, правовстановлюючий документ на будинок відсутній, право власності не зареєстровано. Інвентаризаційна вартість будинку на даний час становить 56561 грн. Після смерті 28.04.1966 р. [PERSON] відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок, яку відповідно до вимог ст.549 ЦК УРСР 1963 р. прийняла дочка померлої - відповідачка [PERSON], однак, не оформила своїх спадкових прав. Остання у 1969 р. вибула із с. Ямниця Тисменицького району Івано-Франківської області, місце перебування її невідоме. Судом встановлено, що позивачка, починаючи з 1970 р., здійснює догляд за спірним будинком, добросовісно заволоділа ним, продовжує відкрито та безперервно володіти будинком та користується присадибною земельною ділянкою, у 2013 р. приватизувала частину земельної ділянки площею 0,12 га для ведення особистого селянського господарства в провулку Поповича с. Ямниця Тисменицького району Івано-Франківської області. Вказані обставини підтверджуються показаннями свідків [PERSON], [PERSON], технічним паспортом на будинок (а.с.8-11), довідкою ОКП "Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації" (а.с.13), копією свідоцтва про смерть (а.с.6), довідками Ямницької сільської ради Тисменицького району (а.с.16, 17), копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку (а.с.14), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.15). У відповідності з вимогами ч.ч. 1, 4 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом; право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації; право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, який набрав чинності з 1 січня 2004 р. З огляду на викладене за позивачкою слід визнати право власності на спірний житловий будинок за набувальною давністю. На підставі наведеного, відповідно до ст.344 ЦК України, п.п. 1, 4, 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України

Outcome: approved