Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження дитини посилаючись на те, що [INFO] у громадянки України [PERSON] народився син, про що медичним закладом Донецьким республіканським центром охорони материнства та дитинства було видано медичне свідоцтво про народження № 1523 від 12.09.2018 року. 22.10.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Після укладення шлюбу Булаш залишила своє дошлюбне прізвище Булаш. На теперішній час [PERSON] та [PERSON], як батьки визначили ім'я своєї народженої дитини, як [PERSON]. На час народження дитини м. Донецьк є тимчасово окупованою територією і на її території не має жодного державного органу влади України, що унеможливлює отримання документу про народження дитини, тому просить суд встановити факт народження дитини - [PERSON], [INFO]. Заявник та представник заявника в судове засідання не з'явились, просили розгляд справи провести без їх участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явились. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, заявник [PERSON], [INFO] народила дитину про що свідчить копія медичного свідоцтва про народження виданого Донецьким республіканським центром охорони материнства та дитинства № 1523 від 12.09.2018 року. (а. с. 4) 22.10.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. (а. с. 10) Пункт п'ятий частини другої ст. 293 ЦПК України, визначає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Однак, відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Державна реєстрація народження дитини [PERSON], [INFO], не була проведена на території України, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до ст. 13 ЗУ "Про держану реєстрацію актів цивільного стану". Згідно зі ч. ч. 1, 2 ст. 317 ЦПК України - заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 09.09.2011 року), підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я , який проводив огляд матері та дитини. У разі, якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному КМУ. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч. 1 ст. 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 125 СК України передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Частиною 1 ст. 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Враховуючи той факт, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, на час народження [PERSON], є підстави для зазначення відомостей про батька, у порядку встановлення факту народження дитини. Оскільки реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт народження доньки у громадянки України [PERSON] та громадянина України [PERSON], місцем народження якої є Донецька обл., м. Донецьк, Україна. На підставі викладеного,

Outcome: approved