Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

у вересні 2020 року заявник [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою, в якій просив: встановити факт, що має юридичне значення, а саме - факт, що [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] ) у червні 1995 року закінчив Донбаську державну академію будівництва та архітектури за спеціальністю промислове та цивільне будівництво, рішенням державної екзаменаційної комісії від 17 червня 1995 року йому було присвоєно кваліфікацію спеціаліста інженера-будівельника, та отримав диплом спеціаліста серії [NUMBER] від 17 червня 1995 року, реєстраційний номер 160. В обґрунтування вимог, викладених у заяві, заявник [PERSON] зазначає про те, що до листопада 2014 року проживав у м. Донецьку. У червні 1995 року закінчивДонбаську державну академію будівництва та архітектури за спеціальністю промислове та цивільне будівництво, та 17 червня 1995 року отримав диплом спеціаліста серії [NUMBER] , здобув кваліфікацію інженера-будівельника. Внаслідок ведення бойових дій в районі проведення операції Об?єднаних сил, заявник був вимушений поспішно переїхати до міста Києва, що призвело до втрати частини оригіналів документів, в тому числі оригіналу вказаного вище диплому про вищу освіту з додатком до нього. У лютому 2020 року позивач звернувся до Міністерства освіти і науки України із заявою про видачу дублікату документу про вищу освіту та додатку до нього, та у березні 2020 року отримав відмову. У червні 2020 року заявник звернувся з аналогічною заявою до Донбаської державної академії будівництва та архітектури, на яку у липні 2020 року також отримав відмову, мотивовану тим, що архів та особові справи студентів залишились на території, яка тимчасово не контролюється органами державної влади України. Оскільки, в позасудовому порядку підтвердити вказаний факт заявник позбавлений можливості, останній звернувся до суду з даною заявою. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28.09.2020 року відкрито провадження у справі. У жовтні 2020 року від представника заінтересованої особи до суду надійшли письмові пояснення, в яких останній заперечував проти задоволення заяви [PERSON] , посилаючись на ту обставину, що підпис заявника у заяві від 06.07.2020 року, з якою останній звертався до заінтересованої особи, та у копії паспорта заявника, що додана до заяви, поданої до суду, на думку представника заінтересованої особи, різняться. За вказаних обставин просив відмовити у задоволенні заяви та здійснювати розгляд заяви у відсутність представника заінтересованої особи. У судовому засіданні заявник підтримав вимоги, викладені у заяві, просив заяву задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 травня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (далі - Постанова), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ч. 1 ст. 315 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] у м. Донецьку, та до листопада 2014 року місце проживання заявника було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , що вбачається з копії паспорта заявника (а.с. 3-5). 30.11.2014 року [PERSON] взято на облік як внутрішньо переміщену особу, місце проживання останнього зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , що стверджується довідкою від 21.01.2015 року № 3001003484 (а.с. 6). У відповідності до Диплому спеціаліста серії [NUMBER], виданим 17 червня 1995 року Донбаською державною академією будівництва та архітектури, [PERSON] закінчив у 1995 році Донбаську державну академію будівництва та архітектури і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Промислове та цивільне будівництво» та здобув кваліфікацію інженера-будівельника. Наведене вбачається з копії вказаного диплома (а.с. 7). Листом Донбаської національної академії будівництва та архітектури № 06-05-332 від 06.07.2020 року повідомлено заявника [PERSON] про неможливість підтвердження чи спростування факту отримання останнім диплома спеціаліста серії [NUMBER] від 17.06.1995 року, у зв?язку із тим, що архів та особові справи студентів навчального закладу залишились на території, яка тимчасово не контролюється органами державної влади України (а.с. 9). За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Судом встановлено, що внаслідок проведення антитерористичної операції та збройного конфлікту архів навчального закладу - Донбаської національної академії будівництва і архітектури, заявник позбавлений можливості відновити оригінал документу про вищу освіту. Відповідно, встановлення юридичного факту навчання у вищому навчальному закладі має юридичне значення для реалізації заявником свого права на навчання та працю, гарантованого Конституцією України. За змістом положень п. 19 Порядку замовлення на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту, та обліку документів про вищу освіту в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 06.03.2015 року № 249, зі змінами, внесеними наказом Міністерства освіти і науки України від 26.10.2016 року № 1280, у разі якщо інформація про факт видачі первинного документа про вищу освіту відсутня в ЄДЕБО та недоступні, втрачені, знищені (частково знищені) архіви вищого навчального закладу (відокремленого структурного підрозділу), правовою підставою для внесення відомостей про освіту є рішення суду про встановлення відповідного юридичного факту здобуття особою відповідного ступеня (освітньо-кваліфікаційного рівня) вищої освіти. За встановлених обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved