overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

У березні 2016 року, відповідно до статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження голови Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальної справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, [PERSON] звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON], в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилалася на те, що з відповідачем за даним позовом вона знаходиться у шлюбі, зареєстрованому 14 січня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 12. Від шлюбу вони дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки припинені у зв'язку з постійними сварками та втратою взаємних почуттів. Вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, поновлення шлюбних відносин неможливо. Подальше збереження їхньої сім'ї є неможливим та просто недоцільним. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Відомостей про неможливість з'явитися в судове засідання відповідач суду не надавав. Суд, на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні з'ясовано, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємоповаги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

У березні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, обґрунтувавши свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем у них народились діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку відповідач не надає. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини усіх її видів доходів, щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітей повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки (а.с.16) надала суду заяву від 06.04.2016 року, про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. (а.с.15). Оскільки наслідки ст. 224 ЦПК України зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи у суді повідомлявся належним чином (а.с.17-18), у відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з наданих копій свідоцтв про народження дітей, відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.7) та [PERSON], [INFO] (а.с.8). На теперішній час діти знаходяться на утриманні матері, що підтверджується довідкою №74 від 28.03.2016 року наданою [PERSON] ОСББ "Даурія" (а.с.9). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свої неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, у зв'язку з чим суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом де вказує, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 24 листопада 2014 року. Від цього шлюбу мають одну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Він бажає в добровільному порядку надавати синові допомогу, але відповідач від цієї допомоги відмовляється. Тому просив стягнути з нього аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Позивач у судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. Тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність за участю його представника. Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити у повному обсязі. Надав суду пояснення аналогічні викладеним у позові. Проти постановлення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. Тому суд, у відповідності з вимогами ст.224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, постановивши по справі заочне рішення. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. Судом встановлено, що батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER], видане 03 липня 2009 року Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області (а.с.7). З копій паспортів сторін вбачається, що вони перебувають в юридичному шлюбі, який був зареєстрований 05 липня 2008 року Комінтернівським відділом РАЦС Харківського міського управління юстиції за актовим записом №146 (а.с.4, 6). Відповідно до вимог ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Між сторонами не досягнута домовленість по питанню утримання дитини. З огляду на вищевикладені обставини, стан здоров'я і матеріальне становище дитини і платника аліментів, те, що відповідач інших неповнолітніх або непрацездатних утриманців не має, має мінливий дохід, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 500 грн. щомісячно, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з 28.03.2016 року. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 180, 181 ч. 3, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

у березні 2016 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05.09.2007 року. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини не підтримують та разом не проживають. У зв'язку з наведеним позивач просить суд шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати. У судове засідання позивач не зявилася,від її представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, при цьому вказує, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Прізвище позивачеві просить залишити «Чикурова». Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Частиною 1\~ст. 224 ЦПК України\~визначено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, оскільки відповідач у судове засідання не з'явився, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за необхідне прийняти по справі рішення на підставі наявних у ній доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: 05.09.2007 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 1457. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ № 033722, виданого 05.09.2007 року. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 цього Кодексу -шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про те, спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, шлюбні відносини не підтримують, а отже подальше спільне життя суперечитиме їхнім інтересам. Таким чином, суд вважає за необхідне шлюб укладений між сторонами розірвати. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище "Чикурова". Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

у березні 2016 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16.12.2005 року. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини не підтримують з січня 2016 року та разом не проживають. У зв'язку з наведеним позивач просить суд шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] з'явилися, позов підтримали з підстав, викладених у ньому, просили його задовольнити. Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Частиною 1 ст. 224 ЦПК України визначено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, оскільки відповідач у судове засідання не з'явився, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за необхідне прийняти по справі рішення на підставі наявних у ній доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: 16.12.2005 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 208. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 16.12.2005 року. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 цього Кодексу -шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про те, спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, шлюбні відносини не підтримують, а отже подальше спільне життя суперечитиме їхнім інтересам. Таким чином, суд вважає за необхідне шлюб укладений між сторонами розірвати. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище "[PERSON]". Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

у березні 2016 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 19.02.2011 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON],[INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, шлюбні відносини не підтримують з березня 2016 року та спільне господарство не ведуть. У зв'язку з наведеним позивач просить суд шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявив про визнання позовних вимог, вважає за доцільне шлюб розірвати, строк на примирення просить не надавати. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: 19.02.2011 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 36. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ №078894, виданого 19.02.2011 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії І-КЕ №142164 від 13.08.2011 року. Згідно довідки КП «ЖЕО №2» №633 [PERSON] проживає разом з донькою [PERSON] в м.Полтава, бул.М.Конєва,5, кв.55. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно\~ст. 24 цього Кодексу\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про те, що спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, вони мають різні характери та погляди на життя, шлюбні відносини не підтримують, а отже подальше спільне життя суперечитиме їхнім інтересам. Таким чином, суд вважає за необхідне шлюб укладений між сторонами розірвати. Після розірвання шлюбу відповідачу змінити прізвище із «Грищенко» на дошлюбне прізвище "Марченко".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

у березні 2016 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24.07.2013 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, шлюбні відносини не підтримують з жовтня 2015 року, разом не проживають та спільне господарство не ведуть. У зв'язку з наведеним позивач просить суд шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, проте направила до суду заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, позов визнав, просить його задовольнити. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: 24.07.2013 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, зроблено актовий запис № 832. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №110414, виданого 24.07.2013 року. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 цього Кодексу - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, вони мають різні характери та погляди на життя, шлюбні відносини не підтримують, а отже, подальше спільне життя суперечитиме їх інтересам. Таким чином, суд вважає за необхідне шлюб укладений між сторонами розірвати. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище "Тютюнник". Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом де вказує, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 12 грудня 2014 року виконавчим комітетом Роганської селищної ради Харківського району Харківської області за актовим записом №54. Від цього шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між ними припинені у вересні 2015 року. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Чоловік не брав участі у веденні домашнього господарства, не надавав належної матеріальної допомоги сім'ї, вчиняв сварки. Спору стосовно сумісно нажитого майна в них немає. Просила шлюб розірвати, стягнути з відповідача судовий збір. Позивач у судове засідання не з"явилась, надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. Тому суд, у відповідності з вимогами ст.224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, постановивши по справі заочне рішення. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності з вимогами ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 12 грудня 2014 року виконавчим комітетом Роганської селищної ради Харківського району Харківської області за актовим записом №54 (а.с.3). У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини у вересні 2015 року, з цього ж часу спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Від шлюбу сторони неповноілітніх дітей не мають. Таким чином оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про можливість задоволення позову у повному обсязі. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов'язані з оплатою судового збору, у розмірі 551 грн.20 коп. На підставі вищевикладеного, ст.112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

У березні 2016 року позивачі звернулися до суду із позовом, в якому просили визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS]. В обґрунтування свого позову позивачі зазначили, що їм на праві приватної спільної часткової власності належить по 1/4 частки квартири [ADDRESS], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.10.2007 року, номер витягу 16146796. Відповідач [PERSON] з 27.12.2011 року зареєстрований у спірній квартирі, а з січня 2015 року і по теперішній час у спірному житловому приміщенні не проживає, не сплачує комунальні послуги, не підтримує квартиру у належному стані, перешкод для проживання для відповідача позивачі не створюють і замки не змінювали. Відповідач за власним бажанням та з власної волі не проживає за місцем своєї реєстрації. Посилаючись на викладене, позивачі просять визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. Позивачі в судове засідання не зявилися, проте надали до суду заяви про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі просили про задоволення позову, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, будь-яких заяв від нього не надходило, причина його неявки суду не відома. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивачів, свідків та дослідивши надані суду письмові докази, прийшов до наступного. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Позивачам на праві приватної спільної часткової власності належить по 1/4 частки квартири [ADDRESS], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.10.2007 року, номер витягу 16146796. Крім позивачів у даній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою КП ДЕЗ Океан № 916 від 22.02.2016 року. Судовим розглядом встановлено, що відповідач починаючи з січня 2015 року у спірному житловому приміщенні не проживає, не сплачує комунальні послуги, не підтримує квартиру у належному стані, що підтверджується актом про непроживання та показами свідків - [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як надані позивачами докази у своїй сукупності вказують на те, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved