overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач посилається на те, що 22.11.2013 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір на суму 10 тис. грн зі сплатою 73 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, з кінцевим терміном погашення до 22.05.2015 року та відповідачеві видані відповідні кошти. Відповідач не виконував умови договору, суму кредиту та нараховані відсотки сплачував не регулярно, чим порушував умови договору. Неодноразові нагадування, вимоги та звернення про повернення заборгованності проігнорував, тому позивач просить стягнути з відповідача, станом на 22.04.2010 року, 8223,64 грн- заборгованості за кредитом, 4066,31грн - заборгованності за відсотками, а разом 12289,95 грн і 243,60 грн судових витрат у справі. Представник позивача в судове засідання надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання телефоном надав заяву, в якій позовні вимоги визнав. Повідомив, що почав погашати борг та просив розглянути справу за його відсутності. Вивчивши справу, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі ст.ст 625, 1048,1050,1054 ЦК України, що передбачають обов"язок позичальника повернути кредит та сплатити відсотки за його користування та право кредитора на отримання від боржника, який прострочив виконання грошового забов"язання, відсотків від суми позики, розмір і порядок отримання яких встановлюється договором і обов'язок боржника при порушенні договору за грошовим зобов'язанням сплатити 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором. Судом встановлено, сторони є кредитодавцем і позичальником згідно кредитного договору № КС-7863/22 від 22.11.2013 року на суму 10 тис. грн, зі сплатою 73 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, з кінцевим терміном погашення до 22.05.2015 року (лс4-6,8). Позичальникові видана та ним отримана обумовлена договором сумма грошей, про що свідчить підпис у видатковому касовому ордері (лс 9). Договір позичальник не виконав належним чином, неодноразові нагадування та звернення позивача про повернення заборгованності проігнорував вимогу про дострокове повернення усієї заборгованності проігнорував (19-20). Згідно розрахунку (лс 11) борг за кредитом станом на 22.04.2015 року становить - 8223,64 грн- заборгованості за кредитом, 4066,31грн - заборгованності за відсотками, а разом 12289,95 грн., що й підлягає стягненню з відповідача. Відповідно підтверджені судові витрати у справі: судовий збір в сумі 243,60 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а разом 1533,55 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивач посилається на те, що 31 січня 2016 року позичила кошти відповідачу і ним особисто складено розписку про позичку в сумі, еквівалентній 8400 долларам США на строк до 29 лютого 2016 року. Термін повернення боргу закінчився, а відповідач до теперішнього часу борг не повернув. Тому вона вимушена звернутися до суду з позовом та просить стягнути з відповідача суму боргу, яка на тепер складає 210371,26 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 2922,14 грн. та сплачений нею судовий збір в сумі 2132,93 грн.. У судове засідання позивач та її представник не з»явилися, надали заяву про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримали, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з"явився, був повідомлений належним чином, заперечень проти позову та повідомлень про причини неявки не надіслав. Враховуючи наведене, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Форма договору повинна відповідати вимогам, встановленим ст.1047 ЦК України щодо договору позики. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Статтею 625 ЦК України передбачено відповідальність за порушення грошового зобов»язання, зокрема…обов'язок боржника при порушенні договору за грошовим зобов'язанням сплатити 3% річних від простроченої суми, з урахуванням індексу інфляції, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором. Судом встановлено, що сторони уклали договір позики на суму, еквівалентну 8400 долларам США, на строк - до 29.02.2016 року. Форма договору відповідає вимогам, встановленим ст.1047 ЦК України щодо договору позики. Боргові зобов'язання відповідача перед позивачем підтверджені розпискою (а.с.50), яка власноруч підписана відповідачем та ним не спростована. Відповідач не виконав своїх зобов"язань за договором, борг дотепер не повернуто. Сума боргу, з урахуванням курсу НБУ станом на 15.08.2016 року (а.с.8-9) складає 210371,26 грн. Період прострочення відповідачем строку повернення запозиченої грошової суми 210371,26 грн. (з 29.02.2016 року по 15.08.2016 року) складає 169 календарних днів, відповідно 3% річних становлять 2922,14 грн. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню суму боргу, яка складає 210371,26 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 2922,14 грн. та судовий збір в сумі 2132,93 грн., а разом 215426,33 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач посилається на те, що відповідач по справі є його рідною матір»ю, а [PERSON], яка є власницею житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] та яка померла [INFO] року є його рідною бабусею. Відповідач по справі була зареєстрована в будинку і постійно проживала з [PERSON], тому і після смерті останньої прийняла спадщину фактично, але відмовляється переоформлювати документально будинок на своє ім»я. А коли він звернувся до нотаріуса щоб прийняти спадщину, йому було відмовлено, так як у нього відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок. Оскільки відновити дані документи неможливо, а він бажає прийняти спадщину, тому просить визнати за ним, як спадкоємницем, право власності на житловий будинок. У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, вказав, що нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину та рекомендовано звернутися до суду. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення вимог позивача. Вислухавши сторони, вивчивши справу, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню на підставі ч 1 ст 328 ЦК України, яка передбачає, що право власності набувається на підставах не заборонених законом. Згідно до приписів статті 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Згідно ч1 ст 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Частина 1 ст 1299 ЦК України передбачає, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов"язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження (а.с.8) позивач є рідним сином відповідача, а згідно свідоцтва про народження (а.с.7) відповідачка є рідною донькою [PERSON], яка [INFO] року одружилася та змінила своє прізвище на «[PERSON]» (а.с.6), а [INFO] року померла (а.с.5). Померлій [PERSON] дійсно належав житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.16,17-20), вартість якого становить 42000 (а.с.21-23). Із пояснень сторін встановлено, що оригінали правовстановлюючих документів на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] спадкодавцем за життя було втрачено, а нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.9). Оскільки відновити вищезгадані правовстановлюючі документи неможливо, а позивач має право і бажає прийняти спадщину після смерті рідної бабусі, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач посилається на те, що він є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року та якій належало спадкове майно, а саме житловий будинок, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] та земельна ділянка [ADDRESS], площею 3,6700 гектара, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Єпіфанівської сільської ради Кремінського району Луганської області, згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 156-е, виданого на підставі рішення 3 сесії XXІV скликання Єпіфанівської сільської ради від 20 грудня 2002 року. Оригінали документів на вищевказане нерухоме майно нею за життя було втрачено. Оскільки відновити дані документи неможливо, а він бажає прийняти спадщину, тому просить визнати за ним, як спадкоємцем, право власності на житловий будинок та земельну ділянку. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги, вказали, що нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за законом та рекомендовано звернутися до суду. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав заяву, в якій не заперечує проти задоволення вимог позивача та просив розглянути справу за його відсутності. Вислухавши позивача та його представника, вивчивши справу, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню на підставі ч 1 ст 328 ЦК України, яка передбачає, що право власності набувається на підставах не заборонених законом. Згідно ч1 ст 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Земельним Кодексом України громадянам не заборонено отримувати у спадок земельні ділянки сільськогосподарського призначення. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження (а.с.8,9), свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.10), позивач народився [INFO] року та [PERSON], яка померла [INFO] року (а.с.11) є його бабусею. Померлій [PERSON] дійсно належав житловий будинок, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] та земельна ділянка [ADDRESS], площею 3,6700 гектара, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Єпіфанівської сільської ради Кремінського району Луганської області, згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 156-е, виданого на підставі рішення 3 сесії XXІV скликання Єпіфанівської сільської ради від 20 грудня 2002 року (а.с.14,15,16,22,23-25,29). Із пояснень позивача встановлено, що оригінали правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельну ділянку спадкодавцем за життя було втрачено, а нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.27-28). Оскільки відновити вищезгадані правовстановлюючі документи неможливо, а позивач має право і бажає прийняти спадщину після смерті рідної бабусі, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивач посилається на те, що він є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], якому належало спадкове майно, а саме будинок [ADDRESS] та присадибна земельна ділянка площею 0,3413 га, яка знаходиться по [ADDRESS]. Після будівництва житлового будинку за вищезгаданою адресою спадкодавець документи за життя так і не встиг оформити, а оригінал документу на присадибну земельну ділянку було втрачено. Оскільки оформити документи на померлого неможливо, а він бажає прийняти спадщину, тому просить визнати за ним, як спадкоємцем, право власності на будинок та присадибну земельну ділянку. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, вказав, що нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за законом у зв»язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно та рекомендовано звернутися до суду. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, надав заяву, в якій не заперечує проти задоволення вимог позивача та просив розглянути справу за його відсутності. Треті особи в судове засідання не з»явилися, надали заяви про визнання позову та про розгляд справи за їх відсутності. Вислухавши позивача, вивчивши справу, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню на підставі ч 1 ст 328 ЦК України, яка передбачає, що право власності набувається на підставах не заборонених законом. Згідно ч1 ст 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Судом встановлено, що відповідно до даних паспорта позивач, який народився [INFO] в місті Рубіжне Луганської області є сином спадкодавця, - [PERSON] (а.с.4). [PERSON], який помер [INFO] (а.с.16) дійсно на праві приватної власності належав будинок [ADDRESS], на підставі Акту від 20.06.1992 року про виділ в натурі присадибної земельної ділянки для будівництва житлового будинку, Рішення № 29 від 14.05.1997 року виконавчого комітету Варварівської сільської ради «Про передачу в приватну власність земельних ділянок», свідоцтва про забудову індивідуальної садиби, вартістю 28700 грн., розташований на приватизованій земельній ділянці для його обслуговування, площею 0,3413 га (а.с.5,6,9,11-13,19). Із пояснень позивача встановлено, що після завершення будівництва житлового будинку [ADDRESS] та приватизації земельної ділянки спадкодавцем оригінали документів на нерухоме майно було втрачено, а нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв"язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Оскільки відновити оригінали правовстановлюючих документів неможливо, а позивач має право і бажає прийняти спадщину після смерті рідного батька, інші спадкоємці фактично відмовилися від прийняття спадщини на його користь, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

Позивач посилається на те, що він є спадкоємцем за законом після смерті батька, і тому вважав, що зможе законодавчо оформити спадщину у будь який час. Звернувшись до нотаріуса після спливу 6 місяців, отримав відмову в задоволенні вимог та пояснення нотаріуса, що вона пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Вважає причину пропуску строку поважною та просить суд визначити їй додатковий строк для подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з»явився, надав заяву, в якій не заперечує проти задоволення вимог позивача та просить розглянути справу за його відсутності. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі ч 3 ст 1272 ГК України, що передбачає право суду призначити спадкоємцю, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, додатковий строк, достатній для її прийняття. Судом встановлено, згідно паспортних даних та даних свідоцтва про народження позивач, - [PERSON], народилася 01.04.1982 року в М. Кремінна Кремінського району Луганської області (лс 5,15), батьком якої записано і є [PERSON], який помер згідно свідоцтва про смерть (л.с 7) 01 лютого 2013 року, і спадкоємцем за законом. Згідно довідки (ас13) спадкодавець на день смерті знаходився на державному забезпеченні, мешкав та був зареєстрований в "Кремінському обласному будинку-інтернаті для громадян похилого віку та інвалідів" с. Стара Краснянка вул. Переїздна 4. Спадкодавцеві на праві спільної часткової власності належала одна четверта частка квартири із приналежними до неї побутовиими будівлями та спорудами за адресою м. Кремінна Луганської області вул. Харківська (колишня Інтернаціональна) буд. 62 кв.4, де зареєстрована та мешкає позивачка (ас5 зворот,9-10), і яка вважала, що прийняла спадщину після смерті батька, позаяк була зареєстрована разом з ним. Нотаріусом саме з цих підстав позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропуском строку для її прийняття (ас 8). Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позивачка бажає прийняти спадщину, а строк прийняття спадщини позивачем пропущено з поважної причини. На підставі викладеного, суд визнає поважною причину пропуску позивачем терміну для подачі заяви нотаріусу для прийняття спадщини, а тому вважає необхідним позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач посилається на те, що вона є спадкоємницею за законом після смерті [PERSON], якій належало спадкове майно, а саме земельна ділянка [NUMBER], яка виділена на підставі рішення 03 сесії XXІV скликання Макіївської сільської ради від 06.09.2002 року, та виписаний державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], земля передавалася для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа земельної ділянки складає 5,3901 гектара, земельна ділянка розташована на території Макіївської сільської ради Кремінського району Луганської області, яка залишилася їй у спадщину після смерті рідної матері [PERSON], яка померла [INFO]. Оригінал якого нею за життя було втрачено. Оскільки відновити даний документи неможливо, а вона бажає прийняти спадщину, тому просить визнати за нею, як спадкоємницею, право власності на земельну ділянку. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги, вказала, що нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за законом та рекомендовано звернутися до суду. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, надав заяву, в якій не заперечує проти задоволення вимог позивача та просив розглянути справу за його відсутності. Вислухавши представника позивача, вивчивши справу, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню на підставі ч 1 ст 328 ЦК України, яка передбачає, що право власності набувається на підставах не заборонених законом. Згідно ч1 ст 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Земельним Кодексом України громадянам не заборонено отримувати у спадок земельні ділянки сільськогосподарського призначення. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження (а.с.5) [PERSON] народилася [INFO] та її матір»ю є [PERSON], яка померла [INFO] (а.с.6). [PERSON] внаслідок укладення шлюбу 31.08.1969 року змінила своє прізвище на « [PERSON]» (а.с.9). Померлій [PERSON] (а.с.7) дійсно належала земельна ділянка [NUMBER], яка виділена на підставі рішення 03 сесії XXІV скликання Макіївської сільської ради від 06.09.2002 року, та виписаний державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], земля передавалася для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа земельної ділянки складає 5,3901 гектара, земельна ділянка розташована на території Макіївської сільської ради Кремінського району Луганської області. Із пояснень представника позивача встановлено, що оригінал державного акту на право приватної власності на землю спадкодавцем за життя було втрачено, а нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Оскільки відновити вищезгадані правовстановлюючі документи неможливо, а позивач має право і бажає прийняти спадщину після смерті рідної матері, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач посилається на те, що вона є спадкоємницею за заповітом після смерті [PERSON], якій належало спадкове майно, а саме земельна ділянка відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0062803, який видано на підставі рішення Кремінської районної державної адміністрації від 10 грудня 1996 року № 958, яка перебуває у колективні власності КПС «Зоря», яка розташована на землях Голубівської сільської ради Кремінського району Луганської області, яка залишилися їй у спадщину після смерті рідної тітки - [PERSON], яка померла [INFO]. Оригінал сертифікату нею за життя було втрачено. Оскільки відновити дані документи неможливо, а вона бажає прийняти спадщину, тому просить визнати за нею, як спадкоємницею, право власності на земельну ділянку. У судове засідання позивач не з»явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, надав заяву, в якій не заперечує проти задоволення вимог позивача та просив розглянути справу за його відсутності. Вислухавши представника позивача, вивчивши справу, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню на підставі ч 1 ст 328 ЦК України, яка передбачає, що право власності набувається на підставах не заборонених законом. Згідно ч1 ст 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Земельним Кодексом України громадянам не заборонено отримувати у спадок земельні ділянки сільськогосподарського призначення. Судом встановлено, що відповідно до заповіту (а.с.18) [PERSON], яка [INFO] померла (а.с.6), ще при житті заповіла все своє мано, яке буде належати їй на день смерті [PERSON]. Даний заповіт не змінений та не скасований. Померлій [PERSON] дійсно належала земельна ділянка відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0062803, який видано на підставі рішення Кремінської районної державної адміністрації від 10 грудня 1996 року № 958 (а.с.5), уточнений згідно розпорядження Кремінської райдержадміністрації від 13.09.2001 р. № 986, яка перебуває у колективні власності КПС «Зоря», розміром 10,20 в умовних кадастрових гектарах, в тому числі: рілля - 7,97 ум.кад.га, сіножаті - 0,92 ум.кад.га, пасовища - 1,31 ум.кад.га, вартістю 208348,78 грн. (а.с.19). Із пояснень сторін встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавцем за життя було втрачено, а нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Оскільки відновити вищезгадані правовстановлюючі документи неможливо, а позивач має є спадкоємцем за заповітом і бажає прийняти спадщину після смерті тітки, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved