Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Свої вимоги обгрунтувала наступним. 23 серпня 2006 року між нею та відповідачем по справі був зареєстрований шлюб, про що у відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київській області, було вчинено актовий запис за № 404. Від подружнього життя вони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Під час перебування в зареєстрованому шлюбі, а саме 4 жовтня 2013 року ними був придбаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Проте договір купівлі - продажу вищевказаного майна був оформлений та зареєстрований лише на ім`я відповідача по даній справі - [PERSON] . Згідно із ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Пунктом 1 ст. 70 Сімейного кодексу України передбачено, що в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У відповідності до п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України. В силу ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно із ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Просила визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 19 серпня 2020 р. відкрито провадження у справі. В судове засідання позивачка не з"явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою, в котрій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в котрій просив розглянути справу у його відсутності, позов визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Перевіривши матеріали справи, роз`яснивши процесуальні наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідач позов визнав та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення. Так, відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом... Обставини, зазначені позивачкою підтверджуються також копією нотаріальною справи щодо посвідчення приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області договору купівлі-продажу житлового будинку від 4 жовтня 2013 р. за реєстровим № 1578, (а.с. 23-58). Ураховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги грунтуються на законі та підлягають до задоволення.

Outcome: approved