Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право на житло в [ADDRESS] з березня 2017 року. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач по справі значиться зареєстрованим у зазначеній квартирі, але фактично не проживає в ній з березня 2017 року по теперішній час, добровільно виписався з належної їй квартири не бажає. Його реєстрація в її квартирі створює для неї перешкоди, оскільки вона має намір продати вказану квартиру. Позивачка в судове засідання не з"явилась, проте її представник - [PERSON] надала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, відбуває покарання в місцях позбавлення волі, повідомлений про час і місце розгляду справи відповідно до ЦПК шляхом направлення копії ухвали та копію позовної заяви з додатками , про що свідчить розписка про вручення документів по справі. Відзив на позовну заяву до суду не надіслав. Тому суд вважає за можливе вирішити справу за наявними у справі доказами. Суд, дослідивши письмові докази вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі. Судом встановлено, що позивачу - [PERSON], відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 15.07.2013 року приватним нотаріусом Козятинського районного округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі №1104, належить квартира [ADDRESS] (а.с.10) Відповідно до копії домової книги для реєстрації громадян, які проживають в будинку [ADDRESS], відповідач [PERSON] значиться зареєстрованим у вказаній квартирі (а.с.3-7), проте у вказаній квартирі з березня 2017 року не проживає. Відповідно до протоколу затримання від 11 квітня 2018 року [PERSON], [INFO] був затриманий 11 квітня 2018 року на підставі виконання вироку Козятинського міськрайонного суду Вінницької області про його засудження до 6 років 9 місяців позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.70, ч. 1 ст. 263 КК України. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ст. ст. 71, 72 ЖК України, наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зокрема, якщо вони в ньому не проживають без поважних причин понад шість місяців. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Оскільки за період з березня 2017 року по 11 квітня 2018 року ( по день затримання ) [PERSON] не проживав у зазначеній вище квартирі більше шести місяців, тому суд вважає, що він втратив право на користування квартирою [ADDRESS], який належить [PERSON]. Враховуючи викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved