Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання договору дійснимта визнання права власності. Остаточно уточнивши позовні вимоги від 11.03.2020 року, суду повідомив, що 13.03.2002 року між [PERSON] , яка діяла від себе та від імені і в інтересах [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі довіреності №5367 від 23.10.2001 року посвідченої Одеським приватним нотаріусом Сободаш З.П., та [PERSON] , було укладено договір купівлі - продажу нерухомого майна, а саме: квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 67,9 кв.м. Договір був посвідчений Одеською товарною біржею 13.03.2002 року, реєстровий № 6973, відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», який діяв станом на момент укладання договору. На момент підписання вказаного договору, проведений повний розрахунок за нерухоме майно та продавцем отримано всю зазначену в договорі суму. З моменту купівлі вищезазначеної нерухомості та по сьогоднішній день [PERSON] відкрито володіє та користується житлом, проте фактично являючись власником житла, позбавлений можливості розпоряджатися ним на власний розсуд, оскільки укладений договір потребує нотаріального посвідчення. Всі зобов`язання за договором купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені і в інтересах [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , виконані в повному обсязі та на теперішній час вказаний договір ніким не оскаржений та не скасований. Вартість нерухомого майна відповідно до Договору купівлі - продажу складала дві тисячі гривень. Позивач та його представник у судове засідання не з`явився, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, уточнені позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, до суду скерували заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 13.02.2002 року між [PERSON] , яка діяла від себе та від імені і в інтересах [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі довіреності №5367 від 23.10.2001 року посвідченої Одеським приватним нотаріусом Сободаш З.П., та [PERSON] , було укладено договір купівлі - продажу нерухомого майна, а саме: квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 67,9 кв.м. Укладений між сторонами договір був посвідчений Одеською товарною біржею 13.03.2002 року, реєстровий № 6973, відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», який діяв станом на момент укладання договору. 18.03.2002 року право власності на вищезазначену квартиру було зареєстровано Ізмаїльським МБТІ, що підтверджується реєстраційним написом, наявним на договорі. Всі істотні умови договору до його реєстрації на біржі сторонами виконані. З моменту придбання нерухомого майна позивач відкрито володіє та користується ним. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що всі зобов`язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна сторонами виконані в повному обсязі, тому договір купівлі-продажу повинен бути визнаний дійсним. На теперішній час вказаний договір не оскаржений та не скасований. Згідно свідоцтва про смерть від 16.06.2009 року [PERSON] , померла [INFO] а/з 3358. Згідно ст.224 ЦК України (в редакції 1963 року), що діяв на час укладення угоди, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. З аналізу ч.1 ст.227 ЦК України (в редакції 1963 року), Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 р. вбачається, що договори про відчуження нерухомого майна підлягали нотаріальному посвідченню. Недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору. З моменту придбання нерухомого майна позивач відкрито володіє та користується ним. Відповідно до розпорядження Ізмаїльського міського голови № 57р від 19 лютого 2016 року «Про перейменування вулиць, провулків та проспекту в м.Ізмаїл Одеської області», проспект Леніна було перейменовано у проспект Миру. Згідно з ч.2 ст.47 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на момент укладення договору, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Отже, для визнання судом угоди дійсною необхідно не лише повне чи часткове виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, а також ухилення іншою стороною від нотаріального оформлення угоди. Крім того, за змістом ст. ст. 128, 153 ЦК України (у редакції 1963 року), право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Оскільки при укладенні договору всі вимоги, передбачені ст. 15 Закону України "Про товарні біржі", між сторонами виконано належним чином, про що свідчить сам договір, однак договір не відповідає вимогам чинного законодавства, що позбавляє можливості в подальшому проводити відчуження нерухомого майна, суд вважає за необхідне визнати укладений між сторонами договір дійсним та визнати за позивачем право власності на придбане нерухоме майно. Таким чином суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved