overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка вказувала на те, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання вказаної дитини, а тому позивачка просила в судовому порядку стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання вказаної дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивачки надав до суду заяву в якій просив справу розглядати у відсутності позивача та в його відсутності, а також в своїй заяві представник позивача вказував на те, що позовні вимоги позивача він підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, а тому суд згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи, про що не заперечував представник позивача у своїй заяві. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що батьками малолітньої [PERSON], [INFO] являються [PERSON] та [PERSON]. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні, батько дитини відповідач по справі добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання вказаної дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.03.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд врахував обставини, які передбачені в ст. 182 СК України. Суд вважає, що з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 243 гривні 60 коп. На підставі ст.ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у цивільному шлюбі, але на данний час разом не проживають. Вони з відповідачем являються батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Донька проживає з матір"ю та знаходиться на її утриманні, сім"я перебуває у тяжкому матеріальному становищі. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим, на підставі ст.180 СК України, просила стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення донькою повноліття Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згоден сплачувати аліменти. Враховуючи викладене, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 20 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новотроїцького районного управління юстиції у Херсонській області. Остання проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач ухиляється від свого обов'язку щодо утримання дитини, що змусило позивачку звернутися до суду із зазначеним позовом, суд, враховуючи матеріальне становище та стан здоров'я як дитини, так і платника аліментів, вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивачки, за заявою останньої, аліменти на утримання їх малолітньої доньки - [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним віднести на рахунок відповідача і стягнути з нього 243,60 гривень судового збору. На підставі ст.180, ч.3 ст.181, ст.182, ст.183, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають дитину [PERSON] [INFO] (надалі - дитина). Дитина перебуває на повному утриманні позивачки. Відповідач добровільно допомоги не надає, на користь інших осіб аліменти не сплачує. Тому позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позов підтримала та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав, погодився сплачувати аліменти в запропонованому позивачкою розмірі, про що подав суду письмову заяву. За ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі пояснень сторін та матеріалів справи судом встановлено, що батьками [PERSON] [INFO] є сторони по справі. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні, батько дитини, відповідач по справі, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим порушує згадану норму ст. 180 Сімейного кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивачка утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечує. Вирішуючи питання присудження судових витрат та їх розподілу, суд встановив, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі Декрету КМ України "Про державне мито". Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави згідно із ч. 2 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають дитину [PERSON] [INFO] (надалі - дитина). На даний момент шлюб розірваний. Дитина перебуває на повному утриманні позивачки. Відповідач добровільно допомоги не надає, на користь інших осіб аліменти не сплачує. Тому позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позов підтримала та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав, погодився сплачувати аліменти в запропонованому позивачкою розмірі, про що подав суду письмову заяву. За ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі пояснень сторін та матеріалів справи судом встановлено, що батьками [PERSON] [INFO] є сторони по справі. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні, батько дитини, відповідач по справі, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим порушує згадану норму ст. 180 Сімейного кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивачка утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечує. Вирішуючи питання присудження судових витрат та їх розподілу, суд встановив, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі Декрету КМ України "Про державне мито". Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави згідно із ч. 2 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання з"явилась, надала суду заяву якою просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання з"явився, своєю заявою просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, згоден сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. З рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 02.06.2014 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 10.07.1999 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Херсона, актовий запис № 211 розірвано. З свідоцтв про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] вбачається, що їх батьками є сторони по справі. Відповідачем не оспорюється факт проживання з позивачкою дітей, що також підтверджується довідкою № 64 від 26.04.2016 року, виданою органом самоорганізації населення Дніпровської районної у м. Херсоні ради. Також, відповідачем не оспорюється факт ненадання добровільної допомоги дитині. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, враховуючи обставини справи щодо матеріального становища сторін та дітей, потреби дітей, сімейний стан сторін, можливість батька надавати матеріальну допомогу, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання своїх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку ( доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати від дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка своєю заявою просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, в зв"язку з чим суд вважає можливим ухвали заочне рішення по наявним у справі доказам, позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], вбачається, що його батьками є позивачка та відповідач. Відповідно до довідки від 17.03.2016 року виданої ОСББ «Херсонець» вбачається, що [PERSON] проживає разом з позивачкою. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, враховуючи обставини справи щодо матеріального становища сторін та дитини, потреби дитини, сімейний стан сторін, можливість батька надавати матеріальну допомогу, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму передбаченого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 06.08.1999 року. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Спільне господарство не ведеться. Просить шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила їх задовольнити, після розірвання шлюбу залишити прізвище "Красюк". Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.08.1999 року, згідно з актовим записом про шлюб №358, складеним 06.08.1999 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Херсона. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], відповідно до актового запису про народження №826, складеного 08.08.2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції. Фактично шлюбні відносини припинені на теперішній час, спільне господарство не ведеться. Позивачка вважає примирення з відповідачем неможливим, а збереження шлюбу таким, що суперечить її інтересам. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи на те, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірваний 04.11.2003 року. На даний час син є студентом 3-го курсу Політехнічного технікуму Конотопського інституту Сумського державного університету, денної форми навчання. Термін навчання закінчується 30 червня 2015 року. Син знаходиться на повному утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до закінчення ним навчання. В судове засідання позивачка не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність. Позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, електронною поштою надіслав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність. Позов визнає. Розглянувши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав : Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України „якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання". Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER]. Шлюб між сторонами розірваний 14.11.2003 року згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER]. Син проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Обмачівської сільської ради Бахмацького району № 230 від 21.07.2014 року. [PERSON] є студентом 3-го курсу денної форми навчання Політехнічного технікуму Конотопського інституту Сумського державного університету за спеціальністю „Виробництво електронних та електричних засобів автоматизації" на місцях державного замовлення. Термін закінчення навчання 30.06.2015 року, що підтверджується довідкою № 555 від 23.06.2014 року, виданою учбовим закладом. Стаття 182 Сімейного кодексу України зобов'язує суд при визначенні розміру аліментів враховувати: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що здоров`я дитини та платника аліментів у стані норми. Відповідач інших утриманців не має. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що 04 червня 1995 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. З відповідачем сімейне життя не склалося. Протягом останнього року подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Позивачка вважає, що примирення з відповідачем неможливе, оскільки їх сім'я існує формально. На її прохання розірвати шлюб у відділі ДРАЦС відповідач відмовляється, тому позивачка просила шлюб між ними розірвати. У дане судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, свій позов підтримала, просила його задовольнити, після розірвання шлюбу залишити її прізвище без змін. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення, оскільки примирення з дружиною неможливе. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з копії свідоцтва про одруження, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04 червня 1995 року у Плахтіївській сільській раді Саратського району Одеської області, актовий запис № 14 (а.с. 8). Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивачки надалі іменуватися цим прізвищем, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище "[PERSON]". Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що 07 вересня 2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1318. В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначила, що сімейне життя з чоловіком не склалося через різні погляди на шлюб, сім'ю та обов'язки у шлюбі. Любові та поваги між ними немає, подружні відносини не підтримують, проживають окремо. Примирення з чоловіком є неможливим, тому позивачка просила шлюб між ними розірвати. У дане судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не зявився, про поважні причини неявки суд не повідомив, заперечення проти позову не подав. На підставі ст.ст. 224-225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07 вересня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1318 (а.с. 7). Сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с. 8). Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сімї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка не подавала суду клопотань про відновлення свого дошлюбного прізвища, тому суд вважає за необхідне залишити її прізвище без змін "Давидова". На підставі викладеного,

Outcome: approved