Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила суд визначити їй додатковий строк у три місяці для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , починаючи з часу набрання рішенням законної сили. Позов мотивував тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на все належне їй майно. Позивач, зазначає, що за життя, а саме 18 серпня 2016 року мати склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно. Однак, у зв`язку із тим, що вона проживає із сім`єю на тимчасово окупованій території України та те, що Постановою КМУ № 211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» на всій території України з 12 березня 2020 року було встановлено карантин, до граничної дати визначеної законодавством для прийняття спадщини, вона не мала змоги повернутися, з тимчасово окупованої території України, де проживає разом із сім`єю, у зв`язку із карантинними обмеженнями. Вважає, що строк на подання заяви про прийняття спадщини нею було пропущено з поважних причин, тому звернулася до суду з даною заявою. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2020 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. 12 листопада 2020 року ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області у справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Між тим, на електронну адресу суду направила клопотання в якому просила суд розглянути справу без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Веприцької сільської ради Фастівського району Київської області в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. На електронну адресу суду направив лист, в якому просив суд проводити судове засідання без участі представника сільської ради, зазначив, що проти позовних вимог сільська рада не заперечує. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджено Свідоцтвам про народження Серія [NUMBER] виданим повторно 17 травня 1976 року та Свідоцтвом про укладення шлюбу Серія [NUMBER] виданим 20 лютого 1982 року (а.с.8). Як вбачається із Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] виданого 23 грудня 2019 року, [PERSON] померла [INFO] у селі Веприк Фастівського району Київської області (а.с.9). Позивач з метою отримання Свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом після смерті матері звернулася до приватного нотаріуса Фастівського нотаріального округу Київської області Перепелиці Ж.П. із заявою про заведення спадкової справи на майно, що залишилося після смерті гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , та видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, проте їй приватним нотаріусом Листом № 124/02-17 від 12 вересня 2020 року було повідомлено, що нею пропущено шести місячним строком для подачі заяви про прийняття спадщини та роз`яснено її право на звернення до суду із позовом про поновлення такого строку (а.с 14). Звертаючись до суду з даним позовом позивач посилається на те, що строк на подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, нею було пропущено з поважних причин, оскільки Постановою КМУ № 211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» на всій території України з 12 березня 2020 року було встановлено карантин. Окрім того, зазначила, що до граничної дати визначеної законодавством для прийняття спадщини, вона не мала змоги повернутися, з тимчасово окупованої території України, де проживає разом із сім`єю, знову ж таки у зв`язку із карантинними обмеженнями. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини передбачені ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, позивач повинен довести поважність причини пропуску строку. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані у випадку доведеності наявності перешкод для подання відповідної заяви та наявності підстав для визнання судом цих обставин поважними. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Судом встановлено, що шестимісячний строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] сплив 23 червня 2020 року. До нотаріуса позивач звернулася лише 12 вересня 2020 року. Так, постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з наступними змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 215 від 16.03.2020, № 239 від 25.03.2020, № 241 від 29.03.2020, № 242 від 20.03.2020, № 255 від 02.04.2020, № 262 від 08.04.2020, № 284 від 15.04.2020, № 291 від 22.04.2020, № 313 від 29.04.2020, № 332 від 04.05.2020, № 343 від 04.05.2020, № 377 від 14.05.2020, № 392 від 20.05.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1100 від 11.11.2020 на усій території України було встановлено карантин з 12 березня 2020 року та продовжено до 31 грудня 2020 року. На підставі вищевказаної постанови, 12 березня 2020 року по 22 травня 2020 року, були введені обмеження пересування громадян по місту, між містами, областями та обмежено функціонування усіх державних та приватних органів. З 23 травня 2020 року карантинні обмеження були пом`якшенні, проте і досі не зняті. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, надаючи оцінку доказам дослідженим в судовому засіданні, суд вважає, що пропущений позивачем строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, у зв`язку з карантином оголошеним на території України, є поважною причиною, що свідчить про об`єктивну неможливість під час встановленого карантину, звернутися з відповідною заявою до нотаріуса у встановлений законом строк. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати поважними причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом спадкоємцем [PERSON] , а тому позов слід задовольнити та визначити позивачу достатній та передбачений Законом додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом, у три місяці. У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Фастівський міськрайонний суд Київської області.

Outcome: approved