Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідачів суму боргу за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, інфляційні витрати, 3% річних, у загальному розмірі 11 192,75 грн., а також судового збору у розмірі 2102,00 грн., вказуючи, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , і є абонентами КП «Харківводоканал» та споживачами послуг останнього. Однак, в порушення приписів чинного законодавства, свого обов`язку щодо проведення оплати за комунальні послуги з централізованого водовідведення відповідачі належним чином не здійснюють, внаслідок чого у них перед позивачем утворилась заборгованість за послуги з централізованого водопостачання за період з 01.06.2016 по 30.09.2020 в розмірі 5753,19 грн., за послуги з централізованого водовідведення за період з 01.06.2016 по 30.09.2020 у розмірі 4547,36 грн., які позивач просить стягнути в судовому порядку. Крім того, в зв`язку з простроченням виконання зобов`язання, представник позивача просить стягнути з відповідачів 3% річних в розмірі 325,06 грн. та 567,14 грн. - інфляційних втрат. Також в прохальній частині позову позивач просить визнати поважними причини пропуску строку позовної давності. Ухвалою суду від 02.12.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав заяву, у якій просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі не явки відповідачів не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце повідомлялися належним чином в установленому законом порядку. Про причини неявки суду невідомо, заяв та клопотань не надходило, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Суд у зв`язку з неявкою відповідачів та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача та не подання відзиву відповідачами, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, які не з`явилися, у порядку заочного розгляду справи за наявними в справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів. Судом встановлено, що відповідачі по справі, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , і є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875 від 24.06.2004 р. споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» №2918 від 10.01.2002р. споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду, згідно встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Пунктом 33 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого Постановою КМ України від 21 липня 2005 р. № 630, передбачено, що споживач зобов`язаний вчасно, у встановлений термін, оплачувати надані послуги. Положеннями ч.2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розрахунок оплати за комунальні послуги здійснюється згідно Нормативів (норм) водоспоживання та водовідведення холодної та гарячої води на одну особу в житловому фонді м. Харкова, які застосовуються у разі відсутності засобів обліку води, затверджені рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради «Про затвердження нормативів (норм) водоспоживання та водовідведення для населення у разі відсутності засобів обліку води від 28.12.2016 №901. Відповідно Закону України «Про житлово комунальні послуги», ст.ст.64, 68 ЖК України, громадяни зобов`язані сплачувати кожного місяця за комунальні послуги. Так, представник позивача внаслідок неналежного виконання зобов`язання з оплати наданих послуг відповідно картки абонента по періодам заборгованості за адресою: [ADDRESS] , нарахував відповідачам борг за надані послуги з централізованого водопостачання з централізованого водопостачання за період з 01.06.2016 по 30.09.2020 в розмірі 5753,19 грн., за послуги з централізованого водовідведення за період з 01.06.2016 по 30.09.2020 у розмірі 4547,36 грн., Зазначена заборгованість утворилась внаслідок не повної оплати відповідачами послуг, що підтверджується наданим розрахунком суми заборгованості, факт наявності заборгованості в такому розмірі не спростований відповідачами, розрахунок заборгованості сумніву в суду не викликає. Відсутність відповідного договору між споживачем житлово-комунальних послуг та їх виконавцем не є підставою для не стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, оскільки згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем. Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 №6-59цс13, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Вимогами статті 541 ЦК України визначено: солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Оскільки відповідно Закону України «Про житлово комунальні послуги», ст.ст.64, 68 ЖК України, громадяни зобов`язані сплачувати кожного місяця за комунальні послуги, а тому вимоги позивача про стягнення заборгованості основана на законі і підлягає задоволенню за рахунок відповідачів. Відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого iндексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% рiчних вiд простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, позивач відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України нарахував боржникам інфляційні витрати за час прострочення в сумі 567,14 грн. та 3% річних у розмірі 325,06 грн. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідачі не надали суду доказів, які спростовують виниклі у них зобов`язання з оплати наданих послуг з централізованого водопостачання і водовідведення та розмір заборгованості перед позивачем. Тому суд вважає ці обставини доведеними, а позов таким, що підлягає задоволенню. Щодо вимоги позивача про визнання причин пропуску строку позовної давності поважними, суд зазначає наступне. Частиною 3 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Враховуючи, що відповідачами відповідна заява не заявлена, строки позовної давності до вимог КП «Харківводоканал» судом не застосовуються, тому суд не може наразі вирішувати питання визнання підстав пропуску строку поважними. Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі в розмірі 11192,75 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача також підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved