Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

Представник [PERSON] - [PERSON] звернулась до суду з позовом та уточненим позовом до Лозівської міської об`єднаної територіальної громади в особі Лозівської міської ради Харківської області про визнання безпідставною відмову виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області передати у приватну власність квартиру з державного житлового фонду. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 29.01.2008 року [PERSON] став квартиронаймачем однокімнатної квартири житловою площею 27,0 кв.м. за адресою: [ADDRESS] згідно рішення виконавчого комітету міської ради від 29.01.2008 року № 50 «Про переоформлення особових рахунків на житлові приміщення». Згодом, 04.07.2002 року, відповідно до рішення виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області № 510 «Про приєднання допоміжних приміщень» до комунальної квартири за вищевказаною адресою було приєднано допоміжне приміщення площею 6,8 кв.м. До теперішнього часу [PERSON] проживає у вищевказаній квартирі, зареєстрований в ній один та є її наймачем, на нього відкритий особовий рахунок, за яким він сплачує надані житлово-комунальні послуги. Згідно довідки «Житлова управляюча компанія» (далі-КП «ЖУК») від 21.04.2020 року № 1573, квартира [ADDRESS] знаходиться на балансі КП «ЖУК» Лозівської міської ради Харківської області. В квітні 2020 року [PERSON] звернувся до виконавчого комітету Лозівської міської ради з заявою про приватизацію кімнати за адресою: [ADDRESS] , але питання приватизації розглянуто не було, а надано відповідь про неможливість передачі мешканцям будинку [ADDRESS] у приватну власність житла до усунення ними порушень будівельних норм. 24 грудня 2002 року будівлю за вказаною адресою виключено із числа гуртожитків, присвоєно статус жилого будинку, а мешканцям дозволено закріпити за собою займану житлову площу з відкриттям особових рахунків у встановленому законом порядку. Разом з тим, житловий будинок було передано, а відповідачем прийнято на баланс вже з порушеннями будівельних норм, оскільки, зі спливом значного часу, більш ніж 10 років, відповідач не мав можливості здійснити повну технічну інвентаризацію будинку з метою передачі у приватну власність, що фактично унеможливлює передачу його у комунальну власність та подальшу приватизацію квартир мешканцями вказаного житлового будинку. Вважає, що відмова виконавчого комітету Лозівської міської ради у приватизації зазначеної вище квартири є такою, що порушує права позивача на набуття права власності на житло у встановленому законом порядку. Враховуючи викладене, просив визнати безпідставною відмову виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області передати у приватну власність квартиру з державного житлового фонду, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та зобов`язати Лозівську міську раду Харківської області оформити приватизацію житлового приміщення однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Литвинова Г.В. надала заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, на задоволенні позовних вимог наполягала. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила вирішити справу на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до вимог частини 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтями 15,16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади Лозівської міської ради Харківської області [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 25.10.2007 року (а.с. 9). Відповідно до копії довідки КП «КОМЖИТЛО» Лозівської міської ради Харківської області, виданої на запит [PERSON] - [ADDRESS] в тому, що КП «Комжитло» не заперечує в приєднанні до квартири побутового приміщення поряд, при прийнятті рішення Лозівської міської ради Харківської області. Викопіювання із поверхового плану додано(а.с. 12-14). Відповідно до копії технічної характеристики та плану приміщень по [ADDRESS] ,- в користуванні [PERSON] знаходяться приміщення, які розташовані на 2 поверсі триповерхового будинку і мають наступні характеристики: кількість приміщень-3; площі за використанням: кімната-13,8 кв.м, кухня-14,4 кв.м., санвузол-7,1 кв.м.; загальна площа -35,3 кв.м.(а.с. 15-16). Згідно копії довідки КП «ЖУК» від 21.04.2020 № 1573 квартира за адресою: [ADDRESS] знаходиться на балансі КП «ЖУК»(а.с. 45). З копії відповіді від 30.04.2020 виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області вбачається, що будинок [ADDRESS] перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Лозова. Раніше даний будинок мав статус гуртожитку, але з 2007 року він виключений з числа гуртожитків. КП «ЖУК» здійснювалась повна технічна інвентаризація даного будинку з метою подальшого визначення займаних мешканцями жилих приміщень як приміщень у квартирах спільного заселення та здійснення їх передачі у приватну власність громадянам (приватизації житла). За результатами проведеної роботи КП «ЖУК» були виявлені факти масового порушення мешканцями даного будинку Державних будівельних норм, що не дає змоги провести у повному обсязі технічну інвентаризацію та виготовити технічний паспорт будинку. Тому, виконавчий комітет міської ради не має законних підстав для передачі мешканцям будинку [ADDRESS] житла у приватну власність до усунення ними вказаних вище порушень (а.с. 10, 43). Відповідно до копій рішень виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області та відповіді виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 03.06.2020 №2927/02-13-12 на адвокатський запит,- згідно рішення виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 24.12.2002 № 1459 «Про виключення житлових будинків з числа гуртожитків ВАТ "ЛКМЗ"» житловий будинок [ADDRESS] виключено з числа гуртожитків ВАТ «ЛКМЗ». Рішенням Лозівської міської ради Харківської області від 16.01.2003 № 230 «Про надання згоди на прийняття в комунальну власність міської ради з колективної власності ВАТ «ЛКМЗ» житлових будинків» надано згоду на прийняття в комунальну власність міської ради з колективної власності ВАТ «ЛКМЗ» житлового будинку [ADDRESS] . Згідно акту приймання-передачі майна з балансу УЖКГтБ Лозівської міської ради в господарське відання КП «ЖУК» Лозівської міської ради від 01.03.2011 № 3 житловий будинок [ADDRESS] було передано на баланс підприємства. Рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 13.02.2017 № 78 «Про призначення управителя багатоквартирних будинків у м. Лозова Харківської області» КП «ЖУК» Лозівської міської ради Харківської області призначено управителем багатоквартирних будинків, які перебувають на його балансі. 03.03.2017 в газеті «Голос Лозівщини» № 24-25 було опубліковано повідомлення про результати конкурсу про призначення управителя багатоквартирних будинків у м. Лозова Харківської області. 17.03.2017 в газеті «Голос Лозівщини» № 30-31 було опубліковано розмір ціни на послугу з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] (а.с. 18-31). Згідно висновку про вартість майна від 14.05.2020 суб`єкта оціночної діяльності ФОП « [PERSON] », ринкова вартість квартири загальною площею 35,3 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] , становить 77200 грн. Загальний стан-задовільний (а.с. 32-42). Відповідно до копії особових рахунків, за якими [PERSON] сплачує житлово-комунальні послуги за вищевказаною адресою, вказані рахунки оформлені на нього (а.с.51-55). З довідки КП «ЖУК» Лозівської міської ради від 30.10.2020 № 836 вбачається, що згідно архівних реєстраційних матеріалів підприємства, серед зареєстрованих будинків(квартир) в м. Лозова та Лозівському районі, станом на 01.01.2013 за [PERSON] право власності не зареєстровано(а.с.83). Відповідно до частини другої статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до статті 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. У частині третій статті 9 ЖК УРСР визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання й утримання визначені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно до статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Компетенція і порядок утворення органів приватизації передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Вказаними законодавчими актами визначена відповідна процедура здійснення передачі квартир державного та комунального житлового фонду у власність громадян, яка здійснюється лише уповноваженими на те органами. Пунктом 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Такі випадки передбачені у п.2 ст. 2 вказаного Закону, в якому зазначено, що не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Згідно із п.11 статті 8 вказаного Закону спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. За змістом наведених вище нормативно-правових актів, якими врегульовано порядок приватизації державного житлового фонду, особа, яка бажає скористатись таким правом, звертається до відповідного органу із заявою, до якої додає необхідні документи, а цей орган приймає відповідне рішення, яке у випадку незгоди з ним заявника може бути предметом оскарження в суді. Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) державного житлового фонду хоча й вирішуються судом, однак належним способом захисту у разі порушення такого права є не визнання права власності на квартиру, а визнання безпідставною відмови органу приватизації передати у приватну власність квартиру з державного житлового фонду з покладенням обов`язку на останнього оформити приватизацію житлового приміщення. Аналогічний правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 березня 2020 року у справі № 483/731/19; провадження № 61-1845св20. Частиною 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно копії відповіді від 30.04.2020 виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області на звернення [PERSON] - за результатами проведеної роботи КП «ЖУК» були виявлені факти масового порушення мешканцями даного будинку Державних будівельних норм(далі ДБН), що не дає змоги провести у повному обсязі технічну інвентаризацію та виготовити технічний паспорт будинку. Тому, виконавчий комітет міської ради не має законних підстав для передачі мешканцям будинку [ADDRESS] житла у приватну власність до усунення ними вказаних вище порушень (а.с. 10,43). Проте з даної відповіді не вбачається, якими уповноваженими органами було встановлено порушення мешканцями будинку(в тому числі позивачем) вимог ДБН, яких вимог ДБН, не вбачається, чи перебуває житлове приміщення (квартира) позивача, чи будинок, в якому знаходиться квартира позивача в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей). Пунктом 3 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що приватизація квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, включених до плану реконструкції поточного року, здійснюється після її проведення власником (володільцем) будинку (гуртожитку). Наймачі, які проживали у квартирах (будинках), житлових приміщеннях у гуртожитках до початку реконструкції, після проведення реконструкції мають пріоритетне право на приватизацію цих квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках. Тобто закон покладає обов`язок по реконструкції житлових приміщень у гуртожитках на власника(володільця)- відповідача, а у своїй відмові в передачі у приватну власність житла, відповідач покладає вказаний обов`язок на мешканців. За матеріалами справи, згідно рішення виконкому № 1459 від 24.12.2002, яким будівлю по [ADDRESS] виключено із числа гуртожитків, присвоєно статус жилого будинку, а мешканцям дозволено закріпити за собою займану житлову площу та відкрити особові рахунки у встановленому законом порядку, при цьому, оформити право власності на житлове приміщення позивач, який займає на відповідних правових підставах, не має можливості, чим порушуються права та законні інтереси останнього. Відповідачем в судовому засіданні не було доведено належними і допустимими доказами правомірність відмови позивачу у приватизації житлового приміщення, відповідно до вимог ст.ст. 2,8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Враховуючи викладене, суд вважає безпідставною відмову відповідача у передачі у приватну власність квартиру з державного житлового фонду, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , а відтак доходить висновку про задоволення позову в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

Outcome: approved