Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

Позивач, через представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення боргу за спожиту електроенергію та вартості не облікованої електричної енергії загальною сумою 1884 грн. 34 коп. Позивач посилається на те, що Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» (далі - Позивач) є Оператором системи, який діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, затвердженої постановою НКРЕКП №1382 від 08.11.2018р. та здійснювало діяльність з постачання електричної енергії за регульованим тарифом до 31.12.2018 року. Відповідно до статті 11, 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" установчі документи Товариства оприлюднені на порталі електронних сервісів: https://kap.miniust.gov.ua/. Відносини, які виникають між Споживачем електричної енергії та Енергопостачальником регулюються ст. 714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії (надалі Правила), затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 р. за № 312 і є обов`язковими для виконання кожною із сторін. Згідно п.5.5.5. Правил споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов Договорів та цих Правил. ПрАТ «Київобленерго» постачало електричну енергію [PERSON] за адресою : [ADDRESS] , а Відповідач здійснював розрахунки з енергопостачальником за спожиту електроенергію по обумовленим тарифам (цінам), у передбачені терміни. В листі від 24.05.2018 р. вих.№ 394 Позивачем Відповідачу було запропоновано укласти договір енергопостачальником про користування електричною енергією . На даний час до Позивача із заявою про переукладення договору за адресою: [ADDRESS] ніхто не звертався. Згідно рахунку за електроенергію за червень 2018 p., нарахування за спожиту електроенергію Відповідачу проводились з показників 9441 кВт.г. та станом на 01.06.2018р. Відповідач мав заборгованість в сумі 813,73 грн. Згідно довідки про зняття показників, показники лічильника в господарстві Відповідача станом на 31.12.2018 р. становили 10001 кВт.г. Таким чином Відповідачем за період з 01.06.2018 р. по 31.12.2018 р. було використано електроенергії 10001 кВт.г. - 9441 кВт.г. = 560 кВт.г. З них по тарифу 0,90 (тариф для населення затверджений постановою НКРЕ 10.03.1999 р. № 309 зі змінами) х 560 кВт.г. = 504,00 грн. За цей період Відповідачем було сплачено 820,00 грн. Таким чином, борг Відповідача за спожиту електроенергію складає 813,73 грн. + 504,00 грн. - 820,00 грн. = 497 грн. 73 коп. Позивач просить стягнути з відповідача на користь ПрАТ зазначену суму вартості не облікованої електроенергії та борг за спожиту електроенергію, а також сплачений судовий збір. 04.03.2020 року у справі було відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу роз*яснено право на подання клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Сторони у судове засідання не з`явились. Представник позивача подала до суду заяву, у якій підтримуючи позовні вимоги, просила справу розглядати без її участі. Відповідач у встановлений судом строк заяви із запереченнями проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження не подав, як і відзиву на позов. Заяв та клопотань до суду не надіслав. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється, в зв`язку з неявкою в судове засідання сторін. Суд, дослідивши надані суду письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно із довідкою, виданою Шпилівською сільською радою № 1091 від 12.11.2019 року у будинку [ADDRESS] зареєстрований і проживає відповідач. До будинку підведено електроенергію, і відповідач, користуючись нею, є споживачем електричної енергії. Згідно п.2.1.3. Правил роздрібного ринку електричної енергії, «ініціатором укладання договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки є споживач. Згідно п/п 1 п. 2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», «індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Пунктами 2, 3 ст. 9. зазначеного закону передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором та, що Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п.5. ст. 13 вказаного закону, «відмова споживача (іншої особи, відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.» Відносини між сторонами регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами роздрібного ринку електричної енергії (надалі - Правила), затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року за № 312, які є обов`язковими для виконання кожною із сторін. 12.11.2019 року при проведенні перевірки уповноваженими працівниками позивача по [ADDRESS] , було виявлене порушення п.5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії (надалі - Правила), затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року за № 312, а саме: самовільне підключення електропроводки до електричної мережі, що не є власністю електропостачальника та порушення цілісності вушка клемної кришки, на якій встановлено пломбу енергопостачальника. Споживач самовільно підключив електропроводку квартири через до обліковий автоматичний вимикач та зірвав пломбу з клемної кришки лічильника. Електроенергія, що споживалась через самовільне приєднання, електролічильником не враховувалась. Самовільне підключення виконано відкритим способом. П.3.1 Договору та п.5.5.5 Правил встановлює обов`язок споживача забезпечувати збереження та цілісність установлених на його території та/або об`єкті розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб, тощо. Згідно п. 8.2.5 Правил у разі виявлення уповноваженим представником оператора системи порушення споживачем Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт про порушення, який підписується оператора системи та споживачем. На виконання вимог п.8.2.5 Правил працівниками Позивача в присутності відповідача було складено Акт про порушення. На виконання вимог Правил працівниками Позивача в присутності відповідача було складено Акт № К 041338 від 12.11.2019 p., який 19.12.2019 р. був розглянутий на засіданні комісії по розгляду Актів, відповідач був запрошений на засідання комісії своєчасно (п.9 Акту про порушення та додатково листом від 14.11.2019р.). Комісією було прийнято рішення, оформлене протоколом № 0209 про визначення та нарахування вартості обсягу не облікованої електроенергії відповідно до п.8.4.2.7. Правил: з дати останнього контрольного огляду 23.10.2019р. по день усунення порушення 12.11.2019р. та по допустимому довготривалому струму вхідного автомата 16А. 12.02.2019 року відповідачу направлялась претензія, в якій давався термін для сплати боргу в добровільному порядку. Відповідь на претензію на адресу позивача не надійшла, борг сплачений не був і заходів щодо його сплати відповідач не приймає. Загальний нарахований борг відповідача становить: 497 грн. 73 коп.(борг за спожиту електроенергію) + 1386 грн. 61 коп. (вартість не облікованої електроенергії) = 1884 грн. 34 коп. П.3 ст.58 ЗУ «Про ринок електричної енергії» встановлює зобов`язання споживача дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів. Відповідно до підпункту 14 п.5.1.1. Правил оператор системи має право на відшкодування збитків, які виникли через дії чи бездіяльність Споживача. Згідно п.8.2.7. Правил, у разі незгоди споживача з фактом безоблікового споживання електричної енергії та відмови від сплати вартості не облікованої, електроенергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту безоблікового споживання електричної енергії та стягнення вартості не облікові електричної енергії. Відповідно до підпункту 6 п.5.5.5. Правил, ст.322 Цивільного кодексу України власник електроустановок зобов`язаний забезпечити утримання, експлуатацію обслуговування електроустановок відповідно до вимог нормативних документів. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавств, за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до підпункту 14 п.5.1.1 Правил оператор системи має право на відшкодування збитків, які виникли через дії чи бездіяльність споживача. Згідно п.8.2.7 Правил у разі незгоди споживача з фактом крадіжки електричної енергії та відмови від сплати вартості не облікованої електричної енергії, оператор системи звертається до суду. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Ст. 614 ЦК України визначено, що «особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини». Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді коли підстава, на якій воно було набуте, відпала. З аналізу наведеного слідує, що зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виникають при наявності вимоги, щоб одна особа набула (зберегла) майно за рахунок іншої. Частиною 2 ст.1213 ЦК України передбачено, що у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. З викладеного вище вбачається порушення відповідачем Правил користування електричної енергії для населення. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає і сплачений судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved