Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він є власником будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.10.2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-2524, посвідченого державним нотаріусом Третьої маріупольської нотаріальної контори Ашла О.К. та договору про порядок користування житловим будинком між учасниками спільної часткової власності від 16.11.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1514, посвідченого державним нотаріусом Третьої маріупольської нотаріальної контори Ашла О.К. Відповідачі [PERSON] [PERSON] та неповнолітня [PERSON] мають реєстрацію за вказаною адресою, проте тривалий час (з лютого 2015 року) там не проживають, не сплачують комунальні послуги та не приймають участі в утриманні будинку, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. У квартирі не знаходиться ніяких особистих речей відповідачів, оскільки вони виїхали на постійне місце проживання до Російської Федерації. Позивач просив визнати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав вимоги, просив позов задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. В матеріалах справи мається заява [PERSON] та [PERSON], посвідчена нотаріусом нотаріального округу м.Калуга, РФ Жанжаровою С.В., згідно із якою відповідачі повідомляють, що не заперечують проти зняття їх з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] Представник третьої особи - опіки та піклування Кальміуського району м.Маріуполя Донецької області в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За викладених обставин, суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.10.2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-2524, посвідченого державним нотаріусом Третьої маріупольської нотаріальної контори Ашла О.К. та договору про порядок користування житловим будинком між учасниками спільної часткової власності від 16.11.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1514, посвідченого державним нотаріусом Третьої маріупольської нотаріальної контори Ашла О.К, а також витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухоме майно встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] та земельної ділянки, розташованої за цієї ж адресою. З викладеного суд дійшов висновку про те, що позивач - [PERSON] є власником будинку [ADDRESS], а отже, наділений повноваженнями звернення до суду з будь-яких питань, що пов'язані з володінням та користуванням цим майном. Згідно довідки КСН «Азов'є» від 01.04.2017 року та акту обстеження № 22 від 29.03.2017 року встановлено, що відповідачі по справі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в будинку [ADDRESS], однак не проживають з 2015 року по теперішній час. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З наведеного суд дійшов висновку про те, що оскільки відповідачі не проживають в будинку [ADDRESS] понад два роки, вони втратили право користування цим житловим приміщенням.

Outcome: approved