Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Представник Кредитної спілки «Самопоміч» звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 52558,84 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до договору №3034 від 24 травня 2017 року укладеного між Кредитної спілки «Самопоміч» та [PERSON] , остання отримала кредит у розмірі 12000,00 грн. строком на 36 місяців під 42 % річних з щомісячною оплатою основної суми і відсотків. З метою забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань згідно умов вказаного кредитного договору [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вступили поручителями, оформивши 24.05.2017 року договір поруки, відповідно до якого зобов`язались у разі не виконання позичальницею [PERSON] зобов`язань по поверненню кредиту, погасити всі платежі. Вказує, що КС «Самопоміч» надавала позичальнику 12000,00 грн. та виконала свою частину зобов`язань повністю. Відповідач не виконує свої забов`язання за даним договором, а саме не надає своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що відображається у розрахунку заборгованості за договором. Ухвалою судді від 22 жовтня 2020 року провадження у даній справі відкрито та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 02.12.2020 року судом отримано відзив на позовну заяву від представника відповідача [PERSON] , у якому вона заперечила щодо заявлених до неї позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень вказала, що відповідача [PERSON] кредитна спілка жодного разу не повідомляла про наявність заборгованості та не зверталась з вимогою про стягнення заборгованості. Також вказує, що у примірнику договору поруки [PERSON] не має дати укладення такого договору. Вважає укладений договір поруки [PERSON] недійсним та позовні вимоги заявлені щодо неї необґрунтованими та безпідставними, а тому просить позовні вимоги в частині до [PERSON] залишити без задоволення. Також зі сторони відповідача [PERSON] судом отримано зустрічну позовну заяву про визнання поруки припиненою. У прийнятті до розгляду зустрічної позовної заяви відмовлено, про що постановлено вмотивовану ухвалу від 15.12.2020 року. 21.01.2021 року [PERSON] направила на адресу суду клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки на розгляді у судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Атаманюка Б.М. знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до КС «Самопоміч» про визнання поруки такою, що припинена. Вказане клопотання задоволено та провадження у даній справі зупинено. Ухвалою судді від 28.05.2021 року відновлено провадження у даній справі за клопотанням відповідача [PERSON] .. Представник позивача направив суду заяву, у якій просить позовні вимоги до відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] залишити без розгляду, а позовні вимоги до [PERSON] залишити. Дану заяву представника позивача задоволено , про що постановлено вмотивовану ухвалу. Також до даної цивільної справи представником позивача долучено заяву, у якій просить збільшити позовні вимоги у частині нарахування КС «Самопоміч» відсотків за прострочення користування кредитом, а саме просить стягнути з [PERSON] на користь кредитної спілки 61151,50 грн., на підтвердження чого долучено додатковий розрахунок заборгованості. Ухвалою судді від 20.07.2021 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак до початку розгляду справи направив на адресу суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи у відсутності сторони позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд проводить розгляд справи в заочному порядку, з врахуванням одночасного існування чотирьох умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи. Згідно з ч.3 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві обґрунтування позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши також правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов до наступного висновку. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України щодо зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Згідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 24 травня 2017 року відповідач уклав вказану вище угоду (а.с. 3) і отримав кредит у розмірі 12000,00грн., що підтверджується також копією видаткового касового ордеру (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як підтверджується матеріалами справи, банк в повному обсязі виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.2 та а.с.137) відповідач порушував графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачував та внаслідок чого виникла заборгованість. За відсутності будь-яких інших доказів по справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, його погашення відповідачем, суд вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем за кредитом та встановив розмір заборгованості, виходячи з вказаного вище розрахунку позивача, який станом на 30.06.2021 р. року становить 61151,50грн. та складається з: 12000,00 грн. - кредиту, 49151,50 грн. - заборгованість по відсоткам. Доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідача за вищевказаним договором відповідачем суду не надано, як і не надано доказів виконання зобов`язань за договором належним чином та у встановлені строки. Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідачем в даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов`язання, визначеного договором. Оскільки відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, заборгованість підлягає стягненню з відповідача. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення в повному обсязі. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved