Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Публічним акціонерним товариством Всеукраїнський [PERSON] подано позов про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 5467,34 грн., що виникла з кредитного договору № 383/2008/Б від 03.09.2008 року, яка складається з: простроченої заборгованості по кредиту в сумі 2508,05 грн.; простроченої заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом в сумі 2801,12 грн.; штрафу за несвоєчасне погашення кредиту та процентів сумі 157,17 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав суду клопотання (вх. № 13905 від 23.04.2015 року; вх. № 14395 від 27.04.2015 року; вх. № 14711 від 28.04.2015 року) про розгляд справи без його участі, вимоги підтримав в повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 45-46, 51-52, 58-59). Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлялася. Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з доданими до неї копіями документів, а також судова повістка у даній справі, повернуті на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 44, 70, 81). Вказана кореспонденція направлена на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві та за якою відповідача зареєстровано за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Кіровоградській області (а.с. 39). Відповідно до статті 74 Цивільного процесуального кодексу України, судові повістки надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місяця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд вважає можливим ухвалення заочного рішення по справі, враховуючи належне повідомлення відповідача та те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. Між Публічним акціонерним банком «Всеукраїнський. [PERSON]» та [PERSON], укладено кредитний договір № 383/2008/Б від 03.09.2008 року, за умовами п.п. 1.1., 1.2., 1.3. яких позивач зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 3000,00 грн. на поточні потреби, строком дії по 03.09.2009 року включно, а відповідач зобов'язувався повністю повернути Банку одержану суму кредиту і сплатити проценти за користування грошовими коштами на умовах та в порядку, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 1.4. договору процента ставка за кредитом становить 24 % річних (а.с. 8-15). Даний договір за своєю правовою природою є кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 2.3.2. кредитного договору розрахунок процентів за користування кредитними коштами здійснюється у валюті кредиту щомісячно у день сплати, який визначений у Графіку, наведеному у Додатку № 1 (а.с. 16) цього договору, що є невідємною частиною цього договору. При розрахунку процентів враховується день видачі кредитних коштів (день дебетування позичкового рахунку) та включається останній день строку повернення кредитних коштів, згідно з п. 1.3. цього договору. Пунктом 2.4.1. кредитного договору визначено, що позичальник зобовязується щомісячно до дати, встановленої в Графіку, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумі не меншій суми чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів, встановлених в Графіку. Позивач виконав свої зобовязання за вищевказаним договором в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи, а саме: меморіальний ордер № 36847 від 03.09.2008 року (а.с. 4). Між тим, відповідач належним чином не виконав умови договору, повернення кредиту та відсотків за його користування в терміни, передбачені договором № 383/2008/Б від 03.09.2008 року, не забезпечив, внаслідок чого перед позивачем станом на 12.03.2015 року виникла заборгованість в розмірі 5309,17 грн., яка складається з простроченої заборгованості по кредиту в сумі 2508,05 грн. та простроченої заборгованості по сплаті відсотків в сумі 2801,12 грн. На даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України, встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Докази виконання відповідачем в повному обсязі прийнятих на себе зобов'язань за договором в матеріалах справи відсутні, а тому позовні вимоги в частині стягнення простроченої заборгованості по кредиту в сумі 2508,12 грн. та простроченої заборгованості по сплаті відсотків в сумі 2801,12 грн. підлягають задоволенню. Позивач також просить стягнути з відповідача штраф за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків в сумі 157,17 грн. Пунктом 4.2. кредитного договору визначено, що за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобовязань, передбачених п.п. 3.3. (крім підпунктів 3.3.3. та 3.3.2.), цього договору, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5% від суми кредитних коштів, зазначеної в п. 1.1. цього договору. Відповідно до п. 4.3. кредитного договору, за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 25% від суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів, строк сплати яких настав. У відповідності до приписів частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. В силу статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Враховуючи викладені норми, є обґрунтованими та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків в сумі 157,17 грн. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved