Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просить стягнути на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на сина [PERSON] в сумі 9241 грн. 31 коп. за період з 01 грудня 2012 року по 01 березня 2014 року. В обґрунтування заявленого позову вказує, що на підставі рішення суду [PERSON] зобов»язано сплачувати на її користь аліменти на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Однак, відповідач свідомо аліменти не сплачує, внаслідок чого станом на 01 березня 2014 року утворилась заборгованість в сумі 3586 грн. 50 коп. Тому, в порядку ст.196 СК України просить стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 01 грудня 2012 року по 01 березня 2014 року, розмір якої визначила у 9241 грн. 31 коп. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з»явився, причини неявки суду не повідомив. Протокольною ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 24 квітня 2014 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі виконавчого листа №2/2215/1062/2012, виданого 10 січня 2013 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 вересня 2012 року і до повноліття сина. Згідно довідки-розрахунку державного виконавця відділу ДВС Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області Степанишина В.В. від 06 березня 2014 року вбачається, що відповідач [PERSON] з 01 грудня 2012 року по 01 березня 2014 року належним чином не здійснює сплату аліментів, допускаючи кожен місяць заборгованість і станом на 01 березня 2014 року розмір цієї заборгованості становить 3586 грн. 50 коп. Відповідно до вимог ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов»язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки ( пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно роз»яснень, що містяться у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15 травня 2006 року, передбачена ст.196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв»язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. З урахуванням того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 Сімейного кодексу України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а на суму несплачених аліментів за той місяць, у якому не проводилося стягнення аліментів. Пеня за прострочення сплати аліментів починає нараховуватися з наступного місяця за місяцем, у якому виникла заборгованість. Пеня за один місяць прострочення сплати аліментів становить 1% від простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення. Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен місяць періоду, у якому було допущено прострочення сплати аліментів. Отже, як встановлено судом, починаючи з 01 грудня 2012 року по 01 березня 2014 року відповідач не сплачував належним чином присуджені з нього аліменти, що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості по аліментах від 06 березня 2014 року, складеною державним виконавцем відділу ДВС Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області Степанишиним В.В. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заборгованість по аліментах виникла з вини відповідача, який є працездатним, однак тривалий час не сплачує аліменти у повному обсязі без поважних на те причин, і позивачка, як одержувач аліментів, має право на стягнення неустойки в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення, починаючи з 01 грудня 2012 року по 01 березня 2014 року. Однак, суд не може прийняти здійснений позивачкою розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, оскільки він проведений без врахування встановленого законом механізму розрахунку. З урахуванням того, що аліменти призначаються та виплачуються щомісячно, тому пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення. Це пов»язано з тим, що відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а за положеннями ч. 2 ст. 550 ЦК України відсотки на неустойку (як повторна пеня) не нараховуються. У зв»язку з цим, сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється, виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості. При цьому пеня нараховується із часу невиконання рішення суду. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів утворилась з 01 грудня 2012 року, яку станом на 01 березня 2014 року [PERSON] не погасив. Аліменти за грудень 2012 року відповідач зобов»язаний був сплатити в сумі 288 грн. 30 коп. у грудні 2012 року, з січня 2013 року на них нараховується неустойка (пеня). Заборгованість зі сплати аліментів за грудень 2012 року в сумі 288,30 грн. відповідач не погасив. Тому пеня вираховується з 01 січня 2013 року до 01 березня 2014 року, тобто за 424 дня. Отже, пеня, що підлягає стягненню із [PERSON] за прострочення сплати аліментів становить: - за грудень 2012 року 1222,39 грн. (288,30 грн. х 1% х 424 дня); - за січень 2013 року 1155,42 грн. (294 грн. х 1% х 393 дня); - за лютий 2013 року 1073,10 грн. (294 грн. х 1% х 365 днів); - за березень 2013 року 981,96 грн. (294 грн. х 1% х 334 дні); - за квітень 2013 року 903,79 грн. (297,30 грн. х 1% х 304 дні); - за травень 2013 року 538,63 грн. ((297,30 грн. - 100 грн.) х 1% х 273 дня); - за червень 2013 року 479,44 грн. ((297,30 грн. - 100 грн.) х 1% х 243 дні); - за липень 2013 року 418,28 грн. ((297,30 грн. - 100 грн.) х 1% х 212 днів); - за серпень 2013 року 357,11 грн. ((297,30 грн. - 100 грн.) х 1% х 181 день); - за вересень 2013 року 448,92 грн. (297,30 грн. х 1% х 151 день); - за жовтень 2013 року 123,60 грн. ((303 грн. - 200 грн.) х 1% х 120 днів); - за листопад 2013 року 272,70 грн. (303 грн. х 1% х 90 днів); - за грудень 2013 року 122,43 грн. ((307,5 грн. - 100 грн.) х 1% х 59 днів); - за січень 2014 року 58,69 грн. ((309,60 грн. - 100 грн.) х 1% х 28 днів). Таким чином, розмір неустойки (пені) за прострочення [PERSON] сплати аліментів за період з 01 грудня 2012 року по 01 березня 2014 року становить 8156 грн. 46 коп. Саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. При розподілі судових витрат, суд виходить із положень ст.88 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати по оплаті правової допомоги. Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Представництво в суді інтересів позивачки [PERSON] здійснювала адвокат [PERSON] на підставі договору про надання правової допомоги від 13 березня 2014 року. Протокольною ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 24 квітня 2014 року адвоката [PERSON] допущено до участі в даній справі, як особу, яка надає правову допомогу позивачці. Згідно довідки №31/14 від 22 квітня 2014 року за надання послуг правової допомоги позивачка сплатила адвокату [PERSON] 500 грн. Загальна кількість годин участі адвоката [PERSON] в судовому засіданні по даній справі становить 22 хвилини, а тому граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу по даній справі становить 178 грн. 64 коп. (1218 грн. х 40% х 22 хвилини), які підлягають стягненню на користь позивачки з відповідача. Оскільки при подачі даного позову позивачка не сплачувала судовий збір, тому судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved