Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

ТДВ СК «МОТОР-ГАРАНТ» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої внаслідок ДТП . В обґрунтування позову зазначено, що 11.10.2018 о 16 год. 00 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21051 р.н. [NUMBER] по вул. Автострадна в Запоріжжя не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Fiat Doblo р.н. [NUMBER] (власник ТОВ «ЗапАгроТех»), який рухався попереду. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 21051 р.н. [NUMBER] застрахована у ТДВ «СК «Мотор - Гарант» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/3253819 зі строком дії з 23.06.2018 року по 22.06.2019 року. Пошкоджений автомобіль Fiat Doblo р.н. [NUMBER] на момент ДТП був застрахований у ПрАТ «СК «АЗІНКО»» згідно з Договором добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) №61768/А від 25.09.2018. Пунктом 13.2. ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до І або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. У розділі 9 Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/3253819 зазначено, що розмір страхового платежу зменшено на 50% для страхувальника [PERSON] на підставі пенсійного посвідчення. 09.11.2018 постановою Комунарського районного суду Запоріжжя у справі №333/5602/18 було встановлено, що 11.10.2018 о 16 год. 00 хв. [PERSON] в м. Запоріжжі по вул. Автострадна, 1, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21051, р.н. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Fiat Doblo, р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає. Водій [PERSON] порушив п.п. 12.1, 13.1 Правил порожнього руху України. Суд визнав [PERSON] винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Звітом №615 про оцінку автомобіля Fiat Doblo р.н. [NUMBER] від 03.12.2018 визначена вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля Fiat Doblo р.н. [NUMBER] , яка становить 72078,78 грн. 18.04.2019 ПрАТ «СК «АЗІНКО»» звернулося до ТДВ «СК «Мотор - Гарант» із заявою вих. №296-19 від 15.04.2019 про виплату страхового відшкодування. 09.07.2019 ТДВ «СК «Мотор - Гарант» було визнано ДТП, яка сталася 11.10.2018, страховим випадком та на підставі Страхового акту №109/19-ГПО від 09.07.2019 та Наказу №264 від 09.07.2019, здійснено виплату страхового відшкодування без врахування ПДВ та франшизи в розмірі 48298,51 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 квітня 2021 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб та справу призначено на 16.06.2021 року. 16.06.2021 року розгляд справи відкладено на 02.07.2021 року за клопотання представника позивача. 02.07.2021 року розгляд справи відкладено на 22.07.2021 року у зв`язку з неявкою відповідача по справі. У судове засідання 22.07.2021р. представник позивача не з`явився, до суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання 22.07.2021р. в черговий раз не з`явився, поважну причину неявки суду не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим, на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи з постановленням заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Приписами ч.1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Частиною «г» п.п. 38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, яке стало причиною ДТП, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Частиною 1 ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Судом встановлено, що 09.11.2018 постановою Комунарського районного суду Запоріжжя у справі №333/5602/18 було встановлено, що 11.10.2018 о 16 год. 00 хв. [PERSON] в м. Запоріжжі по вул. Автострадна, 1, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21051, р.н. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Fiat Doblo, р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає. Водій [PERSON] порушив п.п. 12.1, 13.1 Правил порожнього руху України. Суд визнав [PERSON] винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудні 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Таким чином, вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягає. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 21051 р.н. [NUMBER] застрахована у ТДВ «СК «Мотор - Гарант» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/3253819 зі строком дії з 23.06.2018 року по 22.06.2019 року ( а.с.36). 09.07.2019 ТДВ «СК «Мотор - Гарант» було визнано ДТП, яка сталася 11.10.2018, страховим випадком та на підставі Страхового акту №109/19-ГПО від 09.07.2019 та Наказу №264 від 09.07.2019 здійснено виплату страхового відшкодування без врахування ПДВ та франшизи в розмірі?48298,51 грн. (а.с.35) Враховуючи приписи ч.1 ст. 38-1 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» [PERSON] зобов`язаний компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування (48298,51 грн. - 50% = 24149,25 грн.). Згідно з ч.1 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідач, не подав до суду відзиву, будь-яких доказів, які б відповідали вказаним принципам доказування, та спростували доводи позивача. В свою чергу, доводи позивача підтверджені належними та допустимими, в розумінні ст.ст. 77-78 ЦПК України, доказами. В пункті 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції " роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Враховуючи викладене вище, виплату позивачем страхового відшкодування, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270, 00 гр., сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved