Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на квартиру за адресою: [ADDRESS], інші господарські будівлі і споруди за тією же адресою, що становить 8/100 часток всього домоволодіння, та складаються з житлового будинку А-2 квартира №1, яка складається з приміщень: 1-2 кухня; 1-3, 1-4, 1-5, 1-6 житловою площею 39,9 кв.м; 1-7- коридор; у прибудові А-2 приміщення 1-1 веранда; тамбур а-1; 1/3 ч. погребу під В; сараї Г, Л; 1/3 ч. входу у погріб Е; гараж И; споруди № 9, 10; у спільному користуванні: огорожі та споруди № 1, 2, 5, І; убиральня 3. В обґрунтування вимог зазначив, що 20.04.2013 помер його батько [PERSON], який заповіту після смерті не залишив та після смерті якого залишилося майно. Після звернення до нотаріальної контори позивачу було відмовлено у оформленні спадщини, у звязку з тим, що діючим законодавством не передбачена реєстрація права власності за померлою особою. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав на їх задоволенні наполягав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача територіальної громади в особі Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився. Представник відповідача [PERSON] міська рада будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився. Представники третьої особи будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 20.04.2013 помер [PERSON], який є батьком [PERSON] (а.с. 18). Після смерті спадкодавця залишилося майно [ADDRESS], інші господарські будівлі і споруди за тією же адресою, що становить 8/100 часток всього домоволодіння, та складаються з житлового будинку А-2 квартира №1, яка складається з приміщень: 1-2 кухня; 1-3, 1-4, 1-5, 1-6 житловою площею 39,9 кв.м; 1-7- коридор; у прибудові А-2 приміщення 1-1 веранда; тамбур а-1; 1/3 ч. погребу під В; сараї Г, Л; 1/3 ч. входу у погріб Е; гараж И; споруди № 9, 10; у спільному користуванні: огорожі та споруди № 1, 2, 5, І; убиральня 3. Позивач 10.10.2013 звернувся до Першої дніпропетровської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] 02 листопада 2013 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори м. Дніпропетровська [PERSON] було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у відповідності до якої [PERSON], що зареєстрований за адресою: [INFO], було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька [PERSON], померлого 20 квітня 2013 року, який був зареєстрований за адресою: [INFO], у звязку з тим, що в [PERSON] немає можливості встановити родинні звязки з померлим, тому що прізвище в паспорті сина [PERSON], а прізвище батька в свідоцтві про смерть [PERSON]. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.12.2013 встановлено, що [PERSON], [INFO], який помер 20 квітня 2013 року є рідним батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 9-10). Крім того рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2008 затверджено акт КП «ДМБТІ» від 18.09.2006 про зміну розміру часток власності домоволодіння № 5 по вул. Спаській у м. Дніпропетровську. Зокрема, визнано за [PERSON] право власності на 8/100 часток згідно з актом КП «ДМБТІ» від 18.09.2006 про зміну розміру часток власності - домоволодіння № 5 по вул. Спаській у м. Дніпропетровську (квартира № 1, та господарські будівлі та споруди) (а.с. 14). Згідно відмітки на рішенні воно набрало законної сили, та відповідно інформації КП «ДМБТІ» від 31.01.2014 № 1026, наданої державному нотаріусу [PERSON] (а.с. 15), зазначене рішення суду міститься в матеріалах інвентаризаційної справи. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять\~ усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1274 Цивільного кодексу України унормовано, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-якого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно зі ст. 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємиць який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду справ про спадкування» зазначено, що відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може подавати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України. Враховуючи, що після смерті [PERSON] спадщину прийнято його сином [PERSON] у встановленому законом порядку, а померлий правомірно придбав та володів спірним нерухомим майном, суд вважає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню з метою захисту його права на отримання у спадщину нерухомого майна після смерті батька. На підставі викладеного,

Outcome: approved