Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

У березні 2019 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернувся [PERSON] \~ з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Відділ освіти, сім`ї, молоді та спорту Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області про позбавлення батьківських прав. В своїй позовній заяві позивач вказував, що 05 травня 2010 року він одружився з [PERSON] - відповідачем по справі. Під час шлюбу у них народився син - [PERSON] [INFO] та донька - [PERSON] [INFO] .. 31 серпня 2017 рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області їхній шлюб розірвано, місце проживання дітей визначено з ним. Діти хворі, інваліди, навчаються у спеціалізованої школі, згідно витягу психолого-медико-педагогічної консультації потребують системного корекційного навчання за програмою для дітей з інтелектуальними порушеннями, супроводі соціального педагога, потребують контролю та стимуляції з боку дорослого. Його призначено опікуном для дітей - інвалідів, піклується про них, працює, підтримує лад у сім`ї та житлі. [PERSON] після розлучення перестала приділяти увагу дітям, не надає матеріальної підтримки, участі в утриманні сім`ї не приймає, своїх обов`язків не виконує. Інших дітей у [PERSON] немає. На підставі вищевикладеного позивач просила суд, ухвалити рішення, яким: -\~позбавити [PERSON] \~батьківських прав\~відносно сина\~ [PERSON] [INFO] \~та доньки\~ [PERSON] [INFO] Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, просив суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. На адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, розглянувши матеріали справи, дав повну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами та не заперечується відповідачем, що 05 травня 2010 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб. 31 серпня 2017 рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області їхній шлюб розірвано, місце проживання дітей визначено з позивачем Під час шлюбу у них народився син - [PERSON] [INFO] та донька - [PERSON] [INFO] .. Діти хворі, інваліди, що підтверджується відповідними посвідченнями серії ААГ № 056448 та серії ААГ № 047116; навчаються у спеціалізованої школі, згідно витягу психолого-медико-педагогічної консультації потребують системного корекційного навчання за програмою для дітей з інтелектуальними порушеннями, супроводі соціального педагога, потребують контролю та стимуляції з боку дорослого, що підтверджується відповідними психолого-педагогічними характеристиками. Позивача призначено опікуном для дітей - інвалідів, що підтверджується відповідними посвідченнями серії ААГ № 056448 та серії ААГ № 047116; піклується про них, працює, підтримує лад у сім`ї та житлі. [PERSON] після розлучення перестала приділяти увагу дітям, не надає матеріальної підтримки, участі в утриманні сім`ї не приймає, своїх обов`язків не виконує. Інших дітей у [PERSON] немає. 16 жовтня 2019 року органом опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області зроблено висновок за № 01-15/819 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до\~п.\~1\~ст.\~18\~Конвенції ООН\~про права\~дитини,\~держави-учасниці\~докладають всіх\~можливих зусиль\~до того,\~щоб забезпечити\~визнання принципу\~загальної та\~однакової відповідальності\~обох батьків\~за виховання\~і розвиток\~дитини.\~Батьки або\~у відповідних\~випадках законніопікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до п. 1-2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень ст.\~ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини"\~в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. П. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України передбачає позбавлення батьківських прав за ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Згідно з ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Таким чином, оскільки є законні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з підстав викладених вище. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved