Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач у квітні 2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому посилалася на те, що 18 травня 2010 року померла її мати, [PERSON]. За життя заповіту не залишила. Спадкоємцями першої черги за законом є вона та син померлої, [PERSON]. Спадкове майно складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Лобачевського, буд.№44 в м.Бердянську Запорізької області, та земельної ділянки площею 6,5674 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради, КСП ім.Леніна, ДП №55. 1/2 частка вказаного житлового будинку належала померлій на підставі рішення народного суду м.Бердянська Запорізької області від 28.10.1974 року. Інша 1/2 частка цього будинку належала [PERSON], чоловіку померлої та батьку позивача, на підстав договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, що посвідчений Оріхівською державною нотаріальною конторою від 09.06.1962 року, реєстровий №1320. Батько позивача [PERSON] помер 26.08.2004 року, після смерті якого спадщину у вигляді 1/2 частки вказаного будинку прийняла його дружина [PERSON], заведена спадкова справа №889 за 2004 рік, але не оформила своїх спадкових прав, тобто не отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку вказаного житлового будинку. Позивач у встановлений ст.1270 ЦК України строк звернулася до Бердянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у звязку з чим була відкрита спадкова справа за №857/2010. Син спадкодавця [PERSON] подав заяву про відмову від прийняття спадщини на користь сестри. 24.03.2016 року вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, проте постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 24.03.2016 року їй було відмовлено у його видачі у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо правової приналежності майна, а саме 1/2 частки житлового будинку, померлому [PERSON] Тобто, після набрання рішенням народного суду м.Бердянську законної сили [PERSON] зареєструвала своє право власності на 1/2 частку житлового будинку в органах державної реєстрації нерухомого майна, а її чоловік [PERSON] не звернувся та не зареєстрував своє право власності на іншу 1/2 частку цього будинку. Враховуючи вказані обставини, позивач не може отримати в Бердянській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом, тому змушена звернутися до суду та просити визнати за нею право власності на житловий будинок №44 по вул. Лобачевського в м.Бердянську Запорізької області в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON] У судовому засіданні позивач підтримала позов із зазначених у ньому підстав, доповіла по суті заявлених вимог та просила задовольнити. Представник відповідача до суду не зявився, надіслав лист від 07.06.2016 року про розгляд справи за відсутності представника Бердянської міської ради. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено належними письмовими доказами, що 18 травня 2010 року померла мати позивача, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-БК №174218 від 19.05.2010 року, копією свідоцтва про народження позивача, копіями свідоцтв про її одруження. На випадок смерті заповіту не залишила. Спадкоємцями першої черги за законом є діти померлої: позивач [PERSON] та її брат [PERSON]. Чоловік [PERSON] та батько позивача помер раніше 26.08.2004 року. Як вбачається з письмових доказів у справі, спадкове майно складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Лобачевського, буд.№44 в м.Бердянську Запорізької області, та земельної ділянки площею 6,5674 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради, КСП ім.Леніна, ДП №55, п.1130. Причому 1/2 частка вказаного житлового будинку належала померлій [PERSON] на підставі рішення народного суду м.Бердянська Запорізької області від 28.10.1974 року. Інша 1/2 частка цього будинку належала [PERSON], чоловіку померлої, на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, що посвідчений Оріхівською державною нотаріальною конторою від 09.06.1962 року, №1320. З наданої суду Бердянською державною нотаріальною конторою копії спадкової справи №889/2004 щодо майна спадкодавця [PERSON], видно, що мати позивача у встановлений строк звернулася із заявою про прийняття спадщини за законом на 1/2 частину житлового будинку №44 по вул. Лобачевського м.Бердянська, однак свідоцтва про право на спадщину не отримувала. Судом зясовано, що позивач у встановлений законодавством строк звернулася до Бердянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а потім із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 24.03.2016 року позивачу було відмовлено у його видачі у звязку з тим, що у спадковій справі №857/2010 щодо майна померлої [PERSON] немає документів, які б підтверджували державну реєстрацію права померлого [PERSON] на частку зазначеного житлового будинку. Тобто, після поділу спільного сумісного майна подружжя за рішенням народного суду м.Бердянська від 28.10.1974 року мати позивача здійснила державну реєстрацію права власності на свою 1/2 частку, як вбачається з реєстраційного напису на вказаному рішенні суду, а батько позивача за життя не звернувся до органів державної реєстрації. Судом також зясовано та таке вбачається з копії спадкової справи, що Інший спадкоємець за законом, брат позивача [PERSON], не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, тому згідно положень цивільного законодавства вважається таким, що спадщину не прийняв. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим \~Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 08.06. 2007 року „Про судову практику у справах про спадкування розяснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз'яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз'яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об'єктивних причин не встиг за життя здійснити державну реєстрацію нерухомого майна. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Оскільки батьки позивача за життя здійснили поділ належного їм домоволодіння за рішенням суду, а батько позивача за життя не здійснив дій щодо реєстрації своєї 1/2 частки житлового будинку, спадкоємець позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права та отримати у нотаріуса свідоцтво про право власності на частку домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті матері, тому з урахуванням наведених вище міркувань є всі підстави для задоволення позовних вимог. Враховуючи, що при оформленні спадщини в нотаріальній конторі спадкоємці за нотаріальні дії сплачують судовий збір за відповідними ставками, судовий збір слід віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved