Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Стислий виклад\~позиції позивача\~та відповідача,\~їх заяви\~(клопотання),\~інші процесуальні\~дії у\~справі. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому на підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 383, 386, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК УРСР, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», просила визнати останнього таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] , обґрунтовуючи позов тим, що вона являється власником вказаного будинку, в якому зареєстрований її син [PERSON] , але останній там не проживає з 2005 р.. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, з підстав, викладених в ньому, при цьому, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, за зареєстрованим місцем проживання поштове повідомлення повернулось не врученим з відміткою «за даною адресою не проживає», заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 20 лютого 2020 року постановлено справу розглядати в заочному порядку. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що: - [PERSON] являється власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договорів дарування від 26.05.1987 р. та від 04.05.1971 р., що стверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.01.2020 р. № 195825434; - за адресою [ADDRESS] зареєстровані: позивач по справі [PERSON] ,\~та,\~серед інших,\~відповідач [PERSON] , [INFO] , що стверджується даними будинкової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають за даною адресою, та довідкою від 16.01.2020 р. № 217 виконавчого комітету Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області; - відповідач [PERSON] у вказаному будинку за місцем реєстрації не проживає з 2005 р. і по теперішній час, що стверджується комісійним актом від 15 січня 2020 р. депутата Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області та письмовими поясненнями [PERSON] та [PERSON] .. Джерела права застосовані (не застосовані) судом. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони\~ постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати\~будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі\~цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відтак за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 ЖК України у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік. Оцінка суду. \~ \~ \~ \~Оцінивши в сукупності норми права та матеріали справи, суд знаходить, що [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] , на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України, виходячи з того, що: - [PERSON] не є власником житла в якому проживає позивачка; - [PERSON] , як член сім`ї [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з 2005 року, тобто втратив з цим місцем достатній та постійний зв`язок; - [PERSON] не надав будь-яких доказів на підтвердження: 1) поважності причин не проживання за вказаною адресою з вказаної вище дати; 2) тому, що [PERSON] чинить йому перешкоди у користуванні житловим будинком за адресою: [ADDRESS] ; - втручання у право на повагу до житла [PERSON] , яке охоплюється ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, здійснюється з метою захисту прав і свобод позивачки [PERSON] (її права власності, права на житло, вільне користуванням житловим приміщенням і реалізації права на отримання субсидії), є співрозмірним із переслідуваною законною метою, а відповідно є "необхідним у демократичному суспільстві"; - будь-яких угод про порядок користування жилим приміщенням між сторонами не укладалось. Розподіл судових витрат. Згідно ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved