Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» звернулося до суду з вищевказаним позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], який мотивований тим, що позивач є організацією, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відповідно до умов, визначених Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 та Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідачі систематично отримують від підприємства послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання і заборгували за надані послуги станом на 01.01.2015 року 7221,89 грн. Крім того, за весь час прострочення оплати нараховано 523,28 грн. - 3% річних та 1457,48 грн. - сума втрат від інфляції. У добровільному порядку боржники сплатити борг відмовляються, у зв'язку з чим позивач терпить матеріальні збитки та було вимушено звернутися до суду з позовом. У судовому засіданні 12.03.2015 року представник позивача [PERSON] зменшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідачів 7402,65 грн., з яких 5421,89 грн. - сума боргу, 523,28 грн. - 3% річних, 1457,48 грн. - сума втрат від інфляції, з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково (у розмірі 5421,89 грн. боргу за послуги централізованого теплопостачання), просила не стягувати 3% річних та інфляційні втрати, оскільки вона погоджується добровільно погасити заборгованість за послуги централізованого теплопостачання до нового опалювального сезону, а також зважаючи, що несплата боргу була викликана тяжким матеріальним становищем сім'ї та вона вже сплачувала інфляційні витрати та 3% річних. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 526, 530, 625 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом та укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, а відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше двадцятого числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлений інший строк. Судом встановлено, що помешкання, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], забезпечується послугами централізованого теплопостачання, які надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго». Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідками УДМС України у Вінницькій області від 27.01.2015 року та від 28.01.2015 року та витягом з реєстру особових рахунків житлового фонду. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість відповідачів за надані послуги централізованого теплопостачання на час розгляду справи судом становить 7 402,65 грн., з яких: 5421,89 грн. - основний борг, 523,28 грн. - 3% річних, 1457,48 грн. - інфляційні втрати. Щодо заперечень відповідача про сплату інфляційних втрат та 3% річних, то суд звертає увагу, що виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. При цьому, суд в силу положень ст. 625 ЦК України не уповноважений звільнити відповідачів від сплати 3% річних та інфляційних втрат або зменшити їх розмір. Щодо посилання відповідача на попоредню сплату даного виду відповідальності, то суд зауважує, що вказане стосувалося іншої суми заборгованості та за інший період. Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved