Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

У березні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] мотивуючи свої вимоги наступним. Сторони перебувають в шлюбі з 27 травня 2014 року. Від шлюбних відносин мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що вже понад рік разом вони не проживають, кожен вирішує свої життєві проблеми самостійно. З відповідачкою по справі [PERSON] досягнута усна домовленість, що донька буде проживати з позивачем. В матеріалах справи міститься заява представника відповідача відповідно до якої останній просить залишити відповідачці прізвище "[PERSON]". Позивач в судовому засіданні відсутній від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить розірвати шлюб. Відповідачка в судовому засіданні відсутня, в метеріалах справи є заява представника [PERSON], про розгляд справи без участі відповідачки та її представника. Позовні вимоги підтримують та просять розірвати шлюб. При вищевикладених обставинах, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутністю сторін по наявних у справі матеріалах та доказах оскільки всі сторони клопочуть розглянути справу у їх відсутності. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 травня 2014 року відповідно свідоцтва про шлюб серії І-ЕЛ № 085414 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Щорського районного управління юстиції у Чернігівській області(а.с.8). Від цього шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7), яка проживає разом із позивачем та перебуває на його утриманні, що підтверджується довідкою Сновської сільської ради Щорського району Чернігівської області №342 від 25 березня 2016 року. Сторони вже понад рік разом не проживають, кожен вирішує свої життєві проблеми самостійно. Між сторонами досягнута усна домовленість, що донька буде проживати з позивачем. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, права дитини, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved