Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

позивачка звернулася в суд із вказаним позовом до відповідача. В позові вказано, що 03.03.2006 року зареєстрували шлюб із відповідачем, в якому мають доньку [PERSON] - [INFO]. Вважає, що шлюб розпався і примирення є неможливим. З відповідачем спільно не проживають та не підтримують шлюбних відносин. Донька проживає з позивачкою. Просила розірвати шлюб, дитину залишити на проживання з нею, а також стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки у твердому грошовому розмірі по 800 грн. щомісяця до досягнення донькою повноліття. У судовому засідання позивачка позов підтримала та дала пояснення, про те, що сім'ї не було, відповідач п'є і не дбає про сім'ю, вчиняє насильство в сім'ї, з приводу чого зверталась в міліцію. На примирення не згідна. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Заяву про зупинення провадження у справі та надання строку для примирення не підтримав. Пояснив, що не має змоги сплачувати аліменти в розмірі 800 грн. Постійного заробітку не має. Судом встановлено наступні обставини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03.03.2006 року сторони зареєстрували шлюб 03.03.2006 року у Годи-Добровідській сільській раді Коломийського району Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 03.03.2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 2. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від30.09.2006 року сторони є батьками [PERSON] - [INFO]. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За приписами ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. За приписами ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 ,,Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства та стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За правилами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України обов'язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків. Відповідно до ст.7 Закону України ,,Про Державний бюджет на 2016 рік" для дитини віком від 6 до 18 років встановлений розмір прожиткового мінімуму з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень на місяць. Відповідно до вимог ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідач є батьком дитини, а тому має встановлений законом обов`язок щодо її матеріального забезпечення. За вказаних обставин суд дійшов висновку про задоволення позову. Усі інші докази сторін та їх арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved