Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 28 листопада 2007 року відповідачці був наданий кредит в розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з умовою сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % на рік, що нараховується на суму залишку заборгованості. При укладенні договору [PERSON] погодилась, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», складає договір. У випадку порушення строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів, відповідачка зобов'язалася сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Банк виконав свої зобов'язання за договором, надавши відповідачці кредит. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачка станом на 31.07.2016 року має заборгованість в розмірі 12366 грн. 60 коп., яка складається з наступного: 6666 грн. 02 коп. - заборгованість по кредиту; 4273 грн. 60 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 600 грн. 00 коп. - заборгованість по пені та комісії; 250 грн. - штраф (фіксована частина); 576 грн. 98 коп. - штраф (відсоткова складова). Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором та витрати, пов'язані з розглядом справи в суді. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надіслав суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить слухати справу у його відсутності, не заперечуючи проти прийняття заочного рішення. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилася, хоч про день і час розгляду справи був повідомлена належним чином. На підставі ч.4 ст.169 ЦПК України суд розглядає справу у відсутності належним чином повідомленого відповідача та за погодженням з позивачем приймає заочне рішення у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Даний спір між сторонами виник з цивільних правовідносин, які регулюються ст. ст. 526, 527, 1054 та ст.1048, 1049, 1050 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» надав кредит [PERSON] у відповідності з укладеним між ними кредитним договором б/н від 28.11.2007 року, згідно з яким отримала кредит у розмірі 1000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.15-21). Відповідно до цього кредитного договору, відповідачка зобов'язувалася повністю його повернути в установлений термін та сплатити відсотки і комісію за його користування. З розрахунків позивача (а.с.5-13) вбачається, що заборгованість по кредитному договору станом на 31.07.2016 року становить 12366 грн. 60 коп. з яких: 6666 грн. 02 коп. - заборгованість за кредитом; 4273 грн. 60 коп. - заборгованість по процентах за користуванням кредитом; 600 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи, відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. штраф - фіксована частина, 576 грн. 98 коп. - штраф процентна складова . Вказаний розрахунок відповідачем не спростований у відповідності до ст. 60 ЦПК України, а тому не викликає сумніву у суду. Відповідно до ст. 526 та ст. 1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст. 610 - 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підставі зібраних доказів, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушеними, тому підлягають захисту, а позовні вимоги - задоволенню. Також, суд вважає необхідним, на підставі ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати, пов'язані з розглядом даної справи, в сумі 1378 грн., сплачені позивачем по платіжним дорученням № PROM5BFG46 від 15.08.2016 року (а.с.2). На підставі викладеного,

Outcome: approved