Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач КЗ СРР «Сколівська ЦРЛ» 03.12.2014 року звернувся в суд із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача - [PERSON] у свою користь кошти, витрачені на лікування потерпілих [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1 990 грн. 98 коп., внаслідок вчинення злочину. В поданому позові посилається на те, що 16.08.2011 року через 2 години після початку одержання травми кримінального характеру за терміновим показанням в хірургічне відділення КЗ СРР «Сколівська ЦРЛ» були госпіталізовані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Потерпілі перебували на стаціонарному лікуванні з 16.08.2011 року по 19.08.2011 рік. Згідно вироку Сколівського районного суду [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Внаслідок вчинення злочину [PERSON], КЗ СРР «Сколівська ЦРЛ» понесло витрати на лікування [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1 990 грн. 98 коп.. Належним чином повідомлений представник позивача за дорученням Андрейків В.В. у судове засідання не з'явилась, однак до початку судового розгляду подала заяву вх. № 5677 від 23.12.2014 року (а. с. 34), в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить позов задовольнити, а справу розглянути у її відсутності, щодо винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив і заяви про розгляд справи у його відсутності не подав. Факт належного повідомлення відповідача [PERSON] про дату час та місце судового засідання у справі, що відбулось 23.12.2014 року підтверджується рекомендованими повідомленнями із судовою повісткою, які повернулися на адресу суду з відміткою поштамту про вручення поштового повідомлення особисто - [PERSON] 15.12.2014 року (а. с. 33). З огляду на вказане, суд визначив причини неявки відповідача не поважними і у відповідності до ч. 1 ст. 224 та ч. 1 ст. 225 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі на здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, давши належну оцінку доказам по справі, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню з наступних підстав. Вироком Сколівського районного суду Львівської області [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік. Даний вирок набрав законної сили, і є приюдиціальним при розгляді даної справи. Вина [PERSON] доведена, відтак згідно з ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлені ці обставини. Згідно ст. 93-1 КПК України 1960 року кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, стягуються судом при постановленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я, органу Міністерства фінансів або прокурора. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року, із наступними змінами, питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання". Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обгрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. В матеріалах справи наявні медичні картки стаціонарних хворих, які підтверджують факт перебування потерпілих на лікуванні а саме: - згідно медичної картки стаціонарного хворого № 3132 [PERSON] 16.08.2011 року о 16 год. 00 хв. був госпіталізований в стаціонар у хірургічне відділення Сколівська ЦРЛ за терміновим показанням через 2 год. після одержання травми, де пробув 3 ліжко-дні і 19.08.2011 року о 13 год. 00 хв. був виписаний (а. с. 7-13); - згідно медичної картки стаціонарного хворого №3129 [PERSON] 16.08.2011 року о 16 год. 00 хв. була госпіталізована в стаціонар у хірургічне відділення Сколівська ЦРЛ за терміновим показанням через 2 год. після одержання травми, де пробула 3 ліжко-дні і 19.08.2011 року о 13 год. 00 хв. була виписана (а. с. 14-21); - згідно медичної картки стаціонарного хворого №3130 [PERSON] 16.08.2011 року о 16 год. 05 хв. був госпіталізований в стаціонар у хірургічне відділення за терміновим показанням через 2 год. після одержання травми, де пробув 3 ліжко-дні і 19.08.2011 року о 13 год. 00 хв. був виписаний (а. с. 22-28). Крім того, факт госпіталізації [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтверджується журналом обліку осіб, які звернулися до медичної установи з тілесними пошкодженнями кримінального характеру та гострим отруєнням (а. с. 4-5). З наявного в матеріалах справи розрахунку бухгалтерії вартості перебування у стаціонарному відділенні Сколівської ЦРЛ вбачається, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] провели 3 ліжко-дні у КЗ СРР «Сколівська ЦРЛ». Середня вартість 1 л/д у 2011 році становить 221 грн. 22 коп. Загальна вартість перебування потерпілих на лікуванні становить 1990 грн. 98 коп. (а. с. 6). Беручи до уваги те, що ст.1206 ЦК України закріплено порядок відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, а особа яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, що є абсолютно виправданим, оскільки особа, вчиняючи злочинне діяння, яким завдає шкоду каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я не тільки порушує сферу особистих інтересів потерпілого, а й завдає збитків закладу охорони здоров'я, оскільки змушує його здійснювати відповідні непередбачені витрати на лікування особи, яка постраждала від злочину, яких можна було б уникнути. Відтак заклад охорони здоров'я вправі вимагати повернення коштів витрачених на лікування потерпілих. За наведених обставин, вимоги позивача щодо стягнення витрат на лікування підлягають задоволенню, оскільки перебування потерпілих від злочину на стаціонарному лікуванні є підтвердженим, до справи додано довідку-розрахунок бухгалтерії закладу із зазначенням вартості ліжко-днів, відтак з [PERSON] в користь КЗ СРР «Сколівська ЦРЛ» слід стягнути 1990 грн. 98 коп. витрат на лікування [PERSON], [PERSON] та [PERSON].

Outcome: approved