Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО- страхування» звернулося до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на його користь затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 43006,88 грн. та судовий збір. В обґрунтування позову покликається на те, що 13 грудня 2013 року між ним та [PERSON] було укладено договір, поліс №АІ/6104644 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ 2109», реєстраційний номер [NUMBER]. 25 серпня 2014 року в смт. Меденичі, Дрогобицького району Львівської області відбулась дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були автомобіль марки «Mercedes Benz», реєстраційний номер [NUMBER] та застрахований автомобіль «ВАЗ 2109», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON]. Відповідно до постанови Дрогобицького міськрайонного суду, дорожньо-транспортна пригода сталася\~ в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] Внаслідок даної пригоди третя особа, [PERSON], зазнав матеріальної шкоди внаслідок пошкодження власності (автомобіля), згідно із звітом №1252/14 від 02.09.2014 року, що належить до виплати страхувальнику. Згідно такого розрахунку страхове відшкодування становить 43006,88 грн. Зазначена вище подія була страховою, про що 22.01.2015 року було складено страховий акт №103438. Відповідно до Угоди про поведення заліку взаємних однорідних вимог від 21.01.2015 року АТ «ПРОСТО страхування» виплатило страхове відшкодування в розмірі 43006,88 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог. Проти заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи без його участі Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Матеріалами справи встановлено, що постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 вересня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. 00 коп. в дохід держави. Із страхового акту Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» №103438 від 22.01.2015 року, вбачаться, що 25.08.2014 року під час настання страхового випадку автомобіль страхувальника «ВАЗ 2109», реєстраційний номер [NUMBER], який застраховано згідно полісу АІ №6104644 знаходився під керуванням [PERSON]. Вартість виплати, наслідок пошкодження транспортного засобу «Mercedes Benz», реєстраційний номер [NUMBER], який був під керуванням [PERSON] складає 43006,88 грн. З копії платіжного доручення №65824 від 26.09.2014 року вбачається, що позивачем було здійснено повну оплату страхового відшкодування для [PERSON] Крім того, судом встановлено, що 05.03.2015 року відповідачу було надіслано регресну вимогу про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яку ним отримано 03.03.2015 року, однак ніяких дій щодо сплати таких коштів не вчинено. Відповідно до вимог ст. 993 ЦК України та вимог ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як вбачається з норм ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до змісту ст. ст. 10-11,58-60 ЦПК України суд слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, всебічно та повно зясувавши обставини справи, належним чином дослідивши надані докази, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні, вина відповідача доведена, настала його цивільно-правова відповідальність, такий зобов'язаний відшкодувати завдану шкоду особі, яка відшкодувала таку, тобто позивачу. Поряд з цим, відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути понесений позивачем судовий збір в сумі 430,07 грн..

Outcome: approved