Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до Нерушайської сільської ради, в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай), посилаючись на наступні обставини. [INFO] в с.Нерушай Татарбунарського району Одеської області помер чоловік позивачки [PERSON]. Після його смерті залишився земельний пай розміром 4,97 умовних кадастрових га, що знаходився у колективній власності КСП ім.Шевченка, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Татмарбунарською районною державною адміністрацією 24 жовтня 1996 року на ім'я [PERSON]. Позивачка зазначає, що вона є спадкоємицею першої черги за законом, в порядку ч.2 ст.529 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини. [PERSON] звернулась на адресу приватного нотаріуса з приводу відкриття спадкової справи, однак отримала відмову, в зв'язку з тим, що нею не було надано правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), який було втрачено та про його втрату подано оголошення до газети. Оскільки на момент відкриття спадщини позивачка, у відповідності до вимог ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на той час, фактично вступила в управління спадковим майном, тому вважається такою, що прийняла спадок, а тому має право на звернення до суду з даним позовом та просить визнати за нею право на земельну частку (пай), що залишилася після смерті її чоловіка. Представник позивачки надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Представник Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області до суду не з'явився, направивши заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З ксерокопії свідоцтва про одруження (а.с.4) серії [NUMBER] вбачається, що 27.10.1961 року Нерушайською сільською радою Татарбунарського району Одеської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 25. Відповідно до ксерокопії свідоцтва про смерть (а.с.5) серії [NUMBER] від 15 липня 2002 року, [PERSON] помер [INFO]. З копії сертифікату (а.с.6) на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією 24.10.1996 року видно, що [PERSON] має право на земельну частку (пай) розміром 4,97 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Шевченко. Із копії довідки (а.с.7), виданої виконавчим комітетом Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, вбачається, що на момент смерті [PERSON], яка сталась [INFO], він проживав за адресою [ADDRESS] разом із дружиною [PERSON]. З листа нотаріуса (а.с.8) вбачається, що позивачці було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини за законом після померлого [PERSON] з причин відсутності (ненадання) правовстановлюючого документа на успадковане майно - земельну ділянку. Копією гезети "Татарбунарський вісник" від 01.11.2014 року (а.с.13) підтверджується, що втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданий на ім'я [PERSON], вважати недійсним. Оскільки на момент відкриття спадщини після померлого [PERSON] діяв Цивільний Кодекс в редакції 1963 року, то згідно п.1 ч.1 ст.549 даного Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадок, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст.529 (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] є спадкоємицею першої черги по закону після смерті чоловіка [PERSON], але отримати свідоцтво про право на спадщину в установленому законом порядку на земельну частку (пай) вона не має змоги в зв'язку з відсутністю оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), який втрачений. Враховуючи, що сертифікат на право на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах дійсно належав спадкодавцю [PERSON], про що свідчить наявність копії сертифікату на право на земельну частку (пай) у позивачки, вона прийняла спадок, так як фактично вступила в управління спадковим майном, оскільки на момент смерті чоловіка проживала разом з ним в житловому будинку і продовжує проживати в ньому після його смерті, користується доходами від вищезгаданої земельної частки (паю), а тому за нею має бути визнано право на земельну частку (пай) розміром 4,97 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП ім.Шевченко згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 24.10.1996 року на ім'я [PERSON]

Outcome: approved