Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

Позивач ПАТ«ВФ Україна» звернулось до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за надані телекомунікаційні послуги в загальному розмірі 30 033, 55 грн., з яких розмір заборгованості - 17 461, 29 грн., пеню - 3076.54 грн., 3% річних - 4184 грн., втрати на інфляційних процесах - 5311.72 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. Позов мотивований тим, що між ПАТ«ВФ Україна» та [PERSON] була досягнута згода з усіх істотних умов і укладено договір про надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку № 6553393/1.12598988 від 20.01.2014 року на номер телефону № [NUMBER] . Позивач вказує, що 23.04.2015 року відповідач подала позивачу заяву про активацію міжнародної лінії, тобто роумінгу. З метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги зв`язку боржнику у білінговій системі було присвоєно особовий рахунок: [NUMBER] . Позивач зазначає, що свої зобов`язання за Договором щодо надання послуг мобільного зв`язку виконав повністю. Натомість відповідач порушила умови договору і в строк до 15.12. 2016 року рахунок не оплатила, у зв`язку з чим станом на 16.12. 2016 рік у неї появилась заборгованість у розмірі 17 461, 29 грн. При цьому претензія позивача від 11.04.2017 року щодо погашення існуючої заборгованості [PERSON] була проігнорована, що слугувало підставою для подання до суду позову про стягнення вказаної заборгованості , пені, 3% річних та інфляційних втрат. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.01.2020 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників судового розгляду. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.10.2020 року ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився, хоч був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. Відповідачка та її представник в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за адресою місця реєстрації відповідача та адвоката, заяв про відкладення до суду не подали. Разом з тим суд констатує, що відповідач скористалася правом на відзив, в якому виклала свою правову позицію по суті позову. Так сторона відповідача не погоджується з обставинами, що викладені у позові, не визнає позовні вимоги і просить відмовити у позовних вимогах у зв`язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю. В обґрунтування своїх заперечень вказує, що ніяких повідомлень сприводу існування заборгованості за надані телекомунікаційні послуги вона не отримувала і станом на 2019 рік заборгованість відсутня. Акцентує увагу на тому, що по сьогоднішній день є користувачем мобільних послуг і ніяких блокувань щодо неї не проводилось. Заперечує також факт подання нею заяви щодо надання послуги міжнародного роумінгу і звертає увагу нате, що п.4.4 договору, що укладений між сторонами, послуга роумінгу підключається тільки за окремим замовленням. Відтак сторона відповідача вважає, що позивач не подав доказів того, що відповідач була ознайомлена, тобто отримала повну та достовірну інформацію про порядок і мови надання послуги «міжнародний роумінг», її вартістю та погодилась із запропонованими умовами; відсутні також докази того, що у період нарахування заборгованості відповідач перебувала за кордоном; відсутній деталізований розрахунок позовних вимог та в матеріалах справи відсутня заявка відповідача від 23.04.2015 року про активацію роумінгу. Позивач не погоджуючись з правовою позицією відповідача подав відповідь на відзив, в якому звертає увагу на те, що відповідач подала Заяву про замовлення міжнародного роумінгу від 23.04.2015 року, яка була нею належним чином підписана, згідно якої і підключила послугу «Міжнародного роумінгу» і у змісті вказаної заяви вказано, що своїм підписом абонент підтверджує правильність заповнення наданих даних і згоду з тарифами та умовами надання послуг, що є предметом заяви. Також сторона позивача спростовує доводи відповідача щодо відсутності доказів того, що у період нарахування заборгованості за послуги роумінгу вона перебувала за кордоном та вказує, що для обліку переліку та обсягу спожитих послуг Позивачем використовується білінгова система SORIS OOS, а факт відповідності її державним стандартам у період з 06.02.2015 року по 04.02. 2018 року підтверджується Сертифікатом відповідності № UA1/153/0006388-15 від 06.02.2015 року. Відтак з метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги зв`язку відповідачу у білінговій системі було присвоєно особовий рахунок № [NUMBER] , а дані автоматизовної системи підтверджують, що відповідач неодноразово користувалася послугою «Міжнародний роумінг», а отже перебувала за кордоном. За таких обставин, враховуючи, що сторонами позову надано суду обґрунтування по суті позовних вимоги, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі, на підставі наявних у справі письмових доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зміст позовної заяви, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та сторонами не заперечується факт, що між ПАТ «ВФ Україна» та [PERSON] була досягнута згода з усіх істотних умов і укладено про надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку № 6553393/1.12598988 від 20.01.2014 року на номер телефону № [NUMBER] . ( а.с. 6). Згідно з записом у договорі про надання послуг мобільного зв`зку № 6553393/1.12598988 від 20.01.2014 року своїм підписом відповідач підтвердив отримання відомостей про тарифи та «Правила користування мережами мобільного зв`язку». Згідно п. 1.1. Договору, Оператор надає замовлені Абонентом згідно з договором послуги мобільного зв`язку в межах України згідно з ліцензією серії АВ№ 546038 від 17.06.2010 року. Міжнародний зв`язок здійснюється з країнами, що визначаються за вибором Оператора. Відповідно до умов договору та умов користування мережами мобільного зв`язку ПАТ «ВФ Україна», що є невід`ємною частиною зазначеного договору, та згоду з якими підтверджено підписом відповідачки, остання взяла на себе обов`язок своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі ПАТ «ВФ Україна», особисто перевіряти залишок авансового платежу та вносити відповідні платежі за послуги, отримані за договорами. При цьому одна із сторін договорів - ПАТ «ВФ Україна», яка є позивачем по справі, здійснила фактичні дії щодо виконання договору в повному обсязі. Позивач зазначає, що всупереч умов договору відповідач не виконала покладені на неї обов`язки і в строк до 15.12. 2016 року рахунок не оплатила, у зв`язку з чим станом на 16.12. 2016 рік у неї появилась заборгованість у розмірі 17 461, 29 грн. 11.04.2017 позивачем на адресу відповідача надіслана Претензія, за змістом якої відповідачем порушені умови Договору за номером № 380955774735 , дія якого припинена з 09.03.2017, вартість наданих позивачем послуг в розмірі 17 461.29 грн. до 11.04.2017 відповідачем не сплачена, у зв`язку з чим позивач просив відповідача терміново погасити прострочену заборгованість (а.с.7). З огляду на те, що відповідач проігнорувала вказану претензію, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав та ставить вимогу про стягнення з [PERSON] на користь позивача суми заборгованості за надані телекомунікаційні послуги в загальному розмірі 30 033, 55 грн., з яких розмір заборгованості - 17 461, 29 грн., пені - 3076.54 грн., 3% річних - 4184 грн., втрати на інфляційних процесах - 5311.72 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. За змістом рахунку за телекомунікаційні послуги ПрАТ «МТС Україна» відповідачу за розрахунковий період з 01.11.2016 по 30.11.2016 нараховано за послуги мобільного зв`язку та доступу до інтернет, а саме за послуги міжнародного роумінгу 13 813.84 грн.; збір в Пенсійний фонд та інші, всього заборгованість станом на 30.11.2016 дорівнює 17 461.29 грн. (а.с.09). На противагу доводів сторони позивача відповідач стверджує, що не замовляла та відповідно не користувалась послугою міжнародного роумінгу. Разом з тим позивач подав до матеріалів справи копію заяви, датовану 23.04.2015 роком, яку [PERSON] подала для активізації міжнародної лінії, тобто роумінгу. З доданого до матеріалів справи звіту по історії балансу за період з 01.05.2016 року по 30.01.2017 ( а.с. 70 -21 рік) вбачається, що в 11.11. 2016 року було зафіксовано користування відповідачем послугою «Мобільний Інтернет» - передача даних у роумінгу. Згідно з п. 6.2 договору про надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку № 6553393/1.12598988 від 20.01.2014 року нарахування за надані послуги в мережах іноземних операторів під час використання послуги міжнародного роумінгу здійснюється згідно з тарифами іноземних операторів та з урахуванням послуг Оператора із забезпечення міжнародного роумінгу. У випадку користування послугою міжнародного роумінгу Оператор залишає за собою право включати до поточного розрахункового періоду послуги, отримані у попередні розрахункові періоди. У «Довідковій інформації про надані послуги» зазначено, що доступ до мережі інтернет при використанні роумінгу оплачується в розмірі 11,76 грн./100 КБ (без ПДВ та ПФ). Одиницею тарифікації є 100 КБ, а кожні неповні 100 КБ тарифікуються як повні. Нарахування відбувається за фактом використання Інтернет-доступу, тобто тарифікації підлягає об`єм переданих/прийнятих даних. Так, передача даних у роумінгу АUT відбулась згідно зі звітом з історії балансу, що міститься в матеріалах справи. Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості з наданих телекомунікаційних послуг, яка виникла у зв`язку з користуванням відповідачем 11.11.2016р. послугою передачі даних через мобільний інтернет у роумінгу АUT, суд знаходить заборгованість обґрунтованою. Також суд приймає до уваги, що вірність поданого розрахунку стороною відповідача не спростована. [PERSON] зобов`язалася своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги на умовах визначених договором, а також сплачувати авансові внески до моменту фактичного використання попереднього внеску. Відповідно до п. 6.3 договору, за наявності авансу рахунки повинні бути сплачені в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, але в будь-якому разі до моменту фактактичного використання авансу. Тому умовами договору такі обов`язки відповідача чітко визначені, а користування послугами мобільного інтернету у роумінгу у вищенаведених обсягах фіксувалось білінговою системою, тобто автоматизованою системою обліку наданих послуг, яка безпосередньо і здійснює фіксування послуг, їх тарифікацію і виставляє рахунки для оплати. Отже, ПАТ «ВФ Україна» надало детальний розрахунок заборгованості за надані послуги, а за матеріалами справи встановлено, що компанія надає послуги мобільного зв`язку з використанням технічного устаткування, що відповідає міжнародним і національним стандартам (ліцензія НКРЗ АВ № 546035); підключення абонентів фіксується автоматично. Кількість та вартість послуг, наданих абоненту визначається відповідно до показників технічних засобів виміру оператора. При цьому будь-яке втручання з метою коригування даних здійснити технічно неможливо. Згідно з положеннями ст. 5 Закону України "Про телекомунікації" цим Законом регулюються відносини суб`єктів ринку телекомунікацій щодо надання та отримання телекомунікаційних послуг і використання телекомунікаційних мереж загального користування. Відповідно до статті 33 Закону України «Про телекомунікації» споживачі телекомунікаційних послуг зобов`язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема: виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Ст. 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до п. 6 статті 36 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 року № 295, споживач зобов`заний виконувати умови договору, в тому числі оплачувати отримані послуги. Отже, обов`язок оплатити фактично надані оператором послуги, якими скористався абонент, покладається на відповідача як умовами укладеного між сторонами договору, так і чинним законодавством. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не виконує належним чином покладені на неї зобов`язання щодо оплати за телекомунікаційні послуги, внаслідок чого утворилась вказана заборгованість, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. В силу ч. 2 ст. 625 ЦК України вимога позивача про стягнення 3% річних у розмірі 4184 грн. та втрати на інфляційних процесах 5311.72 грн. є також підставними та підлягають до задоволення. Вивчивши вимогу про стягнення пені у розмірі 3076.54 грн., суд встановив, що згідно п. 7.2. договору за несвоєчасну оплату рахунків Абонент сплачує пеню, яка обчислюється від вартості неоплачуваних послуг у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, тому задовольняє вказану вимогу. Також, відповідно до ч.1, ч.2, п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Крім цього у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати. З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1921,00 гривень.

Outcome: approved