Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Представник позивача по справі звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області із зазначеним позовом, яким просить суд встановити факт спільного проживання [PERSON] зі спадкодавицею - [PERSON] на час її смерті, а також визнати за позивачем право власності на земельну ділянку (пай) орієнтованим розміром 6,2114 га, розташовану на території Шевченківської селищної ради Харківської області, яка належала [PERSON] згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER], в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову вказує, що [INFO] року померла мати позивача - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входить сертифікат на земельну частку (пай), розташовану на території Шевченківської селищної ради, яка належала їй на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. При зверненні до Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області з-приводу отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку позивач отримав відмову, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу. На даний час позивач має намір документально оформити спадщину, що лишилася після смерті матері, у зв'язку з чим, змушений звернутися до суду для захисту своїх законних прав та інтересів. Представник позивача по справі за довіреністю (а.с.14) у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та наполягав на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача по справі - Шевченківської селищної ради у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог - не заперечують (а.с.20). Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.05.1999 року, позивач по справі являється сином [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати), що підтверджується копією зазначеного свідоцтва в матеріалах справи (а.с.6). [INFO] року померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.05.1999 року (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить сертифікат на земельну частку (пай), розташовану на території Шевченківської селищної ради, яка належала їй на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], що підтверджується копією відповіді відділу Держгеокадастру у Шевченківському районі Харківської області від 06.10.2016 року (а.с.8), а також копією довідки ПСП «Україна» № 106 від 19.09.2016 року (а.с.11). При зверненні до Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області з-приводу отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку позивач отримав відмову, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджується копією листа держнотконтори від 30.09.2016 року (а.с.10). Про втрату сертифікату на право власності на землю серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON] позивачем по справі було подано оголошення в газету, що підтверджується його копією (а.с.13). На час смерті [PERSON] позивач по справі фактично проживав разом із нею за адресою: [ADDRESS], що підтверджується актами депутата від 04.10.2016 року з підписами сусідів (а.с.12,27) . Після смерті [PERSON] позивач по справі фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, а саме: забрав речі особистого вжитку, ключі від будинку, документи, здійснював поточний ремонт і догляд за будинком. Шевченківським районним судом Харківської області було зроблено запит до державної нотаріальної контори щодо наявності заповіту та заведених спадкових справ після смерті матері позивача - [PERSON], померлої [INFO] року (а.с.21). Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру щодо [PERSON], померлої [INFO] року, заповіти від її імені не посвідчувалися, спадкових справ після неї не заводилося (а.с.23-25). Положеннями ч. 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Згідно вимог ч. 1 ст. 259 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до п. 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР. В п.2 зазначено, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року. З матеріалів справи вбачається, що нотаріусом відмовлено позивачу в оформленні права на спадщину (а.с.10). Враховуючи, що позивачем втрачена можливість отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом, його вимоги про визнання права на спадщину підлягають судовому захисту. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. Враховуючи, що мати позивача померла в 1998 році, відповідно, до даних правовідносин треба застосовувати Цивільний кодекс УРСР 1963 року. Згідно вимог ст. 524 Цивільного кодексу УРСР спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 529 Цивільного кодексу УРСР передбачає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Частиною 1 статті 549 зазначеного Цивільного кодексу визначається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Вказані дії повинні, відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР бути здійснені на протязі 6 місяців з дня відкриття спадщини. У судовому засіданні свідки [PERSON], мешканка [ADDRESS], [PERSON], мешканка [ADDRESS], а також [PERSON], мешканка [ADDRESS], в судовому засіданні зазначили, що добре знають позивача [PERSON] та його померлу матір. Пояснили, що до дня смерті останньої позивач проживав разом із нею з 1990 року, піклувався про неї, постійно возив її на лікування де він був зареєстрований в місті Рубіжне Луганської області де і померла його мати. Поховання матері проводив позивач по місцю її проживання. Встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті спадкодавця. На підставі вищевикладеного, з метою захисту майнових прав сторін по справі, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Outcome: approved