Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вищевказаними вимогами, з тих підстав, що\~\~08 липня 2008 року між ПАТ «Родовід Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір кредиту № 038.3/АА-00091.08.2 про надання грошових коштів в розмірі 84600 гривень зі сплатою 19 % річних, та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 08 липня 2015 року. 14 жовтня 2008 року позивач уклав із відповідачем додаткову угоду , згідно з умовами якої п.1.5 кредитного договору було змінено та відсоткова ставка встановлена в розмірі 23 % річних. В забезпечення виконання зобов»язань відповідача 08 липня 2008 року між банком та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно якого поручитель зобов»язується у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов»язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та випадках, передбачених договором кредиту.\~\~Оскільки своїх обов'язків по погашенню кредиту та сплаті процентів відповідач [PERSON] не виконує, у нього виникла заборгованість по кредиту перед банком в розмірі\~\~ 57870,14 гривень станом на 13 серпня 2015 року. В зв"язку з чим, просили стягнути з відповідачів солідарно на користь банку заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач позов не визнав та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що борг за кредитом відсутній, а інші боргові зобов»язання є незаконним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 08 липня 2008 року між ПАТ «Родовід Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір кредиту №038.3/АА-00091.08.2 про надання грошових коштів, згідно якого банк надав позичальнику у тимчасове користування грошові кошти в розмірі 84600 гривень зі сплатою 19% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 08 липня 2015 року (а.с.6-7). В забезпечення виконання зобов»язань відповідача 08 липня 2008 року між банком та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно якого поручитель зобов»язується у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов»язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та випадках, передбачених договором кредиту (а.с.14).\~\~ 14 жовтня 2008 року позивач уклав із відповідачем додаткову угоду, згідно з умовами якої п.1.5 кредитного договору було змінено та відсоткова ставка встановлена в розмірі 23% річних (а.с.11-12). Банк належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши [PERSON] грошові кошти в розмірі 84600 гривень, що підтверджується заявою на видачу готівки №902/4 від 08 липня 2008 року ( а.с.19). Однак, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання передбачені договором кредиту порушив, не виконав свої зобов"язання,\~\~порушивши умови кредитного договору. Пунктами 3.5,3.6 договору кредиту передбачено, сплату процентів за використання кредиту, пеню в розмірах та в порядку, передбачених цим договором. Згідно рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2011 від 10 листопада 2011 року у справі № 1-26/2011 (справа про захист прав споживачів кредитних послуг), постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин», положення ст.ст. 1.22, 1.23, ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» розповсюджує свою дію на умови кредитного договору як під час його укладання, так і під час його виконання. Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» на договори споживчого кредиту розповсюджуються вимоги щодо несправедливих умов. П. 5 ч. З ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що умови договору про розмір неустойки більший від 50% від суми основної заборгованості є несправедливими, отже таке положення є недійсним. П. 1.5 кредитного договору встановлено нарахування процентів за користування кредитними коштами у розмірі 23% річних, а п. 3.6 кредитного договору встановлено пеню в розмірі 1.6% від суми простроченої заборгованості. Тобто договором встановлено як проценти за користування кредитом так і проценти за його несвоєчасне повернення. Відповідно до ст. ст.. 525,526 ЦК України,\~\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений строк. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Як передбачає ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов»язання боржником. Згідно ст.. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченою порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову(субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не передбачено договором поруки. Як вбачається із умов договору поруки відповідач [PERSON] зобов»язалася відповідати у повному обсязі за виконання відповідачем [PERSON] усіх зобов»язань, що виникли з кредитного договору, тому відповідальність [PERSON] та [PERSON] є солідарною. Відповідно до ст.. 541 ЦК України, солідарний обов»язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у неподільності предмета зобов»язання. Враховуючи, що сума поточної заборгованості у відповідача відсутня, суд знаходить необхідним зменшити борг заявлений позивачем та стягнути пеню в сумі 5 777, 92 грн.,так як вона не може перевищувати 50%, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом де загальна сума 3% річних від суми простроченої заборгованості 420,64 грн., загальну суму інфляційних витрат від суми простроченої заборгованості 3371,06 грн. та сума інфляційних витрат від суми простроченого кредиту 1383,35 грн., а всього 10952,97 гривень., в іншій частині позову необхідно відмовити. Враховуючи вище викладене на підставі ст. ст. ст.ст. 16,525, 526, 553, 554, 625,1050,1054 ЦК України, та

Outcome: approved