Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство „Альфа-Банк" (далі ПАТ „Альфа-Банк) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, зазначивши наступне. 11.01.2017 року між позивачем, ПАТ „Альфа-Банк та [PERSON] укладено оферту на укладання угоди про надання особистого кредиту № 500999030, відповідно до умов якої, позивач зобовязується надати [PERSON] кредит у сумі 94715,44 грн. Відповідач, у свою чергу, зобовязується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах передбачених договором, додатком до нього та графіком погашення кредиту. Позивач свої зобовязання за договором виконав та надав [PERSON] кредит в сумі 94715,44 грн. Відповідач, в порушення умов договору свої зобовязання не виконав належним чином, в результаті чого станом на 12.08.2017 року утворилася заборгованість: за кредитом 94715,44 грн., за відсотками за користування кредитом 10511,73 грн.. У звязку з порушенням відповідачем своїх зобовязань було нараховано штраф у сумі 1200,00 грн. Посилаючись на викладене позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 106427, 12 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилася, попередньо надані суду заперечення, в яких представник відповідача розгляд справи просила проводити без її участі та участі відповідача, без проведення фіксації судового процесу. Згідно з запереченнями, що у 2017 році у відповідача не було фінансової можливості своєчасно сплачувати кредит. Всього відповідачем заборгованість за договором № 500999030 погашено у розмірі 7146,95 грн. Посилаючись на те, що дата остаточного повернення кредиту 12.01.2019 року ще не настала, відповідач визнає позовні вимоги частково у розмірі заборгованості, яка утворилася станом на 12.08.2017 року у розмірі 33467,62 грн. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Встановивши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, у звязку з наступним. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено наступне. 11.01.2017 року між Публічним акціонерним товариством „Альфа-Банк" та [PERSON] укладено оферту на укладання угоди про надання особистого кредиту № 500999030 (надалі Договір). Згідно п. 1 Договору, позивач надав відповідачу кредит у сумі 94715,44 грн. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачеві, кредит у сумі 94715,44 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку №22038500999030. Згідно п. 2 Договору встановлена процентна ставка за користування кредитом у розмірі 32% річних. В порушення умов договору [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 12.08.2017 року утворилася заборгованість: за кредитом 94715,44 грн., за відсотками за користування кредитом 10511,73 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною 1 ст. 550 ЦК України, передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ст.549, 550 ЦК України та відповідно до умов договору, станом на 12.08.2017 року розмір неустойки штраф становить 1200,00 грн.. Відповідно до умов Договору у разі невиконання чи неналежного виконання умов будь-яких обовязків, встановлених Договором, у тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, банк має право вимагати виконання зобовязання з повернення кредиту за договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. 1046-1053 ЦК України). Відповідно до ст. 1050 ЦК України визначено, якщо договором позики встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. На виконання умов договору відповідачу була направлена позивачем вимога про повернення кредиту, але зобовязання з повернення грошових коштів за договором кредиту відповідачем виконано не було. Заперечення відповідача не спростовують вимог позивача, не містять належних та допустимих доказів щодо необґрунтованості нарахування позивачем суми заборгованості, посилання ж відповідача на те, що строк договору ще не закінчився, спростовується умовами самого договору, які передбачають можливість банку достроково вимагати виконання зобовязання з повернення кредиту за договором у разі неналежного його виконання . Отже, дослідивши всебічно, безпосередньо та об'єктивно матеріали цивільної справи, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а також враховуючи, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи наявні достатні докази, які свідчать про наявність підстав для задоволення позовної заяви, тому, суд вважає позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» такими, що підлягають задоволенню. Відповідно ст. 88 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved