Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснивши, що сторони близько півтора року проживають окремо, тривалий час не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені, у сторін виявились різні погляди на життя на сімейні відносини, відповідач зловживав спиртними напоями, систематично вчиняв сварки, має іншу жінку, з якою почав нове життя, тому позивачка вважає, що їх сім'я розпалась остаточно на підставі повної втрати почуття кохання, взаєморозуміння та поваги одне до одного, терміну для примирення призначати не потрібно. За таких обставин просить розірвати шлюб та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від всіх його доходів щомісяця, починаючи з дня звернення до суду, так як відповідач не надає будь-якої достатньої матеріальної допомоги на утримання доньки. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що він працює менеджером ФО-П [PERSON], отримуючи заробітну плату в розмірі 1200-1300 грн. щомісяця. На даний час він має не сплачений кредит перед банком, а також не закінчився судовий процес про стягнення з нього на користь позивача матеріальної шкоди, завданої ДТП, тому не має можливості сплачувати аліменти на утримання дитини. Однак в подальшому визнав стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини від всіх його доходів щомісяця. З розірванням шлюбу він згоден, але на підставі обопільного подружньої зради кожним із сторін. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1, ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. За правилами ч.2, ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Як вбачається з матеріалів справи, сторони 7.07.2007 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім'ї, актовий запис №864 (а.с.7). Від спільного шлюбу вони мають малолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.8). Згідно ч.2, ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, що сторони близько півтора року проживають окремо, тривалий час не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами були завжди напружені, у сторін виявились різні погляди на життя на сімейні відносини, відповідач зловживав спиртними напоями, був ініціатором безпідставних сварок та конфліктів, і на даний час проживає з іншою жінкою, тому сторони вважають, що їх сім'я розпалась остаточно на підставі повної втрати почуття кохання, взаєморозуміння та поваги одне до одного, терміну для примирення призначати не потрібно, тому з цього приводу суд також приходить до висновку, що сім'я даного подружжя розпалась остаточно і терміну для примирення призначати не потрібно. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 статті 181 СК України зазначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1, ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, судом встановлено, що дитина сторін знаходиться на утриманні матері - позивачки по справі (а.с.9; 13). Дані обставини не заперечувались сторонами по справі. У відповідності до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2014 рік" - установити у 2014 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 1176 гривень, з 1 липня - 1207 гривень, з 1 жовтня - 1256 гривень та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1032 гривні, з 1 липня - 1059 гривень, з 1 жовтня - 1102 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 1286 гривень, з 1 липня - 1320 гривень, з 1 жовтня - 1373 гривні. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач [PERSON] працює менеджером ФО-П [PERSON]. Відповідач не проживає разом з сім'єю, не приймає участі в утриманні дитини, тому позивачка бажає отримати аліменти на утримання дитини в судовому порядку. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає необхідним, приймаючи до уваги обов'язок відповідача утримувати свою дитину [PERSON], наявність на даний час у нього постійного щомісячного доходу, задовольнити позов і стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх його доходів щомісяця на користь позивачки для утримання малолітньої дитини з 21.08.2014 року - дня подачі позову до суду, розмір, який відповідає межам встановленим Законом України „Про Державний бюджет України на 2014 рік" для дітей такого віку (з 1 січня - 1286 гривень, з 1 липня - 1320 гривень, з 1 жовтня - 1373 гривні), і не є меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з чим згодом погодився відповідач. Згідно ст.79; 88 ЦПК України поскільки суд задовольняє позов в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору, від якого була звільнена позивачка при зверненні до суду, а також таку ж суму судового збору на користь позивачки в частині вимог розірвання шлюбу, сплаченого нею при зверненні до суду (а.с.1).

Outcome: approved