Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був між ними зареєстрований 21.02.2017 року Степківською сільською радою Миколаївської області, актовий запис № 02. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала, що шлюбні відносини між ними припинено, через часті сварки та застосування фізичної сили до неї відповідачем, а тому вважає, що примирення між ними неможливе, сім`я розпалася остаточно. Майнового спору між ними не має. Позивач в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відстуність, позовні вимоги підтримала повністю. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище " [PERSON] ". Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. В попередніх судових засіданнях позовні вимоги визнав повністю, проти їх задоволення не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обгрунтована та підлягає задоволенню. В судовому засіданні судом встановлено, що 21.02.2007 року Степківською сільською радою Первомайського району Миколаївської області, між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, актовий запис № 02, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 11.04.2007 року відділом РАЦС по Первомайському району Миколаївської області. Шлюбні стосунки припинені через часті сварки та застосування фізичної сили до неї відповідачем. Сторони мають неповнолітню доньку, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 11.04.2007 року відділом РАЦС по Первомайському району Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, згідно якого [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Майнового спору між сторонами немає. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін та їх малолітніх дітей, суд вважає, що позов заявлено обгрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в сумі 768 грн. 40 коп. суд залишає за позивачем.

Outcome: approved