Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з 1998 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . У провадженні суду перебуває справа про розірвання шлюбу між сторонами. Відповідач на даний час надає матеріальну допомогу на утримання дитини, але у позивачки є сумніви щодо надання такої допомоги у подальшому. На підставі викладеного позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 19, 274 ЦПК України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 1998 року по даний час, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. У період перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження. На даний час неповнолітня дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю, знаходиться на її утриманні, що підтверджується відповідною довідкою. Як встановлено судом, батько дитини матеріальну допомогу на утримання надає, але при цьому на даний час судом розглядається справа про розірвання шлюбу між сторонами, позивачка вважає за необхідне звернутися до суду з даним позовом та стягувати аліменти у примусовому порядку. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що неповнолітній [PERSON] перебуває на утриманні матері, батько має можливість надавати допомогу, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривня. Враховуючи вище викладене, суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Сторони не позбавлені можливості у разі зміни матеріального стану звернутися до суду з позовом про збільшення або зменшення розміру аліментів. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved