Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.02.2016 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні, відповідач не приймає достатньої участі в матеріальному забезпеченні дитини. Дитина часто хворіє, потрібні додаткові кошти на лікування. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила суд позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів у заявленому розмірі, однак просив врахувати, що в даний час у нього відраховується заборгованість по сплаті аліментів на користь [PERSON] утримання доньки [PERSON], [INFO] яка в даний час досягла повноліття. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного права. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Аліменти можуть бути визначені у частці заробітку (доходу) батька (матері) (ст.181 СК України) або у твердій грошовій сум. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення (ст.182 СК України). Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.02.2016 року, в даний час спільне господарство не ведуть, спільно не проживають. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні, що підтверджено довідкою про склад сім'ї від 28.09.2016 №9668. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, до стягнення з відповідача підлягають аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан сторін, кожен з яких не обмежений у працездатності, отже має можливість працювати та за рахунок заробітку брати участь в утриманні неповнолітнього сина, відповідач інших неповнолітніх дітей на даний час не має, питання врахування заборгованості по сплаті аліментів на утримання доньки, яка досягла повноліття при визначенні загальної частки щомісячного утримання здійснюється у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження". При подачі позову даної категорії позивачка була звільнена від оплати судового збору, тому оплату судового збору відповідно до ст.88 ЦПК України необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved