Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до УПФУ в Дарницькому районі м.Києва та просив суд стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 850 грн. 00 коп. та судові витрати Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.10.2012 року на підставі постанови №75 від 15.06.2012 року позивач сплатив відповідачу штраф у сумі 850 грн. 00 коп. Постановою Дарницького районного суду м.Києва від 05.12.2012 року вказану постанову скасовано. Позивач 24.09.2015 року звернувсся до відповідача про повернення сплачих ним коштів у сумі 850 грн. 00 коп., однак відповідачем вказані кошти добровільно повернуті позивачу не були, у зв»язку з чим позивач був змушений звернутись до суду. Позивача у судове засідання не з"явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з"явилась, подала до суду письмові заперечення, в яких просила про розгляд справи за відсутності представника відповідача, позовних вимог не визнала та просила суд відмовити у їх задоволенні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Постановою Дарницького районногосуду м.Києва від 05.12.2012 року встановлено, що згідно постанови першого заступника начальника УПФУ у Дарницькому районі м.Києва у справі №75 від 15.06.2012 року [PERSON] не сплатив або несвоєчасно сплатив єдиний соціальний внесок (в т.ч. авансові платежі) на загальнообов»язкове державне соціальне страхування за березень-квітень 2012 року у сумі 989 009 грн. 46 коп., чим порушив ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування» та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст.165-1 КупАП. Крім того, цією постановою на [PERSON] на підставі ч.4 ст.165-1 КупАП накладено адміністративний штраф у сумі 850 грн. 00 коп. Згідно ч.3ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Позивачем було сплачено відповідачу штраф у сумі 850 грн. 00 коп., згідно квитанції №КП 550/1 від 25.10.2012 року), вказаний факт сторонами не оспорюється, а також підтверджується листом ВДВС Дарницького РУЮ в м.Києві від 17.06.2015 року №24543. Зазначеною постановою Дарницького районного суду м.Києва від 05.12.2012 року, постанову першого заступника начальника УПФУ у Дарницькому районі м.Києва у справі №75 від 15.06.2012 року про притягнення до адміністративноївідповідальностіпередбаченої ч.4 ст.165-1 КупАП у виді штрафу у сумі 850 грн. 00 коп. [PERSON] скасовано, провадження в адміністративній справі закрито. Вказана постанова суду набрала законної сили 18.12.2013 року. Позивач 24.09.2015 року звернувся до відповідача із заявою про повернення коштів у сумі 850 грн. 00 коп., у зв»язку із скасуванням постанови про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності передбаченої ч.4 ст.165-1 КупАП. Однак, жодної відповіді від відповідача не отримав. Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захистсвогоцивільного права уразійогопорушення, невизнанняабооспорювання…». Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України, норми якої мають пряму дію та найвищу юридичну силу, гарантується. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ч. ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України). Правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (ч. ч. 1, 2 ст. 124 Конституції України). Конституційний Суд України у п. 1 рішення у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Кампус Коттонклаб» щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів), вирішив: «Положення частини другої статті 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист». У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved