Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

У грудні 2019 року АТ «ОТП Банк» (далі - «позивач») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі - «відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 31 091,59 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне. 10.07.2018 року між "ОТП Банк" та відповідачем був укладений кредитний договір № 2019539676 , згідно з умовами якого банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмір 30 679,00 грн. на споживчі цілі та придбання послуг. Згідно договору відповідач повинен повернути Банку суму Кредиту та виконати всі інші зобов`язання встановлені договором не пізніше 10.01.2020 року. Банк свої умови за Договором виконав повністю надавши кредитні кошти відповідачу. [PERSON] взяті не себе зобов`язання виконував з істотними порушеннями Договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 05.12.2019 року складає: 31 091,59 грн., що складається з: суми заборгованості за кредитом - 25 463,51 грн., суми заборгованості за відсотками - 1,80 грн., суми заборгованості за комісіями - 5 476,28 грн., пені - 150,00 грн. До теперішнього часу відповідачем борг не погашено. Позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 2019539676 від 10.07.2018 року у загальній сумі 31 091,59 грн. та судові витрати у розмірі 1 921,00 грн. В судове засідання представник позивача АТ «ОТП Банк» не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його присутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а. с. 24). В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило (а.с.28, 33). Згідно з ст.ст. 280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги АТ «ОТП Банк» підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.07.2018 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] , було укладено кредитний договір № 2019539676, згідно з умовами якого банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмір 30 679,00 грн. на споживчі цілі та придбання послуг. Відповідно до п.1 Договору, Позичальник повинен повернути Банку суму Кредиту та виконати всі інші зобов`язання встановлені договором не пізніше 10.01.2020 року, а також п.1 Договору, встановлено щомісячну комісію за управління Кредитом у розмірі 2,1 % від суми Кредиту. Відповідно до п.2 Договору, протягом дії Договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 0,01% річних. Згідно Паспорту споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною Договору, за кожний випадок простроченого/несвоєчасно сплаченого платежу, але не частіше ніж 1 раз за календарний місяць нараховується штраф у розмірі 150 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 05.12.2019 року розмір загальної заборгованості становить 31 091,59 грн., яка складається з: суми заборгованості за кредитом - 25 463,51 грн., суми заборгованості за відсотками - 1,80 грн., суми заборгованості за комісіями - 5 476,28 грн., пені - 150,00 грн. Стаття 525 ЦК України не допускає односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплатили процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст.ст. 546 та 549 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається, як пеня та штраф, і є грошовою сумою або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов в частині стягнення кредитної заборгованості таким, що підлягає задоволенню в повному розмірі. Згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України, судові витрати, які поніс позивач при зверненні до суду, підлягають стягненню з відповідача у сумі 1 921,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved