Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про встановлення факту належності майна померлій та визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємицею за законом після смерті дочки - [PERSON], яка померла [INFO] року. 6 липня 2012 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON], а саме, на ? частину житлового будинку з надвірними побудовами, що розташований в [ADDRESS], але разом з тим нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частину земельної ділянки розташованої за цією ж адресою в зв'язку з відсутністю на неї державного акта на право приватної власності на землю. Поновити правовстановлюючий документ на земельну ділянку не виявилося можливим, так як дублікат на ім'я померлої не видається. Тому позивачка просить суд встановити факт належності померлій - [PERSON] ? частини земельної ділянки, що розташована в [ADDRESS] та визнати за нею право власності в порядку спадкування. В попереднє судове засідання позивачка та представник відповідача не з'явилися, хоча і були своєчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, але надали заяви в яких просять суд справу розглянути без їх участі. Позивачка вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі статей 130 та 174 ЦПК України за згодою сторін суд вважає можливим рішення суду постановити при проведенні попереднього судового засідання. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами мають місце цивільні правовідносини, які регулюються ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1222, 1223, 1225, 1258, 1261, 1268 ЦК України. В судовому засіданні було встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]), що вбачається з тимчасового сертифіката коронера про факт смерті (а.с. 7). Позивачка, як спадкоємиця за законом після смерті [PERSON] прийняла спадщину, про що 6 липня 2012 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадщина на яку було видано це свідоцтво складається з: ? частини житлового будинку цегляного під літ. "А", житловою площею 85,6 кв.м., загальною площею 149,3 кв.м., під номером [ADDRESS] (а.с. 11-12). З договору дарування посвідченого 20 грудня 2008 року приватним нотаріусом Лебединського міського нотаріального округу Сумської області, вбачається, що [PERSON] подарувала [PERSON] ? частину земельної ділянки загальною площею 0,1124 га., з яких: 0,1000 га. - для будівництва та обслуговування житлового будинку, надвірних будівель та споруд, а 0,0124 га. - для ведення особистого селянського господарства, що розташована в [ADDRESS] (а.с. 13). З витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 17 квітня 2015 року № 428/2-15 наданого Управлінням Держземагенства у Лебединському районі Сумської області, вбачається, що загальна вартість земельної ділянки, яка розташована в [ADDRESS], становить 69254 грн. 98 коп. (а.с. 19). Згідно зі ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, підтверджених доказами дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення вимог [PERSON].

Outcome: approved