Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Предстаник позивача [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить ухвалити рішення, яким визначити [PERSON], [INFO], зареєстрованому за адресою: [INFO], додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася 01 жовтня 2005 року після смерті його батька [PERSON] терміном один місяць з дня набрання рішенням законної сили. Вказаний позов обґрунтований тим, що після смерті батька позивача [PERSON] відкрилась спадщина на дві земельні ділянки площею 1,83 га, що знаходяться на території Засульської сільської ради, право власності на які посвідчено за померлим державними актами на право приватної власності на земельні ділянки серії Р3 № 706427 та Р3 № 706426, виданими Недригайлівською районною державною адміністрацією 29 серпня 2002 року. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадкових прав, позивачу було фактично відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки шляхом надання письмового роз`яснення щодо неможливості видачі вказаного свідоцтва у зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини, а також рекомендовано звернутись до суду для захисту своїх прав як спадкоємця. Про таку необхідність він раніше не знав, оскільки не орієнтується в цивільному законодавстві. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку немає, майновий спір відсутній, відумерлою спадщина не визнавалась. Викладені обставини вважає поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з'явились, останній подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розгляд справи провести без його участі та участі позивача (а.с.49). Представник Засульської сільської ради Недригайлівського району Сумської області (відповідача по справі) у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглядати справу без його участі (а.с.47). Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Обставини спору сторонами визнаються, а тому доказуванню у відповідності до положень статті 61 ЦПК України не підлягають. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився 21 квітня 1956 року в с. Баба Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією паспорту серії МА № 432341, виданого 20 січня 1998 року Недригайлівським РВ УМВС України в Сумській області (а.с.5). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії ЯЕ № 854134 вбачається, що його батьками записані: в графі «батько» - [PERSON], в графі «мати» - [PERSON] (а.с.7). 01 жовтня 2005 року в м. Суми помер рідний батько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП № 286489 (а.с.8). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді двох земельних ділянок площею 1,83 га, розташованих на території Засульської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копіями державних актів на право приватної власності на земельні ділянки серії Р3 № 706427 та Р3 № 706426, яку позивач на час розгляду справи бажає оформити за собою (а.с.11-12). За життя, 22 червня 2005 року, [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Засульської сільської ради Недригайлівського району Сумської області та зареєстрований за реєстровим № 140, за яким все своє майно заповів [PERSON], рідному брату позивача по справі (а.с.48). 26 жовтня 2007 року спадкоємець за заповітом [PERSON] помер у місті Суми, не прийнявши спадщину батька. Вказана обставина підтверджується повним витягом про смерть, сформованим 26.07.2017 р. Недригайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області (а.с.28). З довідки, виданої виконавчим комітетом Засульської сільської ради Недригайлівського району Сумської області 10 липня 2017 року за вих. № 298, вбачається, що [PERSON], [INFO], до дня смерті 01.10.2005 року був зареєстрований один в [INFO]. Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Засульської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, посвідчувався 22 червня 2005 року за реєстровим № 140 (а.с. 9). При зверненні позивача до нотаріуса щодо питання оформлення спадщини, йому фактично було відмовлено в цьому шляхом надання письмового роз`яснення за вих. № 956/01-17 від 11.07.2017 (а.с.10) про те, що можливості видати свідоцтво про право власності на спадщину немає, у зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини, а також рекомендовано звернутись до суду для захисту своїх прав як спадкоємця. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Недригайлівського районного нотаріального округу [PERSON] від 28.07.2017р. № 1109/01-09 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), заведеної справи після померлого 01 жовтня 2005 року [PERSON] не виявлено (а.с. 33, 34). Так, суд приходить до висновку про відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, як за законом, так і за заповітом, в тому числі неповнолітніх та непрацездатних після смерті [PERSON] Відповідно до статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб (лист Верховного Суду України від 01.04.2014 року «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України»). Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. За матеріалами справи судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини з питання спадкування. За загальними положеннями про спадкування, чинними на час виникнення спірних відносин, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1220, частина перша статті 1222, частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Статтею 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач [PERSON] є рідним сином спадкодавця, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, та із заявою про прийняття спадщини у визначений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк позивач до нотаріуса не звернувся. Відповідно до вимог частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ураховуючи те, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи. Таким чином, наведене вище свідчить про те, що позивач є спадкоємцем за законом і мав намір прийняти спадщину, яка відкрилась після померлого 01 жовтня 2005 року [PERSON], від неї як спадкоємець не відмовився. У теперішній час спір про спадкове майно відсутній і спадщина не визнана відумерлою. Відповідно до частини третьої статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За викладеного, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке приймається судом, оскільки не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що причини, на які посилається позивач, що завадили йому вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, є поважними, а тому позов є обґрунтованим, і з метою поновлення прав позивача на спадщину після померлого 01 жовтня 2005 року [PERSON] підлягає задоволенню. Достатнім для подання позивачем [PERSON] заяви про прийняття спадщини суд вважає надання йому строку один місяць. Вимога про стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору, позивачем не заявлялась.

Outcome: approved