Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], в якому просили суд визнати відповідача такою, що втратила право користування будинком за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що вони є співвласниками будинку [ADDRESS] у частках 3/4 та 1/4 відповідно. Відповідач [PERSON], яка є дочкою [PERSON] та рідною сестрою [PERSON] зареєстрована у вказаному будинку з 12 вересня 1990 року. Відповідач з 2004 року у будинку [ADDRESS] не проживала, спільного господарства не вела, комунальних послуг не сплачувала, її особистих речей у будинку немає, що підтверджується актами депутата. Місце проживання відповідача та засоби з в'язку з нею невідомі, тому що вона уникає будь-яких контактів з ними. На даний час позивачі вважають за необхідне зняти відповідача з реєстрації за місцем, де вона не проживає понад 10 років. У судове засідання позивачі не з'явились, подавши заяви про розгляд справи без їхньої участі, в яких зазначали, що позовні вимоги підтримують та проти заочного розгляду справи не заперечують. У судове засідання відповідач повторно не з'явилась, хоча про дату, час та місце судового розгляду в силу ч. 5 ст. 74, ст. 76 ЦПК України вважається повідомленою належним чином, причини неявки суду не відомі, заяви про розгляд справи без її участі не надіслала, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд відповідно до ст. ст. 169, 224, 225 ЦПК України, оскільки позивачі проти такого порядку не заперечували. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що на підставі свідоцтва про право власності від 2 жовтня 1981 року [PERSON] належить 1/2 частина будинку, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.8). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 жовтня 1981 року спадкоємцями майна [PERSON], який помер [INFO], є в рівних частках кожен: дружина [PERSON] та син [PERSON] Спадкове майно складається з половини жилого будинку, який знаходиться в [ADDRESS], Кагарлицького району Київської області (а.с.9). Як вбачається з будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS], [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою 12 вересня 1990 року (а.с.10-11). Згідно довідки виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області № 4-52-1194 від 1 жовтня 2014 року, [PERSON] проживає в [ADDRESS], та з нею зареєстровані: дочка [PERSON], та онука [PERSON].(а.с.12). Зі змісту актів обстеження житлового приміщення від 28 березня 2014 року, 28 травня 2014 року, 29 липня 2014 року, 30 вересня 2014 року, складених депутатом Ржищівської міської ради Київської області та затверджених Ржищівським міським головою, вбачається, що [PERSON] у будинку за адресою: [ADDRESS], не проживала з 2004 року, її особистих речей у вказаному будинку не було, комунальні послуги не сплачувала (а.с. 13-16). Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частинами третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. За змістом ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За правилами ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органом, уповноваженим на зняття з реєстрації, протягом семи днів на підставі, зокрема, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 16 січня 2012 року у справі №6-57цс11. Ураховуючи, що судом на підставі зібраних по справі доказів установлено, що [PERSON] більше шести місяців не проживає у будинку по [ADDRESS], а тому втратила право користування цим житлом, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. За змістом ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Outcome: approved