Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

У березні 2014 року до суду надійшов позов [PERSON] до Макіївської міської ради, із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на боці відповідача - [PERSON] "Про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини", на обґрунтування якої позивач зазначив, що його бабка [PERSON] перебувала у шлюбі з його дідом [PERSON], від якого вони мали сина [PERSON] - його батька. Родина мешкала у двокімнатній квартирі [ADDRESS]. [INFO] його дід помер. Після його смерті відкрилася спадщина. Бабка як спадкоємиця першої черги вступила в права спадщини у виді грошових вкладів, які зберігаються в Ощадному Банку України № 3292/042 міста Макіївки на рахунках [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER]. На початку 1997 року його бабка [PERSON] приватизувала зазначену квартиру, й 10 лютого 1997 року комісією з приватизації житлового фонду ВО «Макіїввугілля» їй видали свідоцтво № 84 про право приватної власності на неї. Свідоцтво бабка зареєструвала в БТІ міста Макіївки (реєстровий № 51037). [INFO] бабка [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з грошових вкладів на рахунках [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER] і двокімнатної квартири [ADDRESS]. Батько [PERSON] запевнив його в тому, що він як спадкоємець першої черги вступить у права спадщини. [INFO] батько теж помер. Після його смерті з'ясувалося, що він в права спадщини після смерті бабки не вступив. Зазначив, що на цей час бажає вступити в права спадщини, що відкрилась після смерті бабки. Для цього він звернувся до Першої державної нотаріальної контори міста Макіївки з метою прийняття спадщини, однак у вчиненні нотаріальних дій нотаріусом в усній формі йому було відмовлено, так як ним пропущено строк для подання відповідної заяви. Вважає, що строк ним пропущено з поважної причини. Крім нього, спадкоємцем п'ятої черги є його рідний брат - [PERSON], інших спадкоємців, визначених у статтях 1261 - 1264 Цивільного кодексу України, немає. Просив визначити йому додатковий строк у три місяця для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його бабки - [PERSON] /а. с. 2 - 3/. Позивач [PERSON] до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений своєчасно та належним чином, надав суду заяву, зареєстровану за вхідним № 11590/14-вх від 03.06.2014 року, в якій просив справу розглянути за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі /а. с. 41/. Представник позивача [PERSON], що діяла за довіреністю, до суду теж не з'явилась, про час та місце розгляду справи була сповіщена своєчасно та належним чином, надала суду заяву, зареєстровану за вхідним № 11591/14-вх від 03.06.2014 року, в якій просила справу розглянути за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги [PERSON] підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити /а. с. 40/. Представник відповідача - Макіївської міської ради - до суду також не з'явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений своєчасно та належним чином, надав суду лист, зареєстрований за вхідним № 7677/14-вх від 10.04.2014 року, з проханням справу розглянути за відсутності їх представника, покладаючись на розсуд суду /а. с. 19/. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на боці відповідача - [PERSON] до суду також не з'явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений своєчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності не надавав. Відповідно до положень частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у сторін по справі свідчать їх відповідні заяви, долучені до матеріалів справи. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання необхідним давання позивачем, представниками позивача та відповідача, а також третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на боці відповідача - [PERSON], - особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог та представник відповідача, покладаючись на розсуд суду, перевіривши їх доказами, що досліджені у судовому засіданні й відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, а саме: дослідивши матеріали справи, що містять письмові докази у справі, - суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. Згідно свідоцтва про народження /серії [NUMBER]/, виданого 20.03.1989 року Гірницьким відділом ЗАГС міста Макіївки Донецької області, [PERSON] народився [INFO], про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис за № 323, та його батьком зазначено [PERSON] /а. с. 5/. Відповідно до свідоцтва про народження /серії [NUMBER]/, виданого 09.09.1959 року Центрально-Міським районним ЗАГС міста Макіївки Донецької області, [PERSON] народився [INFO], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 2423, та його батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON] /а. с. 6/. Зі свідоцтва про смерть /серії [NUMBER]/, виданого 10.01.1994 року відділом ЗАГС Гірницького райвиконкому міста Макіївки Донецької області убачається, що [PERSON] помер [INFO], про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 41 /а. с. 8/. Зі свідоцтва про смерть /серії [NUMBER]/, виданого 16.06.2010 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, вбачається, що [PERSON] померла [INFO], про що в книзі реєстрації смертей 16.06.2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 1119 /а. с. 9/. Зі свідоцтва про смерть /серії [NUMBER]/, виданого 23.12.2013 року Гірницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, убачається, що [PERSON] помер [INFO] у віці 54 років, про що 23 грудня 2013 року складено відповідний актовий запис за № 1455 /а. с. 7/. Згідно свідоцтва про право на спадщину на законом, посвідченого 03.10.1997 року державним нотаріусом П'ятої Макіївської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі № 1-1388, спадкоємцем майна [PERSON], померлого [INFO], є його дружина - [PERSON], яка успадкувала грошові внески з належними відсотками та грошовими компенсаціями, що зберігаються в Ощадному Банку України № 3292/042 міста Макіївки на рахунках [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER] /а. с. 10/. Відповідно до відомостей, що містяться у свідоцтві про право власності на житло від 10.02.1997 року № 84, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], - дійсно належить на праві приватної власності [PERSON] /а. с. 11/. З домової книги убачається, що [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], - та знята з реєстрації місця проживання у зв'язку із смертю /а. с. 13/. Як убачається із заяви від 27.05.2014 року, зробленої на спеціальному нотаріальному бланку серії ВТР № 589260, засвідченої приватним нотаріусом Тетіївського районного нотаріального округу Київської області та зареєстрованої в реєстрі за № 520, [PERSON] звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [INFO] його батька [PERSON] /а. с. 33/. Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що їх правове регулювання здійснюється нормами Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року. Відповідно до положень частини 1 статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Положення частини 1 статті 1217 зазначеного кодексу визначають, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. З огляду на положення частини 1 статті 1223 цього ж кодифікованого нормативно-правового акту право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно до положень частини 1 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Положеннями частини 1 статті 1269 вказаного кодифікованого закону України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто /частина 2 статті 1269 Цивільного кодексу України/. Частина 1 статті 1270 Цивільного кодексу України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому, частина 2 статті 1220 вказаного кодексу передбачає, що часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно частин 1 та 2 статті 1272 Цивільного кодексу України якщо спадкоємиць протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Але за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, оцінюючи представлені позивачем докази, ураховуючи, що позивач за умови прийняття його батьком спадщина права на таку не мав, суд дійшов до висновку про те, що строк для прийняття спадщини позивач пропустив з поважної причини і вважає за можливе надати йому додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини строком у три місяці з часу набрання рішенням законної сили. Ухвалюючи рішення, суд враховує, що позивач, звертаючись до суду із цим позовом, не вимагає компенсації (відшкодування) понесених ним і документально підтверджених судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved