Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивач Кредитна спілка "САМАРА" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з останнього заборгованості за Кредитним договором № 7/18 від 11.01.2018 в сумі 16668,68 грн. мотивуючи тим, що відповідачем згідно умов Кредитного договору 16.01.2018 отримано кредит в сумі 5500,00 грн., який повинен повернути до 10 січня 2020 року зі сплатою процентів за користування кредитом. Відповідно до умов кредитного договору № 7/18 від 11.01.18 відповідач зобов`язався погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно у період з 10 по 16 число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом. Відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання по кредитному договору. Порушення при виконанні зобов`язань виявились в тому, що відповідач несвоєчасно сплачував заборгованість по кредиту, тим самим порушив запланований графік повернення кредиту. Тому при несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту нарахування процентів розраховувалось відповідно п.4.5 Кредитного договору за кожен день простроченого платежу. Станом на 16.08.2019 сума кредиту не погашена за плановим розрахунком і залишок за кредитом складає 5376,85 грн. (5500,00 (сума кредиту) - 123,15 (фактично сплачено кредиту) = 5376,85 грн.). Позивач зазначає, що відповідач згідно кредитного договору та розрахунку заборгованості повинен повернути: - залишок по кредиту - 5376,85 грн. - проценти нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів - 11291,83 грн. (11570,68 - 278,85 = 11291,93 грн.). Позивач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, при цьому наполягає на позовних вимогах та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 11.01.2018 між сторонами у справі було укладено Кредитний договір № 7/18, копію якого додано до матеріалів справи. Згідно умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредитні кошти у сумі 5500,00 грн., строком на 24 місяці, починаючи з 11 січня 2018 року до 10 січня 2020 року, а відповідач зобов`язався повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування кредитом. Кредит був отриманий відповідачем 16 січня 2018 року, що підтверджується Видатковим касовим ордером № 33 від 16 січня 2018 року на суму 5500,00 грн. Відповідно до умов кредитного договору № 7/18 від 11.01.18 відповідач зобов`язався погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно у період з 10 по 16 число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом, при цьому вказаний графік розрахунків викладено у Кредитному договорі, на що відповідач погодився та засвідчив підписом в договорі. Відповідно до п.4.2. Кредитного договору відповідач повинен був повернути 5500,00 грн. - суму кредиту та проценти за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесенні платежів. Сторони дійшли згоди, що при порушенні позичальником строків сплати кредиту, вказаних в п. 4.5 цього договору більше ніж на 15 календарних днів, з 16-го дня розмір процентів за користування кредитом складає 0,4% на день від суми залишку за кредитом за кожен день простроченої заборгованості за кредитом до повного її погашення. Станом на 16.08.2019 сума кредиту не погашена за плановим розрахунком і залишок за кредитом складає 5376,85 грн. (5500,00 (сума кредиту) - 123,15 (фактично сплачено кредиту) = 5376,85 грн.), при цьому проценти нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів становлять - 11291,83 грн. (11570,68 - 278,85 = 11291,93 грн.), що підтверджується доданим до матеріалів справи розрахунком заборгованості. Судом встановлено, що позивачем на адресу відповідача направлялися претензія за вих. № 512/18 від 26.07.2018 та вимога за вих. № 598/19 від 25.04.2019 про погашення заборгованості за кредитом з проханням погасити існуючу заборгованість, але відповідач проігнорував його вимоги. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Принцип забезпеченості кредиту означає наявність для захисту своїх інтересів, недопустимість збитків від неповернення боргу із-за неплатоспроможності боржника. Кредит видається також на принципі повернення, строковості та платності, що означає, що кредит може бути повернутий Позичальником у встановлений в кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування, тобто сплатою відсотків. Стаття 554 ЦК України передбачає, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну ) відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитор) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на підставах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України і є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певні послуги, а інша сплатити вартість отриманих послуг. Крім того, згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Кредитної спілки «Самара» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Згідно ст. 141 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 1921,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved