Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказує, що 27.04.2012 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від шлюбу у них народилась дитина - донька [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що у спільному житті у них з відповідачем розпочався розпад, на протязі довгого часу у них відсутнє повне взаєморозуміння, повага один до одного. Вони з відповідачем не ведуть спільного господарства і припинили шлюбні відносини з травня 2012 року. Позивачка вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, тому просить суд розірвати шлюб, стягнути з відповідача витрати на сплату судового збору та на правову допомогу. Після розлучення просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Від позивачки до суду надійшла заява з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача до суду надійшла заява з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 27.04.2012 року, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 184. \\а.с.7\\ Від шлюбу у них народилась дитина - донька [PERSON], [INFO].\\а.с.6\\ Сторони припинили подружні відносини з травня 2012 року. Відповідно до ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки на протязі довгого часу у них відсутнє повне взаєморозуміння, повага один до одного, припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства з травня 2012 року. Тому вважає необхідним позов задовольнити, розірвати шлюб, укладений 27.04.2012 року між позивачем та відповідачем, позивачці після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Згідно з ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Статтею 1 Закону України від 20 грудня 2011 року N 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" (далі - Закон) встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій позасудовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем та документально підтверджені квитанцією в матеріалах справи /а.с.1/ та витрати на правову допомогу у розмірі 300 грн., згідно квитанції №4/02/16/1 від 04.02.2016 р./а.с. 8/. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved