Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

позивачка звернулась до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 28 липня 2007 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, за час якого [INFO] року у них народився син [PERSON]. 24 квітня 2015 року рішенням Кролевецького районного суду Сумської області шлюб між нею та [PERSON] розірваний, їй відновлене дошлюбне прізвище [PERSON]. Фактично вони з відповідачем припинили шлюбні відносини з 2010 року, з того часу проживають окремо, спільного господарства та спільного бюджету не ведуть, син [PERSON] проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Добровільно вирішити з [PERSON] питання щодо утримання дитини не виявилось можливим. Інколи вдповідач надавав кошти на утримання сина, але їх розмір та періодичність визначав на власний розсуд, а тому вона бажає, щоб він стабільно сплачував аліменти за рішенням суду. Вона працює у ФОП [PERSON] та отримує заробітну плату у мінімальному розмірі, встановленому законодавством, якої недостатньо, щоб забезпечити себе та дитину всім необхідним. Син [PERSON] навчається в першому класі Кролевецькій ЗОШ №5 і вона (позивачка) самостійно несе витрати, пов'язані з його навчанням, а це близько 40 грн. за тиждень на харчування в школі, придбання підручників та канцелярії, а також несе всі витрати, пов'язані з придбанням для дитини одягу, продуктів харчування, засобів гігієни, ліків тощо. Відповідач працездатного віку, має задовільний стан здоров'я, стягнень по виконавчим листам не має, а тому він повинен таким чином влаштовувати своє життя, щоб забезпечувати себе та свою дитину. Раніше він працював неофіційно в дельфінарії "Немо" в м.Києві та отримував заробітну плату близько 5000 грн., на даний час їй невідомо, чи має відповідач постійне місце роботи. Посилаючись на викладене, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просить суд його задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи та пояснень позивачки встановлено, що [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 6). Дитина народилася під час шлюбу, в якому сторони перебували з 28 липня 2007 року (а.с.5), 24 квітня 2015 року рішенням Кролевецького районного суду Сумської області шлюб між ними розірвано (а.с.7). На сьогодні сторони проживають окремо. Син [PERSON] проживає разом з позивачкою в м.Кролевець, що також підтверджується довідкою виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області від 06.04.2016 року (а.с.9). Домовленості між сторонами щодо утримання дитини немає. Від відповідача не надійшло заперечень щодо зазначених обставин. Позивачка працює продавцем у ФОП [PERSON] та отримує невелику заробітну плату (а.с.8), а тому самостійно не може забезпечити сина всім необхідним, створити нормальні умови для його життя та розвитку і потребує коштів на утримання їхньої спільної з відповідачем дитини. [PERSON] інколи надавав позивачці грошові кошти на утримання сина, але вона бажає, щоб він стабільно сплачував аліменти за рішенням суду. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 141 СК України передбачає, що мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує майнове становище дитини, яке на сьогодні залежить від доходів матері, які складають щомісячно мінімальний розмір заробітньої плати. Також суд враховує, що домовленості щодо утримання дитини між сторонами немає, відповідач працездатного віку, про наявність у нього інших утриманців суду не повідомив. Таким чином він повинен організувати своє життя так, щоб утримувати себе та виконувати свої батьківські обов'язки щодо свого малолітнього сина [PERSON], в тому числі утримувати в обсязі, що задовольнятиме його життєві потреби. За таких обставин, враховуючи викладене вище, положення ст.ст.182, 184 СК України, прожитковий мінімум для дитини від 6 до 18 років, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з 1 січня 2016 року - 1455 грн., з 1 травня 2016 року - 1531 грн., з 1 грудня 2016 року - 1637 грн., оцінивши докази, з метою захисту інтересів дитини, суд приходить до висновку, що є обґрунтовані підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на малолітню дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави у розмірі 551 грн. 20 коп. та на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за місяць. Відповідно до ст.ст.180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved