Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

У березня 2018 р [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон без дозволу батька. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 05.11.2005 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], було укладено шлюб, який 14.08.2007 року було розірвано. Від шлюбу з відповідачем сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу син залишився проживати із матір'ю. Проте в добровільному порядку отримати дозвіл від батька про виїзд дитини за кордон не є можливим, тому що він знаходиться тривалий час за кордоном. Відповідач працює в Австралії за трудовим договором. Вона має намір забезпечити повноцінний відпочинок сину в країнах ближнього та дальнього зарубіжжя, за для підвищення рівня світогляду дитини, покращення стану його здоров'я, фізичного, духовного та морального розвитку, що є забезпеченням інтересів дитини в межах здійснення батьківських прав та обов'язків. Більш того син [PERSON] займається спортом, ходить на шахи. Шаховий клуб "Біла тура" не одноразово приймає участь в країнах ближнього зарубіжжя. Представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, у зв'язку з чим зі згоди представника позивача та на підставі ч.1 ст.280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Представник третьої особи - органу опіки у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання сповіщена належним чином. Раніше у судовому засіданні позовні вимоги підтримувала, просила позов задовольнити. У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до п.3 ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Як встановлено в судовому засіданні, що сторони знаходилися в шлюбі з 05.11.2005 року по 14.08.2007 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження від 24.05.2012 року серії [NUMBER], актовий запис № 201.(а.с. 8) Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ст.155 СК України). Відповідно до принципу 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. У відповідності до ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ на дитину оформлюється терміном на три роки або до досягнення дитиною 18 років. Згідно п.п.17,18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року №231, відомості про дітей, які їдуть за кордон разом з батьками (законними представниками), вписуються в паспорти батьків чи одного з батьків (законних представників) на підставі заяви громадянина, у чий паспорт вписуються діти. У разі потреби самостійного виїзду дитини, яка постійно проживає в Україні, за кордон оформляється проїзний документ, а у випадках, передбачених пунктом 4 цих Правил, - паспорт. Оформлення паспорта / проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Згідно п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків - у разі пред'явлення нотаріально засвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Неможливість отримати дозвіл на виїзд дитини за кордон від батька дитини позбавляє останню можливості виїхати з дитиною за кордон, зокрема, з метою оздоровлення, відпочинку та розширення світогляду, чим створюються перешкоди у здійсненні заходів, спрямованих на покращення здоров'я дитини, її фізичного та духовного розвитку. Враховуючи, що тимчасовий виїзд дитини за кордон, відповідатиме інтересам дитини, її розвитку, відпочинку, та оздоровленню, суд вважає за можливе позов задовольнити.

Outcome: approved