Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Прокурор м. Орджонікідзе в судовому засіданні підтримав та уточнив свої позовні вимоги та просить суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь Управління Пенсійного Фонду України в м. Орджонікідзе заподіяну правопорушенням матеріальну шкоду, розмір якої станом на час розгляду справи складає 44 760,89 грн.. Свої уточнені позовні вимоги прокурор м. Орджонікідзе мотивує тим, що підставою для звернення прокурора м. Орджонікідзе до суду з позовом стало заподіяння матеріальних збитків Пенсійному фонду України внаслідок безпідставної переплати пенсій громадянам при зарахуванні до трудового стажу часу роботи в районах крайньої півночі на суму залишку невідшкодованих матеріальних збитків у розмірі 100 754,78 грн. За час розгляду даної цивільної справи у Орджонікідзевському міському суді, добровільно було відшкодовано частину завданих матеріальних збитків. Відповідно до довідки управління ПФУ в м. Орджонікідзе, розмір матеріальних збитків які були завдані [PERSON] та [PERSON] станом на 03.06.2015 року складає 44 760,89 грн.. Відповідно до ст. 31 ЦПК України позивач має право протягом усього часу розгляду справи змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову. Користуючись цим правом прокурор міста Орджонікідзе вважає за необхідне уточнити свої позовні вимоги. Представник УПФУ України в м. Орджонікідзе - Шиман О.Б. в судовому засіданні позовні вимоги прокурора підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнали та просять суд в їх задоволенні відмовити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнали та просять суд в їх задоволенні відмовити. Надали суду письмові заперечення, в якому просять відмовити прокурору м. Орджонікідзе Дніпропетровської області в задоволенні його позовних вимог до неї про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної правопорушенням, за необґрунтованістю позовних вимог. Посилаються на те, що в обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 23.05.2013 року по справі № 184/1745/13-к [PERSON] було визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364 ч. 2, 368 ч. 2, 366 ч. 1, 190 КК України. В своєму позові прокурор посилався на те, що «саме внаслідок скоєння [PERSON] зловживання службовим становищем були спричинені збитки державі в особі УПФУ в м. Орджонікідзе, початкова сума яких складає 507 098,02 грн. Зазначений вирок вступив до законної сили і не оскаржувався». В своєму позові прокурор посилається також на постанову Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» і підкреслює, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови «що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи». Виходячи з цього прокурор у своєму позові посилається на те, що, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Однак, всупереч вказаним вимогам закону прокурор просив стягнути 100754,78 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди заподіяної [PERSON] не тільки з неї, але на всяк випадок ще і з неї, не звертаючи увагу на той факт, що винною в заподіянні зазначеної шкоди вироком суду була визнана тільки [PERSON] В грудні 2014 року прокурор звернувся з заявою про уточнення позовних вимог від 19.12.2014 року, в якій посилається на ту обставину, що за час розгляду справи у суді добровільно було відшкодовано частину завданих матеріальних збитків. В обґрунтування своїх уточнений позовних вимог прокурор посилається як на підставу з стягнення з неї солідарно разом з [PERSON] заподіяної УПФУ в м. Орджонікідзе матеріальної шкоди тільки на акт ревізії фінансово-господарської діяльності УПФУ в м. Орджонікідзе від 01.04.2013 року, який нібито встановлює її вину у заподіянні матеріальних збитків УПФ в м. Орджонікідзе на суму 50994,29 грн. Уточнені позовні вимоги прокурора вона теж не визнає, вважає їх незаконними та необґрунтованими і в їх задоволенні просить відмовити, виходячи з наступних підстав. Заявлений до [PERSON] та [PERSON] уточнений позов не відповідає вказаним вимогам закону і не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав Відповідно до ст. 62 Конституції України, в Україні існує презумція невинуватості. Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Якщо вина [PERSON] в заподіянні матеріальної шкоди Управлінню ПФУ в м. Орджонікідзе на суму 507098,02 грн. доведена вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 23.05.2013 року, то відносно неї заявлений позов про стягнення заподіяної правопорушенням матеріальної шкоди є голослівним, надуманим та необґрунтованим. Вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 23.05.2013 року не встановлена вина [PERSON] в заподіянні матеріальної шкоди управлінню ПФУ в м. Орджонікідзе. Навпаки, вказаним вироком спростовуються позовні вимоги прокурора в зв'язку з тим, що суд встановив, що зазначену матеріальну шкоду управлінню заподіяла тільки [PERSON] Однак, позивач просить суд солідарно стягнути заподіяну правопорушенням матеріальну шкоду не тільки з [PERSON], а ще і з [PERSON] Але позивач не надав суду ніяких доказів того, що вона скоїла яке-небудь правопорушення, яке б знаходилося у причинному зв'язку з заподіяною матеріальною шкодою управлінню ПФУ в м. Орджонікідзе. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. [PERSON] не була притягнута ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальності за даним фактом, не була визнана винною в цьому особою і немає ніякого вироку, або постанови суду про те, що вона скоїла яке-небудь правопорушення, на яке посилається прокурор, вимагаючи у суду стягнути з неї солідарно матеріальну шкоду, заподіяну [PERSON]. В заяві про уточнення позовних вимог прокурором не зазначено, які саме особи частково відшкодовували завдані матеріальні збитки за той час, коли справа знаходиться у провадженні суду. Їх відшкодовувала не вона, а інші дійсно винні особи, на яких прокурор навмисно не посилається у своїх позовних вимогах. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови: - що дії останньої були неправомірними; - між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок; - є вина зазначеної особи, яка доведена в законному порядку. Але відносно неї усі вказані умови, які є обов'язкові для стягнення матеріальної шкоди разом з визнаною вироком суду винною особою [PERSON] матеріальної шкоди відсутні: ніякі її дії, на які посилається позивач у своєму позові, не були визнані неправомірними у встановленому законом порядку, її вина в заподіянні вказаної шкоди не була встановлена в передбаченому законом порядку, немає ні вироку суду, ні постанови суду, якою б був встановлений причинний зв'язок між заподіяною УПФУ в м. Орджонікідзе матеріальної шкоди і її діями, на які посилається позивач. Таким чином, позивач намагається незаконно та необґрунтовано всупереч вимогам закону без будь - яких встановлених законом правових підстав стягнути не тільки з винної особи, але і з неї заподіяну УПФУ в м. Орджонікідзе матеріальну шкоду. Відповідно до ст. 1190 ЦК України, на яку посилається позивач, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Але наданими доказами не підтверджується факт її спільного заподіяння матеріальної шкоди разом з іншим відповідачем [PERSON] Крім того, вона взагалі не підписувала будь-які документи з призначення пенсії окремим пенсіонерам, які зазначені в додатках до позовної заяві прокурора. Так, вона не підписувала ніяких документів на призначення пенсій відносно наступних осіб: [PERSON] - розмір переплати пенсії склав 18554,64 грн., [PERSON] - 14104,21 грн., [PERSON] -24269,51 грн.. Всього на суму 56928,36 грн. Так, актом позапланової ревізії фінансово - господарської діяльності УПФ України в м. Орджонікідзе за період з 01.01.2010 року по 31.01.2013 року встановлено наступне. На аркуші № 15 вказаного вище акту перевірки зазначено: «Згідно розпорядження № 128457 від 16.02.2011 року [PERSON] встановлено пенсію з 01.02.2011 року в сумі 1810,22 грн. Розпорядження підписано заступником начальника управління [PERSON], начальником відділу з призначення пенсій [PERSON], головним спеціалістом [PERSON]» Тобто підпису [PERSON] немає під цим зазначеним розпорядженням і в цьому випадку, вона вважає, що вона не повинна нести матеріальну відповідальність за ту дію, до якої вона не має ніякого відношення. На аркуші № 24 вказаного вище Акту перевірки зазначено: «Згідно розпорядження № 127989 від 22.08.2011 року [PERSON] встановлено пенсію з 01.07.2011 року в сумі 2345,91 грн. Розпорядження підписано заступником начальника управління [PERSON], начальником відділу з призначення пенсій [PERSON], головним спеціалістом [PERSON]» Тобто, її підпису немає і під цим зазначеним розпорядженням і в цьому випадку вважає, що вона також не повинна нести матеріальну відповідальність за ту дію, до якої вона не має ніякого відношення. На аркуші № 8 вищезазначеного акту перевірки зазначено: «Згідно протоколу №2323 від 19.08.2011 року [PERSON] була призначена пенсія з 17.02.2011 року в розмірі 2506,72 грн. Протокол підписаний заступником начальника управління [PERSON], заступником начальника відділу з призначення пенсій [PERSON] та головним спеціалістом [PERSON]» Тобто її підпису під зазначеним протоколом немає і вона не повинна нести матеріальну відповідальність за ту дію, до якої не має ніякого відношення. Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 08.05.2013 року встановлено, що відносно вказаних фактів [PERSON] вчинила кримінальне правопорушення за ст. 367 ч. 1 КК України. Але суд звільнив її від кримінальної відповідальності, посилаючись на те, що вона вчинила злочин невеликої тяжкості, раніше не судима і заподіяна матеріальна шкода державі відшкодована в повному обсязі. Але прокурор чомусь без будь-яких правових підстав просить стягнути з неї замість [PERSON] солідарно з [PERSON] ту матеріальну шкоду, яку [PERSON] відповідно до ухвали суду від 08.05.2013 року вже відшкодувала у повному обсязі. Кожен з пенсіонерів, які незаконно отримали збільшену пенсію, написали заяви про те, що вони одержують її незаконно, що вони ніколи не працювали у районі Крайньої Півночі і просять утримувати з їх пенсії усі незаконно виплачені кошти. Таким чином, зазначені особи з числа пенсіонерів не оспорюють того факту, вони незаконно отримали вказані кошти і зараз ці кошти вже удержуються з їх пенсії. Внаслідок чого прокурор звернувся до суду з заявою про уточнення позовних вимог, посилаючись на те, що за час розгляду вказаної справи добровільно було відшкодовано частину завданих матеріальних збитків. Однак вказані пенсіонери не були притягнути до кримінальної відповідальності і прокурор не просить стягнути саме з них заподіяні збитки, тому вони і не поспішають повертати вказані грошові кошти державі. Вказані особи з числа пенсіонерів фактично винні у тому, що управлінню була завдана вказана шкода. Але прокурор чомусь вирішив не притягувати їх ні до якої відповідальності, ні до кримінальної ні до матеріальної, а вирішив безпідставно стягнути солідарно заподіяну шкоду з [PERSON] та з неї, замість вказаних вище осіб. Окрім вищевикладених підстав вказаний позов [PERSON] не визнає ще з тієї підстави, що вона завжди діяла відповідно до своєї посадової інструкції. Однак вона не має повноважень та належних засобів як експерт встановлювати достовірність наданих документів. На той час у неї не було будь-яких підстав для сумнівів відносно їх достовірності і на той час їй не було відомо, що саме [PERSON], зловживаючи своїм службовим становищем, склала та використала завідомо підроблені документи. Прокурор м. Орджонікідзе в 2013 році вже звертався з цим самим позовом про відшкодування шкоди в інтересах УПФУ в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Вона з [PERSON] надали письмові заперечення на позов, посилаючись на незаконність позовних вимог прокурора у частині солідарного стягнення заподіяної [PERSON] матеріальної шкоди не тільки з неї, як з винної особи, а ще із них. Вони посилалися на те, що відповідно до вказаного вище вироку суду винною у заподіянні зазначеної у позові матеріальної шкоди була визнана тільки [PERSON], і тому вимоги про солідарне стягнення заподіяної шкоди з осіб, які не були визнані винними в заподіянні зазначеної шкоди разом з винною особою є неправомірним, незаконним та недопустимим. Після того, як вона з [PERSON] подали до суду свої заперечення на позов, прокурор уточнив свої позовні вимоги, виключив її та [PERSON] з відповідачів по справі і просив стягнути заподіяну матеріальну шкоду тільки з винної особи. Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 12.12.2013 року прокурору було повністю відмовлено в задоволенні його позовних вимог. Вказане рішення суду набрало законної сили. Пройшло три місяці і прокурор м. Орджонікідзе знову звернувся з тим самим позовом до тих самих сторін про той самий предмет і з тих самих підстав. В 2013 році були притягнути до кримінальної відповідальності заступники начальника УПФУ в м. Орджонікідзе [PERSON] та [PERSON] за ст. 367 ч. 2 КК України по тому ж самому факту заподіяння УПФУ в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області тяжких наслідків внаслідок їх халатного відношення до своїх посадових обов'язків. Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 08.05,2013 року встановлено, що відносно вказаних фактів заступник начальника УПФУ в м. Орджонікідзе [PERSON] вчинила кримінальне правопорушення за ст. 367 ч. 1 КК України. Суд звільнив її від кримінальної відповідальності, посилаючись на те, що вона вчинила злочин невеликої тяжкості, раніше не судима і заподіяна матеріальна шкода державі відшкодована в повному обсязі. Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 25.12.2013 року встановлено, що і інший заступник начальника УПФУ в м. Орджонікідзе [PERSON] теж внаслідок свого халатного відношення до виконання посадових обов'язків вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 367 ч. 2 КК України тим самим теж причинила тяжкі наслідки Пенсійному фонду України. Але і її прокурор просив звільнити від кримінальної відповідальності теж посилаючись на те, що заподіяна УПФУ матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі. Суд визнав винними вказаних заступників начальника УПФУ в м. Орджонікідзе за ст. 367 ч. 2 КК України, але звільнив їх від кримінальної відповідальності внаслідок того, що прокурор заявив про повне відшкодування матеріальної шкоди, яка була заподіяна УПФУ в м. Орджонікідзе. Після цього минуло ще 3 місяці і прокурор м. Орджонікідзе знову звернувся до суду з тим самим позовом до [PERSON] та до неї, не звертаючи увагу на те, що не вона була визнана винною особою за вказаним фактом і, посилаючись вже на те, що шкода, яка була заподіяна УПФУ в м. Орджонікідзе неправомірними діями зазначених вище осіб нібито не відшкодована, просив стягнути її не з винних осіб, а з неї. З матеріалів справи вбачається те, що прокурор м. Орджонікідзе безпідставно не притягував до кримінальної відповідальності пенсіонерів (37 осіб), які отримали підвищену пенсію на підставі підроблених документів, тобто винних осіб; за його клопотанням були звільнені від кримінальної відповідальності за ст. 367 ч. 2 КК України два заступника УПФУ в м. Орджонікідзе тільки з тієї підстави, що прокурор заявив в суді про повне відшкодування матеріальної шкоди, яка була заподіяна ними УПФУ в м. Орджонікідзе; ввів суд в оману під час звільнення вказаних осіб від кримінальної відповідальності тому, що матеріальна шкода, яка була заподіяна УПФУ в м. Орджонікідзе повністю ще не відшкодована і вона відшкодовується до сих пір шляхом утримання грошових коштів з пенси тих 37 пенсіонерів, які її незаконно отримали; прокурор має намір прискорити відшкодування зазначеної матеріальної шкоди шляхом стягнення її солідарно не з винних осіб, а з неї, яка не була визнана винною особою; прокурор у своєму позові посилається на нібито допущене нею порушення в 2011 році Положення, затвердженого начальником УПФУ в м. Орджонікідзе від 29.02.2012 року, тобто якого взагалі не існувало станом на 2011 рік. Також на підтвердження своїх позовних вимог прокурор посилається і на додаток №1 до Наказу по Управлінню від 30.10.2012 року, посилаючись на те, що нібито вона як заступник начальника УПФУ, підписувала розпорядження про призначення пенсій по пенсіонним справам на той період, коли фактично заступником начальника УПФУ в м. Орджонікідзе була [PERSON], а не вона. Вказана обставина підтверджується матеріалами кримінального провадження відносно [PERSON] за ст. 367 ч. 2 КК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зі змінами та доповненнями, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК України (1963 року) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, вина в заподіяні матеріальної шкоди є обов'язковою умовою при вирішенні питання про її стягнення з конкретної особи. Її вина в заподіянні вказаної матеріальної шкоди не встановлена у передбаченому законом порядку. На неї розповсюджується передбачена ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до п. 2 ст. 121 Конституції України прокуратура України становить єдину систему, на яку покладається функція представництва інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Прокурор м. Орджонікідзе Дніпропетровської області на виконання покладених на органи прокуратури функцій, передбачених п. 2 ст. 121 Конституції України, п. 2 ст. 5 Закону України "Про прокуратуру", з метою всесвітнього утвердження верховенства закону, зміцнення правопорядку, звертається до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе в зв'язку з тим, що установа є державною, а отже майно установи є власністю держави, тому шкода, яка спричинена установі відповідно спричинена державі. Протягом 04.03.2013 року - 01.04.2013 року Нікопольською ОДФІ проведено позапланову ревізію окремих питань фінансово - господарської діяльності Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе за період з 01.01.2010 року по 31.01.2013 року. За результатами проведеної перевірки з питань достовірності даних, що містяться в документах, котрі підтверджують наявність у громадян трудового стажу в районах Крайньої Півночі було встановлено, що відповідно до Наказу № 12 від 21.01.2013 р. «Про проведення інвентаризації пенсійних справ в УПФ м. Орджонікідзе», УПФУ в м. Орджонікідзе проведено повторну інвентаризацію пенсійних справ, за результатом якої встановлено переплату пенсій при призначенні 37 громадянам станом на 31.01.2013 р. на загальну суму 507 098,02 гривень. Порушення виникли через прийняття до виконання спеціалістами відділу з призначення пенсій недостовірних даних про трудовий стаж, навчання та заробітну плату в районах Крайньої Півночі. Призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, згідно покладених на нього функцій, відділ з призначення пенсій Управління Пенсійного фонду в м. Орджонікідзе, який є структурним підрозділом Управління Пенсійного фонду в м. Орджонікідзе і підпорядковується заступнику начальника управління. Основними завданнями Відділу є призначення (перерахунок) пенсій. Відділ з призначення пенсій очолює начальник відділу. До складу відділу входять заступник начальника відділу та головні спеціалісти. Згідно Положення, відділ: призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії; перевіряє обґрунтованість видачі зазначених документів, забезпечує організацію роботи, пов'язаної з призначенням (перерахуванням) пенсій відповідно чинного законодавства; здійснює контроль за правильністю та своєчасністю винесення рішень та розпоряджень про призначення (перерахування) пенсій чи про відмову у призначенні (перерахуванні) пенсій; здійснює роботу з підготовки запитів з питань підтвердження стажу заявника та інших питань. За ревізуємий період заступником начальника управління - начальниками відділу з призначення пенсій з 21.11.2011 р. по час ревізії була [PERSON] (Наказ про призначення № 101-о від 21.11.2011 р.) начальник відділу, до 21.11.2011 р. - головний спеціаліст відділу з призначення пенсій. Головний спеціаліст відділу з призначення пенсій [PERSON] працювала на посаді з 06.08.2007 р. по 21.01.2013 р. (Наказ про призначення № 32-о від 06.08.2007 р., Наказ про звільнення № 09-ос від 31.01.2013 р.). Відповідно п.6 Положення від 29.02.2012 року, затвердженого начальником управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе, начальник здійснює безпосереднє керівництво відділом, організує та керує роботою відділу, забезпечує виконання завдань, покладених на відділ, розподіляє обсяг роботи між спеціалістами відділу та організує їх роботу. Відповідно п.7, начальник відділу несе персональну відповідальність у встановленому чинним законодавством порядку за виконання працівниками покладених на відділ завдань і здійснення ними своїх функцій, перерахунку та виплати пенсій, оформлення відповідних документів. Відповідно до посадової інструкції, затвердженої начальником управління Пенсійного Фонду України в м. Орджонікідзе 21.11.2011 року, заступник начальника відділу з призначення пенсій згідно з покладеними обов'язками: - контролює та забезпечує своєчасне і якісне відпрацювання документів з призначення пенсій; перевіряє документи, надані для призначення пенсій; визначає та перевіряє права на пенсію, обчислення її розміру; - здійснює прийом, реєстрацію, облік та зберігання документів для призначення пенсій підвищеної категорії складності; проводе роботу по перевірці правильності призначення та перерахування пенсії відповідно до законодавства; - здійснює перевірку форми №10; - несе відповідальність за неякісне або несвоєчасне виконання посадових завдань та обов'язків (п.4.1). Відповідно до посадової інструкції головного спеціаліста відділу з призначення пенсій, який веде роботу з прийому громадян в прийомній громадян та диспетчерській службі, затвердженою начальником управління Пенсійного Фонду України в м. Орджонікідзе 04.07.2011 р., головний спеціаліст: - приймає та реєструє в журналі обліку особистого прийому громадян звернення від фізичних та юридичних осіб стосовно нарахування та призначення пенсій, які звернулися до прийомної громадян управління; - приймає документи та відпрацьовує пенсійні справи, з питань подовження довідок МСЕК та довідок про навчання, відпрацьовує документи про прийняття та звільнення з роботи пенсіонерів; - веде прийом документів, поданих для призначення та перерахунку пенсій; - веде підготовку запитів з питань підтвердження трудового стажу, запитів до МСЕК про настання інвалідності до 18 років; - здійснює облік та збереження карток особистого прийому громадян (п.2). За невиконання або неякісне виконання своїх посадових обов'язків, зокрема, за умисне чи необережне складання документів для призначення пенсій, розголошення інформації, що охороняється законом, працівник несе дисциплінарну, матеріальну, адміністративну та кримінальну відповідальність (п.5.1). Заступник начальника управління Пенсійного Фонду України в м. Орджонікідзе, згідно додатку №1 до наказу по Управлінню від 30.10.2012 р. № 225, спрямовує та контролює роботу: - відділу з призначення пенсій; - відділу з виплати пенсій; - забезпечує та організує роботу комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсій на пільгових умовах або за вислугу років відповідно до діючого законодавства; - організує та контролює роботу щодо правильності та своєчасності призначення, перерахунку і виплати пенсій відповідно до діючого законодавства. Відповідно до посадових інструкцій головні спеціалісти відділу з призначення пенсій, які ведуть роботу з прийому громадян в прийомній громадян та диспетчерській службі та, у разі виробничої необхідності, головні спеціалісти відділу з призначення пенсій, які ведуть роботу по відпрацюванню документів на призначення та перерахунок пенсій, є відповідальними за приймання документів для призначення та перерахунку пенсій. Згідно п.38 Порядку № 22-1 від 25.11.2005 р. та посадових інструкцій головних спеціалістів відділу, посадової інструкції заступника начальника відділу з призначення пенсій при прийманні документів фахівець, що призначає пенсію: а) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; б) здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів; в) перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження. Орган, що призначає пенсію, має право, в необхідних випадках, перевіряти обґрунтованість видачі довідок, наданих для призначення (перерахунку) пенсій, а саме - здійснювати запити щодо здійснення ревізії наданих пенсіонерами довідок для призначення/перерахунку пенсії. Розпорядження (протоколи) на призначення пенсій по пенсійним справам, розрахунок пенсій по яких проведено на підставі довідок про наявність трудового стажу у районах Крайньої Півночі, підписані головним спеціалістом [PERSON], заступником [PERSON] Відповідно до висновків проведеної ревізії, порушення допущено з вини: - головного спеціаліста [PERSON], якою підписані усі розпорядження (протоколи) на призначення пенсій по 37 пенсійним справам, розрахунок та виплату пенсій по яких проведено на підставі довідок про наявність трудового стажу у районах Крайньої Півночі, посадовою інструкцією якої передбачено прийом та реєстрацію в журналі обліку особистого прийому громадян звернень від фізичних та юридичних осіб, стосовно нарахування та призначення пенсій; ведення прийому документів, поданих для призначення та перерахунку пенсій; ведення підготовки запитів з питань підтвердження трудового стажу; - начальником відділу з призначення пенсій [PERSON], яка працювала на посаді з 21.11.2011 р. по час перевірки і відповідно до Положення про відділ з призначення пенсій управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе, несе персональну відповідальність у встановленому чинним законодавством порядку за виконання працівниками покладених на відділ завдань і здійснення ними своїх функцій, перерахунку та виплати пенсій, оформлення відповідних документів та якою підписано розпорядження у 20 випадках із 37 пенсійних справ. Крім того, вина [PERSON] в завданні матеріальних збитків УПФУ в м. Орджонікідзе доведена в порядку кримінального судочинства. Вироком Орджонікідзевського міського суду від 23.05.2013 року [PERSON] було визнано винною у вчиненні корупційних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 368, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 190 КК України, серед яких, зокрема, зловживання службовим становищем, тобто умисне, з корисливих мотивів в інтересах третіх осіб, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам. Вказаним вироком встановлено, що саме внаслідок скоєння [PERSON] зловживання службовим становищем були спричинені збитки державі в особі УПФУ в м. Орджонікідзе, початкова сума яких складала 507 098,02 грн. (сторінка 7, абзац 8) Зазначений вирок вступив в законну силу та станом на березень 2014 року до суду апеляційної інстанції не оскаржувався. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи спори про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець у ст. 1166 ЦК України відносить: а) наявність шкоди; б) протиправну поведінку заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вину. Перераховані підстави визнають загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Крім того, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року: «Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов'язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування». Згідно з інформацією, отриманої з УПФУ в м. Орджонікідзе, станом на 27.03.2014 року сума невідшкодованих збитків становить 100 754,78грн.. В уточненій позовній заяві позивач просить стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь Управління Пенсійного Фонду України в м. Орджонікідзе заподіяну матеріальну шкоду на даний час у розмірі 44 760,89 грн.. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підстави своїх вимог. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З доводами позивача, викладеними ним в позовній заяві і в судовому засіданні суд погоджується в повному обсязі, оскільки вони відповідають дійсності та встановленим в судовому засіданні обставинам справи, відповідають вимогам цивільного законодавства України і ґрунтуються на нормах матеріального права, доводи позивача та представника УПФУ і надані ними письмові докази цілком спростовують доводи та пояснення відповідачів та їх представників, а також поясненнями допитаних свідків, матеріалами справи в їх сукупності. По перше, позивач наділений законним правом на звернення до суду з дійсним позовом. Те, що позивач раніше вже звертався до суду з подібним позовом ніяким чином не виправдує вину відповідачів у заподіянні матеріальної шкоди держави в особі УПФУ, тим більше, що в даному випадку змінилося коло осіб - відповідачів по справі, сума заподіяних матеріальних збитків. По друге, те що вина [PERSON] доведена вироком суду, а вина [PERSON] не доведена, не позбавляє право позивача на звернення до суду саме до [PERSON] та доведення її вини у заподіянні матеріальної шкоди державі в цивільному судочинстві. Доведення вини [PERSON] вироком суду є лише підставою для застосування ст.. 61 ЦПК України. По третє, не є підставою для відмови в задоволенні позову позивача і прийняте рішення Орджонікідзевського міського суду відносно [PERSON] про відмову в задоволенні позову, винесено судом 12 грудня 2013 року, що набрало законної сили, на яке посилаються відповідачі по справі, оскільки однією та головною підставою з підстав відмови в задоволені позову прокурора було те, що матеріальна шкода державі в особі УПФУ була заподіяна не самою [PERSON], а те, що про це діяння повинні відповідати саме винні в цьому особи. По четверте, що до доводів відповідачів про винесення судом ухвал про звільнення від кримінальної відповідальності [PERSON] та [PERSON]. По перше, метою звернення прокурора з клопотанням до суду є перш за все, звільнення вказаних осіб від кримінальної відповідальності; по друге: те, що вказані особи не відшкодували заподіяну матеріальну шкоду встановлено судом в судовому засіданні шляхом допиту вказаних осіб в якості свідків, матеріалами справами в їх сукупності, оскільки заподіяна шкода відшкодовується самими пенсіонерами шляхом відрахування від їх пенсії частини пенсії за їх заявою. По п'яте, безпідставними є твердження відповідача [PERSON] та її представника щодо невідповідності акту ревізії фінансово - господарської діяльності УПФУ фактичним обставинам справи, оскільки ці доводи повністю спростовані в судовому засіданні. Згідно до наданих документів УПФУ повністю законно та обґрунтовано підтверджується розмір заподіяної матеріальної шкоди. По шосте, допитані свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що вони особисто не відшкодовували заподіяну матеріальну шкоду і вказані відшкодування було шляхом утримання з пенсіонерів частини пенсії, що спростовує доводи відповідачів щодо відшкодування УПФУ заподіяної матеріальної шкоди. Суд дає критичну оцінку доводам відповідачів та їх представників щодо невизнання позовних вимог позивача, оскільки вони є голослівними, безпідставними та недоведеними і спростовуються стабільними поясненнями позивача та представника УПФУ, наданими ними письмовими доказами, поясненнями допитаних свідків, матеріалами справи в їх сукупності. Суд вважає, що така позиція відповідачів викликана лише намаганням їх ухилитися від відповідальності за заподіяну державі шкоду, не дивлячись на те, що вина кожного з відповідачів доведена в судовому засіданні відповідно до норм діючого законодавства України. Таким чином, суд на підставі вищевикладеного вважає необхідним позовні вимоги прокурора м. Орджонікідзе в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області до [PERSON], [PERSON] «про відшкодування шкоди» задовольнити та стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 44 760 грн. 89 коп., а також стягнути солідарно судовий збір на користь держави у розмірі 447 грн. 60 коп..

Outcome: approved