Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивач ПАТ «Страхова компанія Українська страхова група» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП в порядку регресу у розмірі 4 532 гривень 57 копійок. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 19 серпня 2013 року на вул. Академіка Заболотного в м.Одесі об 12 годин 00 хвилин сталася дорожня транспортна пригода, в результаті якої сталося зіткнення між автомобілями марки «Рено» державний номер [NUMBER], яким керував водій [PERSON] та автомобілем [NUMBER], яким керував водій [PERSON] Винним у вчиненні ДТП визнаний водій [PERSON], що підтверджується Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 04.10.2013 року. Автомобіль марки «Міцубісі» державний номер [NUMBER], який належить [PERSON] застрахований ПАТ «Страхова компанія Українська страхова група» на умовах договору добровільного страхування наземного транспорту №28-1501-12-00226 від 19.12.2012 року. В наслідок аварійного пошкодження застрахованого транспортного засобу його власнику було завдано матеріальну шкоду у розмірі 4 532 гривень 57 копійок. На підставі страхового акту № ПСКА-3180 від 03.09.2013 року, платіжного доручення №15733 від 04.09.2013 року, страхова компанія ПАТ «Страхова компанія Українська страхова група» виплатила страхувальнику суму страхового відшкодування у розмірі 4 532 гривень 57 копійок. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.45). Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, є доказаними, тому підлягають\~\~задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, про те, що 19.12.2012 року між ПАТ «Страхова компанія Українська страхова група» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №28-1501-12-00226 автомобілю [NUMBER] (а.с.7-8); Відповідно до умов вказаного Договору страхування позивач ПАТ «Страхова компанія Українська страхова група» взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника [PERSON] страхове відшкодування. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ №408009, [PERSON] є власником автомобіля [NUMBER] (а.с.9); 19 серпня 2013 року на вул. Академіка Заболотного в м.Одесі об 12 годин 00 хвилин сталася дорожня транспортна пригода, в результаті якої сталося зіткнення між автомобілями марки «Рено» державний номер [NUMBER], яким керував водій [PERSON] та автомобілем [NUMBER], яким керував водій [PERSON] Винним у вчиненні ДТП визнаний водій [PERSON], що підтверджується Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 04.10.2013 року, яка набула законної сили (а.с.16). 20.08.2013 року, [PERSON] звернувся до ПАТ «Страхова компанія Українська страхова група» з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.10); Відповідно до ремонтної калькуляції №ПСКА-3180 від 30.08.2013 року, сума матеріальних збитків завданих власникові автомобіля [NUMBER] складає у розмірі 6 932 гривень 57 копійок (а.с.19-20); Відповідно до страхового акту №ПСКА-3180 від 03.09.2013 року, платіжного доручення №15733 від 04.09.2013 року, страхова компанія ПАТ «Страхова компанія Українська страхова група» виплатила страхувальнику суму страхового відшкодування у розмірі 4 532 гривень 57 копійок (а.с.22,24); Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способами захисту є в т. ч. відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди. Частина 1 ст. 22 ЦК України передбачає, що особа, який завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Відповідно до положень частини 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Положення ст. 1191 ЦК України передбачають, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлений законом. Згідно до вимог ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи , відповідальної за завданні збитки. Статтею 27 Закону України "Про страхування" від 07.03.1996 року за № 85/96 встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. При таких обставинах, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.ст.88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача витрати понесені позивачем за оплату судового збору в розмірі 1 378 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: approved