Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 18 882 грн. Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованості за кредитним договором від 12.02.2008 року в розмірі 7034,46 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору від 12.02.2008 року [PERSON] 12.02.2008 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором від 12.02.2008 року Банк виконав своєчасно і повністю, надавши [PERSON] вищевказані грошові кошти. Відповідач до теперішнього часу не виконує взяті на себе зобов'язання, в зв'язку з чим банк змушений звернутися до суду з позовом. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач на неодноразові виклики суду в судові засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином за місцем реєстрації, що підтверджено повідомленням про вручення поштового відправлення, отриманого особисто відповідачем, пояснень та заперечень на позов не надав, про причину неявки суду не повідомив. Згідно зі ст. 77 ч.2 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися у судове засідання без поважних причин. Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів, та ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 12.02.2008 року відповідно до укладеного кредитного договору від 12.02.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 9972,91 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. В результаті не дотримання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору, станом на 31.12.2014 року за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі - 18882 грн., яка складається з наступного: 5480 грн. - заборгованість за кредитом; 10976 грн. 67 коп. - заборгованість по відсоткам; 1050 грн. - заборгованість по комісії; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 875 грн. 33 коп. - штраф (процентна складова) (а.с. 7-9). Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2011 року, яке згідно до відмітки суду набрало законної сили було стягнуто з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором від 12.02.2008 року в розмірі 13214 грн. 19 коп. ( а.с. 45-47). Відповідно до розрахунку позивача з урахуванням раніше стягнутої суми з відповідача [PERSON] заборгованості на підставі заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2011 року, станом на 31.12.2014 року заборгованість відповідача становить 7034,46 грн. та складається з: 4606,13 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 1050 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина); 875 грн. 33 коп. - штраф (процентна складова). Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору або згідно вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання є неприпустимою. Згідно ст. ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлено термін його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності на неможливість виконання ним грошового зобов'язання, на підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд погоджується з розрахунком заборгованості наданого позивачем за кредитним договором від 12 жовтня 2011 року з якого вбачається, що заборгованість позивача [PERSON] складає 7034,46 грн. Згідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 12.02.2008 року в межах заявлених позовних вимог підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 526, 1054 ЦК України,

Outcome: approved