Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Служба у справах дітей Рогатинської районної державної адміністрації звернулася до Рогатинського районного суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позовній заяві зазначено, що [PERSON] доводиться батьком [PERSON], [INFO]. Мати дитини померла. Дитина проживає разом з батьком. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки, не забезпечує необхідного харчуванням, не спілкується з дитиною в обсязі, який необхідний для її нормального розвитку. [PERSON] не створено належних умов для проживання малолітньої дитини. Відповідач зловживає спиртними напоями. Така поведінка [PERSON] свідчить про ухилення від виконання обов'язків по вихованню дочки [PERSON] Просили позов задовольнити повністю. Позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] та стягувати з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини аліменти в твердій грошовій сумі не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні представник служби в справах дітей Рогатинської РДА Олексів О.Я. позовні вимоги підтримала повністю із підстав, наведених у позовній заяві. Крім того, пояснила, що [PERSON] навчається у спеціалізованій школі-інтернаті в м.Рогатині. На вихідні дні та на канікули дитину забирає до себе її тітка [PERSON] Батько проживає окремо від малолітньої дочки, не цікавиться нею, не займається вихованням, тим самим ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. У школі-інтернаті зрідка навідує дочку, приходить до дитини у нетверезому стан. За вироком Рогатинського районного суду від 28 вересня 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначено покарання у виді 100 годин громадських робіт. Просила позов задовольнити. Позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO] та стягувати з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру твердої грошової суми на утримання [PERSON] покладалася на розсуд суду. Прокурор прокуратури Рогатинського району Сидій Я.В. вважає за доцільне та в інтересах дитини позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки. Ухилення [PERSON] від виховання малолітньої дочки підтверджується зібраними і перевіреними у судовому засіданні письмовими доказами. Просила позов задовольнити . Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, хоча про день, час і місце судового засідання був повідомлений належний чином та у встановленому законом порядку. Небажання відповідача надавати докази для обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Відповідно до вимог, встановлених ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши доводи представника позивача, дослідивши та перевіривши усі докази в їх сукупності, вислухавши думку прокурора, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] доводяться батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданими 15 липня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Рогатинської районної державної адміністрації №7 від 28 квітня 2015 року визнано за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON], [INFO]. Ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов'язків підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов [PERSON], яким встановлено незадовільні умови проживання малолітньої дитини; довідкою-характеристикою на [PERSON], виданою виконавчим комітетом Потіцької сільської ради відповідно до якої [PERSON] зловживає спиртними напоями, не займається вихованням дитини, не працює; характеристикою, виданою Рогатинською спеціалізованою школою-інтернат відповідно до якої [PERSON] не часто відвідує дитину у школі-інтернаті, приходить до дитини у нетверезому стані; фото таблицями умов проживання сім'ї [PERSON] Згідно вироку Рогатинського районного суду від 28 вересня 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, а саме у злісному ухиленні від утримання малолітньої дитини. Встановлено, що [PERSON] пенсію по втраті годувальника, яка призначена [PERSON], витрачав на власні потреби. У декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (принцип 6), проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. За ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток. Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У пункті 15 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про розгляд справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 дано роз'яснення, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують тощо), які дані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім способом дії на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. За наведених вище в рішенні обставин і доказів суд приходить до висновку, що відповідач, як батько, ухиляється від виконання свого обов'язку по вихованню дочки, морально її не підтримує, з дочкою не спілкується, не проявляє щодо неї батьківської турботи. Не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. [PERSON] не спілкується з дочкою, що є необхідним для її нормального самоусвідомлення; не надає їй доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, хоч має таку можливість. [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками через що його слід позбавити батьківських прав. Судом встановлено, що позбавлення [PERSON] батьківських прав не буде суперечити інтересам дочки, а тому позов підлягає до задоволення. За ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р. N 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частинами 7-10 статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України обов'язок надавати утримання неповнолітнім дітям, які не досягли 18 років, покладається рівною мірою на обох батьків. Неповнолітні діти не здатні самі здобувати кошти для існування. Обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дітей - моральний і найважливіший правовий обов'язок їх батьків. При ухиленні від його виконання необхідні кошти можуть бути стягнуті за рішенням суду. За частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд відповідно до вимог ст.184 СК України за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення для визначення твердої щомісячної суми на утримання дитини, а саме - матеріальне становище відповідача по справі, який не працює, стан здоров'я відповідача, який не визнаний інвалідом, є особою працездатного віку. За ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За Законом України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.99 р. № 966-XIV прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Суми прожиткового мінімуму на 2015 рік встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 р. № 80-VIII. Для дітей віком від 6 до 18 років ця сума з 01 січня 2015 року по 30 листопада 2015 року становила 1286 грн., з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року - 1455 грн. Заявлена позивачем тверда грошова сума в розмірі 30% від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком від 6 до 18 років та з врахуванням стрімкого зростання цін на продукти харчування, ліки, засоби гігієни, одяг забезпечуватиме мінімальну потребу дитини. За таких обставин та доказів, досліджених і перевірених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі по 450 грн. щомісячно. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору. він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхитеної частини вимог.

Outcome: approved