Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивач, прокурор Червоноградської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Сокальської районної ради Львівської області звернувся в суд з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь Сокальської районної ради до районного бюджету Сокальського району понесені Сокальською ЦРЛ кошти в сумі 3564,86грн. В обґрунтування позову вказав, що ухвалою Сокальського районного суду від 19.10.2016р. закрито кримінальне провадження про обвинувачення [PERSON] у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст.122 КК України у зв'язку із відмовою потерпілого від обвинувачення, звільнивши тим від кримінальної відповідальності. В ході досудового розслідування встановлено, що відповідач 18.06.2016р. близько 12.00год. знаходячись на земельній ділянці гр. [PERSON], що в с. Княже Сокальського району Львівської області, розпочав із останнім словесну суперечку умисно наніс декілька ударів кулаком правої руки в область голови та спричинив йому середньої тяжкості тілесні ушкодження. Внаслідок отриманих ударів [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні із 18.06.2016р. по 01.07.2016р. Сокальської ЦРЛ, при цьому сума затрачених коштів на лікування понесених закладом охорони здоров'я становить 3568,86грн. Зазначає, що вказана шкода завдана державі внаслідок неправомірних дій [PERSON] до теперішнього часу не відшкодована, а тому просить суд стягнути з відповідача відшкодування витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення на вищевказану сута а судові витрати покласти на відповідача. Прокурор Сокальського району Буцький Б.В. в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій просить позов задовольнити та проводити розгляд справи у його відсутності. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Представник Сокальської районної ради [PERSON] в судове засідання не прибула, надала суду заяву в якій вказує, що заявлені прокурором позовні вимоги підтримує і просила стягнути з відповідача [PERSON]М, кошти, затрачені на лікування потерпілого, розгляд справи просила проводити без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не прибув та не повідомив суд про причини неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату і час судового розгляду справи. Третя особа КЗ Сокальської міської ради "Сокальська ЦРЛ" [PERSON] в судове засідання не прибула, надала суду заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, розгляд справи просила проводити без її участі. Проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує. За таких обставин та зі згоди позивача судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 18 червня 2016 року близько 12 години 00 хвилин [PERSON], знаходячись на земельній ділянці, належній [PERSON], що в селі Княже Сокальського району Львівської області, розпочав із останнім словесну суперечку, після чого на ґрунті раптово виникнувших особистих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень, підійшов до нього, після чого умисно наніс декілька ударів кулаком правої руки в область голови, внаслідок чого останній впав. Продовжуючи свій злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] наніс [PERSON] декілька ударів руками і ногами в область тулуба. Внаслідок нанесених ударів потерпілому спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця на лівій вушній раковині, рану на слизовій оболонці нижньої губи, синці на лівій половині грудної клітки, перелом VІІІ-го лівого ребра, синця на боковій поверхні черевної стінки зліва, що відноситься до середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я. Своїми діями обвинувачений вчинив умисне легке тілесне ушкодження, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України. Відповідно до ч. 2 ст. 45 ЦПК України, з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом (ст. 1166 ЦК України). Згідно ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. У п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» є роз'яснення, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 16.07.1993р. № 545 (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2012р. № 868) та відповідно до вимог ст. 1206 Цивільного кодексу України, кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат. З матеріалів справи вбачається, що згідно листа КЗ Сокальської ЦРЛ від 27.10.2016р., потерпілий [PERSON]перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділені з 18.06.2016р. по 01.07.2016р. з діагнозом - закрита травма грудної клітки, закритий перелом VІІІ-го лівого ребра, забій грудної клітки зліва. Вартість лікування потерпілого понесеного закладом охорони здоров'я становить 3564,86грн. , із розрахунку вартості одного ліжка в сумі 274,22грн. та помножено на тринадцять днів. Несвоєчасна сплата сум, витрачених на стаціонарне лікування потерпілих від злочину призводить до ненадходження у місцевий бюджет грошових коштів, звідки фінансується лікарня, чим можуть бути порушені інтереси держави. Враховуючи, що Сокальська ЦРЛ є власністю громади Сокальської міської ради та фінансується із місцевого бюджету, а у зв'язку з лікуванням потерпілого було витрачено державні кошти, які підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, суд вважає, що позовні вимоги прокурора Червоноградської місцевої прокуратури Львівської області підлягають задоволенню. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що є всі законні підстави для задоволення позову. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved