Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Любешівського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини зазначаючи, що 11 січня 2015 року померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно. 02 лютого 2012 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Любешівського районного нотаріального округу Волинської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №82, за яким все майно вона заповіла [PERSON] Вказала, що у визначений законом термін не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки постійно хворіла. Позивачка в позовній заяві зазначила, що на даний час може та бажає прийняти спадщину, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може у звязку з пропущенням нею строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому просять визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, у поданій заяві просить розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримала повністю. В судове засідання представник відповідача [PERSON] сільської ради Любешівського району не зявився, у поданій до суду письмовій заяві позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без його участі. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав. На підставі ч. 2 ст. 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч. 4 ст. 130 ЦПК при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки викладені у позовній заяві обставини, на які позивачки покладаються в обґрунтування своїх вимог, сторонами фактично визнаються, то на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК суд визнає їх доведеними. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 166136 від 12.01.2015 року [PERSON] померла 11.01.2015 року у віці 85 роки. Відповідно до заповіту, складеного [PERSON] 02.02.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Любешівського районного нотаріального округу Волинської області та зареєстрованого за №82, [PERSON] заповіла все майно [PERSON] Таким чином, позивачка [PERSON]Ф, на даний час являється спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом, однак у встановлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори по питанню прийняття спадщини та пропустила строк прийняття спадщини. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк в 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що причини, які заважали позивачці вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини є поважними, а саме її тривала хвороба, та вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини оскільки на момент відкриття спадщини її стан здоров"я значно погіршився, вона була змушена звернутись за лікарською допомогою до закладів охорони здоров"я та постійно проходити періодичні огляди лікарів в Волинській обласній клінічній лікарні, а тому позивачці слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини. За клопотанням позивача судові витрати покласти на неї.

Outcome: approved