Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в особі Боївської сільської ради, посилаючись на те, що вона є власником ? частини квартири [ADDRESS], власником іншої ? частини квартири був її чоловік - [PERSON], померлий [INFO]. Після смерті чоловіка вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину домоволодіння [ADDRESS]. В теперішній час виникла необхідність розпорядитися квартирою, однак в правовстановлюючих документах є розбіжності щодо визначення об'єкту нерухомого майна. Просила суд, з рахуванням уточнених позовних вимог, визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS]. Представник позивачки [PERSON], яка діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, до судового засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримала. Представник відповідача та третьої особи до судового засідання не з'явилися, просили розглянути справу у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно дост.328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 25.05.1994 року, власниками на праві спільної сумісної власності квартири [ADDRESS], загальною площею 36,3 кв.м, є [PERSON], [PERSON]. Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] (літ.А-1), зазначена квартира складається з трикімнатної квартири площею 36,3 кв.м та складається з коридору площею 2,1 кв.м, кухні площею 4,7 кв.м., ванної площею 3,4 кв.м., прихожої площею 6,8 кв.м., житлових кімнат площею 7,4 та 13,4 кв.м. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 19.12.2000 року Володарською держнотконторою, [PERSON] успадкувала після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO], ? частину домоволодіння (літ.А-1) житловою площею 65 кв.м. [ADDRESS], з надвірними побудовами: ? частиною літньої кухні Б1, ? частиною підвалу Б/п, ? частиною уборної В1, ? частини огорожі 1,2,3 яка належить померлому на підставі свідоцтва про право власності, виданого Держплемзаводом "Малинівка" 25.05.1994 року, та знаходиться на земельній ділянці Боївської сільської ради Володарського району Донецької області. Відповідно до довідки Володарського БТІ від 14.12.2015 року за [PERSON] зареєстроване право власності на ? частини квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 25.09.1994 року, на ? частину - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.12.2000 року. Відповідно до виписки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 08.12.20015 року право власності на нерухоме майно за [PERSON] не зареєстроване. Відповідно до ст.319 ЦК України позивачка вправі володіти, користуватися, розпоряджатися своєю квартирою на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином у судовому засіданні правовстановлюючими документами підтверджено факт набуття [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS], тому суд вважає необхідним захистити права позивачки та визнати за нею в судовому порядку право власності на вказану квартиру з метою усунення розбіжностей у визначенні об'єкта нерухомого майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved