Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила ухвалити рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх його доходів щомісяця щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. З січня 2017 року разом з відповідачем не проживають та не підтримують сімейних стосунків. Відповідач матеріально не допомагає їй утримувати дітей. Відповідач приховує від позивачки своє місце роботи, однак їй відомо, що він отримує заробітну плату біля 20000 грн. в місяць, тому має можливість та зобовязаний утримувати дітей. Інших утриманців у відповідача немає. Позивачка [PERSON] в наданій до суду заяві уточнила заявлені позовні вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 2250 грн. на кожну дитину щомісячно. Дану справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в наданій до суду заяві зазначив, що уточнені позовні вимоги визнає повністю. Просив дану справу розглянути у його відсутність. Суд вважає, що позов належить задовольнити, оскільки він ґрунтується на законі, визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб та згідно ст.180 СК України - батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ст. 182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення;наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття; ст. 184 СК України - суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб ( не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15.08.2010 року (а.с.9). Від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження яких записаний та являється батьком відповідач по справі [PERSON] (а.с.10,11). Діти проживають з позивачкою (а.с.12,13). Враховуючи вищезазначене суд вважає, що позовні вимоги позивачки про стягнення на її користь з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 2250 грн. на кожну дитину щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття підлягають задоволенню. Данні обставини визнаються відповідачем, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню та суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судові витрати слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved