Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Представник позивача звернувся у лютому 2017 року до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором на загальну суму 13285,29 (тринадцять тисяч двісті вісімдесят пять ) грн. 29 коп. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, прохає розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судові засідання 20.03.2017 року та 21.04.2017 року не зявилися, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, доказів поважності причин неявки в судове засідання не надали, в звязку з чим по справі постановлене заочне рішення відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України. До висновку про належне повідомлення відповідачів про час та місце розгляду справи суд приходить, виходячи з наступного. Судові повістки-виклики в судове засідання на ім'я відповідачів направлялись судом за місцем реєстрації місця проживання, які повернулись до суду без вручення відповідачам за закінченням терміну зберігання. Відповідно до п. 99 правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. Пунктом 117 Правил передбачено, що поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦК України в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Оскільки відповідачам судові повістки, направлені судом на їх ім'я за адресою, за якою зареєстровано їхнє місце проживання, не одержані, повернуті суду за закінченням терміну зберігання через відсутність адресата, суд вважає відповідачів таким, що були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів з ухваленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 липня 2007 року між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір CNL-D00/047/2007 на суму 40396,00 грн. В подальшому між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено купівлі- продажу кредитного портфелю б/н, згідно якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобовязання за кредитним договором CNL-D00/047/2007 від 19.07.2007 року. Згідно позовної заяви, заборгованість за даним кредитним договором станом на 02.02.2017 року становить 13285,29 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 11766,90 грн.; заборгованості за відсотками 1518,39 грн. 27.02.2008 року забезпечення виконання зобовязань [PERSON] по кредитному договору було укладено Договір поруки № SR- CNL-D00/047/2007 між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON]. Відповідно до п.1,1 ст. 1 договору поруки відповідач [PERSON] прийняв на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання божником його зобовязань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобовязань . Також, п.1.2 ст. 1 договору поруки передбачено, що поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутися з вимогою про виконання бог рогових зобовязань як до боржника так і до поручителя, чи до обох одночасно. Відповідно до ст. ст. 553,554 ЦК України та за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржником і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. У відповідності до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора забовязаний сплатити суму боргу за весь час прострочення. У ст.536 ЦК України зазначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до п. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням) , то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплатити процентів йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши діюче законодавство з питань, що регулюють предмет спору, суд дійшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved