Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості зазначивши, що 17.12.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 7200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту із сплатою 30 % річних за користування кредитом. Оскільки відповідач [PERSON] в порушення умов договору щомісячне погашення кредиту та сплату відсотків не здійснював, тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість на загальну суму 117000 грн., з яких 8032,86 грн. заборгованість за кредитом, 108967,14 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, а також судові витрати по справі. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України відповідач відзив щодо позову не подав. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, 17.12.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 7200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту із сплатою 30 % річних за користування кредитом. Відповідно до розрахунку, заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором станом на 16.01.2018 року складає 117000 грн., з яких 8032,86 грн. заборгованість за кредитом, 108967,14 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на встановлених умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Пунктом 2.1.1.7.6 умов і правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитом з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же самий строк. Згідно до ч. 1 ст. 12 та ч.ч. 3, 4 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Правильність проведення позивачем розрахунку заборгованості по кредиту відповідачем належними та допустимими доказами не спростована. На спростування розрахунку заборгованості, наданого ПАТ КБ"Приватбанк", відповідач відзиву відносно позову до суду не подав. Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримав згідно кредитного договору кредитний ліміт, однак вчасно його не повернув та не сплатив по ньому нараховані відсотки за користування кредитом, тому позов ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON]заборгованості на загальну суму 117000 гривень є підставним і підлягає до задоволення. Судові витрати по справі відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved