Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів на утримання їх неповнолітніх дітей. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем 22.06.2008 р. зареєстрували шлюб в Купичвольській сільській раді Жовківського району Львівської області, актовий запис 03. За час шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] В січні 2013 року Жовківський районний суд прийняв рішення про їхнє розлучення. Відповідач проживає окремо від неї зі своїми батьками. Неповнолітні діти проживають разом з нею, що підтверджується довідкою № 420 виданою Купичволською с/р.. Відповідач офіційно ніде не працює, інтересами дитини не цікавиться, матеріально утримувати дитину не допомагає. А тому вона звернулась в суд та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 450 грн. в місяць на кожну дитину але не менше 30 % прожитково мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак, подала до суду заяву у якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Однак, з позовної заяви вбачається, що відповідач [PERSON], [INFO] відбуває покарання в Львівському слідчому ізоляторі. На адресу начальника ЛСІ 17.12.2013 року, для вручення [PERSON], було надіслано повідомлення про судове засідання, копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками до неї. З розписки надісланої на адресу суду Львівським слідчим ізолятором вбачається, що відповідач [PERSON] вище вказані документи отримав 19.12.2013 року. На адресу суду 02.01.2014 року посупило заперечення від відповідача [PERSON], з яких вбачається, що з позовними вимогами позивача [PERSON] він категорично не погоджується, оскільки вони є не обґрунтованими, надуманими та неправдивими. Вказує, що під час спільного проживання він працював у ЗАТ «Львівська залізниця» на посаді колійовимірювача та отримував стабільну заробітну плату, аж до його затримання та арешту до травня 2011 року. До самого затримання він опікувався своїми синами та дружиною, допомагав дружині по господарству і у вихованні дітей. Крім того вказує, що лише з позовної заяви [PERSON] про стягнення аліментів йому стало відомо про рішення про розірвання шлюбу між ним та позивачкою Просить провадження по справі зупинити до вирішення питання законності рішення про розірвання шлюбу та до його умовно-дострокового звільнення. Однак, суд прийшов до переконання про відмову у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про зупинення провадження у справі, оскільки аліменти можуть стягуватись за рішенням суду в незалежності від того, чи перебувають сторони в зареєстрованому шлюбі. Крім того, аліменти стягуються з дати подання позовної заяви до суду, а не з дати постановлення рішення по справі. Інших клопотань від відповідача [PERSON] про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. А тому, суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та постановленні заочного рішення. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З свідоцтв про народження дітей вбачається, що позивачка є матір'ю дітей, а відповідач - їхнім батьком. З довідки № 420 виданою Купичволською сільською радою Жовківського району Львівської області вбачається, що діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Згідно зі ст.180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК). Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Встановлено, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дітей. Суд враховує те, що діти проживають разом з матір'ю, а відтак, знаходяться на її утриманні. Відповідач не бере участь в матеріальному забезпеченні дітей, а тому суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує : - стан здоров'я та матеріальне становище дітей, які не хворіють, майна у власності не мають, самостійних доходів не отримують; - стан здоров'я та матеріальне становище їх матері - позивачки по справі, не працює, інвалідності не має, будь-яких інших доходів не отримує, інших непрацездатних осіб на утриманні не має; - стан здоров'я та матеріальне становище їх батька - відповідача по справі і платника аліментів, який не хворіє, інвалідності не має, не працюючого, але він є працездатним, а відтак, може надавати допомогу на утримання дітей. Відповідно до ч. 1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Стаття 184 СК України носить диспозитивний характер і не визначає вичерпного переліку обставин для встановлення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, за змістом цієї норми такими обставинами є нерегулярний дохід та будь-які інші обставини, що мають істотне значення. Також, згідно із частинами 1, 2 ст.184 СК та з урахуванням положень ч. 2 ст. 182 СК суд визначає аліменти у твердій грошовій сумі в чітко визначеному розмірі, який не залежить від розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку чи відсотків від нього, тим більше такий розмір аліментів не може варіюватися залежно від зміни розміру прожиткового мінімуму кожного року, оскільки це суперечить самому змісту ст.184 СК і принципам такого способу визначення розміру аліментів. Тому суд, з врахуванням всіх вище перелічених обставин, приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі, в розмірі по 300 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно, а всього 600 грн., починаючи з 16.12.2013 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved