Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №232/П/05/2008-840 в сумі 557 918 грн. 70 коп. і витрати по сплаті судового збору в сумі 3 654 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 15 липня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір №232/П/05/2008-840, згідно умов якого [PERSON], отримавши у Банку кредит у сумі 61 024, 40 доларів США зі сплатою 14,3 % річних строком з 15.07.2008 року по 14.07.2015 року, зобов'язувалася повернути його та проценти за його використання шляхом здійснення щомісячних платежів згідно графіку погашення кредиту, але всупереч вимогам п.п. 2.2.1, 2.2.2 кредитного договору не виконує свої обов'язки, внаслідок чого станом на 29.01.2014 року утворилась вказана заборгованість, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 343 948 грн. 54 коп., заборгованості по сплаті відсотків в сумі 132 985 грн.38 коп., пені за прострочення слати кредиту в сумі 32 207 грн. 98 коп. та 48 776 грн. 80 коп. штрафу за порушення умов кредитного договору. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 року були внесені зміни у статут ВАТ КБ «Надра», відповідно до яких нове повне найменування Банку стало публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра». Дані зміни відповідно до листа Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва №4010 від 10.04.2009 року не є зміною організаційно-правової форми господарювання товариства. Відповідно до п.3.2 договору поруки №232/П/05/2008-840 від 15.07.2008 року [PERSON] зобов'язався відповідати перед позичальником як солідарний боржник і згідно п.3.2.1 договору взяв на себе зобов'язання відповідати перед позичальником за належне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. 26 березня 2014 року заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду позов задоволено повністю. За заявою представника відповідача [PERSON] - Яловського О.В. про перегляд заочного рішення ухвалою Ніжинського міськрайонного суду від 18 липня 2014 року вказане заочне рішення скасовано і справа призначена до розгляду в загальному порядку. Представник відповідача по первісному позову [PERSON] - адвокат Яловський О.В. пред'явив зустрічний позов до ПАТ КБ «Надра» про визнання договору «Автопакет» №232/П/05/2008-840 від 15 липня 2008 року недійсним, посилаючись на те, що він кредитний договір, за яким з нього стягнуто борг, не підписував, наявний в кредитному договорі підпис здійснений від його імені невідомої особи. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Яловський О.В. надав до суду письмове заперечення, у якому у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до [PERSON] про стягнення з нього як із поручителя заборгованості за кредитним договором №232/П/05/2008-840 в сумі 557 918 грн. 70 коп. і витрат по сплаті судового збору в сумі 3 654 грн. 00 коп. просить відмовити, оскільки порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст.251, ч.4 ст.559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню положення ч.4 ст.559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня порушення боржником виконання зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, виходячи з положень другого речення ч.4 ст.559 ЦК України вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням. Аналізуючи ч.4 ст.559 ЦК України, поняття "строк чинності поруки" повинне розглядатися однаково, тобто як строк, протягом якого кредитор може в судовому порядку реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобов'язання. Саме таку правову позицію висловив Верховний суд України в своїй Постанові від 17 вересня 2014 року по справі № 6-53цс14. Відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Відтак, враховуючи проведений аналіз ч.4 ст.559 ЦК України та висновки Верховного суду України, позивач мав право пред'явити позов про стягнення заборгованості за договором до [PERSON], як до поручителя, протягом 6 календарних місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням. Матеріалами справи підтверджується те, що позовну заяву було подано до суду 28 лютого 2014 року, а відтак, вимога позивача про стягнення заборгованості з [PERSON], як з поручителя, була подана зі спливом 6-місячного строку після порушення сплати чергового платежу за основним зобов'язанням (останній платіж 25.06.2011 року). В судове засідання представник позивача не з'явився, подавши до суду заяву про підтримку позову, розгляд справи за їх відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилися, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Яловський О.В. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши осіб, що з'явилися в судове засідання, та дослідивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» про стягнення заборгованості за кредитним договором законні, обгрунтовані і підлягають задоволенню. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 квітня 2015 року зустрічний позов представника відповідача [PERSON] - адвоката Яловського О.В. про визнання договору «Автопакет» №232/П/05/2008-840 від 15 липня 2008 року залишено без розгляду. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що передбачено і ч.1 статті 60 Цивільно-процесуального кодексу України, а відповідно до ч.4 ст.60 вказаного кодексу доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Законними підставами для задоволення позову є ст.1049 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону і одностороння відмова від зобов'язання чи зміна його умов не допускається, а ст.1054 ЦК України передбачає обов'язок позичальника за кредитним договором повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], отримавши за укладеним з ВАТ КБ «Надра» кредитним договором №232/П/05/2008-840 від 15 липня 2008 року 61 024, 40 доларів США зі сплатою 14,3 % річних строком з 15.07.2008 року по 14.07.2015 року не виконує свої обов'язки, внаслідок чого станом на 29.01.2014 року утворилась заборгованість в сумі 557 918 грн. 70 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 343 948 грн. 54 коп., заборгованості по сплаті відсотків - 132 985 грн. 38 коп., пені за прострочення слати кредиту - 32 207 грн. 98 коп., штрафу за порушення умов кредитного договору - 48 776 грн. 80 коп. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України року кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані проценти та неустойки у випадках невиконання позичальником умов цього договору. Стаття 554 ЦК України передбачає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитиром як солідарні боржники і поручитель відповідає у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Яловський О.В. посилається на те, що договір поруки припинений, тому що у ньому не встановлений строк його дії. Натомість за ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Таким чином, відсутні підстав вважати, що договір поруки припинився (ч.4 ст.559 ЦК Україн), так як кредитний договір укладався до 14 липня 2015 року і не виконаний. До суду позивач звернувся 28 лютого 2014 року, тобто в межах строку, встановленого законом для пред'явлення вимог до поручителя. Крім того, згідно п.7.2 договору «Автопакет» №232/П/05/2008-840 від 15 липня 2008 року сторони,

Outcome: approved