Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

У грудні 2016 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, в інтересах малолітньої дитини [PERSON], [INFO] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Ізюмський міський центр соціально - психологічної реабілітації дітей про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач у справі [PERSON], яка проживає в [ADDRESS], та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] є матір'ю дитини [PERSON] Відповідач у справі ніде не працює, не здійснює належного догляду за дитиною, не виконую свої батьківські обов'язки. Малолітня, [PERSON], [INFO] перебуває на профілактичному обліку служби у справах як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах з 15.06.2015 року. До служби надійшло повідомлення про те, що гр. [PERSON] ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, за дитиною не доглядає. Тому малолітню [PERSON], було влаштовано до Ізюмського дитячого будинку з 29.04.2016 року. За час перебування у закладі мати дуже рідко відвідувала дитину. Станом здоров'я не цікавилася, не виявляла інтересу до її внутрішнього світу, не піклувалася про фізичний та духовний її розвиток, матеріально не утримувала. Відповідач і до теперішнього часу не дбає про нормальне самоусвідомлення дитини, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує у разі повторної неявки відповідачки в судове засідання проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка повторно в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, заперечень проти позову суду не надала. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON], [INFO] є рідною донькою відповідача у справі [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. (а.с.5). Відомості про батька малолітньої [PERSON], записані відповідно до частини 1 статті 135 СК України, згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 ст. 135 СК України ( а.с.6). Малолітню дитину [PERSON], [INFO] було влаштовано до Ізюмського дитячого будинку з 29.04.2016 року. За час перебування у закладі мати жодного разу не відвідувала дитину. Станом здоров'я не цікавилася, не виявляла інтересу до її внутрішнього світу, не піклувалася про фізичний та духовний її розвиток, матеріально не утримувала ( а.с.14). Відповідач у справі [PERSON],[INFO] у відповідності до копії акту обстеження матеріально - побутових умов сім'ї на час проведення обстеження знаходилась у стані алкогольного сп'яніння, на питання: «Де донька?» не знає, долею дитини не переймається, на питання комісії [PERSON] внятних відповідей не надає, будинок не прибраний, обід для дитини не приготовлено, в будинку газове опалення, з частковими комунальними зручностями ( а.с.11). Малолітня [PERSON], [INFO] перебуває на профілактичному обліку служби у справах дітей як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах з 15.06.2015 року. До служби надійшло повідомлення про те, що гр. [PERSON] ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, за дитиною не доглядає. Тому малолітню [PERSON], було влаштовано до Ізюмського дитячого будинку з 29.04.2016 року. За час перебування у закладі мати вкрай жодного разу не відвідувала дитину, станом здоров'я не цікавилася, не виявляла інтересу до її внутрішнього світу, не піклувалася про фізичний та духовний її розвиток, матеріально не утримувала. Інформацією Центру соціально - психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Ізюмської міської ради за вих. № 161 від 26.07.2016 року підтверджується, що в кінці квітня 2016 року біля автобусної кінцевої зупинки була знайдена [PERSON], [INFO] після чого була викликана поліція та служба у справах дітей . Дівчинка була влаштована до самотинного відділення для обстеження . з 29.04.2016 року дівчинка зарахована до центру на термін до 9 місяців. Дитина вже потрапляла до закладу в зв'язку з тим, що мати не виконувала свої батьківські обов'язки та зловживала алкогольними напоями. Дівчинка знаходилась в пригніченому стані та до матері повертатись не хотіла. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізюмської міської ради за вих. № 3539 від 13.09.2016 року, комісія з питань захисту прав дитини, розглянувши подання директора Ізюмського Центру соціально - психологічної реабілітації дітей , [PERSON] щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON],[INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], відносно малолітньої доньки [PERSON],[INFO]. Встановлено, що малолітня [PERSON] з 29.04.2016 року і по час винесення висновку перебуває в Ізюмському центрі соціально - психологічної реабілітації дітей. За цей час мати одного разу не прийшла та не поцікавилася життям , здоров'ям та подальшою долею своєї дитини. На засідання комісії [PERSON] не з'явилась. У зв'язку з вищевикладеним в інтересах дитини доцільне позбавлення батьківських прав гр. [PERSON],[INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], відносно малолітньої доньки [PERSON],[INFO]. (а.с.7). Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо вони не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Як вбачається з матеріалів справи, позивач довів, що відповідач своїми умисними діями, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітньої [PERSON] і не бажає їх виконувати. Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, оскільки він відповідає зібраним у справі доказам і фактичним обставинам справи, є достатньо обґрунтованим, не суперечить інтересам дитини. Суд, виходячи з інтересів малолітньої дитини, вважає, що існують підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON], яка своїми винними діями свідомо нехтує обов'язками по вихованню дитини. Частиною 1 ст. 180 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України ( ч. 2 ст. 82 СК України). Згідно з положеннями ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 19 грудня 2016 року (а.с.2-3).

Outcome: approved