Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складалося із житлового будинку і земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Після смерті чоловіка [PERSON] спадщину прийняла [PERSON] 28 листопада 2014 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок. Згодом, 15 квітня 2015 року вказаний житловий будинок позивачка продала відповідачу [PERSON] . Після укладання договору відповідач [PERSON] вирішив оформити земельну ділянку, на якій розташований вказаний житловий будинок, у свою власність, але не зміг, тому як за даними управління Держгеокадастру у Криворізькому районі, вказана земельна ділянка і досі знаходиться у власності померлого чоловіка позивачки [PERSON] 11 червня 2019 року позивачка звернулася до державного нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори Шабліян Є.М. з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, в зв`язку із тим, що правовстанавлюючий документ на землю - Державний акт на право власності на земельну ділянку, на ім`я померлого відсутній. Для вирішення питання успадкування цієї земельної ділянки, у порядку ЦПК України нотаріусом рекомендовано звернутися до суду. Тому, позивач просить суд встановити факт володіння за життя на праві приватної власності [PERSON] , який помер [INFO] у м. Кривому Розі, земельною ділянкою розміром 0,0794 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер ділянки 1211000000:08:256:0019, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та визнати за нею [PERSON] право власності на дану земельну ділянку. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, представник позивача [PERSON] надала суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача - територіальної громади в особі виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради Тімуш К.О. в підготовче засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, та при вирішенні даного питання покладається на думку суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Третя особа - Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, правом присутності не скористувалась. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати дану справу на підставі наявних матеріалів, без фіксації технічними засобами. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні у випадку визнання позову відповідачем. Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданого Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області 02 жовтня 2009 року, актовий запис № 1144 (а.с. 5). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що [PERSON] 14 червня 1985 року уклав шлюб з [PERSON] (а.с. 6). Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1209868452019, земельна ділянка, площею 0,0794 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1211000000:08:256:0019, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, належить на праві власності [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1. ст. 392 Цивільного Кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також це визначено і у листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ лист №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст.392 ЦК України позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270. Статтями 548, 549 ЦК України в редакції1963року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як зазначалося вище спадщину після смерті [PERSON] , позивач прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок. В силу ст. 116 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (ст.126 ЗК України). Статті 81, 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Державний акт, виданий після смерті спадкодавця при зазначенні в ньому дати прийняття уповноваженим органом відповідного рішення про передачу у власність земельної ділянки за життя спадкодавця, свідчить про набуття спадкодавцем права власності на земельну ділянку. Відповідно до п. "г" ст.81, ч. 1 ст.131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України в власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення. Так як правоздатність [PERSON] припинилася в зв`язку із його смертю (ч. 4 ст. 25 ЦКУ), отримати дублікат втраченого документу, неможливо, до того ж з 01.01.2013 року введенням в дію Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» використання державних актів припинено в зв`язку із цим встановлення факту володіння спадкодавцем земельною ділянкою можна визначити у судовому порядку. За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог представника позивача [PERSON] - [PERSON] в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення, оскільки іншим шляхом, у судовому порядку у позивача немає можливості захистити своє право і отримати спадщину. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved