Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивач просить суд визнати за нею право власності, на будинковолодіння в с.Поздимир, по вул.Б.Хмельницького,72, Радехівського району Львівської області в порядку спадкування, після смерті її матері [PERSON], яка померла 30.04.2015 року. У судове засідання позивач не зявилась, подавши письмову заяву, в якій просить суд розгляд справи здійснювати за її відсутності, на задоволенні позову настоює. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі. Відносно задоволення позову не заперечує. За викладених умов, відповідно до ч.4 ст.174, ч.2 ст.197 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін та без фіксування судового засідання технічним засобом на підставі наявних в справі доказів. Судом встановлено, що 30.04.2015 року в с.Поздимир Радехівського району Львівської області померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-СГ №381167, виданого 01.05.2015 року Поздимирською сільською радою Радехівського району, Львівської області. Після смерті [PERSON], залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с.Поздимир, по вул.Б.Хмельницького,72, Радехівського району Львівської області, який належав померлій згідно свідоцтва про право власності на будівлі, виданого 04.11.1987 року. За життя спадкодавець [PERSON] розпорядилася належним їм майном на користь позивачки, склавши заповіт, який був посвідчений секретарем виконкому Поздимирської сільської ради Радехівського району Львівської області 17.10.1992 року та зареєстрований в реєстрі за №86, згідно якого все своє майно заповіла своїй дочці [PERSON]. Після смерті спадкодавця позивачем було здійснено звернення до приватного нотаріуса Радехівського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріусом було повідомлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з виявленим відхиленням від затвердженого проекту побудови житлового будинку та рекомендовано звернутися з позовом в суд. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних міркувань. Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (у редакції Закону України від 11.02.2010 № 1878-VI із змінами, внесеними згідно із Законом України від 04.07.2012 № 5037-VI; далі - Закон) державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень з 01.01.2013 проводиться державним реєстратором прав на нерухоме майно органу державної реєстрації, а також нотаріусами як спеціальними суб'єктами, на яких покладаються функції державного реєстратора. Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 № 703. До передбачених ст.19 Закону підстав для державної реєстрації прав та їх обтяжень віднесено в тому числі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Рішення суду про визнання права власності на нерухоме майно, якщо таке рішення набрало чинності, є правовстановлюючим документом, на підставі якого має проводитися реєстрація права власності на нерухоме майно. Позивач, як спадкоємець, не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства, оскільки спадкодавець за життя здійснив перебудову житлового будинку з відхиленням від затвердженого проекту побудови, в зв»язку з чим змушена звернутися в суд із зазначеним позовом. Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПКУ звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом. У відповідності до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Враховуючи вище наведене, суд вважає, що є всі правові підстави для задоволення позову та визнання за позивачем одноосібного права власності на будинковолодіння в порядку спадкування після смерті її матері [PERSON]. Тому,

Outcome: approved