overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19 липня 2016 року в Інгульському районному у місті Миколаєві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Під час шлюбних відносин у сім'ї почалися непорозуміння, відсутні спільні інтереси, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Відповідач відмовляється розірвати шлюб через органи ДРАЦС. Вважає, що збереження сім'ї неможливе, а тому просить суд шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивач подав суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не\~заперечував проти\~ухвалення заочного\~рішення (7042/18-вх від 09.11.2018р.). Відповідач про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 19 липня 2016 року Інгульським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було зареєстровано шлюб (актовий запис №406); свідоцтво про шлюб серії І-ФП №127823, видане 19 липня 2016 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу "Марцина" (а.с.4). Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між подружжям припинені за постійних сварок та непорозумінь у сімї, втрати почуття любові і поваги один до одного; сторони припинили спільне проживання; відповідач відмовляється посвідчити розірвання шлюбу через органи РАЦС. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За такого, суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, примирення між сторонами не є можливим, тривалого періоду непроживання, а тому збереження даної сім'ї не відповідало б інтересам сторін, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, якою просив суд встановити юридичний факт належності йому трудової книжки. Зокрема, заявник зазначив, що в зв'язку із досягненням ним пенсійного віку, він звернувся до органу пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком, однак йому було відмовлено у цьому оскільки виявлена помилка у трудовій книжці. Так, трудова книжка первинно видана на ім'я [PERSON], [INFO]. Таким чином наявна помилка у правовстановлюючому документі, яку заявник виправити не має можливості, оскільки підприємства в яких заявник працював вже не існують. Встановлення юридичного факту заявнику необхідно із метою призначення пенсійної допомоги. Заявник подав заяву про розгляд справи у свою відсутність, повністю підтримав свою заяву. Представник заінтересованої особи подав заяву від 03.10.2018 року № 2302/08 про розгляд даної справи у свою відсутність, проти задоволення заяви не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: За правилом п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Суд встановив, що за паспортом [NUMBER], який виданий 19.05.1997 року Суворовським РВ УМВС України в Одеській області ПІБ заявника - [PERSON], рік народження [INFO]. Трудова книжка [NUMBER], яка заповнена 14.01.1975 року видана на ім'я [PERSON], [INFO]. Факт роботи [PERSON] на Одеському заводі «РЕОМ» підтверджується довідкою № 12 від 26.06.2018 року ПАТ «РЕОМ». Факт внесення виправлень по- батькові [PERSON] в трудовій книжці підтверджується довідкою від 26.06.2018 року № 11 ПАТ «РЕОМ». Отже у суду не має сумнівів в тому, що [PERSON] працював на Одеському заводі «РЕОМ», де йому первинно було видано трудову книжку, отже належність йому трудової книжки доведена в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері дитини, посилаючись на те, що 19.06.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилися діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У звязку з тим, що позивач не працює, перебуває у декретній відпустці, коштів на утримання дитини не вистачає, просить винести рішення про стягнення з відповідача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісячно до досягнення [PERSON] трьохрічного віку. 28.03.2018 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, знаходить позов підлягаючим до задоволення з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що в зареєстрованому шлюбі у сторін народилися діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-БВ № 239053 від 12.11.2014 року, та серії І-БВ № 260962 від 18.04.2016 року. Згідно ст. 140 Сімейного Кодексу України - стягнення з особи, яка записана батьком, матір'ю, аліментів на дитину не є перешкодою для звернення до суду з позовом про виключення відомостей про неї як батька, матері дитини з актового запису про її народження. Ч.3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом, чим декларується принцип "змагальності сторін у цивільному процесі". Враховуючи вищевикладене, та те, що відповідач грошей на утримання [PERSON] не надає, позивач перебуває у декретній відпустці, коштів на утримання дитини не вистачає, а тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на утримання [PERSON], аліменти, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, до досягнення [PERSON] трьох річного віку. Згідно ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. На підставі вищезазначеного суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

У березні 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначив, що 01.09.2007 між ним та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №145. У період шлюбу у них народилася донька, [PERSON], [INFO], яка на теперішній час за згодою сторін проживає разом з відповідачкою. Під час перебування у шлюбі між ними виникали сварки, що призвело до втрати почуттів поваги та любові, внаслідок чого з 01.05.2017 сторони припинили спільне проживання та подружні відносини. Наміру на збереження шлюбу не має, надання строку на примирення позивач вважає недоцільним, оскільки спроби поновити шлюбні відносини не дали результатів. У зв'язку з цим просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, судові витрати віднести на його рахунок. Позивач у підготовче засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що просить суд залишити за нею після розірвання шлюбу прізвище, набуте під час укладення шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 01.09.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 145 (арк. с. 3). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (арк.с.4), яка на момент розгляду справи проживає за домовленістю сторін разом з відповідачкою. Враховуючи обставини справи, те, що сторони подружні стосунки не підтримують із травня 2017 року, примиритися наміру позивач та відповідач не мають, суд приходить до висновку, про те, що сім'ю зберегти немає можливості, тому шлюб розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідач у заяві зазначила про вибір прізвища, тому суд залишає за нею прізвище, набуте під час реєстрації шлюбу "[PERSON]". За заявою позивача понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704,80грн.суд покладає на нього.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~У березні 2018 року позивачка звернулася до суду із зазначеним вище позовом, в якому зазначила, що 22 липня 2007 року між нею та відповідачем, Новоградківською сільською радою Овідіопольського району Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 2. \~ \~ \~ \~Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей:[PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Позивачка посилаючись на те, що вони з відповідачем однією сім"єю не проживають, спільне господарство не ведуть, збереження сім"ї суперечить її інтересам, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем . \~ \~ \~ \~Позивачка в судове засідання не зявилась, але звернулась до суду з заявою, відповідно до якої позов підтримує, просить розглядати справу у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. \~ \~ \~ \~Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Так судом встановлено, що 22 липня 2007 року між позивачкою та відповідачем, Новоградківською сільською радою Овідіопольського району Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 2. \~ \~ \~ \~Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей:[PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.110 СК України шлюб може бути розірваним за заявою одного з подружжя. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що спільне проживання сторонами фактично припинено, подальше спільне проживання чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечить істотним інтересам позивачки та дітей, тобто наявні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 ч.2 СК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

У березні 2018 року позивачка звернулася до суду із зазначеною вище позовною заявою, яку у подальшому уточнила та в якій зазначила, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 28 серпня 2008 року, з відповідача [PERSON] на її, [PERSON] користь стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 350,00 гривень, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивачка посилаючись на те, що витрати на утримання дитини зросли, просить суд збільшити розмір аліментів, який було встановлено Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 28 серпня 2008 року з 350 гривень на 1000,00 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не з"явилися, кожен окремо звернувся до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. Згідно з положеннями ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Так судом встановлено, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 28 серпня 2008 року, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 350,00 гривень, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивачка просить збільшити розмір аліментів, посилаючись на збільшення витрат на утримання дитини, при цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. З урахуванням обставин справи та у зв"язку з визнанням відповідачем позову, суд важає позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

У березні 2019 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивач вказує, що з 18.08.2007 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, вони є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Подружнє життя фактично вичерпало себе та втратило будь-який сенс та перспективу через несумісність характерів та взаємне непорозуміння. Фактично сім'я перестала існувати, вважає, що шлюб необхідно розірвати. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 18.08.2007 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1294, після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити без змін "[PERSON]". Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов визнає, просить задовольнити. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 серпня 2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, про що відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого повторно 27.08.2007 року, зроблений актовий запис № 1294. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю. Сторони проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть; оскільки почуття любові та поваги один до одного втрачено, примирення між ними та відновлення сім'ї неможливе. Спору про місце проживання малолітнього сина та про поділ спільного майна між сторонами немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON],- розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

У березні 2019 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивач вказує, що з 20.01.2001 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, вони є батьками двох доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. З липня 2017 року проживають окремо один від одного, не ведуть спільне господарство, вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки суперечить їх інтересам. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 20.01.2001 року Щербанівською сільською радою Полтавського району Полтавської області, актовий запис № 1, після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище " [PERSON] ". Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов визнає, просить задовольнити. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] січня 2001 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Щербанівській сільській раді Полтавського району Полтавської області, про що відповідно до Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 20.01.2001 року, зроблений актовий запис № 1. [PERSON] та [PERSON] є батьками двох доньок - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з матір`ю. З липня 2017 року сторони проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть; оскільки почуття любові та поваги один до одного втрачено, примирення між ними та відновлення сім`ї неможливе. Спору про місце проживання малолітніх дітей та про поділ спільного майна між сторонами немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] , - розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~У березні 2019 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій позивач вказує, що з 05.11.2011 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, вони є батьками доньки [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. З травня 2017 року відповідач проживає окремо, подружні стосунки фактично розірвано. Відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги, необхідної для утримання та виховання дитини. \~ \~ \~ \~Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов визнає, просить задовольнити. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі Таран [PERSON] [PERSON] з 05.11.2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO],що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 171730 від 12.04.2013 року, виданимЛенінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що зтравня 2017 року вони з відповідачем проживають окремо, малолітня донька проживає разом з нею, що об'єктивно підтверджується також довідкою КП "ЖЕО № 2" Полтавської міської ради № 1608 від 04.03.2019 року, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитинине надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує положення вищенаведених норм чинного законодавства, а також конкретні обставини справи, та приходить до висновку про доцільність задоволення позову [PERSON], стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітньої доньки до досягнення нею повноліття щомісячно у розмірі 800 грн., починаючи з 04березня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved