Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Розпорядженням голови Миколаївського районного суду Одеської області передано цивільну справу №508/151/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів до Березівського районного суду Одеської області для розгляду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2018 року, вказана справа передана канцелярією суду до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Римарю І.А. Ухвалою суду від 10.07.2018 року справу прийнято до свого провадження. У своїй заяві позивач зазначила, що з відповідачем є батьками [PERSON], [INFO] Рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 01.10.2015 року з [PERSON] на утримання сина стягнуто аліменти в розмірі 700.00 грн. щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час змінилось матеріальне становище дитини в результаті зміни розміру прожиткового мінімуму та росту цін, а тому позивач вважає, що є підстави для зміни розміру стягуваних аліментів до розміру не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. У зв'язку з вищевикладеним [PERSON] просить суд задовольнити її позов. У судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, просили суд його задовольнити. Відповідач у судові засідання 08.08.2018 року та 20.09.2018 року не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, так на його адресу надсилались судові повістки про виклик до суду, які він отримав, про що свідчать поштові повідомлення про вручення кореспонденції (а.с.27,32). Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку позивача, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Згідно рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 01.10.2015 року з [PERSON] на утримання сина стягуються аліменти в розмірі 700.00 грн. щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.6). З довідки виданої виконкомом Ісаївською сільською радою Миколаївського району Одеської області від 06.02.2018 року вбачається, що неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні (а.с.7). Щодо вимоги позивача про збільшення розміру стягуваних з [PERSON], [INFO] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліментів з 700 грн. 00 коп. щомісячно але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначених рішенням Миколаївського районного суду Одеської області 01.10.2015 року на розмір 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття, то суд вважає їх також задовольнити, виходячи з наступного: Згідно зі ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, «Дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування». Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., «…батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини…». Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно статті8 Закону України "Про охорону дитинства" Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України, «за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів». Відповідно до ст.192 ч.1 цього ж кодексу розмір аліментів може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З урахуванням зазначених обставин, інтересів неповнолітньої дитини, виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, закріплених у статті 7 Сімейного кодексу України, суд доходить висновку про збільшення розміру аліментів, стягнутих з [PERSON] на підставі рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 01.10.2015 року на користь [PERSON] на утримання сина: [PERSON], [INFO], - з 700.00 грн. щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до розміру не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. В силу ч. 6 статті 141 ЦПК України, «якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України…» Враховуючи вищевикладене, зважаючи на доведеність позовних вимог, позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved