Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Ременівської сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 10.07.2009 р. померла її матір [PERSON], 23.11.2014 року помер її батько [PERSON], після смерті яких відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 1, 7258 га, що розташована на території Ременівської сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області, цільове призначення земельної ділянки: ведення сільськогосподарського використання, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 010283 від 06.12.2002р. виданого на підставі розпорядження голови Камянка-Бузької райдержадміністрації від 01 листопада 2002 року № 497. Акт зареєстрована в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 705. [PERSON] являється єдиним спадкоємцем спадкового майна померлої [PERSON]. Однак, коли вона звернулася із заявою на прийняття спадщини до нотаріальної контори, їй було надане розяснення стосовно неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів і рекомендовано звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, з приводу задоволення позову не заперечує, викладені вимоги підтримує. Судом на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно зі свідоцтва серії І-СГ № 172889, виданого Ременівською сількою радою Камянка-Бузького району Львівської області від 10.07.2009р., 10.07.2009р. померла [PERSON]. Згідно зі свідоцтва серії І-СГ № 369766, виданого Виконавчим комітетом Ременівської сілької ради Камянка-Бузького району Львівської області від 26.11.2017р., 23.11.2014р. помер [PERSON]. Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 1,7258 га, що розташована на території Ременівської сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області, цільове призначення земельної ділянки: ведення сільськогосподарського використання, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 010283 від 06.12.2002 р. виданого на підставі розпорядження голови Камянка-Бузької райдержадміністрації від 01 листопада 2002 року № 497. Акт зареєстрована в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 705. Відповідно до ч. 1\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з\~ст.\~1218\~ЦК\~України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] заповіту не складала, а тому спадкування їх майна здійснюється за законом. Матеріалами справи встановлено, що позивачка [PERSON] є донькою померлих [PERSON] та [PERSON] факт родинних відносин підтверджується свідоцтва про народження серії ІС-АГ № 336266 від 29.04.1973 р. виданого Ременівською сільською радою Камянка-Бузького району Львівської області актовий запис №15. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.\~1265\~ЦК\~України\~у п'яту\~чергу\~право\~на спадкування\~за\~законом\~мають інші\~родичі\~спадкодавця\~до шостого\~ступеня\~споріднення\~включно,\~причому\~родичі\~ближчого ступеня\~споріднення\~усувають\~від права\~спадкування\~родичів\~подальшого ступеня\~споріднення. Таким чином, позивач [PERSON] с єдиним спадкоємцем спадкового майна померлих [PERSON] та [PERSON] Відповідно до\~ст.1261\~ЦК\~України позивач відноситься до шостої черги права на спадкування за законом. У відповідності до п. г ч.1\~ст.81 ЗК України\~громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Частиною 5\~ст.1268 ЦК України\~визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2\~ст.1220 ЦК України). Згідно пунктів 10 Постанови Пленуму ВС України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до\~ст.1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, у звязку з втратою оригіналів правовстановлюючих документів, не може бути захищене в інший спосіб. Положеннями статей\~15,\~16 ЦК України,\~статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини другої\~статті 16 ЦК України\~способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що позивачка прийняла спадщину в установленому законом порядку після померлої [PERSON], але оформити своє право на земельну ділянку не має можливості, порушене право позивачки підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої\~статті 206 ЦПК\~є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved