Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

Позивачка звернулася до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом, в якому просить стягнути аліменти на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 17.11.2007 року вона з відповідачем уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкова № 2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2068. Від вказаного шлюбу вони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. На сьогоднішній день позивач з відповідачем разом не проживає, свої обов'язки щодо утримання сина відповідач не виконує, добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, мотивуючи тим, що відповідач не надає допомоги на утримання дитини, а дитина мешкає з позивачко, яка не може в повному обсязі забезпечити дитину. Позивачка просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі трьох тисяч гривен щомісячно до досягнення дитиною повноліття .Зазначає, що дитина потребує постійного лікування та медичного обстеження. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву де наполягала на задоволенні позовних вимог, просила суд ухвалити заочне рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про час та дату судового засідання. Причини неявки суду не повідомив. Приймаючи рішення про ухвалення заочного рішення, суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення і послався, щодо тривалості розгляду даної справи, яка пов'язана з поведінкою відповідача, та з урахуванням подання позовної заяви у липні 2017 року, на справу " Писатюк проти України ", в якій Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета розгляду для заявника. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і правовідносини сторін, відповідач належним чином був повідомлений про місце і час судового засідання, позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача та ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідача, відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Статтями 10,11,60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч.1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Вказаний шлюб. Відповідно до заочного рішення Дзержинського районного суду від 12 травня 2017 року було розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою.. відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку від 28.07.2017 року, видану КП « Жилкомсервіс», дільниця № 4. Сторони на даний час однією сім'єю не проживають, сімейних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть. Відповідно до свідоцтва про народження від 20.05.2008 року серія [NUMBER], виданого Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції батьками [PERSON] - є [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст. 8 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя до свого житла і кореспонденції. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток. Згідно ст. 28 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на освіту. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач мешкає окремо, допомоги на утримання дитини не надає, інших утриманців не має, працює не офіційно. Відповідно до наданої медичної документації [PERSON] потребує постійного лікування та обстеження. Згідно вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Виходячи з вищевикладеного суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, а саме стягнути з відповідача суму аліментів в розмірі трьох тисяч гривен щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення аліментів, такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved