Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та матері, надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за межі України без згоди другого з батьків. В позові посилається на те, що вона з відповідачем [PERSON], [INFO] перебувала у шлюбі, зареєстрованому 24 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського юстиції, актовий запис № 999. Під час даного шлюбу в них народилася донька [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у них із відповідачем не склалося, тому рішенням Садгірського районного суду міста Чернівці від 15 жовтня 2014 року їх шлюб розірвано. До розірвання шлюбу вони з відповідачем та донькою проживали за адресою: [INFO], за вказаною адресою відповідач був зареєстрований, а після розірвання шлюбу місце проживання відповідача їй не відоме. Крім цього в позові вказує на те, що після розірвання шлюбу відповідач пообіцяв, що буде в добровільному порядку сплачувати щомісячно аліменти на утримання доньки, однак не допомагає їй матеріально утримувати доньку. Їх донька [PERSON] з 2012 року є інвалідом із клініко-функціональним діагнозом атиповий дитячий аутизм із ЗПМ II рівня, вираженими комунікативними порушеннями (копію посвідчення серії ААБ № 098948 та копію індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда № 36 від 09.11.2016року додаю). Відповідно до довідки № 221 від 05 жовтня 2017 року донька [PERSON] перебуває на «Д» обліку в кабінеті дитячого психіатра ЧПНД з діагнозом: атиповий дитячий аутизм із ЗНМ II р., вираженими комунікативними порушеннями. Відповідно до довідки № 221/1 від 05.10.2017 року їхній доньці [PERSON], [INFO] по рекомендаціях ІПР показана дельфінотерапія в місті Хмельницьку. У зв'язку із станом здоров'я та інвалідністю, донька [PERSON] потребує постійного стороннього догляду, постійного лікування, реабілітації, на що потрібні значні кошти. Вказує на те, що вона самостійно матеріально утримує доньку належним чином та піклуюсь про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а відповідач не виконує свій батьківський обов'язок з утримання доньки, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Через те, що вона практично постійно здійснює догляд за дочкою, не має змоги повноцінно працювати, у звязу з чим її доходи є незначними. Крім цього вказує на те, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, має свій бізнес по ремонту автомобілів, однак їй не відомо чи працевлаштований відповідач офіційно. Також посилається на те, що відповідач не належним чином виконує свій батьківський обов'язок щодо надання можливості оздоровитися їхній доньці, а саме не надає дозволу щодо виїзду дитини закордон, а саме як вказувалось нею вище їхня донька [PERSON] з 2012 року є інвалідом із клініко-функціональним діагнозом атиповий дитячий аутизм із ЗПМ II рівня, вираженими комунікативними порушеннями та у зв'язку із цим вони брали участь у спільному проекті Загальноосвітньої школи № 24 ім. О. Кобилянської з Італійськими партнерами: Association Italia-Ucraina (Bologna). Municipality of Ferrara. School nr. 6 «Cosme Tura» of Ferrara. Association «Croce Verde» (Green Cross) of Meldola-Predappio (Forli-Cesena) «Нормальне існування (життя), батьківство та шкільна інклюзія: втручання на користь дітей з ООП (особливими освітніми потребами) в Україні та вони із донькою виграли безкоштовну участь в даному проекті. Вказує на те, що для подальшої участі в проекті та для лікування доньки їм необхідно їхати до Італії в місто Ферара для участі в проекті, який діє в період з березня 2017 року березень 2019 року та їм необхідно прибути до Італії в березні 2018 року, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит № 723 від 26.09.2017 року відповідь на адвокатський запит № 723 від 26.09.2017 року, лист від 27.09.2016 року директора Чернівецької 30111 № 24 імені [PERSON] із перекладом додаю). У зв'язку із необхідністю брати участь в проекті вона звернулася по телефону до відповідача із проханням надати дозвіл на вивезення дитини до Італії, однак останній ігнорує її прохання, тобто відповідач своїм ігноруванням надати дозвіл на лікування доньки перешкоджає забезпеченню реалізації охоронюваних законом прав та інтересів дитини у сфері охорони здоров'я, духовного та морального розвитку дитини. При цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову, він не наводить. Просить стягнути з [PERSON], [INFO], громадянина [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття. Крім цього, стягнути з [PERSON], [INFO], громадянина [PERSON] на її користь аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. Також просить надати їй, [PERSON], [INFO] дозвіл на оформлення документів для виїзду малолітньої дитини [PERSON], [INFO] за межі України без згоди батька [PERSON], [INFO] та надати [PERSON], [INFO] тимчасовий дозвіл на виїзд за межі України до Італії в супроводі матері - [PERSON], [INFO] в період з 01 лютого 2018 року по 31 березня 2019 року без згоди батька - [PERSON], [INFO]. Представник позивачки [PERSON] надала суду клопотання про розгляд справи у її відсутності за станом здоров»я, позов підтримала, просить його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлений належним чином, що підтверджується оголошенням в газеті «Урядовий кур»єр» від 1.12.2017 р. № 227. Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії 1-МИ № 101202 донька [PERSON], [INFO] народжена під час шлюбу сторін по справі та відповідач є її батьком. Судом встановлено, що згідно посвідчення серії ААБ № 098948 та індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда № 36 від 09.11.2016 року донька сторін по справі [PERSON] з 2012 року є інвалідом із клініко-функціональним діагнозом атиповий дитячий аутизм із ЗПМ II рівня, вираженими комунікативними порушеннями. Судом встановлено, що згідно довідки № 221 від 05 жовтня 2017 року донька [PERSON] перебуває на «Д» обліку в кабінеті дитячого психіатра ЧПНД з діагнозом: атиповий дитячий аутизм із ЗНМ II р., вираженими комунікативними порушеннями. Судом встановлено, що згідно довідки № 221/1 від 05.10.2017 року [PERSON], [INFO] по рекомендаціях ІПР показана дельфінотерапія в місті Хмельницьку. Судом встановлено, що згідно 2-ох висновків обласної ЛКК № 838 та № 839 у зв'язку із станом здоров'я та інвалідністю, [PERSON] потребує постійного стороннього догляду, постійного лікування, реабілітації, на що потрібні значні кошти. Судом встановлено, що згідно відповіді на адвокатський запит № 723 від 26.09.2017 року та листа від 27.09.2016 року директора Чернівецької 30Ш № 24 імені [PERSON] із перекладом, дитині необхідна участь в проекті для лікування, для чого необхідно їхати до Італії в місто Ферара для участі ньому в період з березня 2017 року по березень 2019 року та їм необхідно прибути до Італії в березні 2018 року. Ці обставини знайшли підтверджені дослідженими доказами. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися за виховання дитини, про її здоров'я, фізичний, духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Однак відповідач ухиляється від утримання дитини, його виховання, не піклується про здоров'я дитини, його фізичний, духовний розвиток. У відповідності зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України із змінами, внесеними згідно із Законом № 2037-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08 липня 2017 року розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ". Відповідно до ч. 1 ст. 88 Сімейного кодексу України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Відповідно до ч. 2 ст. 88 Сімейного кодексу України розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, визначається за рішенням суду, відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. У зв'язку із вищевикладеними суд вважає за необхідне стягнути з відповідача кошти на утримання позивачки у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Судом встановлено, що відповідач на порушення вимог ч. 2 ст. 155 CK України, якою передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, без будь-якої мотивації відмовив позивачці в наданні своєї згоди на поїздку дитини за межі України. Згідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. В судовому засіданні судом встановлено, що відповідач не тільки не виконує свої обов'язки щодо матеріального утримання дитини, він ще й своїми діями перешкоджає позивачці, як матері належним чином піклуватися про стан здоров'я дитини. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 2-2 Постанови Кабінету Міністрів України віл 27.01.1995 р. № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» із змінами та доповненнями, виїзд за межі України громадян які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення оригіналів документів або нотаріально посвідчених копій, зокрема рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди ,та супроводу другого з батьків. На підставі викладеного та матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім цього слід стягнути з [PERSON], на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. Надати [PERSON] дозвіл на оформлення документів для виїзду малолітньої дитини [PERSON], [INFO] за межі України без згоди батька [PERSON]та надати [PERSON], [INFO] тимчасовий дозвіл на виїзд за межі України до Італії в супроводі матері - [PERSON], [INFO] в період з 01 лютого 2018 року по 31 березня 2019 року без згоди батька - [PERSON], [INFO]. Стягнути з - [PERSON], [INFO] на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved