Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач просить визнати за нею право власності на спірне будинковолодіння у порядку спадкування після смерті [PERSON], котра померла [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті [PERSON] до складу спадкового майна увійшла ? вказаного будинковолодіння. Позивач є одним із спадкоємців першої черги за законом і у встановлений строк звернулась із відповідною заявою про прийняття спадщини. Із заявою про прийняття спадщини також звернулась і [PERSON], у той час як інші спадкоємці заявами відмовились приймати спадщину на користь позивача. У той же час, оформити свої спадкові права на будинковолодіння позивач не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на це будинковолодіння. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали повністю з аналогічних мотивів. Посилаються на те, що право власності на іншу ? вказаного будинку було визнано за [PERSON] рішенням Ярмолинецького районного суду від 26.05.2010 р. в порядку спадкування після смерті батька - [PERSON] Представник відповідача - Боднарівської сільської ради в судове засідання не з'явився, на адресу суду подано довідку про визнання позову та про розгляд справи у відсутності представника. Відповідач [PERSON] позов заперечила. Ствердила, що вона розраховувала отримати у порядку спадкування ? спірного будинку, оскільки саме вона допомагала матері оформляти право на будинковолодіння, батьки за життя обіцяли передати це будинковолодіння саме їй, а інші спадкоємці на спірне майно не претендували. Треті особи [PERSON] та [PERSON] позов підтримали, ствердили про добровільність свого волевиявлення відмовитись від спадщини у користь позивача. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив наступне. [PERSON] до укладення шлюбу користувалась прізвищем [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 07.09.1996 р., витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. Те, що [PERSON] є донькою [PERSON], підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 10.03.1954 р. [PERSON] померла [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 05.12.2013 р. Окрім [PERSON], спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 21.08.1957 р., [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 15.03.2012 р., [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 03.01.1962 р., посвідкою про народження [NUMBER] від 06.08.1946 р., свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 11.04.1966 р., свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 11.10.2010 р., [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 15.03.2012 р., [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 08.02.1956 р., свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 05.03.2014 р. Згідно із ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відтак, зазначені особи є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] і мають рівні частки у спадковому майні. Згідно із ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. З заяв третіх осіб вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовились від спадщини на користь позивача. З витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі від 19.12.2013 р., інших матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що із заявами про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], звернулись позивач та [PERSON]. Свідоцтвами про право на спадщину за законом від 06.08.2014 р., витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що позивач та [PERSON] успадкували по 5/6 та 1/6 земельних ділянок площею 0,9595 га та 0,4018 га. відповідно. Позивач також посилається на те, що до складу спадкового майна увійшло також ? будинковолодіння в [ADDRESS], яке, у відповідності до технічного паспорту, складеного на 21.08.2014 р. включає житловий будинок А-І, сарай з літньою кухнею - Б, сарай - б-1, сарай б-2. З технічного паспорту вбачається, що будинок збудований у 1946 р.. В світлі відмови інших спадкоємців, окрім [PERSON], від спадщини на її користь, позивач претендує на 5/6 будинковолодіння. Однак, у відповідності до листа приватного нотаріуса Ярмолинецького районного нотаріального округу від 08.08.2014 р. №473/02-14 вбачається, що оформити свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане будинковолодіння неможливо внаслідок відсутності документа, який би підтверджував право власності на будинковолодіння спадкодавця - [PERSON] Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. При цьому, враховуючи посилання позивача на завершення будівництва спірного майна до дати відкриття спадщини у 1946 р., державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Ця позиція відображена і в п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Відтак, матеріалами справи підтверджується існування спірного будинковолодіння до дати набрання чинності вказаним законом. Боднарівська сілька рада довідкою №212 від 20.08.2014 р. позов визнала, вказавши на належність ? вказаного будинковолодіння спадкодавцеві до її смерті. Окрім того, з вказаної довідки та рішення Ярмолинецького районного суду в 26.05.2010 р. у справі №2-305/2010 вбачається, що право власності на другу ? вказаного будинковолодіння було визнано за [PERSON] з тієї ж підстави - відсутність правовстановлюючого документа на будинковолодіння на дату смерті спадкодавця. Стосовно решти ? будинковолодіння зазначено, що таке належить не спадкодавцю, а його дружині - [PERSON] Згідно із ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу він не заявив про відмову від неї. Згідно із ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Згідно із ст. 1217 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. Таким чином, позов слід задовольнити, у зв'язку із чим, згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідачів у рівних частках.

Outcome: approved