Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 грудня 1995 року, від шлюбу мають неповнолітня дитину, [PERSON], [INFO]. 18.11.2013 року [PERSON] звернувся з дійсним позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою та просить стягнути з [PERSON] на його користь аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно на утримання сина [INFO], починаючи з моменту подачі позову до досягнення сином повноліття. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на питання, що виникали у їх сімейному житті, що призводило до суперечок між ними, що спричинило зловживання [PERSON] алкогольними напоями, нехтування інтересами родини та дитини, вона повністю переклала обов'язки по веденню господарства та утриманні сина на нього і фактичного припинення шлюбних відносин з квітня 2013 року. Неодноразові спроби врегулювати розбіжності до порозуміння не призвели, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не є можливим. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій позов визнала у повному обсязі та не заперечувала проти його задоволення. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, так як сім'я сторін розпалася остаточно та поновлена бути не може, подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, сторони з квітня 2013 року припинили шлюбно-сімейні відносини. У відповідності до вимог ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до абзацу 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивач дійсно є батьком, а відповідачка є матір'ю неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. (а.с. 9) Судом встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON] проживає разом з батьком, позивачем по справі. Виходячи з цього, відповідачка, як мати, зобов'язана брати участь у виховані та утримані своєї дитини наряду з позивачем. При цьому, відповідно до абзацу 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Крім того судом встановлено, що відповідачка [PERSON] працює санітаркою в [ADDRESS] Приймаючи до уваги, що прожиткового мінімуму для дітей віком від шести років, який на даний час, згідно Закону України "Про державний бюджет України на 2013 рік" становить 1210 грн.., суд вважає, що аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дитини. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 215 грн. підлягають стягненню в дохід держави з відповідачки , так як позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнений від сплати судового збору, а судовий збір у розмірі 229,41 грн. підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved