Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

Позивач комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулося 10.04.2017 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] , [PERSON] на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованості за надані послуги з теплопостачання в сумі 16 684 грн. 38 коп. за період з 01 квітня 2013 р. по 30 .04.2016 р. , 3% річних у сумі 635, 61 грн. та інфляційні витрати у сумі 4252, 79 грн. Стягнути на користь позивача судові витрати. В обґрунтування заявленого позову комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» зазначає, що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS] , користуються послугами з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, але не сплачують грошові кошти за отримані послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість за період з 01.04.2013 р. по 30.04.2016 р. в розмірі 16 684 грн. 38 коп. \~ \~Відповідач [PERSON] \~в судовому\~засіданні позовні\~вимоги не\~визнав,\~просив відмовити\~в повному\~обсязі.\~Також відповідачем\~в судовому\~засіданні заперечувався\~факт надання\~послуги,\~посилаючись на\~те,\~що між\~ним та\~КП «Харківські\~теплові мережі»\~не укладено\~письмового договору\~про надання\~послуг з\~теплопостачання,\~а тому\~він не\~зобов`язаний сплачувати\~за надані\~послуги позивачу. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутністю, просила прийняти рішення , яким відмовити в задоволенні позовних вимог КП «Харківські теплові мережі» в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до п. 9 розділу\~ХІІ\~Перехідних положень ЦПК України\~справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1\~ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1\~ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). \~ \~ \~ \~ У відповідності до ст. ст. 13, 81\~ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. \~ \~ \~ \~ На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 23.12.1998 р. № 1407 комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води в житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова. У відповідності до ст.\~67\~ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію й ін. послуги) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово - комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов*язки. Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. П.1 ч. 1 ст. 7 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» обов*язок укладення договору про надання житлово-комунальних послуг , покладено також і на споживача такої послуги. Частиною 1 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладено у будь-якій формі. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору( відвантажила товар, надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з теплопостачання. Відповідачі користуються вказаними послугами з теплопостачання, чим підтвердили свою згоду на отримання вказаних послуг , що і призвело до виникнення між ними та позивачем договірних відносин, які регулюються цивільним законодавством. Відповідачі є споживачами послуг з теплопостачання шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] . За період з 01.04.2013 р. по 30.04.2016 р. в розмірі 16 684 грн. 38 коп. відповідачі не сплатили за послуги з теплопостачання що підтверджено наданими розрахунками. Надання послуги підтверджується актами включення та відключення житлового будинку до джерела теплопостачання за адресою [ADDRESS] , які додані до матеріалів справи за вказаний період в позовній заяві. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов*язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність- це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові ( частина 4 статті 267 України). Частинами 1, 5 статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дна, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позовна давність відповідно до ч.1 ст. 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред*явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ відповідно до частини 1 ст. 95 ЦК України ( в редакції чинній на час розгляду справи в суді ) є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Вравховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом II ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності. Відповідно до частини 1 статті 160 ЦПК України ( в новій редакції) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Позивачем заявлено клопотання про поновлення строку давності з моменту звернення до суду з заявою про видачу судового наказу , а саме з червня 2013 року. Судовим розглядом встановлено , що в червні 2016 року КП «Харківські теплові мережі» звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання з [PERSON] , [PERSON] за період з 01.04.2013 р. по 30.04.2016 р. на суму 16684, 38 грн. 08.09.2016 року Дзержинським районним судом м. Харкова прийнято судовий наказ № 638/9862/16-ц пр.. № 2-н-638/1275/16, яким задоволено вимоги КП «Харківські теплові мережі» про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання з [PERSON] , [PERSON] за період з 01.04.2013 р. по 30.04.2016 р. на суму 16684, 38 грн. 20.10.2016 року за заявою боржника ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова скасовано судовий наказ від 08.09.2016 року. Також, роз*яснено позивачу , що в нього є право звернутися до суду з тими ж самими вимогами в позовному провадженні. 03.04.2017 року КП »Харківські теплові мережі» використало своє право та звернулося до суду з позовною заявою до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовною заявою [PERSON] , [PERSON] за період з 01.04.2013 р. по 30.04.2016 р. на суму 16684 гривні 38 копійок . Враховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності ( правова позиція, висловлена у Постанові Верховного Суду України від 21.01.2015 року у справі № 6-214цс14). Таким чином порушення права у позивача відбулось лише з часу скасування судового наказу 20.10.2016 року, оскільки існування судового наказу у періоді з дня його прийняття 08.09.2016 по 20.10.2016 року вказувало на захищене право позивача на отримання вказаної заборгованості, тому існування судового наказу переривало строк позовної давності на весь період його чинності. Тобто право на позов у позивача виникло лише з 20.10.2016 року. Отже, суд приходить до висновку , що клопотання позивача про поновлення строку позовної давності з моменту звернення до суду з заявою про видачу судового наказу підлягає задоволенню. Згідно ст.\~68\~ЖК України споживачі зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. У ст.\~541\~ЦК України визначено поняття солідарного зобов`язання. Солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до вимог ст.\~543\~ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і будь - кого з них окремо. Заборгованість по оплаті комунальних послуг підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку, оскільки повнолітні члени сім`ї наймача в силу ст.\~64\~ЖК України несуть солідарну відповідальність по зобов`язаннях, що випливають з договору найма житлового приміщення. Згідно з ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення , у якому одна сторона ( боржник) зобов*язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов*язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов*язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Зобов*язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов*язанням. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов*язанням, у якому , серед інших прав і обов*язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно- правовий обов*язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора ( ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов*язань на них поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов*язання. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов*язання, вираженого у національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора за знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації ( плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки(пені) за невиконання або неналежне виконання зобов*язання. Таким чином, за відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов*язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг боржник несе відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України. Крім того, застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України до спірних правовідносин також кореспондується із закріпленими в п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України нормами, відповідно до яких однією з вимог, за якими може бути видано судовий наказ, є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово- комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних , нарахованих на суму заборгованості. Індекс споживчих цін (називається ще індексом інфляції) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які придбаває населення для невиробничого споживання. Індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним публікується в офіційних періодичних виданнях ( зокрема, у газеті «Урядовий кур*єр»). Ці показники , повідомлені засобами масової інформації з посиланням на Держкомстат України, є офіційними та можуть використовуватися для проведення перерахунків грошових сум. У ч. 1 ст.\~610\~ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно з приписами ч. 2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідачів підлягає солідарному стягненню на користь позивача сума заборгованості за надані послуги з теплопостачання в розмірі 16 684, 38 грн. за період з 01.06.2013 по 30.04.2016 р. , інфляційні витрати в розмірі 4252, 79 грн. та 3 % річних в розмірі 635, 61 грн. Згідно вимог ст.\~141\~ЦПК України судові витрати в розмірі 1600,00 грн. підлягають стягненню пропорційно з відповідачів. На підставі Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» від\~24.06.2004\~р.\~№ 1875-IV , ст. ст. 64, 67, 68, 162 ЖК України, ст. ст. 257, 541, 543, 638 - 639, 642 ЦК України,

Outcome: approved