Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «АВТРАМАТ» заборгованості по заробітній платі, та стягнення середнього заробітку за весь час затримки остаточного розрахунку. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона працювала на підприємстві на посаді старшого менеджеру персоналу з 22.03.2004 року по 30.04.2014 року та була звільнена за власним бажанням, але при звільненні не була виплачена сума кінцевого розрахунку у розмірі 5126, 83 грн. У зв'язку з несвоєчасною виплатою кінцевого розрахунку позивачка просить також стягнути з відповідача середній заробіток, за час затримки розрахунку при звільненні за період з 30.04.2014 року по день ухвалення судового рішення. Позивачка до канцелярії суду надала заяву з проханням слухати справу за її відсутності. Представник відповідача до канцелярії суду надав заяву в який позовні вимоги в частині суми кінцевого розрахунку у розмірі 5126, 83 грн. визнав у повному обсязі, позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за період затримки остаточного розрахунку визнав обґрунтованими у розрахунку 102 грн. 78 коп. за робочій день. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] працювала на підприємстві на посаді старшого менеджеру персоналу з 22.03.2004 року по 30.04.2014 року. Наказом №142к від 30.04.2014 року [PERSON] було звільнено за власним бажанням за ст. 38 КЗпТ України (а.с. 3), у зв'язку з чим йому повинно було у той же день виплачено кінцевий розрахунок. Однак кінцевий розрахунок їй виплачено не було. Згідно з довідкою наданою ПАТ «АВТРАМАТ» заборгованість по заробітній платі [PERSON] складає 5126, 83 грн. (а.с. 24). Ст. 166 КЗпП України , при звільненні працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства , установи , організації, провадиться в день звільнення . Якщо працівник в день звільнення не працював , то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред,явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати в день звільнення належних працівникові сум, підприємство повинно виплатити його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку при наявності вини власника або уповноваженого органу. Судом встановлено, що відповідач в порушення вимог ст.. 116 КЗпП не провів з позивачем остаточного розрахунку. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв,язку із затримкою розрахунку при звільненні , що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства , установи організації, суми в день звільнення , коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку , а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення , якщо роботодавець не доведе відсутності цьому своєї вини. Як роз'яснив Пленум Верховного суду України у пункту 6 Постанови № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» задовольняючи позовні вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивні частині рішення. Згідно з п. 2, п. 4 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995р. №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно з п. 8 «Порядку обчислення середньої заробітної плати» нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно довідки про доходи від 29.09.2014 року середньоденна заробітна плата позивача складає (1443, 02 + 2051, 37) : 34 = 102, 78 грн. Середній заробіток дорівнює 102,78 х 22 = 2261,16 грн. (а. с. 23). Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню кінцевий розрахунок у розмірі грн. 5126, 83 грн, середній заробіток за час затримки кінцевого розрахунку у розмірі 14939,82 грн., а всього 20066 грн. 65 коп.. Крім того, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. . Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved