Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначала, що вона є власником вказаної вище квартири, у якій зареєстрований її син [PERSON], який з 2004 року у цій квартирі не проживає без поважних причин, оплату за комунальні послуги він не вносить. Вважає, що відповідач втратив право користування цим жилим приміщенням відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, оскільки не проживає у квартирі без поважних причин більше одного року. Реєстрація місця проживання [PERSON] у даній квартирі порушує її права як власника. Представник позивача [PERSON] у суді позов підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеному, просила суд задовольнити позовні вимоги повністю. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем його проживання, про причини неявки суд він не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Провівши заочний розгляд справи, заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 жовтня 2011 року позивач [PERSON] є власником двокімнатної квартири [ADDRESS]. Із довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 26 жовтня 2017 року, виданої Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку ЖБК "Будівельник-2", видно, що у зазначеній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO], не проживає. Із акта обстеження житлових умов від 13 липня 2017 року, складеного депутатом Броварської міської ради Київської області Батюком С.І., видно, що відповідач [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає. Обставини щодо не проживання відповідача [PERSON] у зазначеній вище квартирі тривалий час, більше одного року, підтвердили в суді свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивача [PERSON] Свідок [PERSON], дочка позивача, яка постійно проживає зі своєю сім'єю у вказаній квартирі, у суді показала, що її брат [PERSON] у належній на праві власності їхній матері [PERSON] квартирі [ADDRESS] не проживає з 2004 року без поважних причин, місце його проживання їй невідоме. У ст. 150 ЖК України встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно із ч. 1 ст. 316, ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом положень ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] не проживає більше одного року без поважних причин у належній позивачу [PERSON] на праві власності квартирі, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved