Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх дітей: сина, [PERSON], [INFO] та дочку, [PERSON], [INFO], в розмірі по 2000 грн., в місяць на кожну дитину з часу подачі позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Стягнути з відповідача на її користь вартість послуг адвоката при складанні позовної заяви згідно квитанції. Свої вимоги мотивує тим, що вона, [PERSON], 22.08.2008 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 150. Після одруження відповідач став проживати з нею однією сім?єю в будинку її мами [PERSON], яка є власником даного будинку. В цьому будинку відповідач є зареєстрований по даний час. Від спільного проживання в шлюбі у них народились діти : син, [PERSON], [INFO] та дочка, [PERSON], [INFO]. Проте життя між ними в останній час не склалося по причині нерозуміння відповідачем своїх батьківських та сімейних обов?язків. В липні 2018 року відповідач поїхав до своїх батьків у Північну Македонію, як він сказав - на 10 днів. Чи дійсно він поїхав до своїх батьків , їй невідомо. Де він зараз є - не знає. Однак до цього часу він не приїжджав , писав декілька СМС повідомлень на мобільний телефон, обіцяв скоро приїхати, але не приїхав. З його поведінки вона зрозуміла, що він немає наміру дальше жити з нею як дружиною та дітьми однією сім'єю. Коштів на утримання сім'ї, а головне дітей - він не дає. Саме відсутність коштів поставило її та дітей у важке матеріальне становище. Відповідач фізично здоровий, немає інших утриманців. Офіційно [PERSON] в Україні не працював, він займався різного роду бізнесовими справами без реєстрації. Також він набрав кредитів у банках, вчасно їх не погасив , саме вона змушена частково їх погашати. Проте на повне погашення , а це біля 100000 грн., кошти відсутні. Її сім'я не має власного житла, вони проживають у будинку її мами. З врахуванням того, що відповідач фізично здоровий, неофіційно заробляв, щомісячний дохід був різний , то вона вважає, що він повинен сплачувати по 2000 грн. в місяць на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Позивачка [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зіславшись на вищевикладені обставини. Просила позов задоволити. Не заперечила проти заочного розгляду справи Відповідач [PERSON]. в судове засідання на виклик не з'явився, хоч про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому Законом порядку , про що свідчать оголошення на офіційному веб-сайті Долинського районного суду за веб-адресою : dl.if.court.gov.ua. про виклик в судове засідання (а.с.13,23), від нього не поступив відзив на позов. Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції , передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Ст.183 СК України визначено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.08.2008р.(а.с.2). Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: [INFO] року - син, [PERSON] (копія повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] а.с.3) та [INFO] року - донька, [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] а.с.4). Довідка №346 про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб видана виконавчим комітетом Гошівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області 04.03.2018 року свідчить про те, що [PERSON], зареєстрована за адресою [ADDRESS]. До складу сім'ї входять: [PERSON]., [INFO]., - дочка; [PERSON], [INFO]., - син ; [PERSON], [INFO]., - чоловік (а.с.6). Як встановлено в судовому засідання та не заперечується позивачкою - відповідач на даний час офіційно не працює та не має стабільного доходу. Оскільки відповідач офіційно не працевлаштований та немає постійного доходу та регулярного заробітку, то суд, враховуючи обставини визначені ст.182 СК України і роз'яснення, що містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище позивачки [PERSON], матеріальне становище відповідача [PERSON], те, що він тимчасово не працює, не має стабільного доходу, відсутність у нього інших утриманців, яких він зобов'язаний утримувати у відповідності до вимог Закону, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON]., [INFO] у розмірі 1550,00 гривень, на кожну дитину щомісячно. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved