Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання договору оренди від 28.12.2009 року - недійсним. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області у відповідності з даними витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, їй належить земельна ділянка площею 0,0170 га з кадастровим номером 4825481800:01:000:1353, земельна ділянка площею 1,2953 га з кадастровим номером 4825481800:01:000:1351, земельна ділянка площею 3,0768 га з кадастровим номером 4825481800601:000:1350., земельна ділянка площею 0,2774 га з кадастровим номером 4825481800:01:000:1353. Цільове призначення цих земельних ділянок - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування - в межах території Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Вказані земельні ділянки позивачка успадкувала після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та перебувають у користуванні ТОВ "Агрофірма Корнацьких" згідно договору оренди від 28.12.2009 року. Вважає, що вказаний договір є недійсним, оскільки був укладений відповідачем з [PERSON] на момент, коли вона уже померла. Відповідач подав відзив на позовну заяву, позов не визнає, оскільки вважає, що в позовній заяві не наведено жодної правової підстави щодо визнання недійсним договору оренди, а відтак відсутні підстави для задоволення вказаного позову. Також подав заяву про застосування строків позовної давності, враховуючи те, що за позивачкою відповідно до рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01.11.2016 р. визнано право власності на земельну часку (пай) площею 4,78 га із земель колишнього КСП «Світанок» Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області в порядку спадкування після смерті [PERSON] , а позов до суду подано лише у жовтні 2020 року, тобто виходячи за межі загальної позовної давності тривалістю у три роки. 12.11.2020 р. відповідачем подано клопотання про закриття провадження у даній справі. Ухвалою судді від 23.10.2020 року було відкрите провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 16.11.2020 року було відкладено розгляд справи на 04.12.2020р. Ухвалою від 04.12.2020 року в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі - відмовлено. В судове засідання 04.12.2020 року позивачка та її представник не з`явились, представник позивача надала заяву про розгляд справи без участі її та позивачки; представник відповідача теж не з`явився в судове засідання, надав заяву про розгляд справи без його участі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с.Кам`яна Балка Первомайського району Миколаївської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Кам`янобалківською сільською радою Первомайського району Миколаївської області 24.01.2005р. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01.11.2016 року у справі № 484/3043/16-ц, провадження 2/484/2275/16 за [PERSON] визнано право на земельний частку (пай) розміром 4,78 умовних кадастрових гектарів у землях, що перебували у колективній власності КСП «Світанок» в межах території Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. В мотивувальній частині такого рішення зазначено, що у [PERSON] відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме - належну [PERSON] земельну частку (пай). Також зазначено, що інформація про власника земельного частки (паю) підтверджена повідомленням Управління Держгеокадастру у Первомайському районі. Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Позивачка, виготовивши технічну документацію на належну їй земельну частку (пай), зареєструвала своє право власності на земельні ділянки: площею 0,0170 га з кадастровим номером 4825481800:01:000:1353, площею 1,2953 га з кадастровим номером 4825481800:01:000:1351, земельна ділянка площею 3,0768 га з кадастровим номером 4825481800601:000:1350., площею 0,2774 га з кадастровим номером 4825481800:01:000:1353. Цільове призначення цих земельних ділянок - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування - в межах території Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, на підставі рішення Кам`янобалківської сільсокї ради Первомайського району Миколаївської області від 02.04.2020 року №11, про що свідчать витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.04.2020 року №№ 206738869, 206740518, від 13.04.2020 року №№206732906, 206732808. З тексту договору оренди земельної частки (паю) вбачається, що 28.12.2009 року, тобто після смерті [PERSON] , [PERSON] в особі представника [PERSON] , який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності з одного боку та ТОВ «Агрофірма Корнацьких » в особі Генерального директора Кирилюка О.П., з другого, уклали договір оренди земельної частки (паю) належних [PERSON] в колишньому КСП «Світанок» Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області розміром 4,78 умовних кадастрових гектарів, терміном на 50 років. У жодному із зазначених вище документів відсутня інформація про існування будь-яких зобовязань спадкодавця за будь-якими договорами, в тому числі і про перебування спадкового майна в оренді у ТОВ «Агрофірма Корнацьких». За таких обставин суд вважає, що на момент оформлення спадщини позивачка не знала про існування оспорюваного договору оренди і суду не надано доказів того, що вона могла про це дізнатися, адже у витягах з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про земельні ділянки, на які вона зареєструвала право власності 08.04.2020 року після визнання за нею права власності на земельну часку (пай) згідно рішення суду від 01.11.2016 року, така інформація не зазначена і під час розгляду справи про визнання права власності на землю в порядку спадкування за законом така інформація також була відсутня. З часу реєстрації права власності на земельні ділянки (08.04.2020 року) до часу звернення до суду з наданим позовом (22.10.2020 року) пройшло менше трьох років, тобто в усякому випадку з часу отримання права власності на земельні ділянки встановлений ст. 257 ЦК України строк позовної давності не скінчився. За таких встановлених судом обставин суд вважає, що [PERSON] не пропустила встановлений ст. 257 ЦК України строк позовної давності для звернення до суду з наданим позовом. Відповідно до ч.2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Статтею 30 ЦК України визначено, що цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав, самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обовязки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Відповідно до ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обовязки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. За змістом ст. ст. 25, 30 ЦК України на момент укладення оспорюваного договору [PERSON] не мала цивільної правоздатності та відповідно дієздатності, оскільки вже померла, тож ніяких прав і обовязків за оспорюваним договором не виникло. Також не було повноважень у [PERSON] на укладення правочину від імені [PERSON] , оскільки відповідно до п.6 ч.1 ст. 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність. На момент укладення спірного договору та його реєстрації [PERSON] в інтересах [PERSON] за довіреністю, у [PERSON] були відсутні повноваження представника, тому що довіритель на той час померла, відповідно, видана нею довіреність втратила чинність і представництво припинилося. За таких обставин, оспорюваний договір укладений особою, яка не має цивільної дієздатності, тобто в момент вчинення правочину не додержано вимог, які встановлені ч.1,2 ст. 203 ЦК України, а тому відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України він є недійсним. На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved