Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеною позовною заявою в якій вказує, що вона [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 02.03.1996 р. по 13.03.2006 р. Від цього шлюбу Позивачка має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] Шлюб було розірвано 13.03.2006 році та донька залишилась мешкати разом нею і до теперішнього часу проживає за адресою: [ADDRESS]. Після розірвання шлюбу Відповідач перестав брати участь у вихованні доньки [PERSON], Відповідач не провідує доньку, не цікавиться здоров'ям дитини, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дитину. Всі питання щодо виховання вирішуються Позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку Відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні Позивачки. Останній раз Відповідач бачив доньку навесні 2006 року. Неповнолітня [PERSON], [INFO] є інвалідом дитинства з 28.12.2004 р. з діагнозом: вроджена вада серця, стан після операції у червні 2006 р. легенева гіпертензія І ст. СН І ст. За своїм станом здоров'я донька [PERSON] потребує постійного піклування. Посилаючись на те, що [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, безвідповідально ставиться до долі дитини. Відповідач не має бажання належним чином брати участь у вихованні дитини, позивачка просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка - [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив не подав, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи - позовну заяву підтримав з викладених у позові підстав, а також надали на ухвалу суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши надані позивачем докази, заслухавши думку представника органу опіки та піклування, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 11.07.2006 року відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу що видане Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 352. Від даного шлюбу у подружжя народилась донька: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 20.07.2004 року). Згідно посвідчення Серії [NUMBER] [PERSON], [INFO] є дитиною інвалідом до 18 років. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Стаття 59 Закону України „Про освіту" та ст.12 Закону України „Про охорону дитинства", детально визначають, які дії належить вчиняти батькам для розвитку дитини як особистості. Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Як встановлено з позовної заяви та визнано відповідачем, [PERSON] не виявляє батьківської турботи та не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, її підготовку до самостійного життя, зокрема: не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього стану, не забезпечує її матеріально не підтримує психологічно та взагалі не відвідує. Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України в п.16 Постанови Пленуму N 3 від 30.03.2007р.»Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За інформацією від 02.03.2018 р. КЗ «Центральний ПМЗД №8» неповнолітня [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку v лікаря-кардіолога Дитячої лікарні №1 з грудня 2004 р. з діагнозом: вроджена вада серця, стан після операції у червні 2006 р. легенева гіпертензія 1 ст. СН 1 ст. Інвалід дитинства з 28,12.2004 р. За медичною допомогою батько дитини ніколи не звертався. Згідно довідки виданої загальноосвітньою школою № 12 ЗМР [PERSON] самостійно виховує доньку [PERSON]. Батько [PERSON], батьківських борів не відвідував і шкільним життям дитини не цікавиться. Згідно повідомлення комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №8» Дитина [PERSON], 2004 р.н., знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-кардіолога Дитячої лікарні №1 з грудня 2004 року з діагнозом: Вроджена вада серця, стан після операції у червні 2006 року, легенева гіпертензія І ст.. СНІ ст. Інвалід дитинства з 28.12.2004. За медичною допомогою батько дитини ніколи не звертався. На ухвалу суду Органом опіки та піклування надано висновок «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]. 1973р.н., відносно неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO]» Органом опіки та піклування встановлено, що неповнолітня [PERSON], [INFO], мешкає разом з матір'ю [PERSON], яка самостійно займається утриманням, вихованням та навчанням своєї доньки. Спеціалістами відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради 20.06.2018 року було обстежено умови проживання [PERSON] та складено відповідний акт. Для неповнолітньої є окрема, ізольована кімната, яка обладнана відповідно до вікових потреб дитини. В наявності необхідні меблі, особисті речі та канцелярське приладдя. У малолітньої [PERSON], 2004 р.н. склалися конфліктні психологічні відносини з батьком [PERSON], в результаті яких дівчина ображена на батька, за його байдужість до неї. Встановлено, що батько дитини [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дитини, не приділяє їй належної уваги, не підтримує з [PERSON] родинних стосунків, не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, не цікавиться її здоров'ям, навчанням, життям та подальшою долею. [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. З наданих суду пояснень сторін, встановлено, що відповідач залишив свою дитину на піклування матері та не вживає будь-яких заходів для її утримання, виховання чи піклування. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Крім того, у ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Таким чином, суд прийшов до висновку, що підстави для позбавлення батьківських прав відповідача знайшли своє підтвердження доказами і до нього необхідно застосувати саме такий захід, як позбавлення батьківських прав, який є крайньою мірою впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки, однак є повністю співмірним із характером поведінки батька відносно дитини.

Outcome: approved