Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Представник позивача [PERSON], яка діє в інтересах позивача [PERSON] на підставі довіреності, звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт», третя особа: [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування, мотивуючи свої вимоги наступним: 02.01.2013 року о 12 годині 30 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем марки «Інфініті», державний номерний знак [NUMBER] на перехресті вул. Рішельєвській та вул. Єврейської у м. Одесі, рухаючись по другорядній дорозі по вул. Єврейській, не надала перевагу у русі автомобілю марки «Ніссан», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], що рухався по головній дорозі по вул. Рішельєвській м. Одесі, внаслідок чого сталася дорожньо транспортна пригода та автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 01.02.2013 року [PERSON] визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Крім того, як зазначено у позові, на момент ДТП позивачу не було достовірно відомо про страхову компанію, де була застрахована відповідальність [PERSON]В, за телефонним номером наданим нею, ніхто не відповідав, а за адресою, наданою нею, як адреса філії страхової компанії, остання не знаходилася, при цьому сама [PERSON] також відмовлялася вирішити питання щодо відшкодування матеріальних збитків у добровільному порядку. Тому, як вказує представник позивача у позовній заяві, позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП. Під час розгляду вказаної цивільної справи було з'ясовано, що цивільно правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ СК «Лафорт», що підтверджувалося Полісом обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/3693624 від 25.06.2012 року з терміном дії до 25.06.2013 року включно. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01.04.2014 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] були задоволені у повному обсязі. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 27.11.2014 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01.04.2014 року скасовано, у задоволені позовних вимог [PERSON] відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 19.02.2015 року рішення Апеляційного суду Одеської області від 27.11.2014 року залишено без змін, та вказано, що відповідати за позовом повинна саме ПрАТ СК «Лафорт», де була застрахована цивільно правова відповідальність [PERSON] Також, представник позивача у позовній заяві вказує, що 24.12.2013 року на адресу страхової компанії позивачем було направлено заяву про виплату страхового відшкодування з необхідним пакетом документів, 31.03.2015 року позивач повторно направив на адресу відповідача необхідні для виплати страхового відшкодування документи, однак до теперішнього часу вимоги позивача відповідачем не задоволені. 23 січня 2013 року звітом незалежної експертизи, яка була проведена комісією лабораторії експертних досліджень «ПАЛЕ» був встановлений розмір шкоди, заподіяної [PERSON], який склав 30480,00 грн. Крім того, за проведення експертного дослідження позивачем було сплачено 594,00 грн. Також, представник позивача зазначає, що оскільки користуватися автомобілем після ДТП було неможливо, позивач за власний рахунок відремонтувала автомобіль та за вантаження й перевозку транспортного засобу сплатила 600,00 грн. Вважає дії відповідача неправомірними та такими, що порушують його права. Просила суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 30480,00 грн., грошові кошти у розмірі 1194,00 грн., за витрати, пов'язані з проведенням експертного дослідження та вантаження й перевозку транспортного засобу, витрати, по'вязані зі сплатою судового збору просила покласти на відповідача. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, надала суду аналогічні пояснення тим, що викладені у позовній заяві, а також пояснила, що позивач зверталася з приводу відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, до МТСБУ, однак вказане звернення [PERSON] було залишено без розгляду, оскільки цивільно правова відповідальність [PERSON] на момент вчинення останньою ДТП була застрахована у ПрАТ СК «Лафорт». Крім того, пояснила, що під час відновлювального ремонту належного позивачу транспортного засобу були замінені деякі запчастини, однак чи збереглися вони у ТОВ «Автолас», де було відремонтовано автомобіль позивача, представнику позивача не відомо. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечувала. Представник відповідача у судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи шляхом публікації оголошення про виклик відповідача у газеті «Хрещатик», випуск № 108 від 18.06.2015 року (а.с. 55), від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, клопотань про відкладення справи від нього до суду не надходило, тому враховуючи, що представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Представник третьої особи [PERSON] адвокат [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував, рішення просив ухвалити на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У відповідності до положень ст.. 2 Закону України «Про страхування», страховиками, які мають право здійснювати страхову діяльність на території України, є: фінансові установи, які створені у формі акціонерних, повних, командитних товариств або товариств з додатковою відповідальністю згідно із Законом України "Про господарські товариства", з урахуванням того, що учасників кожної з таких фінансових установ повинно бути не менше трьох, та інших особливостей, передбачених цим Законом, а також одержали у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності. Відповідно до статті 3 Закону України «Про страхування», страхувальниками визнаються юридичні особи та дієздатні фізичні особи, які уклали із страховиками договори страхування або є страхувальниками відповідно до законодавства України. Страхувальники можуть укладати із страховиками договори про страхування третіх осіб (застрахованих осіб) лише за їх згодою, крім випадків, передбачених чинним законодавством. Застраховані особи можуть набувати прав і обов'язків страхувальника згідно з договором страхування. Страхувальники мають право при укладанні договорів особистого страхування призначати за згодою застрахованої особи фізичних осіб або юридичних осіб (вигодонабувачів) для отримання страхових виплат, а також замінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування. Страхувальники мають право при укладанні договорів страхування інших, ніж договори особистого страхування, призначати фізичних осіб або юридичних осіб (вигодонабувачів), які можуть зазнати збитків у результаті настання страхового випадку, для отримання страхового відшкодування, а також замінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування. Згідно зі ст.. 4 Закону України «Про страхування» Предметом договору страхування, можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані: з життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування); з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності). Статтею 988 Цивільного кодексу України передбачено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно зі ст.. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - це певна подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У відповідності до положень ст.. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. У відповідності до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний: протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати(страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Згідно зі п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до положень ст.. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Крім того, відповідно до положень ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. У відповідності до ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - МТСБУ),

Outcome: approved