Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 22.06.2021 року у справі № 450/3186/20 позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2 500,00 грн. на кожну дитину, яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову - з 23.09.2020 року і до досягнення дітьми повноліття; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1 961,63 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання дитини [PERSON] в розмірі 35 440,00 грн.; в іншій частині позовних вимог відмовлено. 25.06.2021 року представник позивача - адвокат Школьна А.В., звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення стосовно стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн. Оскільки справу було розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження та представником позивача подано всі наявні докази для визначення розміру витрат на правничу допомогу, суд не вбачає необхідності у виклику учасників справи та вважає за можливе розглянути питання про ухвалення додаткового рішення у їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 270 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення у справі підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Згідно п.1 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з положенням п. 2 ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. В підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу суду було надано наступні докази: договір про надання правової допомоги № 61/20 від 01.06.2020 року укладений між [PERSON] та адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Марусяк і Партнери»; ордер на надання правничої допомоги № 1026915 від 25.06.2020 року; протокол узгодження гонорару від 01.06.2020 року; акт приймання-передачі послуг № 24/06/21 від 24.06.2021 року; розрахунок витрат на правничу допомогу; квитанція № 0.0. 1740909399.1 від 18.06.2020 року, відповідно до якої [PERSON] сплатила на користь адвокатського об`єднання «Юридична фірма «Марусяк і Партнери» 15 000 грн. за надання правової допомоги. За таких обставин витрати [PERSON] на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню у розмірі 15 000 грн., оскільки саме на цю суму підтверджується доказами надання адвокатом правничих послуг у справі, та заява про їх відшкодування і розрахунок були надані у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. На підставі викладеного,

Outcome: approved