Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач ПАТ "Брокбізнесбанк" просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по договору №021000000038444 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки миттєвого випуску від 10 вересня 2012 року та додаткової угоди №1 до договору від 13 вересня 2012 року в сумі 4224,52 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до вищевказаного договору та додаткової угоди позивач надав відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 5000,00 грн. терміном на 12 місяців зі сплатою процентів за користування кредитом 28% річних. Відповідач, в свою чергу, зобов'язувався щомісяця в строки, визначені додатковою угодою, сплачувати проценти за фактичне користування кредитною лінією та частину суми основного боргу, що розраховується як різниця між фактичною сумою заборгованості та максимальним лімітом заборгованості. Однак в порушення умов кредитного договору відповідач не виконує своїх зобов'язань по погашенню кредиту та сплаті нарахованих відсотків, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явився, у своєму позові просив суд розглянути справу без участі представника позивача, на позовних вимогах наполягав. Відповідач у судовому засіданні з позовом погодився. В судовому засіданні встановлено, що 10 вересня 2012 року між АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та [PERSON] укладено договір №021000000038444 на відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки миттєвого випуску, 13 вересня 2012 року між ними було укладено додаткову угоду №1 до вищевказаного договору (а.с.3, 4). Відповідно до вищевказаного договору та додаткової угоди, позивач відкрив відповідачеві спеціальний картковий рахунок та відновлювану відкличну Кредитну лінію терміном дії 12 місяців на споживчі цілі на загальну суму 5000 грн. зі сплатою процентів в розмірі 28% річних за кожний день користування. Відповідно до пункту 7 Додаткової угоди з 13.09.2012 року по 12.09.2013 року відповідач щомісячно не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним, в обов'язковому порядку зобов'язався сплачувати Банку проценти за фактичне користування кредитною лінією. Згідно п.8 Додаткової угоди з 13.09.2012 р. не пізніше 20 числа, наступного за звітним, позивач зобов'язався в обов'язковому порядку сплачувати суму процентів за фактичне користування кредитною лінією та частину суми основного боргу, що розраховується як різниця між фактичною сумою заборгованості та максимальним лімітом заборгованості згідно згідно п.2 додаткової угоди. В порушення умов кредитного договору [PERSON] належним чином не виконував своїх зобов'язань по погашенню кредиту та сплаті нарахованих сум, що підтверджується розрахунком заборгованості, згідно якого вбачається, що станом на 04.08.2014 року виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 4224,52 грн. (а.с.7). В судовому засіданні відповідач підтвердив, що дійсно він має заборгованість по кредитному договору, яка утворилася внаслідок того, що він тривалий час не працював і не мав коштів для сплати кридиту та нарахованих відсотків. На даний час він влаштувався на роботу і має намір сплачувати заборгованість, яка утворилася за кредитним договором. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок у зобов'язанні належним чином. Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України , у випадку прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України обов'язком позичальника за Кредитним договором є повернення кредиту та сплата процентів. У судовому засіданні знайшов підтвердження факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, тому суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України, стягнувши з відповідача в дохід держави 243,60 грн. витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved