Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

У липні 2009 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк ( далі ПАТ АБ «Укргазбанк» ) в особі Харківської філії акціонерного банку «Укргазбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 172 від 06.08.2007 р. , яка складається із простроченої заборгованості у сумі 5125 доларів США, поточної заборгованості за тілом кредиту 42030 доларів США, простроченої заборгованості по процентам-12 337,82 доларів США, поточної заборгованості по процентам-342,02 долара США, нарахованої пені за несвоєчасне повернення кредиту-15233,38 грн., нарахованої пені за несвоєчасну сплату процентів-36 677,33 грн., а всього 59834,84 долара США та 36677,33 грн. станом, з урахуванням уточнень до позову, на 22.06.2010 р. В обгрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 06 серпня 2007 року між ним та [PERSON] укладено кредитний договір на суму 49 тис. доларів США для придбання квартири. У забезпечення виконання кредитного зобов'язання між банком та [PERSON] укладено договір поруки, а [PERSON] в іпотеку передана придбана за кредитні кошти квартира [ADDRESS]. Зобов'язання за кредитним договором відповідачі не виконують, тому ПАТ АБ «Укргазбанк» просив в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на зазначену квартиру, яка на підставі договору купвлі-продажу від 06.08.2007 р. належить [PERSON] Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 серпня 2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року, позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Харківської філії АБ «Укргазбанк» задоволено. Стягнуто у солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Харківської філії АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 59834 доларів США 84 центи та пеню у сумі 36677 грн. 33 коп. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 06 серпня 2007 року звернуто стягнення на предмет іпотеки- квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві власності. Вирішено питання судових витрат ( т. 1 а.с. 118-119,231-234). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.03.2015 р. скасовано заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 серпня 2010 року та ухвала Апеляційного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року в частині позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Харківської філії акціонерного банку «Укргазбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції ( т. 2 а.с. 49-51, 89-90). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.11.2015 року, яка набрала законної сили ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 28.12.2015 р., провадження у справі за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» ( уточненим) до [PERSON] [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки в частині позовних вимог до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 59 834 доларів США 84 центів , пені у сумі 36677 грн. 33 коп. та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 172 від 06.08.2007 року звернення стягнення на предмет іпотеки закрито. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.06.2017 р. касаційна скарга ПАТ АБ «Укргазбанк» відхилена, ухвала Жовтневого районного суду м.Харкова від 25.11.2015 р. та ухвала апеляційного суду Харківської області від 28.12.2015 р. залишені без змін ( т. 2 а.с. 137-138, 173-175, т. 3 а.с. 50-52). Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 28.01.2016 р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 22.03.2016 р., у задоволенні позову ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовлено ( т. 2 а.с. 194-197, 223-224). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.06.2017 р. рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 28.01.2016 р. та ухвала апеляційного суду Харківської області від 22.03.2016 р. скасовані, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Представником відповідача [PERSON]-адвокатом [PERSON] надано суду відзив на позовну заяву, в якому він посилається на те, що положеннями укладеного між банком та відповідачем кредитного договору строк виконання основного зобов'язання визначений 05.08.2027 р. Посилаючись на норму ч.2 ст. 1050 ЦК України, як стверджує відповідач, ПАТ АБ «Укргазбанк» вимагав дострокового стягнення з боржника усієї суми непогашеного кредиту, зазначивши розмір заборгованості за тілом кредиту станом на 20.01.2009 р., за пенею та відсоткам-станом на 26.02.2009 р. Проте, письмова претензія-вимога до поручителя [PERSON] від 28.01.2009 р. про дострокове повернення кредиту була направлена не за адресою відповідача, а до смт. Золочів Харківської області, що випливає з квитанції про направлення повідомлення , тому не можна вважати такий документ надісланий поручителю. Доказів на підтвердження реалізації свого права вимагати дострокового повернення кредиту позивачем не представлено. Крім того, кредитор повинен був направити претензію насамперед позичальнику [PERSON], який припинив сплачувати кредит у жовтні 2007 р., але банк до часу пред'явлення позову не вимагав стягнення коштів з поручителя, чим фактично припинив поруку в розумінні частини 4 ст. 559 ЦК України. В судовому засіданні представник відповідача підтримав свої заперечення та просив у позові до [PERSON] відмовити ( а.с. 94-97). За клопотанням представника відповідача, з ПАТ АБ «Укргазбанк» ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 17.04.2018 р. витребувані оригінал претензії та фіскального чеку, який підтверджує направлення [PERSON] поштового відправлення ( т. 3 а.с. 121). Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного. 06 серпня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», і [PERSON] укладений кредитний договір № 172, відповідно до якого позичальник отримав 49 тис. доларів США для придбання квартири, зі строком погашення кредиту по 05 серпня 2027 року із сплатою процентів за користування кредиту, виходячи із 12,5% річних ( т. 1 а. с. 19-21). У забезпечення виконання кредитного зобов'язання між банком та [PERSON] укладено 06.08.2007 р. договір поруки № 1, за умовами якого поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов'язань по кредитному договору в повному об'ємі. Договор іпотеки № 131 від 06.08.2007 р., укладений між ВАТ АБ «Укргазбанк» і [PERSON], забезпечує всі вимоги іпотекодержателя, що випливають з кредитного договорую ( т. 1 а.с. 24-28). Позичальник, як і поручитель, свої зобов'язання за кредитним договором та договором поруки не виконували, унаслідок чого утворилась заборгованість станом на 22.06.2010 р. , яка за розрахунком банку становила 59 834,84 долара США, з яких: прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 5125 доларів США, поточна заборгованість за кредитом у сумі 42 030 доларів США, прострочена заборгованість по процентах- 12337,82 доларів США, поточна заборгованість по процентам- 342,02 долари США.Крім того, банком нарахована пеня за несвоєчасне повернення кредиту-15233,38 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів-36677,33 грн. ( т. 2 а.с. 100-101). Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Частиною четвертою статті 559 ЦК України передбачені випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки; протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя; протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позов до поручителя. Закінчення строку, встановленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Розділ 5 договору поруки визначає строк дії договору та передбачає, що договір набуває юридичної сили з моменту підписання сторонами і діє до припинення забезпеченого ним зобов'язання позичальника за кредитним договором; порука також припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання зобов'язання позичальника за кредитним договором не пред'явить вимоги до поручителя; порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручався за нового позичальника; порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване позичальником або поручителем. Судом встановлено, що 27.01.2009 р. ПАТ АБ «Укргазбанк» пред'явив [PERSON], а також [PERSON] вимогу, в якій повідомлено про наявність заборгованості та необхідність дострокового виконання всіх боргових зобов'язань за кредитним договором [PERSON] протягом 30 днів, [PERSON] протягом 2-х днів ( т. 1 а.с. 40 , т. 2 а.с. 116-119, т. 3 а.с. 125).Отже у позивача виник обов'язок пред'явити позов до поручителя протягом строку дії поруки. Суд також зазначає, що у січні, лютому, березні 2008 р. позивач направляв досудові повідомлення [PERSON], [PERSON], яким інформував про існування простроченої заборгованості по кредиту та відсоткам ( а.с. 35-39). Доводи представника [PERSON] на те, що надана суду письмова претензія -вимога є неналежним доказом, а тому банк не реалізував свого права на дострокове повернення кредиту і , як наслідок, пропустив строк пред'явлення вимоги шляхом звернення до суду, який обчислюється з дня настання строку погашення чергового платежу, суд вважає помилковими. Представник відповідача обгрунтовує свої посилання на те, що у вимозі адреса поручителя, на яку направляється претензія, записана правильно, проте індекс м.Харкова зазначено невірно, а тому у квитанції про прийняття поштового відправлення мається позначка тільки на індекс міста, що відноситься до м.Золочів . Згідно з Правилами надання послуг поштового зв'язку , розрахунковим документом є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв'язку. Таким чином, касовий чек, в якому зазначено прізвище адресата-Кузьменко та індекс міста підтверджує тільки здійснення розрахункової операції по прийняттю готівкових коштів та не свідчить про поштову адресу, що міститься на поштовому відправленні. Найменування вулиці, номера будинку, квартири, міста, яке міститься у претензії-вимозі відповідає поштовій адресі реєстрації та проживання відповідача. З огляду на такі обставини, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання за кредитним договором від 06.08.2007 р. № 172. Таким чином, передбачений ч.4 ст. 559 цього Кодексу строк пред'явлення вимоги підлягає обрахуванню від цієї дати. Позов до суду позивачем направлено поштою 24.06.2009 р. ( т. 1 а.с. 56), отримано судом 14.07.2009 р. [PERSON] позов вручено (т. 1 а.с. 61). Наведене свідчить, що позивачем не пропущено встановленого шестимісячного строку для пред'явлення вимоги до поручителя , а тому є підстави для задоволення позову ПАТ АБ «Укргазбанк». За правилами ст.ст. 133,141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судови витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг в сумі -3248 грн.( т. 2 а.с. 204, т. 3 а.с. 17). На підставі викладеного,

Outcome: approved