Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

У березні 2016 року до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява [PERSON] до Новомиргородської міської ради про скасування розпорядження про звільнення та поновлення на роботі, в якій позивач вказав, що у період з 23.10.2009 року по 10.02.2016 року позивач безперервно працював на посаді охоронника Новомиргородської міської ради м. Новомиргород Кіровоградської області. Доказом що підтверджує дану обставину є трудова книжка позивача серії [NUMBER] та розпорядження Новомиргородського міського голови №1005 від 23.10.2009 року та №40 від 10.02.2016 року; за весь час роботи до позивача від посадових осіб міської ради не було жодних нарікань. Доказом цього є трудова книжка позивача; позивач є інвалід 3 групи по зору з 1985 року. Позивач проходив строкову службу в збройних силах колишнього СРСР і під час служби, під час виконання обов'язків травмувався. Наявна у позивача травма прирівнюється до травми на виробництві. Ця обставина підтверджується посвідченням інваліда; 10.02.2016 року розпорядженням №40 Новомиргородського міського голови відповідно до пункту 4 статті 40 Кодексу законів про працю України позивача звільнено із посади охоронника міської ради за прогул (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин) з 11 лютого 2016 року; підставою для звільнення стало те, що нібито 09.01.2016 року позивач був відсутній на робочому місці у період часу з 11 год. 30 хв. до 15 години і цей факт нібито виявив особисто міський голова; позивач не згоден із звільненням. Вважає, що підстави звільнення не відповідають дійсним обставинам і взагалі мотиви звільнення є надуманими; 08.01.2016 року о 16 годині позивач заступив на добове чергування по охороні Новомиргородської міської ради, тобто прибув на своє робоче місце. Це була п'ятниця. Крім того,це був загальнодержавний вихідний. Вночі все було спокійно. Позивач періодично здійснював обхід, однак на ранок 09.01.2016 р. став почувати себе зле. У позивача виник розлад шлунку та почастішали позиви. Близько 10 години позивач прослідував у аптеку навпроти купити ліки. В аптеці пробув близько 10 хвилин. У цей час у дворі міськради знаходився електрик [PERSON], а в приміщенні міськради знаходились працівники поштового відділення, так як пошта в цей день працювала. Повернувшись із аптеки позивач неодноразово через хворобливий стан змушений був відвідувати убиральню. У період часу з 12 до 15 години 09.01.2016 року позивач знаходився то у приміщенні міськради, то у дворі біля входу, то у вбиральні через погане самопочуття. У вказаний вище час позивача у вестибюлі міськради та у дворі бачили ряд свідків; 09.01.2016 року позивач змінився з чергування о 17 годині. Про це є відмітка у «Журналі обліку робочого часу сторожів міської ради». За час чергування позивача ніхто не перевіряв, не викликав, жодних зауважень позивачу від керівництва міськради не надходило. Доказом цього є вказаний журнал та свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; 10.01.2016 року у вихідний день позивача було викликано до міськради та міський голова [PERSON] у присутності інших охоронців повідомив позивачу, що ним зафіксована відсутність позивача 09.01.2016 року на робочому місці з 11 години 30 хвилин до 15 години. Позивач заявив, що це неправда і може це спростувати. Тоді голова міськради викликав позивача для дачі пояснень 11.01.2016 року до себе в службовий кабінет; 11.01.2016 року у службовому кабінеті міського голови відбулась розмова з роботодавцем і позивачу було запропоновано або йти на пенсію, або виконувати ті обов'язки, які мені доручать. Позивач став заперечувати, акцентував увагу керівника на тому, що позивач інвалід, що при прийомі на роботу позивач призначався на посаду охоронця і не бажає змінювати умови та обсяг роботи. Розмова закінчилась тим, що міський голова пригрозив оголосити позивачу догану, або попередження, а позивач висловив намір скаржитись до суду. Доказом цього є у позивача аудіо запис розмови; у подальшому 04.02.2016 року позивача викликали на засідання профспілкового комітету де позивач дізнався, що керівник міськради вже клопоче не про оголошення позивачу догани чи попередження, а про надання згоди на звільнення. Для позивача це було несподіванкою. Незважаючи на позивача протест, профспілка на позивача переконання всупереч інтересам працівника, надала згоду за звільнення. Доказом цього є витяг з протоколу засідання та лист голови профспілки на адресу позивача. Позивач вважає рішення профспілкового органу таким, що порушує права позивача. Доводи позивача про невинуватість ніхто не перевірив, не дослідив, до уваги не взяв. Не була взята до уваги бездоганна репутація позивача за весь час роботи. Ніхто із членів профспілки не порушив питання чому позивача потрібно саме звільняти, а не можливо оголосити догану, чи винести усне попередження; з моменту виявлення оспорюваного позивачем порушення 09.01.2016 року до часу підписання розпорядження про звільнення 10.02.2016 року пройшов один місяць і один день. У період з 09.01.2016 до 10.02.2016 року позивач офіційно на лікарняному та у відпустці не перебував; при звільненні не враховано бездоганну роботу позивача за попередні шість років, не взято до уваги усні пояснення позивача, у позивача не відібрали письмові пояснення, а ті письмові пояснення, які позивач надавав керівнику профспілки зникли; посилаючись на ст.ст.40, 233, 235, 237 КЗпП України, просить суд: - визнати незаконним та скасувати розпорядження Новомиргородського міського голови від 10.02.2016р. №40 «Про звільнення [PERSON]»; - поновити позивача на попередній роботі на посаді охоронника Новомиргородської міської ради з 11 лютого 2016 року. - стягнути з Відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11.02.2016р. до дня поновлення позивача на роботі; - застосувати негайне виконання рішення суду відповідно до чинного законодавства. Згідно з заявою позивача від 24 червня 2006 року про збільшення розміру позовних вимог, позивач вказав, що: 10.02.2016 року розпорядженням Новомиргородського міського голови №40 відповідно до пункту 4 статті 40 Кодексу законів про працю України позивача звільнено із посади охоронника Новомиргородської міської ради за прогул (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин) з 11 лютого 2016 року. Доказом, що підтверджує дану обставину є розпорядження Новомиргородського міського голови №40 від 10.02.2016 року. Підставою для звільнення стало те, що нібито 09.01.2016 року позивач був відсутній на робочому місці у період часу з 11 год. 30 хв. до 15 години і цей факт виявив особисто міський голова; у період з 23.10.2009 р. по 10.02.2016 р. позивач безперервно працював на посаді охоронника Новомиргородської міської ради м. Новомиргород Кіровоградської області. Доказом, що підтверджує дану обставину, є його трудова книжка серії [NUMBER] та розпорядження Новомиргородського міського голови №1005 від 23.10.2009 року і №40 від 10.02.2016 року. За весь час роботи упродовж шести років включно до оспорюваного факту до нього по роботі від посадових осіб міської ради не було жодних нарікань. Доказом цього є його трудова книжка. Позивач є інвалідом 111-ї групи по зору з 1985 року, ця обставина підтверджується наявним у позивача безстроковим посвідченням інваліда; 08.01.2016 року о 16 годині позивач заступив на добове чергування по охороні Новомиргородської міської ради, тобто прибув на своє робоче місце. Це була п'ятниця. Крім того, це був загальнодержавний вихідний. Вночі все було спокійно. Позивач періодично здійснював обхід, однак на ранок 09.01.2016 р. став почувати себе зле - виник розлад шлунку та почастішали позиви. Близько 10 години позивач прослідував у аптеку навпроти купити ліки. В аптеці пробув близько 10 хвилин. У цей час у дворі міськради знаходився електрик [PERSON], а в приміщенні міськради знаходились працівники поштового відділення, так як пошта в цей день працювала. Повернувшись із аптеки, позивач неодноразово через хворобливий стан змушений був відвідувати убиральню. У період часу з 12 до 15 години 09.01.2016 року [PERSON] знаходився то у приміщенні міськради, то у дворі біля входу, то у вбиральні через погане самопочуття. У вказаний вище час його у вестибюлі міськради та у дворі бачили ряд свідків; 09.01.2016 року позивач змінився з чергування о 17 годині. Про це є відмітка у «Журналі обліку робочого часу сторожів міської ради». За час чергування [PERSON] ніхто не перевіряв, не викликав, жодних зауважень від керівництва міськради не надходило та на чергуванні у цей день його ніхто не заміняв. Доказом цього є вказаний журнал та свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; 10.01.2016 року у вихідний день позивача було викликано до міськради та міський голова [PERSON] у присутності інших охоронців повідомив йому, що ним зафіксована відсутність позивача 09.01.2016 року на робочому місці з 11 години 30 хвилин до 15 години. [PERSON] заявив, що це неправда і він можу це спростувати. Тоді голова міськради викликав його для дачі пояснень 11.01.2016 року до себе в службовий кабінет; 11.01.2016 року у службовому кабінеті міського голови відбулась розмова з роботодавцем та його першим заступником і [PERSON] було запропоновано або йти на пенсію, або виконувати ті обов'язки, які йому доручать. Позивач став заперечувати, акцентував увагу керівника на тому, що він інвалід, що при прийомі на роботу він призначався на посаду охоронця і не бажаю змінювати умови та обсяг роботи. Розмова закінчилась тим, що міський голова пригрозив оголосити мені догану, або попередження, а я висловив намір скаржитись до суду. Доказом цього є наявний у позивача аудіозапис розмови; у подальшому 04.02.2016 року [PERSON] викликали на засідання профспілкового комітету, де він дізнався, що керівник міськради вже клопоче не про оголошення йому догани чи попередження, а про надання згоди на його звільнення. Для позивача це було несподіванкою. Він став усвідомлювати, що це є помста за його протест проти незаконного покарання. Він звернувся з відповідним зверненням до профспілкового комітету міськради. Незважаючи на протест позивача, профспілка на його переконання всупереч інтересам працівника, надала згоду за його звільнення. Доказами цього є його звернення, витяг з протоколу засідання та лист голови профспілки на адресу позивача. [PERSON] вважає рішення профспілкового органу таким, що порушує його права. Доводи про невинуватість позивача ніхто не перевірив, не дослідив, до уваги не взяв. Не була взята до уваги його бездоганна репутація за весь час роботи. Ніхто із членів профспілки не порушив питання чому його потрібно саме звільняти, а не можливо оголосити догану, чи винести усне попередження; з моменту виявлення оспорюваного порушення 09.01.2016 року до часу підписання розпорядження про звільнення 10.02.2016 року позивача пройшов один місяць і один день. Відповідно до вимог статті 148 КЗПП України дисциплінарне стягнення може бути накладено на працівника не пізніше одного місяця з дня виявлення порушення. У період з 09.01.2016 до 10.02.2016 року позивач офіційно на лікарняному та у відпустці не перебував; позивач не згоден із звільненням, вважає, що підстави звільнення не відповідають дійсним обставинам, і взагалі мотиви звільнення є надуманими і носять характер зведення рахунків, чи помсти, його звільнення з роботи проведено безпідставно та з грубим порушенням Закону; посилаючись на ст.ст. 38, 40, 44, 233, 235, 237 КЗпП України, просить суд: - визнати незаконним та скасувати розпорядження Новомиргородського міського голови від 10.02.2016р. №40 «Про звільнення [PERSON]»; - поновити позивача на попередній роботі на посаді охоронника Новомиргородської міської ради з 11 лютого 2016 року. - стягнути з Відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11.02.2016р. до дня винесення рішення; - застосувати негайне виконання рішення суду відповідно до вимог чинного законодавства. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги, викладені у заяві про збільшення позовних вимог, підтримали повністю, посилаючись на обставини, викладені в заяві, при цьому зазначили, що помилково в позовній заяві та заяві про збільшення розміру позовних вимог вказали, що у період з 09.01.2016 до 10.02.2016 року позивач офіційно на лікарняному та у відпустці не перебував, оскільки це не відповідає дійсності, так як насправді позивач з 29.01. 2016 року по 03.02. 2016 року був тимчасово непрацездатний, що підтверджується відповідною копією листка тимчасової непрацездатності. Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали. До суду 01.04.2016 року надійшов письмовий протест відповідача проти позову, в якому відповідач зазначає, що не погоджується із висвітленням фактів, мотивацією щодо звільнення позивача: 09 січня 2016 року зафіксовано факт відсутності на робочому місці (прилеглій території до адміністративної будівлі міської ради, туалетах, в приміщенні: кабінетах, коридорі, залі засідань, кімнаті для чергування, в підвалі, котельні, господарських приміщеннях, що розташовані на прилеглій території до адмінбудівлі) охоронника міської ради [PERSON] Даний факт відображено в табелі обліку робочого часу - копії актів та табелю додаються; [PERSON] запропоновано надати пояснення щодо причин відсутності на робочому місці у час зазначений в акті. Проте, [PERSON] відмовився надати відповідні пояснення, під час спілкування з міським головою недотримувався субординації. Погрожував перевірками, судами, мотивуючи свою захищеність наявною інвалідністю. Замість того, щоб надати пояснення - висловив свої вимоги керівництву міської ради щодо забезпечення належного виконання ним своїх обов'язків в доповідних записках - додаються; для з'ясування причин відсутності [PERSON] на робочому місці 09 січня 2016 року та у зв'язку з відсутністю його особової справи, трудової книжки, підготовлено та надано для ознайомлення [PERSON] доручення міського голови з актом - копія доручення додається; 11 січня 2016 року, ознайомившись з дорученням, [PERSON] відмовився його отримати - копія акта додається; під час чергування 11 січня 2016 року, викликавши швидку допомогу, позивач відкрив лист з тимчасової непрацездатності. Перебуваючи на лікарняному, він брав участь в засіданні сесії міської ради 29 січня 2016 року. 03 лютого 2016 року позивач надав для оформлення та оплати лист з тимчасової непрацездатності (копія додається), але пояснення, трудову книжку та документи, необхідні на оформлення особової справи, [PERSON] не надав - акт про відсутність пояснення додається. Відсутність намірів надати письмове пояснення підтверджує надана ним заява про відпустку; 03 лютого 2016 року за № 91 голові профкому профспілки працівників Новомиргородської міської ради підготовлено відношення про надання згоди на звільнення - копія додається; профспілковий орган надав згоду - копії повідомлення та витягу з протоколу № 14 додаються; 10 лютого 2016 року керівництвом міської ради було надано можливість [PERSON] вирішити питання з даного факту шляхом залагодження конфлікту, а саме надати пояснення про причини його відсутності на робочому місці. [PERSON] не змінив свою принципову позицію та відмовився надати відповідне пояснення. Рішення про звільнення [PERSON] було прийнято на зборах. Під час зборів зачитали, ознайомили та вручили розпорядження про звільнення, - копія протоколу додається; відповідно до копії табелю обліку робочого часу [PERSON] не перебував на лікарняному, так як він стверджує в позовній заяві, копія табелю додається; термінів винесення стягнення було дотримано з урахуванням вимог ст. 148 КЗпП України; при прийнятті рішення щодо застосування до [PERSON] стягнення у вигляді звільнення ст.147 КЗпП України було враховано: - ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, так при вступі в повноваження міського голови під час робочого буденного дня виявлено зникнення підйомника з трактору. Після надання відповідної заяви правоохоронним органам підйомник було повернуто. Під час чергування в вихідні та святкові дні при відсутності охоронника нанесені матеріальні збитки могли бути значними. Враховуючи, що в час відсутності охоронника були присутні працівники міської ради, керівництво та спеціалісти з м. Кіровограда - це завадило розкраданню та псуванню майна; - обставини за яких вчинено проступок, відсутні поважні причини які [PERSON] був відсутній на робочому місці; не попередив безпосереднє керівництво і керівництво міської ради про погіршення самопочуття, не запитав дозволу щодо можливості відлучитися з робочого місця, не знайшов заміну на час відсутності; - було проаналізовано попередню роботу охоронника [PERSON] після вступу в повноваження міського голови та було взято до уваги (термін більше 1 місяця): недотримання субординації при спілкування з міським головою, принципову відмову в наданні письмових пояснень; порушення трудової дисципліни під час головування [PERSON] за свідченнями працівника міської ради; підтвердженням дотримання міською радою трудового законодавства та порядку звільнення [PERSON] є довідка перевірки Управління Держпраці у Кіровоградській області - копія додається. Перевірка була здійснена у зв'язку із розглядом звернення [PERSON] Виявлені порушення пов'язані з нарахуванням заробітної плати (в більшу сторону на користь [PERSON]) та недотримання Закону «Про відпустки». Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, показання позивача, допитаного як свідка, вивчивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких обставин з наступних підстав. За правилами п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох один протягом робочого дня) буз поважних причин трудовий договір, укладений на невизначений строк. Статтею 43 КЗпП України встановлено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами, зокрема 2-5 статті 40, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. Відповідно до статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Згідно зі статтею 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Статтею 149 КЗпП України встановлено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. За правилами ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У даному випадку в судовому засіданні позивач та представники відповідача підтвердили факти, що: з 21 жовтня 2009 року до 11 лютого 2016 року між [PERSON] та Новомиргородською міською радою Кіровоградської області мали місце трудові відносини - [PERSON] працював охоронником вказаної міськради; станом на 09.01.2016 року посадова інструкція охоронника Новомиргородської міської ради Кіровоградської області та схема маршрутів здійснення охорони були відсутні; з 11.01.2016 року по 28.01.2016 року та з 29.01.2016 року по 03.02.2016 року позивача звільнено від роботи у зв'язку з його тимчасовою непрацездатністю; Новомиргородський міський голова [PERSON] 11.01.2016 року дав доручення [PERSON] надати письмові пояснення про причини відсутності [PERSON] 09.01.2016 року на робочому місці, яке намагався позивачу вручити [PERSON], однак [PERSON] відмовився його отримувати та підписувати; мало місце письмове подання Новомиргородського міського голови [PERSON] від 03.02.2016 року № 91 до профспілкового комітету державних установ Новомиргородської міської ради про розірвання трудового договору з [PERSON]; письмове подання Новомиргородського міського голови [PERSON] від 03.02.2016 року № 91 до профспілкового комітету державних установ Новомиргородської міської ради про розірвання трудового договору з [PERSON] розглядалось на засіданні вказаного профспілкового комітету 04.02.2016 року у присутності [PERSON]; наявна попередня згода профспілкового комітету державних установ Новомиргородської міської ради від 04.02.2016 року на звільнення [PERSON] з посади охоронника Новомиргородської міської ради та повідомлення цим комітетом Новомиргородського міського голову про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття - 05.02.2016 року № 1; оголошення Новомиргородським міським головою І.Забажаном розпорядження № 40 від 10 лютого 2016 року про звільнення [PERSON] відповідно до пункту 4 статті 40 КЗпП України із посади охоронника міської ради за прогул (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин) з 11 лютого 2016 року про що було повідомлено [PERSON] 10.02.2016 року під розписку; відповідачем 10.01.2016 року при накладенні на [PERSON] дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади охоронника було дотримано місячний строк з дня виявлення проступку, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю (з 11.01.2016 року по 28.01.2016 року та з 29.01.2016 року по 03.02.2016 року). Вказані факти у судовому засіданні з'ясовано безспірно, а тому вони не підлягають доказуванню. В той же час позивач в позовній заяві та в своїх показаннях під час допиту у якості свідка стверджує, що 09.01.2016 року впродовж часу, вказаного в акті від 09.01.2016 року про відсутність на робочому місці [PERSON], - з 11 години 30 хвилин по 15 годину 00 хвилин, насправді перебував на території Новомиргородської міськради: у дворі міськради зі сторони центрального входу, де близько 11 години бачив медсестру [PERSON], яка заходила у приміщення міськради для того, щоб здійснити відправлення поштового відправлення у приміщенні відділення зв'язку, розташованого в приміщенні будівлі міськради, вказаний факт підтвердила у своїх показаннях свідок [PERSON]; у вбиральні, що розташована на дворі на території міськради, де перебував через розлад шлунку близько з 11 години до близько 12 години, факт наявності розладу шлунку 09.01.2016 року у [PERSON] підтвердив свідок [PERSON], у якого позивач уранці цього дня купив та випив ветпрепарат, спрямований на лікування розладу шлунку у тварин; близько 12 години 30 хвилин - 12 години 35 хвилин зайшов до приміщення міськради, куди через центральний вхід зайшла [PERSON] для того, щоб у відділенні зв'язку здійснити оплату за телефон, де у вестибюлі міськради зустрілася із [PERSON], поспілкувавшись з ним, виявила в сумці відсутність квитанції за оплату, після чого пішла додому, [PERSON] провів її до воріт, вказані обставини підтвердила у своїх показаннях свідок [PERSON]; провівши [PERSON] до воріт міськради, [PERSON] трохи постояв біля воріт і, повертаючись до двору міськради почув, що його окликнув [PERSON], який попросив у позивача лопату, щоб відкинути сніг від застрявшого автомобіля, позивач для того, щоб узяти лопату, спустився донизу у кочегарку, де побачив електрика [PERSON], який повідомив йому, що чекає тракториста [PERSON], і що охоронника згадували, та побачив, що вже розтопили новий котел, взяв лопату та вийшов на вулицю віддати її [PERSON]. Вказані обставини підтверджені доказами у виді показань позивача, допитаного як свідка; повертаючись у двір, [PERSON] побачив медсестру [PERSON], з якою пройшов до вестибюлю міськради, де вона поміряла йому тиск, оскільки він скаржився на головний біль, який виявився дещо підвищеним, після чого позивач провів її до воріт, а та, побачивши на подвір'ї ради електрика, сприйняла його за племінника позивача. Свідок [PERSON] у своїх показаннях підтвердила, що 09.01.2016 року близько 12:40 - 12:45 зустріла позивача на подвір'ї території міськради, та з ним пройшла до вестибюля міськради, де поміряла йому тиск, який виявився дещо підвищеним - 170/100, після чого [PERSON] провів її до воріт, де вона обернувшись, побачила на подвір'ї міськради хлопчину, якого сприйняла за племінника позивача, на що позивач сказав їй, що то електрик; близько 13:00 позивач вийшов за територію міськради до ветаптеки, що знаходиться навпроти через дорогу, купив корм для собаки, власник ветаптеки [PERSON] запитав у позивача хто ходить по території ради, на що [PERSON] відповів, що електрик, який чекає тракториста. Вказані обставини в судовому засіданні підтвердив свідок [PERSON]; після чого позивач повернувся до приміщення міськради, де у сторожці на другому поверсі випив води, посидів трошки, та вийшов на подвір'я перед центральним входом до міськради, очікуючи, що [PERSON] поверне йому лопату. Вказані обставини підтверджені доказами у виді показань позивача, допитаного як свідка; близько 14 години [PERSON], перебуваючи біля воріт міськради, зустрів [PERSON], який з дружиною поверталися з магазину додому та проходячи біля міськради і побачивши [PERSON], підійшовши до нього, стали розмовляти та запросили останнього до себе на вечерю. Вказані обставини підтвердив у судовому засіданні свідок [PERSON]; вже після 14 години позивач зайшов через центральний вхід до приміщення міськради та піднявся у приміщення сторожки на другому поверсі адмінбудівлі Новомиргородської міськради, де перебував до 16 години 55 хвилин, спустившись униз до двору побачив електрика [PERSON], який дочекався тракториста. Вказані обставини підтверджені доказами у виді показань позивача, допитаного як свідка. Свідок [PERSON] показав, що 09.01.2016 року впродовж часу з 10:00 до 16:00 він особисто позивача на території Новомиргородської міськради не бачив, хоч раз обходив приміщення в будівлі міськради та територію міськради. Свідок [PERSON] показав, що, перебуваючи 09.01.2016 року з 10:00 до 17:00 на території Новомиргородської міськради у кочегарці, позивача бачив лише після 16:00, хоча десь через годину-дві після того, як приїхав до міськради, виходив з кочегарки та оглядав приміщення та подвір'я міськради. Чим підтверджує показання позивача, свідків [PERSON] та [PERSON], які бачили у вказаний час [PERSON] на подвір'ї міськради. Свідок [PERSON] показав, що впродовж 09.01.2016 року до центрального входу міської ради працівники не виходили, оскільки виходили на заднє (внутрішнє) подвір'я, що підтвердив у своїх показаннях і свідок [PERSON], вказавши, що він лише один раз шукав позивача близько 12 години і лише у внутрішньому дворі, кочегарці та сторожці міськради, але [PERSON] там не виявив. [PERSON] показав, що 09.01.2016 року охоронника шукав лише завгосп [PERSON] шляхом здійснення телефонних дзвінків [PERSON] та його дружині, сам [PERSON] у цей день охоронника не бачив. Свідок же [PERSON] показав суду, що особисто [PERSON] 09.01.2й016 року не шукав. Не телефонував, тому що не знає його номера телефона, сам був у кочегарці весь день 09.01.2016 року, де охоронника не бачив. Таким чином, наведеними показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтверджуються показання позивача, допитаного як свідка, та спростовуються показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] На підставі чого судом встановлено відсутність 09.01.2016 року факту прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин) [PERSON] Показання свідка [PERSON] не є належними доказами, оскільки 09.01.2016 року впродовж часу з 11:30 до 15:00 вона перебувала у своєму кабінеті в приміщенні міськради, звідки не виходила, нічого не чула, а тому її показання не містять інформацію щодо предмета доказування. Позивач є інвалідом 3 групи по зору з 1985 року, що підтверджується копією посвідчення №200765 від 24.10.1997 року, однак судом не встановлено причинно-наслідкового зв'язку між інвалідність позивача і фактом його звільнення з посади охоронника Новомиргородської міської ради. Згідно правил, встановлених пп. 2, 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, та про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника. Згідно ст.235 КЗпП України та п.32 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.12.1992р. "Про практику розгляду судами трудових спорів", орган який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідно до абз.3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі Порядок), середньомісячна заробітна плата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Ураховуючи наведене, на підставі ст. 43 Конституції України, ст. ст. 36, 40, 43, 147-150, 235 КЗпП України,

Outcome: approved