Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач, Орган опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області, 25 лютого 2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів посилаючись, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно своєї малолітньої доньки [PERSON], [INFO], а саме: не забезпечує належних умов для її виховання, не піклується про здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток дитини, в зв'язку з чим вона перебуває на обліку як така, що опинилася в складних життєвих обставинах, а з 22 червня 2014 року перебуває в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука. Просили суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] та стягнути з неї аліменти на утримання дитини на користь опікуна, якого буде визначено органом опіки та піклування. В судовому засіданні представники позивачів позов підтримали і просили задовольнити, про підстави та обставини якого пояснили так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить направлення судової повістки за адресою місця її проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою місця проживання чи місця перебування, вважається що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилала, про причину неявки суд не повідомила. Прокурор Ніколенко К.В. вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] є доцільним і це не суперечить інтересам дитини. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідка, думку малолітньої дитини [PERSON], висновок прокурора, дослідивши матеріали справи, і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. В відповідності до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а також матеріально утримувати до досягнення нею повноліття. На підставі ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. Батько дитини в свідоцтві про народження записаний відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України. За неналежне виконання [PERSON] батьківських о бов'язків згідно наказу № 13 від 07 серпня 2014 року Служби у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації дитина була поставлена на облік як така, що опинилися в складних життєвих обставинах, а з 22 червня 2014 року перебуває в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука. Відповідач [PERSON] веде аморальний спосіб життя, ніде не працює та не має постійного місця проживання, тривалий час свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, не забезпечує належних умов для виховання дитини, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, з часу перебування доньки в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей лише один раз її відвідувала, виявляючи тим самим свою байдужість до її долі, участі у вихованні не приймає, що протирічить ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та вимогам ст.ст. 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства». З огляду на викладене, повно, всебічно та об'єктивно з'ясувавши всі обставини, ставлення матері до дитини, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками та навмисно не виконує їх, що в відповідності до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" є підставами для позбавлення її батьківських прав. Обставин, які б перешкоджали їй виконувати свої батьківські обов'язки не встановлено. В відповідності до ч.2 ст.166 СК України особа позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, передбаченого ст. 180 СК України, тому необхідно стягнути аліменти з [PERSON] на утримання малолітньої [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позов задоволено, то згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved