Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.06.2016 р. між ПРАТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] (страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №92777а6х. Предметом даного Договору були майнові інтереси страхувальника - [PERSON], пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Toyota Camry», державний номерний знак [NUMBER]. 21.11.2016 р. о 14:40 год. В м. Києві на вул. В. Васильківська, 13/1 сталося дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Toyota Camry», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП застрахованому транспортному засобу «Toyota Camry», державний номерний знак [NUMBER] було завдано механічних ушкоджень, внаслідок чого страхувальник зазнав матеріального збитку. Згідно до Рахунку-Фактури № ТЦ-0001577 від 26.07.2016 р. вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota Camry», державний номерний знак [NUMBER], склала 5 435,27 грн. Позивач на підставі страхового акту №АХА2131572 від 02.08.2016 р. виплатив страхувальнику страхове відшкодування в загальному розмірі 5 435,27 грн. Відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва (757/36194/16-п) вказана ДТП сталася внаслідок порушення водієм - відповідачем [PERSON] ПДР України ,чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Загальний розмір фактично понесених витрат позивача склав 5 435,27 грн. На підставі вищенаведеного, позивач звертається до суду та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 5 435,27 грн. та судові витрати в сумі 1 600 грн. Представник позивача Ямчук М.Р. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві. Просив вимоги позову задовольнити в повному обсязі. Не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, причину неявки суд не повідомив. Судова повістка про виклик відповідача в судове засідання в порядку ст. 130 ЦПК України не вручена з відміткою - "за закінченням встановленого строку зберігання". Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 ст. 223 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 15.06.2016 р. між ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів №92777а6х, за яким ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» застрахувала майнові інтереси страхувальника [PERSON], пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Toyota Camry», державний номерний знак [NUMBER] (а.с.14-15) У відповідності до умов Договору страхування №92777а6х, позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника [PERSON] страхове відшкодування. Згідно довідки №96612330 про ДТП відповідач [PERSON], 21.11.2016 р. о 14:40 год., керуючи автомобілем «Toyota Carina» в м. Києві по вул. В. Васильківська, 13/1, при перестроюванні з крайньої правої смуги у другу не надав дорогу автомобілю «Toyota Camry», державний номерний знак [NUMBER], що рухався у попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, внаслідок чого відбулось зіткнення та завдано пошкодження обом автомобілям. Водій - відповідач [PERSON] порушив п. 10.3 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 26.08.2016 р. (75736194/16-п) [PERSON] (відповідач у справі) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності, наклавши стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди застрахованому транспортному засобу «Toyota Camry», державний номерний знак [NUMBER]» було завдано механічних ушкоджень. [PERSON] своєчасно звернувся до ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.46-47). Згідно Рахунку-Фактури №ТЦ-0001577 від 26.07.2016 р. вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota Camry», державний номерний знак [NUMBER], склала 5 435,27 грн. (а.с.40) На підставі страхового акту №АХА2131572 від 02.08.2016 р. позивач виплатив страхувальнику - [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 5 435,27 грн., що підтверджується платіжним дорученням №259 207 від 03.08.2016 р. (а.с.48). На момент розгляду справи зазначена вище постанова Печерського районного суду м. Києва від 26.08.2016 р. набрала законної сили. Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Аналізуючи досліджені докази суд дійшов наступного висновку. Статтею 1187 Цивільного кодексу України встановлено відповідальність за завдання шкоди особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності відповідно до ст. 5 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. З приписів частини 1 статті 1191 Цивільного кодексу України вбачається, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вбачається, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов'язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до підпункту «а» пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. На підставі ч. 1ст. 1191 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» після сплати страхового відшкодування до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, винної у вчиненні ДТП, що стало причиною заподіяння збитків, тобто до відповідача. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Постанова Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» за № 6 від 27.03.1992 року (із змінами та доповненнями) роз'яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до вимог ст. ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» у повному обсязі. Згідност.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1600 грн. На підставі вищевикладеного та ст.ст.1166,1187,1191 ЦК України,Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved