Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «СРЗ» (далі - ТОВ «СРЗ») звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення неустойки, визнання особи втратившею права користування житловим приміщенням шляхом виселення. В обґрунтування позову зазначив, що 06.01.2017р. між ТОВ «СРЗ» та [PERSON] було укладено договір № 72-Н найму жилого приміщення, відповідно до якого позивач надав відповідачу в користування одне ліжко-місце в кімнаті [ADDRESS], що підтверджується ордером на жилу площу у гуртожитку від 06.01.2017 року та карткою прописки. Пунктом 6.1 договору встановлено, що договір вступає в силу з дати його підписання та діє до 31.12.2017 року. Договір може бути пролонгованим на наступний рік лише за письмовою згодою сторін, що передбачено п. 6.2 Договору. Відповідно до п. 4.3 договору, у разі припинення трудових відносин з ініціативи наймача або у зв'язку з порушенням ним трудової дисципліни, він зобов'язаний звільнити жиле приміщення у відповідності до житлового законодавства. 24.11.2017 року [PERSON] був звільнений з ТОВ «СРЗ», згоду на пролонгацію договору найму жилого приміщення ТОВ «СРЗ» [PERSON] не надавало. Відповідно до п. 4.1 договору, наймач зобов'язаний звільнити приміщення до 20-ти годин останнього дня строку найму. До строку, встановленого п. 4.1 цього договору, наймач зобов'язаний здійснити усі заходи, необхідні для зняття з реєстрації (виписки) з жилого приміщення та підготувати його до передачі наймодавцю, відповідно до п. 4.2 Договору. У момент звільнення приміщення наймач передає наймодавцю ключі від приміщення, п. 4.5 Договор, але в порушення вказаних умов договору, [PERSON] спірне жиле приміщення, не звільнив, заходи щодо зняття з реєстрації не здійснив. Відповідно до п.2.1.4 договору, наймодавець має право вимагати в судовому порядку виселення наймача, без надання іншого житла, якщо він систематично псує чи руйнує приміщення або використовує його не за призначенням, створює неможливі умови для спільного проживання з ним інших наймачів, або не здійснює оплату за проживання в гуртожитку більше 2-х місяців. Відповідно до п. 1, 1.3 Наказу № 313 від 24.11.2017 р. ТОВ «СРЗ» з 01.12.2017 р. по 31.03.2018р. встановлено, що з осіб, які проживають в гуртожитку і не перебувають у трудових відносинах з ТОВ «СРЗ» стягується плата з розрахунку 690 грн. за одне ліжко-місце, включаючи оплату комунальних послуг. Відповідно до п. 1, 1.3 Наказу № 89 від 29.03.2018 р. ТОВ «СРЗ» з 01.04.2018р. по 31.10.2018 р. встановлено, що з осіб, які проживають в гуртожитку і не перебувають у трудових відносинах з ТОВ «СРЗ» стягується плата з розрахунку 300 грн. за одне ліжко-місце включаючи оплату комунальних послуг. У зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду і просить стягнути з відповідача на його користь неустойку за договором від 06.01.2017 р. за період з 01.12.2017 р. по 01.10.2018 р. у розмірі 9120,00грн., визнати [PERSON] втратившим право користування кімнатою [ADDRESS], виселити відповідача зі спірного житлового приміщення, без надання іншого житлового приміщення, стягнути з [PERSON] на суму сплаченого судового збору у розмірі 3524,00 грн. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, зауважив, що [PERSON] після звільнення з ТОВ «СРЗ», з найманого приміщення, яке належить ТОВ «СРЗ», не виселився, має неустойку за користування спірним приміщенням, позов просив задовольнити. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, допитавши свідка, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Допитана у якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона працює завідуючою гуртожитку, який розташований у будинку [ADDRESS], з травня 2018 року. Вона бачила [PERSON], мешканця вказаного гуртожитку біля трьох місяців тому. До травня 2018 року вона працювала завідуючою господарством у вказаному гуртожитку і вона особисто запропонувала [PERSON], після його звільнення з ТОВ «СРЗ», знятися з реєстрації, однак він цього не зробив. Вона передавала [PERSON] квитанції для оплати за проживання у гуртожитку, які він не сплачував та при останній зустрічі повідомив, що зніматися з реєстрації буде лише на підставі рішення суду. Сусіди говорять, що у кімнаті [PERSON] залишився належний йому холодильник та телевізор. Судом встановлено, що 06.01.2017р. між ТОВ «СРЗ» та [PERSON] було укладено договір № 72-Н найму жилого приміщення, згідно з яким позивач надав відповідачу в користування одне ліжко-місце в кімнаті [ADDRESS], що також підтверджується ордером на жилу площу у гуртожитку № 95 від 06.01.2017 року, виданим ТОВ «СРЗ» [PERSON] та карткою прописки [PERSON] у зазначеному приміщенні (а.с. 4-6). Відповідно до п.п. 6.1, 6.2 вказаного договору встановлено, що договір вступає в силу з дати його підписання та діє до 31.12.2017 року. Договір може бути пролонгованим на наступний рік лише за письмовою згодою сторін. Пунктом 4.3 зазначеного договору, у разі припинення трудових відносин з ініціативи наймача або у зв'язку з порушенням ним трудової дисципліни, він зобов'язаний звільнити жиле приміщення у відповідності до житлового законодавства. Згідно з наказом ТОВ «СРЗ» від 24.11.2017р. № 262 про припинення трудового договору, 24.11.2017 року [PERSON] був звільнений з ТОВ «СРЗ», та згоду на пролонгацію договору найму жилого приміщення ТОВ «СРЗ» [PERSON] не надавало (а.с. 8). Відповідно до п. п. 4.1, 4.2 Договору, наймач зобов'язаний звільнити приміщення до 20-ти годин останнього дня строку найму. До строку, встановленого п. 4.1 цього договору, наймач зобов'язаний здійснити усі заходи, необхідні для зняття з реєстрації (виписки) з жилого приміщення та підготувати його до передачі наймодавцю. Пунктом 4.4 вказаного договору передбачено, що жиле приміщення вважається фактично переданим Наймодавцю з моменту зняття з реєстрації (виписки). Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Враховуючи наведене, суд вважає, що докази, на які посилається позивач у позові, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а позовні вимоги в частині визнання [PERSON] втратившим право користування житловим приміщенням в гуртожитку Товариства з обмеженою відповідальністю «СРЗ», а саме кімнатою [ADDRESS], обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до п.2.1.4 договору, наймодавець має право вимагати в судовому порядку виселення наймача, без надання іншого житла, якщо він систематично псує чи руйнує приміщення або використовує його не за призначенням, створює неможливі умови для спільного проживання з ним інших наймачів, або не здійснює оплату за проживання в гуртожитку більше 2-х місяців. У зв'язку з вищевикладеним, враховуючи припинення трудових відносин з ініціативи наймача, вимоги позивача про виселення відповідача зі спірного приміщення, яке він займав згідно з договором найму, без надання іншого житлового приміщення, є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Згідно з п. 1, 1.3 Наказу № 313 від 24.11.2017 р. ТОВ «СРЗ» з 01.12.2017 р. по 31.03.2018р. встановлено, що з осіб, які проживають в гуртожитку і не перебувають у трудових відносинах з ТОВ «СРЗ» стягується плата з розрахунку 690 грн. за одне ліжко-місце, включаючи оплату комунальних послуг (а.с. 9). Відповідно до п. 1, 1.3 Наказу № 89 від 29.03.2018 р. ТОВ «СРЗ» з 01.04.2018р. по 31.10.2018 р. встановлено, що з осіб, які проживають в гуртожитку і не перебувають у трудових відносинах з ТОВ «СРЗ» стягується плата з розрахунку 300 грн. за одне ліжко-місце включаючи оплату комунальних послуг (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Згідно ч. 3 ст. 815 ЦК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Згідно ч. 3 ст. 820 ЦК України, наймач вносить плату за користування житлом у строк встановлений договором найму житла. Відповідно до п. 2.2.4 договору, відповідач зобов'язується у строк, обумовлений договором, проводити оплату за користуванням Жилим приміщенням та комунальних послуг. Статтею 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язки по поверненню речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Таким чином, позивачем як наймачем орендованого жилого приміщення взяті на себе зобов'язання за договором оренди, зокрема, з внесення орендних платежів не були виконані, у зв'язку з чим за договором від 06.01.2017 р. за період з 01.12.2017 р. по 01.10.2018 р., згідно розрахунку наданого позивачем утворилась неустойка у розмірі 9120,00грн. (а.с.3). За наведених обставин, які були перевірені судом зібраними у справі належними та допустимими доказами, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 3524 грн. 00 коп. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved