Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

Представник [PERSON] в інтересах [PERSON] , звернулася в суд з позовом до Городоцької районної державної адміністрації Львівської області, Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання недійсними розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації Львівської області №721 від 02.12.2002 в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 1, 0899 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області, Державного акта серії І - ЛВ №085783 на право приватної власності на землю від 29.12.2002 та скасування його державної реєстрації за №1113, визнання права на земельну частку (пай) площею 1, 06 ум.кад.га, що на території Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0092520 від 16.06.2000 за реєстровим №6092, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] мотивуючи тим, що звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] , однак йому відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки правовстановлюючий документ - Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 085783 Городоцькою райдержадміністрацією на ім`я померлого [PERSON] виданий 29.12.2002, тобто після смерті спадкодавця, а відтак не входить до складу спадщини, інше. Просила позов задовольнити. Ухвалою судді від 11.02.2020 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Представник [PERSON] у заяві від 23.10.2020 позов підтримала з мотивів у ньому наведених, окрім цього зазначила, що [PERSON] , при житті, на підставі розпорядження Городоцької райдержадміністрації №589 від 22.07.1996, видано сертифікат серії ЛВ №145016 на право на земельну частку (пай), який у 2000 році замінено іншим сертифікатом - серії ЛВ №0092520 від 16.06.2000. Просила про задоволення позову та про розгляд справи за її відсутності. Сільський голова Артим В.В., як представник відповідача - Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області у заяві № 76 від 22.04.2020 позов [PERSON] визнав, просив про розгляд справи за його відсутності (а.с. 48). Представник відповідача Городоцької районної державної адміністрації Львівської області та представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання в черговий раз не з`явилися, причин неявки не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, оглянувши матеріали справи №441/633/19, суд доходить наступного висновку. Згідно ст. ст. 4, 12, 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , із змісту рішення Городоцького районного суду Львівської області від 20.05.2019, інших матеріалів справи видно, що позивач [PERSON] , 1964р.н. є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16, 20-21, 66). Як убачається із копії розпорядження Городоцької районної державної адміністрації №589 від 22.07.1996 та копії сертифікату серії ЛВ №145016 від 23.04.1997, [PERSON] , при житті, належало право на земельну частку (пай) площею 1, 75 га, що на території Керницької сільської ради Гороцького району Львівської області( а.с. 91-94). Згідно довідки Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області №201 від 22.10.2020 та витягу з книги реєстрації сертифікатів від 5685 до 6187, взамін вищеозначеного сертифікату, [PERSON] , 16.06.2000 видано сертифікат серії ЛВ №0092520, за реєстровим №6092, на право на земельну частку (пай) площею 1, 06 ум.кад.га, що на території Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області (а.с.87-89) . Із довідки Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області №2281 від 28.11.2019 убачається, що [PERSON] до дня смерті [INFO] значився зареєстрованим та проживав разом з дружиною [PERSON] та сином [PERSON] на [ADDRESS] , які фактично в рівних частинах прийняли спадщину після його смерті (а.с. 25). [PERSON] помер [INFO] , а [PERSON] - 26.07.2009, що стверджується копіями свідоцтв про смерть серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , відповідно (а.с. 14-15). Як убачається із змісту довідки Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області №2282 від 28.11.2019, [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину після смерті [INFO] матері [PERSON] , оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини на [ADDRESS] (а.с. 24). 25.11.2019 постановою приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Львівської області Мухи М.Т., позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1, 0899 га, що на території Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №085783 виданий Городоцькою райдержадміністрацією на ім`я [PERSON] 29.12.2002, тобто після смерті спадкодавця (а.с. 17-18). Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації, а відповідно до статті 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. 29.12.2002, головою Городоцької райдержадміністрації на підставі розпорядження №721 від 02.12.2002, видано Державний акт серія І-ЛВ №085783 на право приватної власності на землю площею 1, 0899 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області, на ім`я померлого [INFO] [PERSON] , тобто через три роки десять місяців після смерті спадкодавця (а.с. 19). Державний акт серії І-ЛВ №085783 від 29.12.2002 зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під №1113 (а.с. 19 зворот). Відповідно до ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках передбачених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту державної реєстрації. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), згідно положень абзацу першого ч.1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до глави 16 Цивільного Кодексу України правочин може бути визнано недійсним з підстав, визначених законом. У разі визнання недійсним правочину може бути визнано недійсним і правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності на майно. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце в разі їх видання з порушенням вимог закону, всупереч рішенням чи угодам. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Згідно положень ст. 236 ЦК України правочин визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. З огляду на вищенаведене та ураховуючи, що розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації №721 від 02.12.2002 і Державний акт серії І-ЛВ №085783 на право приватної власності на землю на ім`я [PERSON] від 29.12.2002, видані після смерті [INFO] [PERSON] , а отже в порушення вимог закону, суд визнає недійсними розпорядження в частині передачі [PERSON] у власність земельної ділянки площею 1, 0899 га, що на території Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області та Державний акт серія І-ЛВ №085783 на право приватної власності на землю, а також скасовує його державну реєстрацію. Крім цього, із змісту ухвали Керницької сільської ради народних депутатів Городоцького району Львівської області №88 з додатком убачається, що [PERSON] , 1930р.н. 30.11.1995 включений до списку пенсіонерів с. Велика Калинка, які мають право на середню земельну частку у землі, яка перебуває у власності ССГ «Зоря» (а.с. 60-62). Згідно копії розпорядження Городоцької районної державної адміністрації №589 від 22.07.1996 з додатком та виданого на його підставі сертифікату серії ЛВ №145016 від 23.04.1997, [PERSON] , при житті, належало право на земельну частку (пай) площею 1, 75 га, що на території Керницької сільської ради Гороцького району Львівської області (а.с. 91-94). Згідно довідки Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області №201 від 22.10.2020 та витягу з книги реєстрації сертифікатів, 16.06.2000, взамін вищеозначеного сертифікату, на ім`я [PERSON] , видано сертифікат серії ЛВ №0092520, за реєстровим №6092, на право на земельну частку (пай) площею 1, 06 ум.кад.га, що на території Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області (а.с. 86). [PERSON] помер [INFO] (а.с. 15). У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За положеннями ст. 527 ЦК УРСР, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ст. 529 ЦК УРСР). Відповідно до ч.1 і ч.2 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадщину після смерті батьків [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , в т.ч. до якої входило право на земельну частку (пай) площею 1, 06 ум.кад.га, що на території Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області, прийняв позивач [PERSON] , оскільки постійно проживав разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини на [ADDRESS] (а.с. 24-25). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. З огляду на вищенаведене, а також ураховуючи фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин і досліджені судом під час розгляду справи докази, суд доходить висновку, що [PERSON] , при житті, набув, у встановленому законом порядку, право на земельну частку (пай) площею 1, 06 ум.кад.га, що на території Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області, згідно сертифікату серії ЛВ №0092520, а отже, таке право є об`єктом прав та обов`язків, що входить до складу спадщини, що після смерті [INFO] [PERSON] таке право у рівних частках успадковано [PERSON] та [PERSON] , що після смерті останньої [INFO] , позивач фактично прийняв спадщину після смерті спадкодавців в цілому,інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно за законом чи за заповітом немає, відтак є підстави для визнання за [PERSON] права на земельну частку (пай) згідно означеного сертифікату, в порядку спадкування за законом. За положеннями п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються в.т. особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Згідно копії пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , позивач [PERSON] є особою з інвалідністю І групи, а відтак звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях (а.с. 8). З огляду на вищенаведене, а також ураховуючи вимоги ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь держави по 1 261 грн. 20 коп. судового збору, з кожного.

Outcome: approved