overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу. Вказувала, що з 10.10.2009 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від спільного життя мають дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, вони мають різні погляди на подружнє життя, в даний час не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, втратили один до одного почуття любові, просила шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити прізвище «Осадча». В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 10.10.2009 року між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстровано Виконкомом Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, про що складено відповідний актовий запис № 81. Від спільного життя у подружжя є дочка [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обовязки. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В позовній заяві позивач просила після розірвання шлюбу залишити ій прізвище "Осадча". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

у жовтні 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 02.04.2014 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON],[INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини не підтримують та спільне господарство не ведуть. У зв'язку з наведеним позивач просить суд шлюб, укладений між ним та відповідачем розірвати. У судовому засіданні позивач свій позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явися, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи через оголошення в пресі. Частиною 1 ст.224 ЦПК України визначено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення по справі, оскільки відповідач належним чином повідомлявся судом про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: 02.04.2014 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 257. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 02.04.2014 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] від 12.09.2014 року. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 цього Кодексу -шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про те, спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, вони мають різні характери та погляди на життя, шлюбні відносини не підтримують, а отже подальше спільне життя суперечитиме їхнім інтересам. Таким чином, суд вважає за необхідне шлюб, укладений між сторонами, розірвати. Після розірвання шлюбу позивачу за її бажанням залишити прізвище "[PERSON]". Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 487,20 гривень та витрати, пов'язані з публікацією оголошення в пресі про виклик відповідача в розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

у жовтні 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 19.07.2008 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини не підтримують. Відповідач\~\~матеріальної допомоги в добровільному порядку на утримання дитини не надає. У зв'язку з цим, позивач просить суд шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати. Визначити місце проживання доньки [PERSON] разом з матірю. Стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати покласти на відповідача. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Просила прізвище після розірвання шлюбу залишити «Мирошніченко». Вказала, що примирення з відповідачем у наданий судом строк не відбулося. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: 19.07.2008 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції зроблено запис №618. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ № 044529, виданого 19.07.2008 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно\~ст. 24 цього Кодексу\~- шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про те, спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося,\~ шлюбні відносини не підтримують,у наданий судом строк на примирення врегулювання сімейних відносин не відбулося, а отже подальше збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Таким чином, суд вважає за необхідне шлюб, укладений між сторонами, розірвати. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище "Мирошніченко". Одночасно, суд вважає за необхідне визначити місце проживання дитини [PERSON] разом з матірю за її місцем проживання за адресою: [INFO]. \~Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

у жовтні 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23.06.2006 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] ,[INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, шлюбні відносини не підтримують близько 3 років та спільне господарство не ведуть. У зв'язку з наведеним позивач просить суд, з урахуванням уточнень, шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати, місце проживання малолітньої доньки визначити разом з матір'ю [PERSON] за адресою. : [ADDRESS]. Прізвище після розірвання шлюбу залишити «[PERSON]». У судове засідання позивач від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, щодо постановлення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи через оголошення в пресі. Частиною 1 ст. 224 ЦПК України визначено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, оскільки відповідач у судове засідання не з'явився, від представника позивача надійшла заява про згоду на ухвалення заочного рішення, суд вважає за необхідне прийняти по справі таке рішення на підставі наявних у ній доказів. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: 23.06.2006 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області зроблено актовий запис № 653. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 16.05.2012 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON],[INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] від 25.08.2011 року. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 цього Кодексу -шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про те, спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, вони мають різні характери та погляди на життя, шлюбні відносини не підтримують, а отже подальше спільне життя суперечитиме їхнім інтересам. Таким чином, суд вважає за необхідне шлюб укладений між сторонами розірвати. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище "[PERSON]". Одночасно, суд вважає за необхідне визначити місце проживання дитини [PERSON] разом з матір'ю за її місцем проживання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

у жовтні 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 29.08.2003 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини не підтримують з 2012 року. У зв'язку з наведеним позивач просить суд шлюб, укладений між ним та відповідачем розірвати. У судовому засіданні позивач свій позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, вважає за доцільне шлюб розірвати. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: 29.08.2003 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Октябрського районного управління юстиції м.Полтави зроблено актовий запис №174. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ № 098153, виданого 29.08.2003 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії 1-КЕ №135169 від 30.08.2004 року. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 цього Кодексу -шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про те, спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, вони мають різні характери та погляди на життя, шлюбні відносини не підтримують, а отже подальше збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Таким чином, суд вважає за необхідне шлюб, укладений між сторонами, розірвати. Після розірвання шлюбу позивачу за її бажанням залишити прізвище "Душенок". Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 487,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

у жовтні 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 31.07.2009 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різницю в поглядах на сімю та сімейне життя, шлюбні відносини не підтримують з 2014 року. У зв'язку з наведеним позивач просить суд шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, направив до суду заяву згідно якої позов визнав, не заперечує проти розгляду справи за його відсутності, строк на примирення просить не надавати. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: 31.07.2009 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Донецької області зроблено актовий запис № 608. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО № 190068, виданого 31.07.2009 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії 1-НО №403632 від 24.06.2011 року. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про те, що спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, шлюбні відносини не підтримують, а отже подальше збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Таким чином, суд вважає за необхідне шлюб укладений між сторонами розірвати. Після розірвання шлюбу позивачу за її бажанням просить залишити прізвище "Безчастна".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 24 лютого 2006 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Ясенівської селищної ради міста Ровеньки Луганської області, актовий запис № 7. Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя та сімейні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. За таких обставин, позивач просила суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явися, про день, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання в газеті "Урядовий кур'єр", про причини неявки не повідомив. Відтак, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 24 лютого 2006 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Ясенівської селищної ради міста Ровеньки Луганської області, актовий запис № 7. Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

У жовтні 2015 року позивачка звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 11.10.2007 року між нею та відповідачем, Новоградківською сільською радою Овідіопольського району Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 5. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, неповнолітню доньку залишити їй на виховання та змінити її прізвище на дошлюбне. Сторони по справі в судове засідання не з"явились, але кожен окремо звернувся до суду з заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом\~\~та підтверджується письмовими доказами по справі \~11.10.2007 року між позивачкою та відповідачем, Новоградківською сільською радою Овідіопольського району Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 5. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони однією сім"єю не проживають та спільне господарство не ведуть. Збереження сімї суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно та її збереження неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

У жовтні 2015 року публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" (далі-Банк) звернувся до суду із указаним вище позовом, посилаючись на те, що 23 липня 2014 року між [PERSON] та\~ [PERSON] було укладено договір № 500503491, відповідно до умов якого позивач зобов'язувався надати відповідачеві кредит у сумі 49 869 грн 38 коп. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язувався у порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком 1 до нього - графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов'язання\~ за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 49 869 грн 38 коп., що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. У порушення умов договору\~ відповідач свої зобов'язання не виконав, в результаті чого станом на 24 серпня 2015 року має прострочену заборгованість за кредитом - 43 297 грн 19 коп., за відсотками - 4 471 грн 02 коп та по комісії - 7 679 грн 91 коп. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору їй було нараховано неустойку, яка на 24 серпня 2015 року становить штраф - 1 200 грн. Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення кредиту за договором. На виконання умов договору відповідачу була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованості по кредиту, заборгованості за відсотками та неустойкою. У зв'язку із цим, позивач,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

У жовтні 2015 р. ПАТ «Дельта-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором на загальну суму 22193,01 грн. та судовий збір - 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, в позовній заяві зазначив про згоду на розгляд справи за його відсутності і розгляд справи заочно. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 13 серпня 2013 року, на підставі заяви позичальника № 005-15738-130813 між ПАТ "Дельта-Банк" і [PERSON] укладений кредитний договір про відкриття останньому карткового рахунку в національній валюті України - гривні зі встановленим лімітом Кредитної лінії 15 000 грн. (п.п. 2.1). Процентна ставка за користування відновлювальною кредитною лінією встановлюється 9,99 % річних (п. 1.4.1). Погашення кредитної заборгованості здійснюється щомісячно не пізніше 13 числа кожного місяця шляхом зарахування суми грошових коштів в сумі 892,00 грн. (п. 3.1). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 530,598,599 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до розрахунку позовних вимог, станом на 19 серпня 2014 р. загальна заборгованість [PERSON] по кредитному договору становить 22193,01 грн., що складається з: тіла кредиту - 15000 грн., відсотки 1361,01 грн., комісія - 5 832.00 грн. (а.с. 9). Таким чином, суд вважає розрахунок обґрунтованим і позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню на заявлену суму - 22193,01 грн. На підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 243,60 грн. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved