Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на неповнолітню дитину. В заяві вказує, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 17.12.2004 року, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 495. З січня 2017 року шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Від спільного життя мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на утриманні позивачки. На теперішній час в провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа про розірвання шлюбу, рішення по справі не прийнято. Відповідач не бажає в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини із всіх доходів батька щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття. Сторони в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивачка підтримує позовні вимоги у повному обсязі, відповідач позов визнав, проти його задоволення не заперечує. Ухвалою від 01.10.2020 року справи прийнято до розгляд, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомлення) сторін, призначено судове засідання на 25.11.2020 року. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Судом встановлено, що сторони на час розгляду справи перебувають у шлюбі, який зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 495 (а.с.8). . Під час шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). У відповідності до довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої 07.09.2020 року Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради донька зареєстрована разом з позивачкою (а.с.10). Відповідно до ч. 1 ст. 84, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому знаходить всі підстави для прийняття визнання позову. Відповідно до правил цивільного процесуального законодавства стягненню з відповідача на користь держави підлягають і судові витрати. Згідно ч.1\~ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. У зв`язку з наведеною вище нормою\~ЦПК України,\~стягненню з відповідача в доход держави підлягають 50% судового збору, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". На підставі викладеного,

Outcome: approved