Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якій вказала про те, що вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 26.09.2002 року. Шлюб зареєстровано у Сумському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Сумського обласного управління юстиції за актовим записом № 1239. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . З серпня 2019 року сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини фактично припинені. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, почуття любові та повага. Крім того, позивачка вказала про те, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати дитину. За час окремого проживання жодної матеріальної допомоги на утримання дочки відповідач не надав, офіційно працює. Тому вона змушена звернутись до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини. 06.11.2019 року до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми від позивачки надійшла уточнена позовна заява, в якій вона просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини. Крім того, просить здійснити поділ автомобіля NISAN BLUEBIRD 1986 року випуску, номер кузову [NUMBER] , як спільного майна подружжя, шляхом виплати [PERSON] на її користь грошової компенсації вартості Ѕ частини автомобіля в розмірі 8,785 грн. відповідно до висновку № 4-11 від 06.11.2019 року, залишивши за відповідачем право власності на автомобіль NISAN BLUEBIRD 1986 року випуску, номер кузову [NUMBER] . Стягнути з відповідача витрати, які вона понесла у зв`язку з розглядом справи: судовий збір в розмірі 1536,80 грн.; 600,00 грн. - витрати, пов`язані з оцінкою транспортного засобу, а також витрати на правничу допомогу в розмірі 700,00 грн. До початку судового засідання від позивачки надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. До початку судового засідання від відповідача надійшла заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що у повній мірі узгоджується та не суперечить положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Сторони зареєстрували шлюб 26.09.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 26.09.2002 року Сумським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Сумського обласного управління юстиції за актовим записом № 1239. Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 20.09.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області за актовим записом № 2101. Батьками дитини записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Сторони проживають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства. Між ними відсутнє взаєморозуміння, почуття любові та повага. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З урахуванням всіх обставин справи, що мають істотне значення, а також враховуючи категоричне небажання сторін на збереження шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому подальше збереження сім`ї неможливе, а шлюб підлягає розірванню відповідно до ст. 112 СК України. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати свою дитину, а саме: не надає матеріальної допомоги на її утримання. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати такі обставини, як стан здоров`я і матеріальний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина, а також інші обставини, які мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що відповідач інших дітей не має, є працездатною особою, працює і отримує заробітну плату, суд дійшов висновку про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Крім того, за час шлюбу 21.12.2018 року для сімейних потреб був придбаний автомобіль NISSAN BLUEBIRD, 1986 року випуску, що підтверджується договором купівлі-продажу №5946/2018/1239867 від 21.12.2018 року, який за спільною згодою був зареєстрований за [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч. 2 ст. 60 СК України кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Частиною 1 ст. 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При цьому, ч. 1 ст. 71 СК України визначено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Згідно ч. І ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз`яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди, - виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи. Відповідно до звіту про оцінку майна № 4-11 ринкова вартість автомобіля NISSAN BLUEBIRD загальний легковий-загальний седан-В, державний реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 06.11.2019 року, становить 17571,80 грн.(а.с.26-45А). Відтак, суд вважає за можливе здійснити поділ автомобіля NISSAN BLUEBIRD 1986 року випуску, номер кузову [NUMBER] , як спільного майна подружжя, шляхом виплати [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля в розмірі 8,785 грн. відповідно до висновку № 4-11 від 06.11.2019 року, залишивши за відповідачем право власності на автомобіль NISSAN BLUEBIRD 1986 року випуску, номер кузову [NUMBER] . Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно квитанції від 06.11.2019 року вартість робіт по проведенню оцінки майна, замовником яких є [PERSON] , а саме: автомобіля NISSAN BLUEBIRD 1986 року випуску, номер кузову [NUMBER] , згідно договору № 1-06 від 06.11.2019 року, становить 600,00 грн. (а. с. 45А) Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати, пов`язані з оцінкою транспортного засобу, в розмірі 600,00 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу, то суд дійшов наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч.1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачкою надано, квитанцію до прибуткового касового ордеру від 20.09.2019 року, де зазначено, що розмір гонорару адвоката за надання правової допомоги становить 700,00 грн. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Таким чином, суд приходить висновку, що вимога позивачки про стягнення з відповідача на її користь витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню в повному обсязі в розмірі 700,00 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 1536,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved