Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 18 листопада 2004 року. Від даного шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON] [INFO], яка на даний час повнолітня. Після розірвання шлюбу позивачка та її донька змінили прізвище з «Курятник» на «Андрущенко». [PERSON] залишилася проживати разом з позивачкою. На даний час донька навчається в Технолого економічному коледжі Білоцерківського національного університету, на денній формі навчання і є студенткою 3-го курсу, за спеціальністю технолог. Оскільки донька позивачки навчається, не працює і не має самостійного заробітку, то потребує матеріальної допомоги. Позивачці одній важко утримувати дочку [PERSON]. Відповідач на даний час матеріально не допомагає, хоча працює і має таку можливість. А тому позивачка змушена звернутись до суду з зазначеним позовом, який просить задовольнити. Позивач в судове засідання не зявилась, надала через канцелярію суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить розписка про вручення судової повістки, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно ст.. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні даного судового засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач являється рідним батьком доньки позивачки. Шлюб між сторонами на даний час розірвано, донька [PERSON] проживає разом з позивачкою. З 01 вересня 2013 року донька позивачки [PERSON], навчається в Технолого економічному коледжі Білоцерківського національного університету денної форми навчання, за спеціальністю технолог. Термін навчання з 01.09.2013 року по 30.01.2017 року включно. Поскільки донька продовжує навчатися, не працює і не має самостійного заробітку, то потребує матеріальної допомоги. Згідно ст.199 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. А тому відповідач, як батько, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї доньки до досягнення нею двадцяти трьох років, в звязку з чим позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів в звязку з продовженням навчання. Вирішуючи питання присудження судових витрат та їх розподілу, суд встановив, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір". Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, згідно із ч. 2 ст. 88 ЦПК України. Тому суд вважає за необхідне стягнути витрати на судовий збір з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved