Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем у них є син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. З лютого 2016 року відповідач проживає окремо, участі в утриманні дитини не приймає, весь тягар з утримання сина вона несе самостійно. Позивачка вважає, що відповідач зобов'язаний та спроможний сплачувати аліменти на утримання сина. Він немає постійного місця роботи, але працює на сезонних роботах та отримує мінливий дохід. На підставі наведеного, позивачка просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, щомісячно і до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, однак зазначила, що не заперечує проти стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина в розмірі 500 гривень щомісячно. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодився сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 500 гривень щомісячно, посилаючись на те, що не працює. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних міркувань. Судом встановлено, що позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.180, ч.1 ст.182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.3 ст.181, ч.1 ст.184 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Так, судом встановлено, що на утриманні позивачки знаходиться малолітній син, вона потребує матеріальної допомоги на його утримання, а відповідач добровільно такої допомоги не надає, але має таку можливість, є працездатним, хоча не працює, інших аліментних зобов'язань не має. На підставі наведеного, враховуючи матеріальне становище відповідача, що обоє батьків зобов'язані утримувати свою дитину до повноліття, а також обставини передбачені ст.182 СК України, суд приходить до висновку, що права дитини підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 500 гривень, щомісячно і до досягнення ним повноліття. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Правила розподілу судових витрат, встановлені ст.88 ЦПК України, застосовуються навіть у тому випадку, коли сума судового збору визначена за мінімальною ставкою. В силу пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду заяви про стягнення аліментів судовий збір справляється за мінімальною ставкою в розмірі 551 гривня 20 копійок. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, враховуючи те, що позовні вимоги [PERSON] задоволено на 50%, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 275 гривень 60 копійки (551,2 грн.х50:100).

Outcome: approved