Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/0256/82/0136864 від 24.09.2013 року, мотивуючи позов тим, що банк, відповідно до укладеного договору від 24.09.2013 року № 014/0256/82/0136864 надав відповідачеві кредит у вигляді не відновлюваної кредитної у сумі 36 939, 03 грн., а відповідач зобов'язався належним чином використати та повернути ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» отримані кошти. У зв'язку із порушенням зобов'язань за кредитним договором у відповідача виникла заборгованість за кредитом у розмірі - 36 376, 10 грн., заборгованість по сплаті відсотків - 9 543, 98 грн., пеня за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків - 12 270, 40 грн., що разом складає 58 190, 48 грн., тому просить стягнути вказану суму та витрати по сплаті судового збору на користь позивача. В судове засідання сторони не з'явились, повідомлялись у встановлено законом порядку, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, відповідач причини неявки не повідомив. Суд, з урахуванням думки представника позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача, вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача на підставі ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього кодексу, інших актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 24 вересня 2013 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладеного кредитний договір №014/0256/82/0136864 та узгоджено умови і правила надання банківських послуг, визначено дату погашення кредиту 24.09.2019. Проценти за користування кредитом сплачуються позичальником кредитору у складі щомісячного платежу, вказаного у графіку, і розраховуються, виходячи з процентної ставки, вказаної п.1.1.8. договору, відповідно до пункту 2.1. кредитного договору. Відповідно до п. 10.3. Кредитного договору у випадку порушення відповідачем графіку погашення кредиту та відсотків, встановлених договором, позивач нараховує позичальнику пеню в розмірі 1 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Пунктом 11.1. договору передбачено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та скріплення печаткою кредитора (страховика) і діє до повного виконання ними прийнятих відповідно до цього договору зобов'язань. Згідно розрахунку наданого позивачем, за відповідачем рахується заборгованість станом на 01.10.2014 року за кредитом у розмірі - 36 376, 10 грн., заборгованість по сплаті відсотків - 9 543, 98 грн., пеня за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків - 12 270, 40 грн., що разом складає 58 190,48 грн. (а.с. 18-19). У відповідності з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору ; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором № 014/0256/82/0136864 від 24.09.2013 року не виконувала, а отже зобов'язана сплатити позивачу заборгованість за кредитом, заборгованість по процентам за користування кредитом, заборгованість по нараховані пені. Враховуючи наведене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Розподіляючи судові витрати, суд керується вимогами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved