Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Боровський В.А. звернувся до суду з позовом з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 08.01.2020 року в інтересах позивача, у якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Автоштамп" на користь позивача середній заробіток за весь період затримки розрахунку, починаючи з 09.10.2019 року та по 11.12.2019 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 01.02.2008 року позивач працювала в ТОВ «Завод «Автоштамп» на посаді комірника в центральному складі. 08.10.2019 року вона звільнена з займаної посади згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін. В день звільнення відповідач згідно чинного законодавства не здійснив позивачеві виплату належних коштів заробітної плати, що є грубим порушенням ч. 1 ст. 116 КЗпП України. Таким чином, відповідачем позивачеві нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 36148,69 грн. 05 листопада 2019 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області виданий судовий наказ у справі № 398/3817/19 про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з лютого 2019 року по жовтень 2019 року включно в сумі 36148,69 грн. Олександрійським міськрайонним ВДВС в примусовому порядку 11.12.2019 року з відповідача було стягнуто вказану заборгованість в повному обсязі, таким чином стягнення заборгованості по заробітній платі в судовому порядку вже вирішено. Проте, позивач вважає, що у зв`язку із затримкою виплати належної їй заробітної плати на день звільнення, відповідно до положень ч. 1 ст. 117 КЗпП України, з відповідача на її користь підлягає стягненню середній заробіток за увесь час затримки по день фактичного розрахунку, у зв`язку із чим представник позивача звернувся до суду в інтересах позивача із вказаною позовною заявою, та просить її задовольнити. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 10.12.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 08.01.2020 року прийнято до розгляду заяву представника позивача про зменшення позовних вимог від 08.01.2020 року. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, на задоволенні позову наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представника в судове засідання не направив, будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило. Враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити на підставі наявних матеріалів справи та доказів заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 280-284 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно трудової книжки [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] , остання працювала в ТОВ «Завод «Автоштамп». Звільнена 08.10.2019 року за угодою сторін. Судовим наказом № 398/3817/19 (провадження № 2-н/398/442/19) від 05.11.2019 року, виданим Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області з ТОВ «Завод Автоштамп» на користь [PERSON] стягнуто нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з лютого 2019 року по жовтень 2019 року у розмірі 36148,69 грн., що підтверджується копією вказаного судового наказу. Відповідно до копії постанови державного виконавця Олександрійського МРВ ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області від 12.12.2019 року встановлено, що борг по вказаному судовому наказу сплачено в повному обсязі 11.12.2019 року. Приписами ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч. 1 ст. 177 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, що є підставою для задоволення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з 09.10.2019 року по 11.12.2019 року. Обчислюючи розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку, який підлягає стягненню, суд виходить з такого. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 року при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995 р. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 зазначеного Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно з п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Позивачем у позовній заяві здійснено розрахунок середньомісячної заробітної плати позивача, яка відповідно до вказаного розрахунку становить 5250, 00 грн., та середньоденної заробітної плати позивача, яка відповідно до вказаного розрахунку становить 262,50 грн. Згідно розрахунку позивача, кількість робочих днів з моменту звільнення позивача до моменту звернення до суду - 43. Оскільки наданий позивачем розрахунок відповідач не оспорює, суд його приймає та визнає вірним. Здійснюючи остаточний розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд враховує, що позивач 08.01.2020 року змінив позовні вимоги, та просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з моменту звільнення, та по 11.12.2019 року. Позивачем нараховано 43 робочих дні з моменту звільнення позивача до моменту звернення до суду, позивач звернувся до суду 06.12.2019 року, тому остаточна кількість робочих днів затримки виплати належних позивачеві сум складає 45 днів. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 11812,50 грн.(262,50 грн.*45 днів). Таким чином, позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved