overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті постало питання про оформлення спадщини. На день її смерті залишилось спадкове майно: земельна ділянка розміром 3,7111 га, кадастровий номер 3222083600:05:001:0074 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Спадщину після смерті матері вона прийняла, подавши відповідну заяву до Іванківської районної державної нотаріальної контори (спадкова справа № 65/2019). 13.03.2020 позивач звернулася до Іванківської районної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок нотаріусом було відмовлено, оскільки не пред`явлено правовстановлюючого документу на нього. У 1964 році [PERSON] за власні кошти та власними силами побудувала будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , але ніяких правовстановлюючих документів не було оформлено. Документом, який підтверджує право власності на будинок є довідки Пісківської сільської ради. Єдиним спадкоємцем ( яка прийняла спадщину та претендує на спадкове майно) після смерті [PERSON] , є позивачка її дочка. Інших спадкоємців немає. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У судове засідання позивачка не з"явилася. Про день і час слухання справи повідомлена вчасно, належним чином. Під час подання позову подала і заяву, у якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримує повністю. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник відповідача Пісківської сільської ради - у судове засідання не з"явився, про день і час слухання справи повідомлено вчасно, надіслали до суду лист про те, що заперечень проти даного позову не мають та просять справу розглядати без їх участі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

позивачка звернулася в суд із зазначеним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що [INFO] помер їхній з відповідачками батько [PERSON] . Після його смерті постало питання про оформлення спадщини. Спадщину після смерті батька позивачка прийняла, подавши 03.09.2014 заяву про її прийняття в нотаріальну контору (спадкова справа № 289/2014). 26.04.2019 в Іванківській районній державній нотаріальній конторі Київської області позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2, 0626 га, кадастровий номер 3222080300:07:004:0021 та розміром 1, 7045 га, кадастровий номер 3222080300:05:003:0094. 14.06.2019 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , їй було відмовлено оскільки не пред`явлено правовстановлюючого документу на нього. Вважаючи, що має право на спадкове майно, позивач просить визнати її право власності на жилий будинок з господарськими будівлями. Судові витрати згодна нести сама. У судове засідання позивач не з"явилася. Про день і час слухання справи повідомлена вчасно, належним чином. При подачі позову просила справу розглядати без її участі, позов підтримує повністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з"явились. Про день та час слухання справи повідомлені вчасно, належним чином. Надіслали на адресу суду письмові заяви, в яких просили справу розглядати без їхньої участі, позовні вимоги визнають у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовними вимогами до відповідача про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі по 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви до суду та до дня досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що 12 жовтня 2009 року вона із відповідачем зареєструвала шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верховинського районного управління юстиції. У шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Останні п'ять місяців чоловік проживає в м.Павлограді. З вересня 2012 року на її вихованні та утриманні залишилося двоє неповнолітніх дітей. Відповідач не надає коштів на утримання дітей, хоча має можливість таку допомогу надавати, так як працює неофіційно, заробляє неофіційно підсобником, розгружаючи товар в магазинах та на ринку. Просила стягнути із відповідача на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей аліменти у розмірі по 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви до суду та до дня досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, до суду подала заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'вився, хоча належним чином судом був повідомлений про розгляд справи, про що свідчить результат пошуку відправлення поштової коресподенції, а тому позов слід розглядати на підставі наявних доказів в матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, заслухавши заяву позивачки вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Із свідоцтв про народження дітей видно, що батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. являється відповідач. Довідкою Приватного підприємства "К-П-1" м. Павлоград Дніпропетровської області від 14.11.2013 року вбачається, що [PERSON] [INFO] проживає в [ADDRESS] і його склад сім'ї є [PERSON] [INFO] брат, [PERSON] [INFO] мати і зареєстровано 3 чоловіки. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивачка ствердила, що відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дітей, має постійне місце роботи, а також додаткові заробітки і має відповідні доходи . Отже, наведені підстави є достатніми для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовними вимогами до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. Відповідач коштів на утримання дитини не надає, у вихованні сина участі не приймає, добровільно відмовляється надавати кошти на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів для дитини, син повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач є молодим, фізично здоровим та має всі можливості для нормального заробітку та утримання дитини і її, інших утриманців немає. На даний час відомостей про офіційне працевлаштування та розмір отримуваних доходів відповідача, вона не має. Просить стягнути із відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просить його задовольнити. Відповідач у судовому засідані позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що він немає постійного місця роботи, а тому не має можливості сплачувати щомісячно аліменти у вказаній сумі на утримання сина.Просить позов задовольнити частково. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, заслухавши позивачку та відповідача, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Із свідоцтва про народження дитини видно, що батьком [PERSON], [INFO] являється відповідач [PERSON] (а.с.4). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачка ствердила, що відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини, має нерегулярний та мінливий дохід, інших аліментних зобов'язань немає. Наведене дає суду підстави вважати, що відповідач може сплачувати аліменти у сумі 500 грн. щомісячно та інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення аліментів слід задовольнити та призначити стягнення із відповідача на користь позивачки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання їхніх дітей - доньки [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] у розмірі ? частки його заробітку щомісячно, до досягнення ними повноліття. Посилається на те, що відповідач не бере участі у вихованні їхніх дітей, не надає ніякої матеріальної допомоги на їх утримання та не цікавиться їх станом здоров'я. Він офіційно працює в МП «Мебель-Мезей», отже його заробіток носить регулярний характер. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], які перебувають на утриманні позивачки. Це стверджено свідоцтвами про народження дітей та актом обстеження матеріально-побутових умов позивачки з якого вбачається, що позивачка з двома неповнолітніми дітьми проживає у будинку своїх батьків та ніде не працює. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивачки, яка сама утримує та виховує двох малолітніх дітей, наявність у відповідача постійного заробітку, відсутність на його утриманні інших непрацездатних осіб та визнання ним позову. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як вбачається з пояснень позивачки відповідач має постійне місце роботи, тому суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. Тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання їхніх дітей доньки Михаєли [INFO] та сина [PERSON] [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грв. щомісячно, до досягнення ними повноліття. 26.07.2017 р. Тячівським районним судом ухвалено рішення, яким позов задоволено повністю та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] Михаєли та сина [PERSON] у розмірі дві тисячі гривень щомісячно починаючи з 06.06.2017 р. і до їх повноліття, та судові витрати у сумі шістсот сорок гривень. \~ З ініціативи суду ставиться на вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки при винесенні рішення не було конкретизовано суму стягуваних аліментів на кожну дитину окремо. \~\~ Позивачка не заперечує щодо винесення додаткового рішення. Відповідач у судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно з п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" № 14 від 18.12.2009 р., додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених\~статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. У відповідності до ч. 2\~ст. 220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати. \~\~ Відповідно до ч. 3\~ст. 220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання у судовому засіданні з повідомленням сторін. Їхня присутність не є обов'язковою. \~ Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід постановити додаткове рішення у справі щодо розміру стягуваних аліментів на кожну дитину окремо, так як у резолютивній частині рішення це не зазначено. \~\~ \~ Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання їхніх дітей - дочки [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], в розмірі 1/2 всіх видів його доходів щомісячно, до досягнення ними повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилається на те, що відповідач не бере участі у вихованні дітей та матеріально їх не забезпечує, хоча має постійне місце роботи в Свято-Пантелеімоновському храмі селища Першотравневе Овруцького району. Вона влаштувалася на роботу в Руськополівському дитячому садку вихователем, але її доходів не вистачає на утримання трьох дітей. Відповідач у судове засідання не з'явився. Надіслав суду заяву в якій просить розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги визнає. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які перебувають на утриманні позивачки. Це стверджено свідоцтвами про народження дітей, довідками Руськополівської сільської ради та актом обстеження матеріально-побутових умов з якого убачається, що позивачка разом з дітьми проживає у будинку баби та діда, відповідач не бере участі в утриманні дітей, хоча сім'я потребує матеріальної допомоги. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як вбачається з пояснень позивачки відповідач має постійне місце роботи, тому суд вважає доцільним частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. У відповідності ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання їхніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грв. щомісячно, до досягнення ними повноліття. Під час розгляду справи позивачка збільшила позовні вимоги і просила стягнути з відповідача аліменти в сумі 1500 грв. Посилається на те, що він не турбується про виховання дітей, не надає ніякої матеріальної допомоги на їхнє утримання тому вона змушена самостійно утримувати і виховувати доньок. [PERSON] постійно виїжджає на заробітки за межі України та працює по найму, має навички будівельника, виконує роботи по ремонту житлових будинків тому отримує хороші заробітки, які приховує від неї. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивачки. Це стверджено свідоцтвами про народження дітей, довідкою Грушівської сільської ради та актом обстеження матеріально-побутових умов позивачки. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. №789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивачки, яка одна веде догляд за трьома малолітніми дітьми, відсутність у відповідача інших аліментних зобов'язань та відсутність істотних причин, які б перешкоджали йому працювати та заробляти кошти. Тому, суд вважає, що відповідач, як молодий, працездатний чоловік, у змозі заробити суму, яка дасть йому можливість сплачувати на утримання своїх двох малолітніх дітей 1500 гривень у місяць. Тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання їхнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 всіх видів його доходів щомісячно, до досягнення ним повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилається на те, що з народження сина вона проживає у будинку своїх батьків та намагається забезпечити дитині всі необхідні умови для розвитку і виховання. Однак враховуючи різке підвищення цін не в змозі повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітнього сина на його повноцінне харчування, одяг, взуття та ліків на випадок хвороби. Відповідач не звертає увагу на її неодноразові прохання та вимоги брати участь у матеріальному забезпеченні дитини. У судове засідання позивачка не з'явилася. Надіслала заяву в якій просила розглядати справу в її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO], який перебуває на утриманні позивачки. Це стверджено свідоцтвом про народження дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як вбачається з пояснень позивачки відповідач має постійне місце роботи, тому суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. У відповідності ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. За таких обставин,

Outcome: approved