Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство Банк «Меркурій» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ БАНКУ «Меркурій» В.М. Куліша звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором 02/3-06П-132 на кредиту лінію від 30.10.2012 року в сумі 45631557 грн. 28 коп. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 30 жовтня 2012 року між АТ Банк «Меркурій» та [PERSON] був укладений кредитний договір 02/3-06П-132 на кредитну лінію, до якого були внесені наступні зміни: Додаткова угода №1 від 25.12.2012 року, Додаткова угода №2 від 29.01.2013 року, Додаткова угода №3 від 18.10.2013 року, Додаткова угода №4 від 26.12.2013 року, Додаткова угода №5 від 15.01.2014 року, Додаткова угода №6 від 30.01.2014 року. Згідно договору позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 37450000,00 грн., зі сплатою 25% річних, з 18.10.2013 року - 22% річних та кінцевим терміном погашення основної заборгованості до 28 жовтня 2014 року. Свої зобов'язання за договором позивач виконав, відкрив відповідачу позичковий рахунок та надав відповідачу кредит, що підтверджується відповідними заявами, відповідач свої зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим, станом на 15.12.2014 року заборгованість відповідача перед позивачем за договором складає 45631557 грн. 28 коп, з яких: за кредитом 37310000, 00 грн., за відсотками - 8321557,28 коп. Постановою Правління Національного Банку України№340 від 10.06.2014 року про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Меркурій» до категорії неплатоспроможних. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 12.06.2014 року прийнято рішення №47 про ліквідацію ПАТ Банк «Меркурій» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію. В судове засідання представник позивача за довіреністю не з'явився, надав суду заяву, якою просить розглянути справу за його відсутність та задовольнити позовні вимоги повністю, а також просив суд постановити по справі заочне рішення у разі неявки відповідача. Відповідач гр. [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи , які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що Відповідач гр. [PERSON] не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України "Про судоустрій та статус суддів " від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. В судовому засіданні із наявних матеріалів справи достовірно встановлено, що Постановою Правління Національного Банку України№340 від 10.06.2014 року про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Меркурій» до категорії неплатоспроможних. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 12.06.2014 року прийнято рішення №47 про ліквідацію ПАТ Банк «Меркурій» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію. 30 жовтня 2012 року між АТ Банк «Меркурій» та [PERSON] був укладений кредитний договір 02/3-06П-132 на кредитну лінію, до якого були внесені наступні зміни: Додаткова угода №1 від 25.12.2012 року, Додаткова угода №2 від 29.01.2013 року, Додаткова угода №3 від 18.10.2013 року, Додаткова угода №4 від 26.12.2013 року, Додаткова угода №5 від 15.01.2014 року, Додаткова угода №6 від 30.01.2014 року. Згідно договору позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 37450000,00 грн., зі сплатою 25% річних, з 18.10.2013 року - 22% річних та кінцевим терміном погашення основної заборгованості до 28 жовтня 2014 року. Позивач свої зобов'язання за Договором та додатковими угодами виконав у повному обсязі, а саме, надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, що підтверджується заявами на видачу готівки: №023КР1434 від 30.10.2012 року, №023КР1650 від 28.11.2012 року, №023 від 25.12.2012 року, №023КР140 від 29.01.2013 року, №023КР1631 від 26.12.2013 року, №013КР27 від 15.01.2014 року. У порушення норм закону та умов кредитного договору Відповідач зобов'язання за вказаним Договором належним чином не виконав. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться . Згідно ст.530 ЦК України зазначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Боржник що прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за заподіяні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з розрахунком заборгованості гр. [PERSON] за договором №02/3-06П-132 від 30.10.2012 р., станом на 15.12.2014 року загальна сума заборгованості перед позивачем становить 45631557 грн. 28 коп, з яких: за кредитом 37310000, 00 грн., за відсотками - 8321557,28 коп. 15184,06 грн. Таким чином, суд стягує з Відповідача суму заборгованості за договором №02/3-06П-132 від 30.10.2012 р., станом на 15.12.2014 року загальна сума заборгованості перед позивачем становить 45631557 грн. 28 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з винної сторони всі судові витрати, а тому з Відповідача на користь держави стягується судовий збір у розмірі 3650 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved