Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивачка по суті позову дала показання, що з 27 вересня 1996 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 1155. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через постійні непорозуміння, оскільки вона втратила до нього почуття любові, довіри та поваги. Вони не ведуть спільного господарства, тому вона вважає, що шлюб існує лише формально, його збереження неможливе. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та не бере участь у їх вихованні. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача кошти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень на кожну дитину щомісячно, з моменту подачі заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги повністю, просить їх задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, згідний на розірвання шлюбу і суду пояснив, що сума аліментів яку просить стягувати позивач значно завищена. Відповідач офіційно не працевлаштований, має нерегулярний мінливий дохід, утримує свою матір, яка тяжко хворіє, вказав, що його дохід є недостатнім для сплати аліментів у такому розмірі, тому просить суд зменшити суму розміру аліментів до 350 грн. на кожну дитину. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 27 вересня 1996 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох синів: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO], що стверджується відповідно свідоцтвами про народження, копії яких містяться в матеріалах справи. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Сторони втратили один до одного почуття любові, довіри і поваги, не ведуть спільного господарства, отже шлюб існує формально. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України: батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи матеріальне становище відповідача, подані представником відповідача документи, суд рахує, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі по 425 грн. на кожну дитину щомісячно, і він спроможний сплачувати аліменти в такому розмірі, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі -за подання позовів про стягнення аліментів. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача. На підставі ст.ст. 110, 112, 180, 182, 184, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved