Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

У дютому місяці 2015 року позивач звернувся до суду із позовом який мотивує тим, що 24 лютого 2006 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений договір кредиту без номеру згідно умов якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 4030 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 3.2 та 3.3 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку та згоду на зміну кредитного ліміту. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту. встановленого банком, відповідно до пунктів 3.3 умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає договір. Згідно пункту 6.4 умов та правил надання банківських послуг у разі не згоди із зміною Правил та/або Тарифів, викладених на банківському сайті позичальник зобов»язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. Однак позичальник належним чином своїх зобовязань за договором не виконувала, і станом на 31.12.2014 року заборгованість відповідача перед банком складає 14 668,85 грн., що складається із заборгованості за кредитом 6 278,56 грн., заборгованості по відсотках 6 053,68 грн., заборгованості за комісією за користування кредитом в сумі 1400,0 грн., а також штрафи 250 грн. (фіксована частина) та 686,61 грн. (процентна складова). Просить стягнути заборгованість по кредиту з відповідача у примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, просить їх задоволити в повному обсязі. Суду пояснив, що банк звернення до суду із означеним позовом не пропустив, оскільки відповідач користувалась платіжною карткою до 31.01.2013 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, повідомлена про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Суд, заслухавши доводи представника позивача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що 24 червня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту б/н згідно умов якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 4 030 грн. на умовах, викладених в Умовах та правилах надання банківських послуг у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту. встановленого банком, відповідно до пунктів 3.2 та 3.3 умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає договір. Згідно пункту 6.4 умов та правил надання банківських послуг у разі не згоди із зміною Правил та/або Тарифів, викладених на банківському сайті позичальник зобовязується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. У відповідності до умов договору позичальник зобовязаний щомісяця та в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості, а також сплачувати проценти та пеню. Відповідач умов договору в повному обсязі не виконувала, і в строк визначений графіком погашення кредиту за договором суми заборгованої позики та заборгованості по відсотках, та інших платежах, визначених умовами договору не повернула. Сума заборгованості позичальника станом на 31.12.2014 року становить 14 668,85 грн., що складається із заборгованості за кредитом 6 278,56 грн., заборгованості по відсотках 6 053,68 грн., заборгованості за комісією за користування кредитом в сумі 1400,0 грн., а також штрафи 250 грн. (фіксована частина) та 686,61 грн. (процентна складова). Строк повернення кредитних коштів та винагороди за надання фінансового інструменту не минув. Згідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобовязаний виконати свій обовязок за договором та погасити заборгованість перед банком. Тому стягненню з відповідача підлягає сума заборгованості 14 668,85 грн. та судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved