Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Представник Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON], треті особи - Служба у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, прокуратура Шевченківського району м. Києва про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття на користь Київського міського будинку дитини «Берізка». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO]. Відповідач 1народила дитину [PERSON]. 13.06.2014 року Відповідач залишила дитину в Київському міському будинку дитини «Берізка», про що складено відповідний акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 13.06.2014р. 05.12.2014р. за заявою Служби у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації було проведено реєстрацію народження дитини [PERSON], [INFO] у відповідності до ст. 133 К України та отримано свідоцтво про народження. Мати дитини, [PERSON], з моменту влаштування дитини в державний заклад, періодично відвідувала її, проте з 16.09.2014р. не відвідує її, долею, життям та здоров'ям доньки не цікавиться. Батьки самоусунулись від виховання та утримання дитини. Крім того, Відповідача вже позбавляли батьківських прав - 11.12.1995 рішенням Радянського районного суду м. Києва Відповідача було позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], 01.11.1999 року рішенням Радянського районного суду м. Києва Відповідача було позбавлено батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO], 01.10.2012 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва Відповідача було позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] р. н. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі. Судом вживалися заходи щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Представник третьої особи в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що Відповідач, [PERSON], є рідною матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2480 (а.с. 4). Відповідно до Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, складеного 13.06.2014р. ст. о/у ВКМСД Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві Кривов'яз О.С. та в.о. головного лікаря Київського міського будинку дитини «Берізка» Помаз Г.М., Відповідач залишила свою дитину в Київському міському будинку дитини «Берізка» (а.с. 10). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що дитина [PERSON] разом з матір'ю не проживає, не зареєстрована за постійним місцем проживання Відповідача, що підтверджується Довідкою (Форма № 3), виданою ДП «АНТОНОВ» № 342 від 06.06.2014р. На даний час малолітня [PERSON] перебуває в Київському міському будинку дитини «Берізка». Наказом Служби у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації від 10.12.2014р. № 83 «Про взяття на облік», взято на облік з присвоєнням облікового номеру по категорії дітей-сиріт та дітей, які позбавлені батьківського піклування, які перебувають на первинному обліку в Службі у справах дітей, дитину, позбавлену батьківського піклування - [PERSON], без реєстрації (а.с. 16) Відповідно до Висновку від 17.01.2015р. № 109/02/40-269, наданого Шевченківською районної у м. Києві державною адміністрацією щодо позбавлення батьківських прав Відповідача встановлено, що [INFO]. Відповідач народила дитину [PERSON], після чого 13.06.2014р. залишила дитину в Київському міському будинку дитини «Берізка». 05.12.2014р. за заявою працівника Служби у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації було проведено реєстрацію народження дитини [PERSON], [INFO]. та отримано Свідоцтво про народження. Реєстрацію народження дитини проведено відповідно до ст. 133 СК України. Відповідач відвідувала дитину в дитячому закладі. Проте починаючи з 16.09.2014р. не відвідує дитину, долею, життям та здоров'ям доньки не цікавиться, фактично самоусунулась від виховання та утримання малолітньої [PERSON], чим остаточно довела свої наміри щодо своєї доньки, участі у вихованні та розвитку дитини не приймає, не забезпечує мінімальні умови життя малолітньої дитини. Відповідача вже позбавляли батьківських прав - 11.12.1995 рішенням Радянського районного суду м. Києва Відповідача було позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], 01.11.1999 року рішенням Радянського районного суду м. Києва Відповідача було позбавлено батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO], 01.10.2012 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва Відповідача було позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] р. н. Відповідно до вказаного Висновку, комісія з питань захисту прав дитини при шевченківській районній у м. Києві державній адміністрації вважає за доцільне позбавити громадянку [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. (а.с.18-19). Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини і несе відповідальність за створення належних для цього умов. Згідно ч. 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем під час судового розгляду не було надано жодного доказу у підтвердження того, що вона протягом значного періоду часу не виконувала свої батьківські обов'язки з поважних причин. Враховуючи викладене, суд вважає, що у судовому засіданні було доведено, що Відповідач без поважних причин, не належним чином виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до своєї малолітньої доньки, не займається вихованням дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, тобто ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своєї дитини. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову в частині позбавлення батьківських прав, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч. 2 ст. 193 СК України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Як було встановлено в судовому засіданні, Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Нормами ст. 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи все вище викладене, позовні вимоги Позивача в частині стягнення з Відповідача аліментів на користь Київського міського будинку дитини «Берізка» аліменти на утримання [PERSON], [INFO]. народження, у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.01.2015 року до досягнення дитиною повноліття, є обгрутованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 19, 164, 165, 166, 180, 183, 191, 193 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved