Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 27.05.2019з Шполянського районного суду Черкаської області до Звенигородського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивачі просять визнати за [PERSON] та за [PERSON] право власності, в порядку спадкування за заповітом право власності на наступне майно: - по 1/6 частині будинковолодіння з прилеглими до нього будівлями та спорудами, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] за кожною; - по 1/6 частині земельної ділянки площею 0,3746 га, яка розташована в [ADDRESS] (кадастровий номер 7125710100:01:001:2383, державний акт серії ЯЕ №614171); - по 1/6 частині земельної ділянки площею 0,0849 га, яка розташована в [ADDRESS] (кадастровий номер 7125710100:01:002:0351, державний акт серії ЯК №244699); - по 1/3 частині земельної ділянки площею 2,33 га, яка розташована в межах Шполянської міської ради із призначенням: «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий №7125710100:04:002:0026, державний акт серії ЯА №469286), а також просить стягнути на їх користь понесені ними судові витрати. В обґрунтування позову позивачі зазначають, що[INFO] померла їхня мати - [PERSON] . 23.11.2011 приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Горбач В.П. було посвідчено заповіт [PERSON] , за яким остання своє майно в рівних долях заповіла своїм донькам: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Сторони вчасно звернулись до Шполянської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті спадкодавця - [PERSON] .. До складу спадщини увійшло наступне спадкове майно: 1) 1/2 частина будинководіння [ADDRESS] , Ѕ частина земельної ділянки площею 0,3746 га, яка розташована в [ADDRESS] із призначенням: «Для ведення особистого селянського господарства», Ѕ частина земельної ділянки площею 0,0849 га, яка розташована в [ADDRESS] із призначенням: «Для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд», та земельна ділянка площею 2,33 га, яка розташована в межах Шполянської міської ради із призначенням: «Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачі звернулись із відповідною заявою до нотаріуса Шполянської державної нотаріальної контори про видачу їм свідоцтв про право власності на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] однак, у видачі позивачам зазначених вище свідоцтвШполянською державною нотаріальною конторою було відмовлено з підстав того, у позивачів відсутні правоустановчі документи на спадкове майно. Надати ж вказані оригінали правоустановчих документів нотаріусу позивачі не можуть, оскільки вони усі знаходяться у відповідачки. Відповідачкою подано відзив на позов, відповідно до якого остання просила відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що позивачами не доведено, що відповідачка перешкоджає їм в оформленні свідоцтв про право на спадщину та що вона є неналежним відповідачем. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 27.05.2019р. вказана справа надійшла до Звенигородського районного суду зх. Шполянського районного суду Черккаської області. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Гончаренко Т. В.. від 28.05.2019 було прийнято справу до провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Гончаренко Т. В. від 30.10.2019 року було витребувано докази з Шполянської державної нотаріальної контори. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Гончаренко Т. В. від 28.02.2020 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Суддю Звенигородського районного суду [PERSON] відраховано зі штату суду у зв`язку з виходом у відставку з 07.09.2020 року. За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2020 року справу передано для розгляду судді Звенигородського районного суду Сакун Д. І. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області (суддя Сакун Д.І.) від 08.09.2020 року прийнято справу до свого провадження, та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. У судове засідання 15.09.2020р. сторони не з`явилися, подали клопотання про розгляд справи без їх участі. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, заслухавши пояснення сторін та їх представників, встановив наступні фактичні обставини справи. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.06.2015, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №130 (а.с.7). [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.07.1993 (а.с.8) та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 19.05.1995, виданим Шполянським районним РАГС Черкаської області (а.с.9). [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.06.1956 (а.с.10) та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 04.11.1974, виданим Мар`янівською сільською радою Шполянського району Черкаської області (а.с.11). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №469286 від 20.07.2005, [PERSON] на підставі розпорядження Шполянської райдержадміністрації №598 від 24.11.2004р., належить земельна ділянка площею 2,33 га, розташована в межах Шполянської міської ради Черкаської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.15). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №244699 від 01.11.2011р., [PERSON] на підставі рішення сесії Шполянської міської ради Черкаської області №15-16.22/V від 29.05.2007р., належить земельна ділянка площею 0,0849 га, розташована за адресою [ADDRESS] , призначена для особистого селянського господарства (а.с.16). Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №614171 від 15.10.2007р, [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення сесії Шполянської міської ради Черкаської області №15-16.22/V від 29.05.2007р., належить земельна ділянка площею 0,3746 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , призначена для ведення особистого селянського господарства по Ѕ частині кожній (а.с.14). Згідно з свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок № [NUMBER] від 15.09.1982, [PERSON] належала на праві приватної власності Ѕ частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] (а.с.212). Відповідно до матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса звернулись [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки вони не надали нотаріусу оригінали правовстановлюючих документів. До нотаріуса також звернувся [PERSON] , який діяв за довіреністю [PERSON] , який просив нотаріуса не видавати спадщину після смерті [PERSON] , оскільки [PERSON] за життя заборгувала [PERSON] значну суму коштів. В матеріалах спадкової справи також наявна розписка від 02.12.2011, за якою [PERSON] отримала від [PERSON] 125964,00 грн. як повний розрахунок за купівлю - продаж Ѕ частини житлового будинку із надвірними спорудами та 3-х земельних ділянок), що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с.149-162). Постановами про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 07.12.2018р., виданою нотаріусом Шполянської державної нотаріальної контори Мусі М. Д. та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті їх матері [PERSON] у зв`язку з відсутністю оригіналів правоустановчих документів на спадкове майно. (а.с. 12,13). Згідно із заповітом від 23.11.2011, посвідченим приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Горбачем В.П., який зареєстровано в реєстрі за № 1595, [PERSON] , заповіла все належне їй на праві приватної власності майно де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, та все те що їй буде належати на час смерті, а також належні їй права та обов`язки на час смерті в рівних частинах своїм дочкам: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №41219950від14.08.2015, наданим приватним нотаріусом Горбачем В.П., зазначений заповіт є чинним (а.с.152). Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. Між сторонами виникли відносини, які регулюються ЦК України. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1,2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у спорах про визнання права власності на спадкове майно в якості належного відповідача не може розглядатись нотаріус або орган державної реєстрації прав. Якщо зазначені особи та органи відмовляють у вчиненні покладених на них нотаріальних дій чи здійсненні державної реєстрації, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право на спадщину. Судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо спадкування. Вказане підтверджується обставинами встановленими при винесенні рішення Шполянським районним судом 20.08.2018р. у справі № 710/775/17, при винесенні рішення Апеляційним судом Черкаської області від 12.07.2016р. та ін. Як вбачається з вказаних рішень, зокрема позиції відповідачки [PERSON] у даних справах, остання вказує на обтяження спадкового майна боргом померлої на її користь. Таким чином відповідач по даній справі визначений правильно, а твердження відповідача про те, що вона є неналежним відповідачем по справі, є безпідставним. Згіднозі ст. 328 цього Кодексу право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з визначених законом підстав набуття права власності є спадкування. Перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємців посвідчується свідоцтвом про право на спадщину (ст. 1296 ЦК України), отримання якого є правом спадкоємця, водночас норма ч. 1 ст. 1297 ЦК України зобов`язує спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Одним з основних конституційних прав людини є право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю (ст. 41 Конституції України), яке знайшло своє закріплення у ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 321 ЦК України). Як установив суд, позивачі звернулися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріус відмовив у його видачі з підстав відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Такі дії нотаріуса узгоджуються з положеннями п. 4.15 п. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, відповідно до якого видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусомпісляподанняправовстановлюючихдокументівщодоналежностіцього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до положень ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з можливих способів захисту цивільних та інтересів є визнання права. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (стаття 392 ЦК України). Твердження відповідача щодо неправильного визначення часток у спадковому майні, які визначені позивачами, спростовуються постановою Шполянського районного суду Черкаської області, 15.03.2016 року у справі №710/2345/15-а. Право власності [PERSON] на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] , (свідоцтво № [NUMBER] від 15 вересня 1982 року), Ѕ частину земельної ділянки площею 0,3746 га., яка розташована в [ADDRESS] , із призначенням: «для ведення особистого селянського господарства» (кадастровий номер 7125710100:01:001:2383, державний акт серії ЯЕ №614171); Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0849 га., яка розташована в [ADDRESS] , із призначенням: «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (кадастровий номер 7125710100:01:002:0351, державний акт серії ЯК №244699); та на земельну ділянку площею 2,33 га., яка розташована в межах Шполянської міської ради із призначенням: «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий №7125710100:04:002:0026, державний акт серії ЯА №469286) доведено сукупністю доказів по справі, зокрема копіями правовстановлюючих документів та рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 29.09.2015 року справа №22ц/793/2428/2015, та постановою Шполянського районного суду Черкаської області, 15.03.2016, у справі №710/2345/15-а. Твердження відповідачки щодо того, що вона не є належним відповідачем і не чинить перешкод у оформленні спадкових прав позивачами суд також оцінює критично, оскільки в матеріалах спадкової справи наданої суду міститься заява [PERSON] , який діяв за довіреністю [PERSON] , який просив нотаріуса не видавати спадщину після смерті [PERSON] , оскільки [PERSON] за життя заборгувала [PERSON] значну суму коштів. Крім того численні судові рішення в інших справах, з іншими предметами але між тими ж сторонами свідчать про наявність спору між сторонами саме з приводу спадкового майна. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Решті доводів сторін суд не надає оцінки, оскільки вони не мають відношення до предмету доказування у даній справі. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , підлягають до повного задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1, ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак судові витрати підлягають стягненню з відповідачки. На підставі викладеного та ст. 198-199 СК України,

Outcome: approved