Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя, яким просила поновити їй строк, встановлений ст. 72 СК України та ст. 257 ЦК України для подання позову, визнати за нею право власності на 1/2 частину автомобіля КІА Carens 2.04АТ2 номер шасі (кузова,рами) [NUMBER], [NUMBER], чорного кольору, 2008 року випуску реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрованого 26.03.2009 року в РЕВ-1 МРВ м. Донецька УДАІ ГУМВС України в Донецькій області. Свої вимоги мотивувала тим, що з 01.04.2006 року по 18.10.2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, за час шлюбу 13.12.2008 року ними на ім'я [PERSON] було придбано спірний автомобіль. В зв'язку з тим, що відповідач не виконав обіцянку сплатити вартість 1/2 частини автомобіля придбаного за час шлюбу, вона своєчасно не встигла звернутись до суду з позовом. Позивачка у судовому засідання позов підтримала і просила його задовольнити та надала пояснення аналогічним викладеним у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини не явки суд не повідомив, про місце та час розгляду справи повідомлялвся належним чином, про що свідчать документи, які знаходяться в матеріалах справи, на адресу суду від нього не надходило повідомлень про причини неявки. При таких обставинах суд, зі згоди позивачки, вважає за можливе розглянути цивільну справу у відсутність не з'явившегося в судове засідання відповідача, тобто ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та документи, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, позивачка та відповідач уклали шлюб 01.04.2006 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 109. Згідно рішення Калінінського районного суду м. Донецька від 07.10.2010 року, яке набрало законної сили 18.10.2010 року, шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. За час перебування у шлюбі 13.12.2008 року в ТОВ «Імперіал-Авто» придбали спільне майно, а саме автомобіль КІА Carens 2.04АТ2 номер шасі (кузова,рами) [NUMBER], [NUMBER], чорного кольору, 2008 року випуску реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований 26.03.2009 року в РЕВ-1 МРВ м. Донецька УДАІ ГУМВС України в Донецькій області На підставі п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. У відповідності з п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст.ст.69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частина 2 ст.72 Сімейного Кодексу України передбачає, що до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Як вбачається з матеріалів справи позивачка пропустила строк позовної давності з поважних причин, оскільки у судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконав обіцянку про сплату вартості 1/2 частини спірного автомобіля. Крім того, відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" початок позовної давності для вимог про поділ спільного майна подружжя, шлюб якого розірвано, обчислюється не з дати набрання рішенням суду законної сили, а від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. Після припинення шлюбу позивач утримував будинок на свої кошти. Цей факт не заперечувала відповідач і він свідчить про наміри позивача, направлений на зберігання свого права на спільну сумісну власність відносно домоволодіння. Таким чином, позовні вимоги задовольняються судом повністю.

Outcome: approved