Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії» звернулося до суду з позовом, де просить стягнути з відповідача на його користь борг за необліковану електричну енергію внаслідок невиконання угоди про погашення боргу №3391 від 23.07.2012 року в розмірі 4609 грн. 52 коп. та витрати на сплату судового збору у сумі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача Шамрай О. О. не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив справу розглядати без його участі, вказав, що згоден на винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надіслав. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого відповідача та за відсутності позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем, з яким ПАТ "Потлаваобленерго" в особі Кременчуцької філії укладено договір про користування електричною енергією. 23 липня 2012 року між ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони укладено угоду про погашення боргу, за яким відповідач визнав свій борг за не обліковану електричну енергію в сумі 8885,15 грн. згідно з актом №00000894 від 20.11.2011 року та зобов'язується його погасити протягом 24 місяців з дня укладення угоди шляхом сплати грошових коштів у сумі 354,58 грн. щомісячно. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст.527 ЦК України, відповідно до якої боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст.530 ЦК якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В силу ст..612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Також згідно ст.. 546, 549 цього Кодексу виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Відповідно до ст.. 550 ЦК право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язань. Відповідно до п. 3.1 угоди про погашення боргу, у разі несвоєчасної оплати споживачем хоча б однієї із сум, передбачених в п. 1.1 даної угоди (в зазначений термін), у Енергопостачальної організації з цього моменту виникає право вимагати повного погашення заборгованості, передбаченої даною угодою, та припинити постачання електричної енергії згідно з ПКЕЕН. За період 2012 та 2013 року відповідач частково сплатив борг на загальну суму 4275,60 грн. Письмовими доказами, наданими позивачем, підтверджується заборгованість [PERSON] зі сплати заборгованості за не обліковану електричну енергію у сумі 4609 грн. 52 коп. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що наявність вказаної заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії і її розмір підтверджені доданим до матеріалів справи квитанціями про часткове погашення заборгованості, тому вимоги позивача ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати.

Outcome: approved