Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивачка за первісним позовом [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] в якому просить визнати за нею право користування квартирою № [ADDRESS]. В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що 13.09.1997р. позивачка вступила в шлюб з [PERSON]. Після шлюбу вони стали проживати по місцю проживання чоловіка за адресою: [ADDRESS]. Дана квартира складається із трьох кімнат. За даною адресою проживання народився і син сторін [PERSON], який 04.05.1999р. був зареєстрований за даною адресою. В даному приміщенні вони проживають і до сьогоднішнього дня. Позивачка несе усі витрати по утриманню даного житла, заміні санітарно-технічного обладнання, по проведенню там відповідного ремонту, оплаті комунальних послуг. В даному жилому приміщенні крім позивачки проживає мати відповідача [PERSON]., яка є людиною похилого [PERSON], важко хвора і якій постійно потрібний сторонній догляд. Вона сама доглядає матір відповідача [PERSON] Шлюб з відповідачем було розірвано 31.10.2014р. Після розірвання шлюбу чоловік став проживати окремо у своєї нової дружини за адресою: [ADDRESS]. В даному жилому приміщенні зареєстрований також брат відповідача [PERSON], але проживає у своєї дружини за адресою [ADDRESS]. Позивачка вважає, що була вселена в дане жиле приміщення за згодою наймача як член сім'ї наймача, а тому просить задовольнити позовні вимоги та визнати за нею право користування квартирою № [ADDRESS]. Представник відповідача [PERSON] до суду подав зустрічний позов про виселення [PERSON] з квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. В обгрунтування зустрічних позовних вимог посилався на те, що після реєстрації шлюбу 13.09.1997р. відповідачка по зустрічному позову [PERSON] стала проживати в квартирі № 100, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В момент її заселення в даній квартирі проживали та були зареєстровані [PERSON]-власник особового рахунку та батько позивача, [PERSON] [PERSON] - мати позивача, [PERSON] - брат позивача та сам [PERSON]. Під час вселення [PERSON] жоден член сім'ї не надавав письмової згоди на вселення. Окрім того, мешканці спірного приміщення не бажали надавати відповідачці право постійного користування цим приміщенням. [PERSON] зазначає, що здійснює догляд за матір'ю позивача, яка є хворою. Він не заперечує стосовно того, що позивачка здійснювала частковий догляд за його матір'ю, проте станом на сьогоднішній день [PERSON] померла. У зв'язку з цим необхідності в догляді немає, а отже підстав проживання в даному приміщенні немає. Крім того позивач має намір проживати в даному приміщенні разом з новою дружиною та дитиною. Таким чином для уникнення порушення житлових прав позивача та інших членів його сім'ї відповідачка підлягає виселенню. Також представник позивача зазначає, що [PERSON] протягом всього часу проживання в даній квартирі, не ставила питання про визнання права користування даним житловим приміщенням оскільки весь цей час мала право користування та була зареєстрована в квартирі № [ADDRESS]. В даній квартирі вона була зареєстрована з 17.07.1997р. по 09.12.2015р. Позивачка [PERSON] та її представник в судовому засіданні первісний позов підтримали та просили його задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, стосовно зустрічного позову заперечували. Відповідач [PERSON] та його представник проти первісного позову заперечували, а зустрічний позов підтримали в повному обсязі, просили задовольнити мотивуючи тим, що [PERSON] проживала у спірній квартирі як тимчасовий мешканець. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні первісний позов підтримав та не заперечував проти визнання за його матір'ю [PERSON] права користування вищевказаною квартирою. Просив залишити проживати його матір разом з ним, оскільки у нього з батьком стосунки не склалися і він не зможе проживати разом з ним та його новою родиною. Представники Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації та Головне управління Державної міграційної служби України в м. Києві в судове засідання не з'явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, просили розглядати справу за відсутності їх представника. Суд, вислухавши думку учасників процесу, покази свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 13.09.1997р. був зареєстрований шлюб у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів ГУЮ у м. Києві між [PERSON] та [PERSON] про, що зроблено актовий запис № 1382./а.с.9/ Від шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO]. /а.с.10/ Як встановлено в судовому засіданні з моменту одруження [PERSON] почала проживати за адресою [ADDRESS] як дружина відповідача за первісним позовом [PERSON] Відповідно до довідки ф.3 від 15.01.2016р. всласником особового рахунку за адресою [ADDRESS] є [PERSON] - батько відповідача, який помер [INFO] року, крім нього зареєстровані також: [PERSON] - дружина з 24.06.1971 року, [PERSON]- син з 23.07.1991року , [PERSON]-син з 11.12.1990року, онук -[PERSON] з 04.05.1999 року та онука- [PERSON] з 27.11.2015року./а.с.69/ [INFO]. [PERSON] мати відповідача померла./а.с.65/ Відповідно до ч. 1,2 ст.64 Житлового кодексу України, члени сім»ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов»язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім»ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність та зобов»язаннями, що випливають із зазначено договору. До членів сім»ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім»ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині 2 ст. 64 перестали бути членами сім»ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов»язки, як наймач і члени його сім»ї. Відповідно до ч.1 ст.65 Житлового кодексу України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім»ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Відповідно до ч.2 ст.65 Житлового кодексу України, особи, що вселилися в жиле приміщення, як члени сім»ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім»ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім»ї які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] добровільно у 1997 році після одруження вселив позивачку за первісним позовом [PERSON] до спірної квартири за згодою всіх членів сім»ї, як дружину. В 1998 році у сторін народився спільний син [PERSON], який з 04.05.1999року зареєстрований в даній квартирі. 31.10.2014р. рішенням Оболонського районного суду м. Києва шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано./а.с.12/ Допитана в залі судового засідання свідок [PERSON] суду показала, що вона є сусідкою сім'ї [PERSON] та знає їх з 1986 року. Була подругою померлої [PERSON]. Покійна дуже любила всіх проживаючих у квартирі. В трьохкімнатній квартирі жили три сім»ї. Останнім часом [PERSON] дуже хворіла, більше року, доглядала її невістка [PERSON], онук [PERSON] та сваха. Виселити [PERSON] невістку вона ніколи не хотіла, вони вели спільне господарство, Віка готувала та дбала про родину. Вона проживала в квартирі за згодою батьків колишнього чоловіка та утримувала сім»ю. Відповідача свідок бачила раза два за рік. Свідок [PERSON] суду показала, що вона теща відповідача. Зазначає, що відносини між [PERSON] та [PERSON] -позивачкою були дуже погані. Її били та погано доглядали, знущалися. [PERSON] постійно жалілася на свою невістку, постійно хотіла її вигнати та виселити. В спірній квартирі була у 1995році в гостях у [PERSON]. Ремонт у спірній квартирі вона не бачила, як били [PERSON] теж не бачила. Діти (зять та її донька) їздили два рази на тиждень та возили їжу для матері зятя - [PERSON]. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 р. № 2 (зі змінами) вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 1 листопада 1996 р. N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Однак відсутність письмової згоди членів сім'ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду. Суд, не приймає посилання відповідача [PERSON], що позивачка [PERSON] була вселена як тимчасовий мешканець, оскільки вона почала проживати в спірній квартирі як його дружина і на даний час проживає в даній квартирі зі своїм сином, як член сім'ї. Позивач [PERSON] за зустрічним позовом просив виселити відповідачку [PERSON] за зустрічним позовом, однак відповідно до статті 116 ЖК України виселення може мати місце, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб проводиться без надання іншого жилого приміщення. Як вбачається із матеріалів справи позивачка використовує спірну квартиру за призначенням , утримує її в належному стані, а саме здійснює поточний ремонт та оплачує комунальні послуги./а.с.48-57./ Судом встановлено, що до правоохоронних органів та суду, зареєстровані в квартирі особи не зверталися щодо виселення [PERSON] з спірної квартири, як такої що зайняла дану квартиру самовільно без їх згоди. З пояснень сторін вбачається, що [PERSON] вела спільне господарство разом з покійною [PERSON] та дбала про неї до її смерті. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що первісний позов [PERSON] про визнання права користування квартирою № [ADDRESS] підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити. На підставі зазначеного,

Outcome: approved