Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вона з 13 травня 2013 року знаходиться з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №53, в період якого у них народилась спільна неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO], яка після фактичного припинення між нею та відповідачем сімейно-шлюбних стосунків проживає з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач проживає окремо. Відповідач добровільно не приймає участі в утриманні дитини, хоча зобовязаний це робити за законом, а домовленості щодо сплати аліментів на утримання доньки між ними не досягнуто. Вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини його прибутків, оскільки відповідач працює слюсарем в Солонянській СГГ Дніпродзержинського управління по експлуатації газового господарства ПАТ «Дніпропетровськгаз», де отримує заробітну плату, тому зобовязаний та має можливість сплачувати аліменти в зазначеному розмірі. Позивачка, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи(а.с.11,13), у судове засідання не зявилась, надавши суду письмову заяву (а.с.22), за якою вона прохала розглядати справу у її відсутность, а позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала їх задовольнити. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.12,14), у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву (а.с.15-17), за якою прохав розглядати справу у його відсутність, позов визнав та не заперечував проти задоволення позовних вимог позивачки в повному обсязі. В звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані сторонами письмові докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей". Статтями 180-182 СК України передбачено, що батьки зобовязані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Положеннями ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони з 13 травня 2013 року знаходяться у шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №53 (а.с.3), в період якого у них народилась спільна неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO] (а.с.4), яка згідно довідки Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області від 14 серпня 2015 року (а.с.5) проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, в той час, як відповідач проживає в цьому ж населеному пункті, але за іншою адресою, що підтверджується і поданою відповідачем до суду копією його паспорта (а.с.16), при цьому відповідач позивачці добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, а домовленості щодо розміру та порядку сплати такої допомоги між ними не досягнуто. Відповідач працевлаштований слюсарем в Дніпродзержинському управлінні по експлуатації газового господарства ПАТ «Дніпропетровськгаз», де отримує постійний дохід у вигляді заробітної плати, середньомісячний розмір якої становить 2460 гривень 72 копійки щомісячно, що підтверджується довідкою з місця роботи №1061 від 27 серпня 2015 року (а.с.18), в звязку з чим аліменти з відповідача на утримання неповнолітньої дитини необхідно стягнути в примусовому порядку в частці від заробітку відповідно до положень ст.183 та ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України від дня предявлення позову до досягнення неповнолітньою дитиною повноліття, оскільки права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом. З урахуванням зазначеного, суд при визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України враховує визнання позову відповідачем згідно поданої до суду письмової заяви (а.с15), матеріальне становище платника аліментів, який отримує постійний дохід за місцем роботи, стану здоровя як відповідача, так і дитини, її віку та потреб та вважає необхідним у відповідності зі ст.183 СК України стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини його прибутків щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей, а зазначена частка від прибутків відповідача у грошовому виразі буде відповідати не менше 1\\2 частини встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір якого з 01 січня 2015 року на дитину віком до 6 років становить 1032 гривні. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоровя як відносно дитини, так і відносно відповідача, а також витрат позивачки на утримання доньки сторонами суду не надано. Крім цього, в звязку із задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved