Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

Своїм позовом до суду позивач просила визнати за нею право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] в смт. Крижопіль помер її чоловік [PERSON] , після його смерті залишилась ј частина квартири [ADDRESS] та житловий будинок [ADDRESS] . Спадщину після смерті чоловіка [PERSON] позивач прийняла та оформила право власності на частину вищезазначеної квартири, проте на житловий будинок оформити спадщину не має можливості, оскільки будинок чоловік при житті не вів в експлуатацію. Державним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку відсутністю правовстановлювачого документа на житловий будинок, який має статус самовільного будівництва. Представник позивача надав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник Крижопільської селищної ради в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, щодо позовних вимог покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до положень ч. 3 ст.211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. Відповідно до\~п.\~3.,4\~ст.\~12\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтями 13, 81\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 5 статті 177 ЦПК України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Судом встановлено, що [PERSON] є чоловіком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу Серія [NUMBER] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Відповідно до листа Крижопільської Державної нотаріальної контори від 16.04.2021 № 33/01-16 до майна померлого [INFO] [PERSON] заведено спадкову справу № 169/2020. Спадкоємець, що прийняв спадщину [PERSON] . Відомості про інших спадкоємців, що в становлений законом строк прийняли спадщину Крижопільською Державною нотаріальною конторою не вказано та під час судового розгляду не здобуто. Позивач звертався до нотаріуса за оформленням спадкових прав і щодо спірного майна житлового будинку [ADDRESS] , однак, довідкою від 30.03.2021 р. №29/01-16 їй було відмовлено оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок, який не був введений в експлуатацію та має статус самовільного будівництва в зв`язку з відхиленням від проектної документації, не видавався. Оскільки на спадкове майно відсутній правовстановлювачий документ на житловий будинок, позивачу необхідно звернутись до суду для подальшого вирішення питання в судовому порядку. [PERSON] було видано будівельний паспорт на забудову присадибної ділянки громадянина [PERSON] [ADDRESS] . Складений головним архітектором відділом архітектури і будівництва 1995 року із зазначенням планом забудови земельної ділянки. Відповідно до витягу з рішення № 9 від 29.11.1994 року Виконкомом Крижопільскої селищної ради народних депутатів про надання земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку вирішено надати [PERSON] земельну ділянку площею 1200 кв.м. в [ADDRESS] , для будівництва індивідуального житлового будинку та господарсько-побутових будівель. Відповідно до виписки з рішення від 09.12.2008 р 14 сесія 5 скликання Крижопільської селищної ради вирішено: передати безкоштовно у власність земельну ділянку площею 0,12 га в [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, 0,12 га. Для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до відмітки про проведене технічне обстеження від 29.05.2020 на технічному паспорті на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , виготовлений станом на 29.05.2020 року КП «Тульчинське МБТІ», за результатами проведеного технічного обстеження об`єкта Житловий будинок літ. «А»; літня кухня літ «Б» встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. Рік побудови: А-житловий будинок 1995 рік., А/п погріб - 1995рік, а ганок 1995, а1- ганок 1995, Б літня кухня 1995 рік Відповідно до примітки зазначеної на технічному паспорті на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] : будівлі та споруди : Погріб «А/п», ганок літ. «а» , ганок літ «а1» огорожа літ. «1-4» за класом наслідків (відповідальності ) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) не потребують вводу в експлуатацію, згідно постанови Кабінету Міністрів України № 406 від 07.06.2017 року «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлатацію». Згідно із ч. 5\~ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно із\~ст. 16 ЦК України\~способом захисту свого права є визнання права. Згідно зі статтями\~1216,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 30.03.2012 № 6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" роз`яснено, що судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Відповідно до частини другої\~статті 1225 ЦК України\~до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Згідно зі\~ст. 331 ЦК України\~право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору є власником цієї речі. Частина 2 цієї норми передбачає особливості набуття права власності на новостворене нерухоме майно. Виняток з загального правила набуття права власності на новостворене майно особою, яка його створила, передбачений, зокрема ч. 2ст. 376 ЦК України. Згідно\~ст.\~376\~ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Як роз`яснено в п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 6 «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України, право на будівництво нерухомого майна (забудову) мають власники земельних ділянок (стаття 90 ЗК), землекористувачі (стаття 95 ЗК), особи, які набули права користування чужою земельною ділянкою (суперфіцій) за договором із власником земельної ділянки (стаття 1021 ЗК) або з інших передбачених законом підстав. Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову (будівництво) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством. Право на забудову виникає у особи, яка набула права на земельну ділянку на законних підставах, після здійснення нею дій, передбачених статтями 26 - 32 Закону № 3038-VI. Відповідно до ч. 3\~ст. 3Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене\~наказом Міністерства\~юстиції України\~від 7\~лютого 2002\~року №\~7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ч.ч. 3, 5ст. 376\~ЦК України\~та п. 3.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності на об`єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, якщо має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім`я спадкодавця або спадкоємця, та актів введення будівлі в експлуатацію, якщо їх наявність необхідна до вимог законодавства, чинного на час завершення будівництва. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України, суд може визнати право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване, якщо це не порушує права інших осіб, а відповідно до пункту 9 розділу V\~«Прикінцеві положення»\~Закону України\~«Про регулювання\~містобудівної діяльності» передбачена «будівельна амністія», а саме: орган державного архітектурно будівельного контролю безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами)земельних ділянок, на яких розміщені об`єкти будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 9 квітня 2015 року індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарські (присадибні) будівлі і споруди загальною площею до 300 квадратних метрів. Згідно з пунктом 8\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо будівництво здійснювалось згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки, як забудовника входять до складу спадщини. Отже, якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності. Встановивши, що позивач є спадкоємцем свого покійного чоловіка, якому за життя передано земельну ділянку для будівництва на ній житлового будинку, та оскільки дане право входять до складу спадщини, позовні вимоги належить задовольнити. На підставі ст.ст.\~316, 317,\~325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved