Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

Представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 25 лютого 2008 року у розмірі 14767,40 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідно до зазначеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У відповідності до п.п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт; згідно п.п. 6.5, 6,6 Умов - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором; у разі невиконання зобов'язань - на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплати винагороди Банку. Відповідно до Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань більше ніж на 30 днів позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми позову. Свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає Договір між банком та [PERSON] підтверджено підписом останнього у заяві. У зв'язку із порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач має заборгованість, яка станом на 22 травня 2018 року складає 14767,40 грн, з яких: 838,29 грн - заборгованість за кредитом, 9410,81 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3338,90 грн - заборгованість по пені та комісії, а також штрафи - 500,00 грн (фіксована частина), 679,40 грн (процентна складова). Враховуючи наведене, з метою захисту порушених прав, представник позивача просить позов задовольнити, стягнути із відповідача зазначену суму заборгованості та сплачені судові витрати. Ухвалою судді від 30 серпня 2018 року по даній справі відкрито спрощене провадження без повідомлення сторін. Відповідач подав відзив на позовну заяву, згідно якого просить позов залишити без задоволення, оскільки позивачам пропущено строки позовної давності. Крім того вказує на те, що позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження заборгованості відповідачем грошових коштів, а долучені до матеріалів справи: розрахунок заборгованості, копія анкети та заяви позичальника, умови та правила надання банківських послуг, виписка за період з 11 лютого 2008 року по 22 травня 2018 року та копія паспорта не можуть підтверджувати існування боргу. Також не погоджується із сумами, зазначеними в розрахунку та вважає їх надуманими. Представник відповідача подав відповідь на відзив, згідно якого твердження відповідача про те, що в матеріалах справи відсутні докази про ознайомлення відповідача з Умовами та Правилами надання банківських послуг не відповідають дійсності. Щодо банківської виписки то вона має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін'юсту від 12 квітня 2012 року № 578/5. Із виписки убачається, що відповідач знімав кошти, потім частково погашав заборгованість за договором, знову користувався кредитними коштами. Щодо строків позовної давності - кредитний договір, укладений з відповідачем, чинний та продовжує свою дію, оскільки згідно умов Договору, а саме п. 9.12 Договір діє впродовж 12 місяців з моменту його підписання, якщо на протязі вказаного строку одна із сторін не проінформує іншу про припинення дії кредитного договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Також просить врахувати, якщо згідно виписки по рахунку відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов'язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов'язання до договору. На підставі викладеного просять позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач, у строк визначений судом, заперечення на відповідь на відзив не подав. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного провадження на підставі письмових матеріалів справи без участі сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за правилами спрощеного позовного провадження,виходячи з наступного: 25 лютого 2008 року на підставі заяви позичальника [PERSON] між ним та ЗАТ КБ «ПриватБанк», найменування якого за рішенням загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено на Публічне акціонерне товариство згідно Статуту ПАТ КБ «Приват Банк», укладено кредитний договір № б/н, у відповідності до якого позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. У відповідності до п.п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Згідно п.п. 6.5, 6,6 Умов - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором; у разі невиконання зобов'язань - на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплати винагороди Банку. Відповідно до Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань більше ніж 120 днів позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми позову (п.8,6 Договору). Згідно п. 9.12 Договір діє впродовж 12 місяців з моменту його підписання, якщо на протязі вказаного строку одна із сторін не проінформує іншу про припинення дії кредитного договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Умови надання споживчого кредиту [PERSON] отримав, зі змістом ознайомлений, із викладеним згідний. Свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає Договір між банком та [PERSON] підтверджено підписом останнього у заяві. Як убачається із довідки - розрахунку заборгованості за договором № б/н від 25 лютого 2008 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] внаслідок неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором у нього виникла заборгованість перед банком, розмір якої станом на 22 травня 2017 року складає 14767,40 грн, з яких: 838,29 грн - заборгованість за кредитом, 9410,81 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3338,90 грн - заборгованість по пені та комісії, (процентна складова), а також 1179,40 грн заборгованість по судовим штрафам. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, відповідно до ст.ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок у встановлений договором строк. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та встановлений договором розмір нарахованих процентів. Згідно ст. 1049 ЦК України, положення якої застосовуються до відносин за кредитним договором, позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, встановлених договором. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором № б/н від 25 лютого 2008 року загальна заборгованість відповідача перед Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» станом на 22 травня 2018 року складає 14767,40 грн, чим істотно порушено інтереси позивача. Розглядаючи вимогу відповідача про застосування строків позовної давності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто, позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення або захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду. Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч. 1 ст. 259 ЦК України). Відповідно до висновків Верховного Суду України про застосування ст. 257 ЦК України, до правовідносин, у яких використовуються платіжні картки як спосіб надання/отримання кредитних коштів, викладених у вищезазначених постановах, за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Такий висновок узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними у постанові від 19 березня 2014 року по справі № 6-14цс14 та постанові від 18 червня 2014 року по справі № 6-61 цс 14. Відповідно до кредитного договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов'язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто, це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Статтею 261 ЦК України встановлено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Верховний Суд України відносно строку виконання зобов'язань по кредитам, що надаються у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитні картки, у постанові від 19.03.2014р. по справі № 6-14цс14 та від 18.06.2014р. по справі № 6- 61цс 14 вказав: «Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.» Згідно п. 9.12 Договору № б/н від 25 лютого 2008 року Договір діє впродовж 12 місяців з моменту його підписання, якщо на протязі вказаного строку одна із сторін не проінформує іншу про припинення дії кредитного договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Крім того, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідача остання дата погашення за наданим кредитом - 15 серпня 2015 року, а банк звернувся до суду з позовом 02 липня 2018 року, тобто в межах строків позовної давності. З цих підстав, аналізуючи в сукупності наведені вище обставини, судом встановлено порушення інтересів позивача внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, які підлягають до захисту шляхом стягнення із [PERSON] в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 14767,40 грн заборгованості за кредитним договором № б/н від 25 лютого 2008 року, яка складається з: 838,29 грн - заборгованість за кредитом, 9410,81 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3338,90 грн - заборгованість по пені та комісії, а також штрафи - 500,00 грн (фіксована частина), 679,40 грн (процентна складова). У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача ПАТ КБ «Приват Банк» підлягають стягненню судові витрати по справі у розмірі сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору, який, у даному випадку, складає 1762 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: approved