Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

У жовтня 2014 року ПАТ Страхова компанія «ВУСО» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю автомобіля марки «Lexus ES 300», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], автомобілю «Geely MK-cross», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], відповідальність якого застрахована ПАТ «Страхова Компанія «ВУСО», завдано механічні пошкодження. Оскільки застрахований автомобіль було пошкоджено, страхова компанія випалтила [PERSON] в рахунок відшкодування завданих збитків 11075,00 грн. Посилаючись на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON], який в добровільному порядку заподіяну шкоду не відшкодував, позивач просив суд стягнути з відповідача в порядку регресу суму виплаченого [PERSON] відшкодування в розмірі 11075,00 грн., а також судові витрати у розмірі судового збору 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Скориставшись своїм правом, передбаченим ст.158 ЦПК України, надав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Додаткових матеріалів, заяв, клопотань на адресу суду позивач не надсилав. Просив судове засідання провести без його участі на підставі наявних у справі матеріалів та доказів. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду письмові заперечення на позов, мотивовані тим, що на підтвердження розміру завданої внаслідок ДТП шкоди позивачем наданий акт огляду та оцінки такої шкоди, виконаний особою, яка не мала права на проведення таких дій. Крім іншого, вказував на те, що страхове відшкодування здійснено на користь особи, відмінної від потерпілого, а тому до відповідача права вимоги в порядку регресу до нього не перейшли. Просив відмовити у задоволенні позову, справу розглядати без його участі. За таких обставин, суд вважав за можливе слухати справу у відсутності учасників судового процесу та вирішити спір на підставі наявних у справі даних та доказів(ст.ст. 158, 169 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 763387-02-22-01 від 14.03.2013 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «СК «ВУСО», останнє взяло на себе обов'язок з відшкодування [PERSON] майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП. 18.06.2013 року у м.Херсоні по вулиці Перекопській сталася ДТП за участю автомобілів «Lexus ES 300», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON],. та автомобіля «Geely MK-cross», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті якого автомобіль останнього отримав механічні пошкодження. Про вказані обставини свідчить довідка № 9217395 про обставини ДТП від 29.07.2013 року, видана ВДПС м.Херсона. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м.Херсона від 06.08.2013 року, що набрала чинності 17.08.2013 року винним у зіткненні транспортних засобів визнаний [PERSON], який відповідно до цієї постанови притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. В результаті вказаної ДТП автомобілю [PERSON] було завдано пошкоджень, що підтверджується актом огляду транспортного засобу від 24.06.2013 року представником ПАТ «СК «ВУСО». Вартість відновлювального ремонту автомобіля [PERSON] у зв'язку із завданими внаслідок ДТП пошкодженнями складає 11075,00 грн. відповідно до рахунку-фактури № СФ-000079 від 27.06.2013 року, виданої ФОП [PERSON] За заявою [PERSON] від 21.06.2013 року про настання страхового випадку, ПАТ «СК «ВУСО» виконало розрахунок суми страхового відшкодування від 06.08.2013 року, відповідно до якого до виплати [PERSON] в якості страхового відшкодування підлягають 11075,00 грн. З наявного у матеріалах справи платіжного доручення № 9324 від 06.08.2013 року, ПАТ «СК «ВУСО» сплатило на користь [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 11075,00 грн. Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальника. Згідно ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та умов договору страхування п.п.4.1.1. , страхове відшкодування на користь потерпілого [PERSON] здійснено СК «ВУСО» у розмірі 11075,00 грн., що підтверджується вказаними вище доказами. Відповідно до ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги(регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. На момент ДТП, внаслідок якої завдано шкоди автомобілю [PERSON], яка відшкодована позивачем, [PERSON] був водієм, то ж експлуатував транспортний засіб на законних підставах, що вбачається з постанови Дніпровського районного суду м.Херсона від 06.08.2013 року, крім того обставин неправомірності володіння транспортним засобом, яким керував [PERSON], в діях останнього не встановлено. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] в момент ДТП застрахована не була, що встановлено довідкою № 9217395 про ДТП від 29.07.2013 року, виданої ВДПС м.Херсона. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] є винною особою у ДТП, яка сталася 18.06.2013 року, суд приходить до висновку, що позивач, як особа, що відшкодувала шкоду, завдану з вини [PERSON] має право зворотної вимоги до нього у розмірі виплаченого страхового відшкодування, сума якого становить 11075,00 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved