Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

ПП «Озон» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності, у якому просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на об'єкт нерухомого майна, а саме: групу нежитлових будівель по [ADDRESS]. ПП «Озон» свої вимоги мотивувало тим, що товариством було укладено договір будівельного підряду від 05.04.2013 року з [PERSON] 05.04.2013 року на виконання Договору між сторонами було укладено акт приймання - передачі Об'єкту та проектної документації. Згідно пункту 1.1. Договору Відповідач взяв на себе зобов'язання виконати увесь комплекс робіт із реконструкції нежитлових будівель по [ADDRESS], а також зобов'язується передати виконані роботи (результат виконаних робіт) та здати об'єкт замовнику у встановлений цим Договором термін (строк). Пункт 2.1. Договору зазначив, що загальний строк, протягом якого Відповідач повинен виконати усі роботи (тобто усі етапи робіт, увесь комплекс робіт) і передати їх (результат виконаних робіт) Замовнику (Позивачеві) по останньому акту виконаних робіт становить 360 календарних днів. Цей строк розпочинається з дати підписання сторонами договору. Підпунктом 3.1.10 пункту 3.1. Договору застережене наступне: «Після повного завершення усіх робіт повернути об'єкт замовнику протягом 3-х робочих днів. Об'єкт повинен бути переданим виконавцем обов'язково в незалежності від існування між сторонами будь-яких суперечок (несплата послуг, недоліки у роботі інше) за актом приймання - передачі.» Відповідач у відповідності до пункту 2.1. Договору повинен був виконати весь комплекс робіт по Договору у строк до 05.04.2014 року та у будь-якому випадку передати побудований Об'єкт по [ADDRESS] за актом приймання - передачі. Після проведених будівельних робіт у відповідності до проекту загальна площа реконструйованого об'єкту складає літера ХХІІІ - 84,1 кв.м., літера ХХІV - 7,9 кв.м., літера ХХV -41,2 кв.м. На замовлення Позивача ліцензованою організацією виконано технічний паспорт нежитлових будівель по [ADDRESS]. Не дивлячись на закінчення реконструкції Відповідач станом на день подання позовної заяви не виконав пункт 2.1. Договору та не передав Позивачеві зазначений об'єкт за актом приймання - передачі. Крім того Відповідач змінив дверні замки та безпідставно не допускає Позивача до власного приміщення, мотивуючи це тим, що Відповідач створив нове майно, яке належить йому, а не Позивачеві та що після того як Позивач сплатить йому заборгованість та штрафні санкції по Договору у повному обсязі він можливо поверне реконструйовану квартиру. Як встановлено судом, у 1999 році Позивачу було передано у тимчасове користування земельну ділянку по [ADDRESS], Рішенням Київської міської ради № 554/714 від 26.06.2003 року погоджено місце розташування ПП "Озон" павільйону кафе, Позивачем отримано експертні висновки щодо відведення земельної ділянки, отримано кадастровий номер та внесено до реєстру земельних ділянок. Вказані обставини свідчать про те, що Позивач має у своєму володінні спірну групу нежитлових будівель ще з 1999 року. Суд вивчивши вищевказані обставини та докази по справі вважає, що позовні вимоги ПП «Озон» до [PERSON] про визнання права власності на групу нежитлових будівель по [ADDRESS], підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Цивільний кодекс України розкриває поняття права власності як сукупність трьох правомочностей власника: права володіння, права користування та права розпорядження. У відповідності до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України визначено, що визнання права власності на майно є одним із способів захисту права власності. Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржене або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Outcome: approved