Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з [PERSON] вона впродовж 2008-2009 років проживали у фактичних шлюбних відносинах, разом вели спільне господарство, вирішували всі питання сімейного життя як подружжя. Вони проживали за адресою: [INFO]. За час спільного проживання у них 03.06.2009 року народився син [PERSON]. Останнього спільно з родичами хрестили в церкві, що стверджується наявними фотоматеріалами, а також видане церковне свідоцтво таїн хрещення та миропомазання вказаної дитини, батьками якої вказані позивач та [PERSON] Однак, оскільки останні не перебували в шлюбі, то в свідоцтві про народження цієї дитини записано її прізвище за прізвищем матері «Самуляк», а по батькові «Мирославович», тобто за дійсним іменем батька. Після народження сина, через деякий період позивач припинила спільне проживання з [PERSON], хоча останній визнавав своїм сином [PERSON]. 03.04.2016 року [PERSON] помер. Позивач зазначає, що встановлення факту батьківства необхідне для оформлення та отримання допомоги на утримання вказаної дитини у зв'язку з втратою годувальника. Крім того, після смерті [PERSON] залишилася спадщина частка приватизованої квартири, успадкувати яку мають право на яку мають право син померлого та відповідач як мати померлого. Тому позивач, посилаючись на норми ст. ст. 128, 130 СК України, просить встановити факт батьківства [PERSON] щодо їхнього малолітнього сина [PERSON]. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 24.03.2017 року її представник [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його та позивача відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 24.03.2017 року вона подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати в її відсутності. В звязку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-НМ № 176049, виданого 27.01.2011 року (повторно) відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, [PERSON] народився 09.11.1977 року. Його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Даними свідоцтва про народження cтверджується, що [PERSON] народився 03.06.2009 року. Його батьками вказано [PERSON] та [PERSON], актовий запис №386 (а.с.7). З цього свідоцтва вбачається, що запис про батька дитини здійснено за вказівкою та прізвищем матері, тобто в порядку ст. 135 СК України. Згідно зі свідоцтвом таїнств хрещення і миропомазання, виданим 05.07.2009 року парафією храму «Преображення Христового» УГКЦ м. Коломия про хрещення [PERSON], батьками останнього вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 03.04.1998 року Бюро по приватизації державного житлового фонду м.Коломия згідно з розпорядженням №8192 від 31.03.1998 року, квартира №61, яка розташована за адресою: м.Коломия, вул.С.Стрільців, 44, Івано-Франківської області, належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках (а.с.11). Даними свідоцтва про смерть серії І-НМ №226709, виданого 06.04.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, [PERSON] помер 03.04.2016 року в м.Івано-Франківську (а.с. 13). Відповідно до ч. 1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Стаття 128 цього Кодексу закріплює положення, відповідно до яких за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 130 зазначеного Кодексу у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно зі ст. 134 вказаного Кодексу на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі наведеного, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. На підставі наведеного та ст.ст. 128, 130, 134 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved