Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулась до Ладижинського міського суду Вінницької області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини в період догляду за дитиною до трьохрічного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує у позовній заяві на те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, в якому у них [INFO] народилася донька [PERSON] На даний час вони спільно не проживають, малолітня донька проживає разом з позивачкою. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу не надає, хоча має таку можливість. Позивачка самостійно утримувати дитину не має можливості. У зв'язку з цим просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі 800 грн, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини, а також просила стягнути на її утримання в твердій грошовій сумі 600 грн, щомісячно, щомісячно, до досягнення донькою трирічного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи, або розгляду справи у його відсутності до суду не направив. Відповідно до ч.4 ст.169, ч. 1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами дійшов до наступного висновку. На підставі ст.ст.180, 181, 182, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; кошти на утримання дитини можуть присуджуватись у частці від доходу батька, або у твердій грошовій сумі; частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України (коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі). Згідно із ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що у шлюбі, який був укладений між сторонами, народилася [INFO] року донька [PERSON], батьком якої згідно свідоцтва про народження дитини, є відповідач (свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.3)). Правовідносини, що є предметом спору, регулюються нормами Сімейного кодексу України. Зі змісту ст.180 СК України вбачається, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 2 СК України та згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" ( п. 17) за відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти присуджуються у частці від доходу і (або) в твердій грошовій сумі. Зібрані позивачем докази вказують на те, що малолітня дитина проживає біля матері, відтак у останньої виникло право на звернення до суду із позовом про стягнення аліментів із відповідача. Зі змісту ч. 2 та ч.4 ст. 84 Сімейного Кодексу випливає, що дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка- батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку за умови, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружини, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.80 СК України, аліменти одному з подружжя присуджуються у частці від заробітку одного з подружжя або в твердій грошовій сумі. Із здобутих у справі доказів судом встановлено, що відповідач не працює, інших аліментних зобов'язань не має, а отже є фінансово - спроможним, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання як дочки так і дружини. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема матеріальне становище сторін, обов'язок відповідача утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а також те, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати на користь позивачки аліменти в розмірі 600 грн., починаючи стягнення з дня подачі заяви та до досягнення дитиною повноліття. А також відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за їх спільною донькою до досягнення дитиною трьохрічного віку, чим порушує її права, то належні кошти потрібно стягувати з відповідача в розмірі 600 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до досягнення дитиною трьох років, - в примусовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 79 та ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину та дружину за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. На підставі ст. 88 ч. 3 ЦПК України, з відповідача в прибуток держави підлягає стягненню судовий збір, а на користь позивача витрати на правову допомогу. На підставі ст.367ЦПК України суд допускає негайне виконання данного рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved