Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 97/04ф від 23.07.2004 року у розмірі 16188,85 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату розрахунку 10.11.2016 року складає 413819,72 грн. - за відсотки, 226824,09 грн. - штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка), а всього 640643,81 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 23.07.2004 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», та відповідачем був укладений кредитний договір № 97/04оф, відповідно до якого ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» надав відповідачу грошові кошти в іноземній валюті в сумі 23850 доларів США на придбання пасажирського мікроавтобусу на строк до 22.07.2007 року, зі сплатою відсотків 15,5% річних. Пунктом 3.3 кредитного договору позичальник зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням і повертати кредит та сплачувати передбачені договором відсотки у строк згідно графіку. Банк виконав умови кредитного договору та надав відповідачу кредит. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12.11.2009 року з відповідача стягнуто на користь позивача заборгованість за вищевказаним кредитним договором. Однак відповідач рішення суду не виконав, своєчасно борг не повернув, на підставі чого банком заборгованість за кредитним договором станом на 10.11.2016 року становить 16188,85 доларів США що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату розрахунку 10.11.2016 року (1 долар США=25,562021) складає 413819,72 грн. - відсотки, 226824,09 грн. - штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка), загальна заборгованість станом на 10.11.2016 року складає 640643,81 грн. Оскільки відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість за кредитним договором, представник позивача звернувся до суду з позовом. Представник позивача до судового засідання не з'явився, але подав заяву, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог, просив справу розглянути у його відсутність, і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання повторно не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про день слухання справи, а тому за враховуючи заяву представника позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 23.07.2004 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», та відповідачем був укладений кредитний договір № 97/04оф, відповідно до якого ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» надав відповідачу грошові кошти в іноземній валюті в сумі 23850 доларів США на придбання пасажирського мікроавтобусу на строк до 22.07.2007 року, зі сплатою відсотків 15,5% річних (а.с. 6-10). Згідно п. 3.3 кредитного договору позичальник зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням і забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені договором строки. Терміни сплати кредиту та процентів встановлені пунктами 1.1.2 та 1.1.3 кредитного договору, згідно з якими відповідач зобов'язався кожного місяця сплачувати кредит. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12.11.2009 року з відповідача стягнуто на користь позивача заборгованість за вищевказаним кредитним договором. Однак відповідач рішення суду не виконав. Однак у встановлений кредитним договором термін відповідач свої зобов'язання не виконав - не погасив кредит, що призвело до виникнення перед установою банку заборгованості. Відповідно до розрахунку, складеного позивачем, станом на 10.11.2016 року становить 16188,85 доларів США що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату розрахунку 10.11.2016 року (1 долар США=25,562021) складає 413819,72 грн. - відсотки, 226824,09 грн. - штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка), загальна заборгованість станом на 10.11.2016 року складає 640643,81 грн. П. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін), то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 1050 ч. 2 ЦК України, передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (стаття 631 ЦК України). Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та сплати неустойки (стаття 611 ЦК України). Крім того, згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця або в разі реального повернення йому коштів. Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та нормами ЦК України (правова позиція, викладена в постанові Верховного суду України від 06.07.2016 року №6-1047цс16). За пред'явлення позову ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" не сплачував судовий збір, оскільки відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на дату подання позову), уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації у банку, від сплати судового збору було звільнено. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки відповідач відмовляється виконувати взяті на себе зобов'язання, суд вважає, що права позивача порушені і підлягають судовому захисту. Крім того, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, стягненню з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 9609,66 грн.

Outcome: approved