Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду в інтересах [PERSON] з позовною заявою до Ладижинської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, зазначивши, що 01.08.2014 року в м. Ладижин померла баба [PERSON] [PERSON]. [PERSON], є спадкоємцем по заповіту до майна померлої баби. Спадщина складається, зокрема, із квартири [ADDRESS]. Він своєчасно прийняв спадщину оскільки протягом шести місяців звернувся із відповідною заявою до нотаріальної контори. Однак не може нотаріально оформити свої спадкові права на квартиру через відсутність правовстановлюючих документів, про що отримав письмову відмову нотаріуса. У позові зазначено, що [PERSON] була власником вказаної квартири на підставі свідоцтва № 1659 про право власності на житло від 20.12.1993 року, виданого їй на підставі рішення міської ради від 26.11.1993 року про приватизацію квартири. Ладижинська міська рада відмовила у видачі дубліката свідоцтва, зазначивши, що видача дубліката свідоцтва не власнику відповідного майна законодавством не передбачена. Тому позивач вимушений звернутись до суду і просив визнати за ним право власності вищевказану квартиру, що належав померлій бабі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Доповнила, що [PERSON] на день смерті належала квартира [ADDRESS], її заповіт є чинним. Оформити право власності на вказану квартиру в позасудовому порядку немає можливості. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав повністю. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. 01.08.2014 року в м. Ладижин Вінницької області померла [PERSON]. [PERSON] була власником квартири [ADDRESS], що підтверджується: рішенням виконавчого комітету Ладижинської міської ради № 308 від 26.11.1993 року про передачу квартири в приватну власність за результатами приватизації; свідоцтвом № 1659, виданим виконавчим комітетом Ладижинської міської ради 20.12.1993 року, про право власності на житло. Квартира [ADDRESS] належала [PERSON] на день смерті та нею не відчужувалась, заборон відчуження квартири немає, в іпотеці квартира не перебуває. Що підтверджується відповіддю КП Тульчинське МБТІ № 261 від 21.05.2015 року, а також Інформаційною довідкою Реєстраційної служби по м. Ладижину Тростянецького МРУЮ у Вінницькій області № 37760482 від 19.05.2015 року. [PERSON] заповіла усе своє майно [PERSON], [INFO], що підтверджується заповітом від 10.09.2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1076. Даний заповіт є чинним, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 38065805, наявною в матеріалах спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] [PERSON] своєчасно прийняв спадщину після смерті [PERSON]. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину немає. Дане підтверджується матеріалами спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] Згідно постанови нотаріуса № 260/02-31 від 08.06.2015 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по заповіту на майно, що належало [PERSON] в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру. З відповіді виконавчого комітету Ладижинської міської ради № 6-07-А-198 від 16.04.2015 року видно, що [PERSON] відмовлено у видачі дубліката свідоцтва на право власності на квартиру [ADDRESS], оскільки він не є власником даного нерухомого майна. Встановлено, що позивач, який прийняв спадщину, не може отримати свідоцтво про право на спадщину на квартиру, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. [PERSON] є громадянином держави Ізраїль, що підтверджується копією паспортом та відповідним вибірковим перекладом паспорта на українську мову. Статтею 70\~Закону України "Про міжнародне приватне право"\~передбачено, що з урахуванням положень статті 71, 72 цього Закону спадкові відносини регулюються правом держави, у якій спадкодавець мав останнє місце проживання. Згідно зі статтею 71 цього\~Закону\~спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України. Суд вважає, що права позивача, який є іноземцем, щодо спадщини виникають на тих самих підставах, що і в громадян України, і спадщина переходить до спадкоємця незалежно від його громадянства. Виходячи із наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved