Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про звільнення 1/2 частини квартири за адресою [ADDRESS], з-під арешту, третя особа Відділ Державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Позов вмотивовано тим, що позивачу на праві власності належить ? частина квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16.12.2013 року. З метою проведення державної реєстрації права власності зазначеної частини квартири, позивач звернулась із заявою до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. У відповідь на свою заяву отримала рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень. Підставою для відмови стала наявність державної реєстрації обтяження у вигляді арешту на спірну квартиру. Підставою виникнення обтяження стала постанова про відкриття виконавчого провадження серії та номеру 43098917 від 25.04.2014 року відділу державної виконавчої служби Долинського міського управління юстиції Івано-Франківської області. Позивач вважає, що накладення арешту на належну їй частину квартири за адресою [ADDRESS] є незаконним, адже вона не може бути протиправно позбавлена свого права на реєстрацію права власності чи обмеження в його здійсненні. У звязку з вищевказаним, позивач звернулась до суду із зазначеним позовом для захисту свого права власності на належне їй майно. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити з мотивів, викладених в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не зявились, про дату та час слухання справи сповіщені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, у зв'язку з чим суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, проти чого представник позивача не заперечувала. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 16.12.2013 року було визнано недійсним свідоцтво серії ЯЯЯ № 505053 від 16.01.2007 року про право власності на квартиру [ADDRESS] , видане на імя [PERSON], визнано зазначену квартиру обєктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] та виділено кожній стороні по ? частині зазначеної квартири у власність, визнано за позивачем - [PERSON] право власності на ? частину спірної квартири, встановлено,що рішення про визнання права власності [PERSON] є підставою для реєстрації за нею Державною реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції права власності на ? частку квартири [ADDRESS], що підтверджується копією зазначеного рішення, яке набрало чинності 16.07.2014 року (а.с.6-10) Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 28.03.2014 року зазначене рішення було залишено без змін(а.с.11-13). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.07.2014 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16.12.2013 року та ухвала апеляційного суду Одеської області від 28.03.2014 року залишені без змін (а.с.14-18) Позивач звернулась в Реєстраційну службу Одеського міського управління юстиції Одеської області із заявою про реєстрацію права власності на належну їй частину зазначеної квартири, у відповідь на свою заяву отримала рішення про відмову в державній реєстрації прав та обтяжень № 16001649 від 23.09.2014(а.с.19), так як заява позивача подана після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо квартири [ADDRESS]. З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.10.2015 р. (а.с.21), вбачається, що на зазначену квартиру 30.04.2014 накладено арешт згідно постанови про відкриття виконавчого провадження № 43098917 від 25.04.2014, видавник Відділ державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції (а.с.21) З копії вказаної постанови (а.с.60,61) вбачається, що вказаною постановою накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачу [PERSON] Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно\~ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження"\~особа, що вважає, що майно, на яке накладений арешт, належить йому, а не боржникові, може звернутися до суду із позовом про визнання права на майно і про звільнення майна із під арешту. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, щодо звільнення з-під арешту належної позивачу частки квартири за адресою [ADDRESS].

Outcome: approved