Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 червня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 906. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. В період подружнього життя між сторонами почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. Неодноразові спроби налагодити сімейне життя виявилися марними. На даний час вони проживають окремо, припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Відновлювати розірвані відносини позивачка не має наміру. За таких обставин подальше подружнє життя з відповідачем і збереження сімї вважає неможливим, тому позивачка просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу залишити прізвище - "Кульгейко". Позивачка в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи (а.с.14), у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надав. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно вимог ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не зявився, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд прийшов до висновку про можливість заочного розгляду справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню виходячи з наступного. По справі встановлено, що 19 червня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис № 906 (свідоцтво про шлюб серії І-ЕЛ № 095826, видане 19 червня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції). Від шлюбу подружжя має малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ЕЛ №170020, видане 04 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Корюківського районного управління юстиції у Чернігівській області). Сторони проживають окремо, припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Подальше збереження сімї позивач вважає неможливим. Відповідно до ст.37 СК України шлюб є правозгідним. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні стосунки сторін фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер. Примирення між сторонами неможливе. Збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. У відповідності до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору понесені позивачем, згідно квитанції № 109 від 20.03.2017 року, в розмірі 640 гривень, слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved