Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивачка звернулася до Жидачівського районного суду із позовною заявою про визнання за нею права власності на спадкове майно, в порядку спадкування за законом. В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що її матері, [PERSON], яка померла [INFO], на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 24.04.1997 р., належало право на земельну ділянку розміром 1.73 в умовних кадастрових гектарах, без контурного визначення меж на місцевості, як члену колективного сільськогосподарського підприємства ССП ім. Б.Хмельницького. Після смерті матері відкрилася спадщина на право на земельну ділянку розміром 1.73 в умовних кадастрових гектарах. Державний нотаріус постановою № 468/02-31 від 29.08.2017 р. відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай). Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просить задоволити позов у повному обсязі. Представник відповідача подав до суду заяву про визнання позову, просить справу слухати за відсутності представника. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно положень ст.174 ЦПК України в разі визнання позову відповідачем, суд, за наявності законних підстав, постановляє рішення про задоволення позову. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, об'єктивно оцінивши усі докази по справі вїх сукупності, суд вважає позов обгрунтвоаним та таким, що підлягає задоволенню, виходячи ін наступних підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом достовірно встановлено той факт, що [PERSON] померла [INFO] згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 17.03.1995 р., виданого Отиневицькою сільською радою Жидачівського району Львівської області. Після померлої [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка розміром 1.73 в умовних кадастрових гектарах. Після смерті [PERSON] державним нотаріусом Жидачівської державної нотаріальної контори заведена спадкова справа № 61142426, номер у спадковому реєстрі 409/2017, з матеріалів якої вбачається, що єдиним спадкоємцем, який звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] є позивачка [PERSON]. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області № 530 від 09.08.2017 року, [PERSON] на день смерті, яка наступила [INFO] проживала і була прописана в с. Городищенське по вул. Шкільна, 35 Жидачівського району Львівської області, одна. У володіння спадковим майном вступила дочка [PERSON], яка займалася організацією похорону [PERSON] Заповіт у виконкомі Отиневицької сільської ради не посвідчувався, відомостей про обмеження у використанні земельної ділянки, належної [PERSON], не зареєстровані. У відповідності до ст. 81 Земельного кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки внаслідок прийняття спадщини. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності (із змінами внесеними згідно з Постановою ПВС України №15 від 25.05.1998 року) визначено, що до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Згідно ч.1 ст. 529 ЦК УРСР (який діяв на час відкриття спадщини), при спадкоємстві за законом спадкоємці першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина, батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Судом встановлено той факт, що [PERSON] постійно до дня смерті доглядала матір [PERSON], займалася її похороном, а відтак вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] в с. Городищенське, у вигляді права на земельну частку (пай). Судом встановлено, що в процесі розпаювання землі ССП ім. Б.Хмельницького, Отине-вицької сільської ради Жидачівського району Львівської області матері позивачки [PERSON], 24 квітня 1997 року на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА № 425 від 03.07.1996 року, було виготовлено та видано Сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії [NUMBER], розташовану на території с. Городище Жидачівського району Львівської області, розміром 1.73 в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Заміни сертифікату на Державний акт на право приватної власності на землю [PERSON] не здійснювала, так як померла. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Враховуючи те, що відповідач Ходорівська міська рада цілком визнала позов, про що представником відповідача подано суду заяву, і визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та враховуючи що відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню, тому слід визнати за нею, як за спадкоємцем за законом, право на земельну частку (пай) розміром 1.73 га, що належало її матері [PERSON], як члену колективного сілськогосподарського підприємства ССП ім. Б.Хмельницького.

Outcome: approved