Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (домоволодіння), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з: житлового будинку (дерево) загальною площею 73,9 кв.м, житловою площею 33,4 кв.м (літера А); літньої кухні (дерево) загальною площею 29,8 кв.м (літера Б); гаражу (цегла) загальною площею 20,4 кв.м (літера В); стодоли (дошка) загальною площею 38,9 кв.м (літера Г); стайні (дерево) загальною площею 27,4 кв.м (літера Д); вбиральні (дошка) загальною площею 1,1 кв.м (літера Е); криниці (камінь) 3,0 м.п. (№1); воріт (метал) 6,1 кв.м (№ 2) та огорожі (дерево) 73,6 кв.м (№3), у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , судові витрати залишити за ним. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , [INFO] померла його мама [PERSON] . Між його батьками був укладений шлюб, він є їхнім єдиним сином. Ще за життя, 04.06.2002, його батьки (кожен окремо) склали заповіти на його ім`я. Після смерті батька відкрилась спадщина на його частку у спільному майні подружжя, однак із заявою про прийняття спадщини за заповітом до нотаріуса він не звертався, оскільки вважав, що спадкове майно повинна прийняти його мама, яка на момент смерті свого чоловіка проживала та була з ним зареєстрована, а тому, відповідно до ст. 1268 ЦК України, вважалася такою, що прийняла спадщину. Після смерті матері відкрилась спадщина, до складщу якої входить домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На момент її смерті він був зареєстрований в Дніпропетровській області, хоча останні три роки фактично постійно проживав зі своєю матір`ю та доглядав за нею. Враховуючи те, що він не був зареєстрований з матір`ю на день її смерті, щоб уникнути ускладнень при прийнятті спадщини, він у шестимісячний строк звернувся до приватного нотаріуса, однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з причин відсутності документа про право власності у спадкодавця. Йому не відомо, чому батьки не зареєстрували за собою право власності на нерухоме майно. Враховуючи те, що він є спадкоємцем, який має намір прийняти спадщину після смерті матері [PERSON] за заповітом, однак не має можливості реалізувати свої право на спадкування майна, тому змушений звернутись до суду з даним позовом. До судового засідання від позивача поступила заява, в якій він просить справу розглядати без його участі та участі його представника. Позов підтримує у повному обсязі, просить його задовольнити. До судового засідання від представника відповідача надійшли клопотання, в якому він просить проводити розгляд справи у його відсутності, а також відзив на позовну заяву. Останній мотивований тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Згідно заповіту від 04.06.2002 все своє майно він заповів [PERSON] [INFO] померла мама позивача [PERSON] . Все своє майно 04.08.2002 вона заповіла теж [PERSON] . З огляду на те, що позивач є спадкоємцем згідно з заповітом, Вигодська селищна рада не заперечує проти задоволення позову. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 19.05.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. 14.06.2021 поступило електронне клопотання представника відповідача про розгляд справи за його відсутності. Ухвалою суду від 14.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 01.07.2021 поступили клопотання представника відповідача про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву, в якому Вигодська селищна рада не заперечує проти задоволення позову про визнання права власності на спадщину за заповітом. 23.07.2021 поступила заява від позивача про розгляд справи у його відсутності, в якій він позов підтримав. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін чи інших осіб, тому суд приймає визнання позову відповідачем та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову на підставі наявних у справі доказів. Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, тому суд розглядає справу на підставі письмових заяв сторін та поданих ними доказів. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконкомом Старомізунської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області 01.11.2016, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 43 (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франкіської області, [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 34 (а.с. 7). На підтвердження того, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі та відповідно є батьком і матір`ю [PERSON] надані відповідно свідоцтво про одруження [NUMBER] від 25.10.1949 та свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 05.03.2020 повторно Долинським районним відділом державної реєхстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 7 (а.с. 5, 8). 04 червня 2002 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого на випадок своєї смерті зробив розпорядження про те, що все своє майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, а також все те, на що він за законом буде мати право і що буде на день смерті належати йому на праві особистої власності заповідає [PERSON] . Заповіт був посвідчений головою с. Старий Мізунь Марусяком В., зареєстрований у реєстрі за № 122 (а.с. 11). Згідно з витягом № 1964380 від 01.11.2005 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію заповіту за № 37697625, номер у реєстрі нотаріальних дій: 122, заповідач: [PERSON] (а.с. 12). 04 червня 2002 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого на випадок своєї смерті зробила розпорядження про те, що все своє майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, а також все те, на що вона за законом буде мати право і що буде на день смерті належати їй на праві особистої власності заповідає [PERSON] . Заповіт був посвідчений головою с. Старий Мізунь Марусяком В., зареєстровано в реєстрі за № 121 (а.с. 9). Згідно з витягом № 1964298 від 01.11.2005 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію заповіту за № 37697574, номер у реєстрі нотаріальних дій: 121, заповідач: [PERSON] (а.с. 10). Довідка № 878 від 20.08.2020 вказує на те, що згідно запису в погосподарській книзі № 6 виконавчого комітету Старомізунської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області (в даний час Старомізунськогостаростинського округу Вигодської селищної ради) об`єкт погосподарського обліку 02-0459-1 за 2016-2023 роки [PERSON] , який помер [INFO] , належить на праві власності житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Будинок дерев`яний, 1958 року побудови, критий шифером, загальна площа - 73,9 кв.м, житлова - 33,4 кв.м. До будинку примикають господарські споруди: літня кухня, гараж, стодола, стайня, вбиральня, криниця, ворота, огорожа. На день смерті [PERSON] на житловій площі проживала та була зареєстрована по місцю проживання дружина [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 17). Згідно з довідками № 211 від 17.02.2020, № 395 від 05.05.2020 та актом обстеження матеріально-побутових умов і сімейних обставин від 05.05.2020, [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . Згідно записів в погосподарській книзі № 6, об`єкт погосподарського обліку 02-0459-1 за 2016-2023 роки, на житловій площі за вищевказаною адресою по місцю проживання [PERSON] була зареєстрована одна. На день її смерті з нею проживав син [PERSON] , який по місцю проживання був зареєстрований у Дніпропетровській області. [PERSON] останні три роки проживав поряд зі своєю мамою в [ADDRESS] та здійснював за нею догляд (а.с. 20, 21, 22). Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 03.07.2020 за замовленням [PERSON] , домоволодіння за вищевказаною адресою складається з житлового будинку (дерево) загальною площею 73,9 кв.м, житлова площа 33,4 кв.м (літера А); літньої кухні (дерево) загальною площею 29,8 кв.м (літера Б); гаражу (цегла) загальною площею 20,4 кв.м (літера В); стодоли (дошка) загальною площею 38,9 кв.м (літера Г); стайні (дерево) загальною площею 27,4 кв.м (літера Д); вбиральні (дошка) загальною площею 1,1 кв.м (літера Е); криниці (камінь) 3,0 м.п. (№1); воріт (метал) 6,1 кв.м (№ 2) та огорожі (дерево) 73,6 кв.м (№3) (а.с. 13-15). Згідно зі звітом № 20-04-259 з експертної грошової оцінки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] , замовник [PERSON] , ринкова вартість нерухомого майна становить 42009,00 грн (а.с. 23-29). Як визначено в довідці № 255 від 03.07.2020 ОКП Івано-Франківського ОБТІ, станом на 03.07.2020 реєстрація права власності на дане домоволодіння в ОКП Івано-Франківського ОБТІ не проводилась (а.с. 16). Отже, внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, часом відкриття якої є день її смерті. До складу спадщини увійшли майнові права на майно, яке їй належало, як частка у спільному майні подружжя та як спадкоємиці після смерті чоловіка, яка фактично прийняла спадщину, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] . Право власності на дане майно не зареєстровано за спадкодавцем у встановленому законом порядку. Позивач, як єдиний спадкоємець, у встановлені строки звернувся з відповідною заявою про прийняття спадщини та видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 60404126 від 02.06.2020 (а.с. 19), однак 12 серпня 2020 року приватний нотаріус Долинського районного нотаріального округу Депутат О.З. винесла постанову по відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 107/02-31, відповідно до якої відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують право власності [PERSON] на дане нерухоме майно (а.с. 18). Таким чином, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Оцінка суду: взявши до уваги позиції учасників процесу, дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивачем доведено належними та допустимими доказами, що [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті належало будинковолодіння в [ADDRESS] . Як визначено ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Отже, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особі, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи (ч.1 ст.1220 ЦК України). Судом встановлено, що померлою [PERSON] 04.06.2002 було складено заповіт, відповідно до якого належне їй майно вона заповіла [PERSON] , тобто позивачу по справі. Даних про те, що заповіт змінювався та скасовувався немає. Осіб, визначених ст. 1241 ЦК України, з правом на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] судом не встановлено. Отже, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на майно покійної [PERSON] , а саме: будинковолодіння в [ADDRESS] В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Як визначено ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Позивач звернувся до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину, яку він прийняв після смерті своєї мами [PERSON] , однак приватний нотаріус Долинського районного нотаріального округу Депутат О.З. відмовила йому у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували право власності померлої [PERSON] на дане нерухоме майно. Відповідно до п.4.18 Глави 10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22.02.2012 № 296/5, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Як роз`яснено у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] спадщину прийняв, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів не має змоги оформити свої спадкові права, так як заповідач не виготовила правовстановлюючі документи на нерухоме майно, суд приходить до висновку, що є достатні підстави, щоб заявлений позов задовольнити та визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Розподіл судових витрат між сторонами: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст.141 ЦПК України, при цьому враховує вимогу позивача про залишення судових витрат за ним. На підставі викладеного,ст.ст. 16, 1216, 1217, 1220, 1223, 1241, 1268, 1270, 1273, 1296, 1297 ЦК України,ст.ст. 13, 78, 81, 206 ЦПК України та

Outcome: approved