Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 26 лютого 2011 року між ними був зареєстрований шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області. Від подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивачка мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з червня 2014 року і на примирення позивачка не згодна. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливими і суперечать інтересам позивачки, тому остання і просить суд розірвати шлюб та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте завчасно подала до суду письмову заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився також з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, а також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причин неявки в судове засідання. Позивачка не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з цим суд відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з свідоцтва про шлюб вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області 26 лютого 2011 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 48 (а. с. 5). з копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народився [INFO] року та його батьками є [PERSON] та [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області 07 липня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 280 (а. с. 6). У судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони проживають окремо з червня 2014 року, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та зважаючи на те, що згідно з письмовою заявою позивачка наполягає на розлученні, а відповідач в судове засідання не з'явився та від нього не надійшли письмові заперечення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище "[PERSON]". Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне судові витрати по справі стягнути з відповідача на користь позивачки. На підставі ст.ст. 110, 112, 114 ч. 2 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved