Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

Представник позивача Ковальов А. І. в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить зняти арешт за місцем проживання позивача з квартири [ADDRESS] , який накладено: постановою відділу державної виконавчої служби Олександрійського міського управління юстиції № 133 від 15.08.2000 року, р/н обтяження 8076912, зареєстровано 16.10.2008 року Олександрійською міською державною нотаріальною конторою №1; постановою відділу державної виконавчої служби Олександрійського міського управління юстиції № 133 від 15.08.2000 року, р/н обтяження 8076921, зареєстровано 16.10.2008 року Олександрійською міською державною нотаріальною конторою №1; постановою відділу державної виконавчої служби Олександрійського міського управління юстиції № б/н від 22.08.2000 року, р/н обтяження 8079784, зареєстровано 16.10.2008 року Олександрійською міською державною нотаріальною конторою №1. Ухвалою суду від 06.12.2019 року відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позову наполягає. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час, місце та дату судового засідання повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи Олександрійського МРВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав пояснення, в яких зазначив, що перевіркою даних автоматизованої системи виконавчих проваджень, журналів обліку виконавчих проваджень, переданих державними виконавцями за 2016-2019 роки, Журналів реєстрації вхідних документів про відкриття виконавчого провадження за 2016-2019 роки встановлено, що виконавчі документи майнового або немайнового характеру, по яким боржниками виступають [PERSON] чи [PERSON] на виконання до відділу не надходили. Також зазначив, що журнали обліку виконавчих документів, переданих державному виконавцеві за 2000 - 2015 р.р. знищені за строками зберігання, у зв`язку з чим надати більш детальну інформацію за ці роки неможливо. Просив розгляд справи проводити без участі представника відділу. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 листопада 1961 року діду позивача [PERSON] та членам його сім`ї - дружині [PERSON] та доньці [PERSON] було видано ордер № 528 на заселення житлової квартири [ADDRESS] . [INFO] у подружжя [PERSON] народився батько позивача [PERSON] , який з народження також проживав за зазначеною адресою, що підтверджується будинковою книгою для прописки громадян та копією його паспорту. [INFO] у сім`ї батька позивача народився він, [PERSON] , та від народження проживав у зазначеній квартирі, будучи зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . 31 березня 1992 року його дідом [PERSON] із ЖЕК № 1 Управління житлово-комунального господарства м. Олександрії було укладено договір купівлі-продажу, на підставі якого продавцем на його користь було продано 1/2 частину житлового будинку з належною часткою надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS] та розташований на присадибній ділянці розміром 1409,1 м2. Зазначений договір посвідчено державним нотаріусом Першої Олександрійської державної нотаріальної контори Дрюченко Л.Г. та зареєстрований в Олександрійському МБТІ 17.04.1992р. за реєстр. № 8474/52. Рішенням Олександрійського міського суду від 23 грудня 1996 року по справі № 2-223/1996 за позовом його батька [PERSON] до його діда [PERSON] , Олександрійського міськвиконкому, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу, усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення та за зустрічним позовом діда до батька про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, первісні позовні вимоги задоволено, визнано договір купівлі-продажу, укладений 31.03.1992 р. між [PERSON] та ЖЕК № 1 Олександрійського УЖКГ на квартиру [ADDRESS] , недійсним; зобов`язано [PERSON] не чинити перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS] [PERSON] , видати ключ від вхідних дверей та вселити його до квартири; у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом відмовлено. Зазначеним рішенням серед іншого встановлено, що він, [PERSON] з моменту народження, тобто з 1990 року по квітень 1993 року обслуговувався дільничними лікарями дитячої лікарні м. Олександрії за адресою спірної квартири (квартира [ADDRESS] ). [INFO] його дід [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом РАГС Олександрійської міської ради. Його бабка [PERSON] померла [INFO] , що встановлено рішенням Олександрійського міського суду від 23 грудня 1996 року по справі № 2-223/1996. Після смерті діда та баби він разом із батьком проживав у квартирі [ADDRESS] без реєстрації. Інші особи у вищезазначеній квартирі не проживали та зареєстровані не були. [INFO] його батько також помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом ДРАЦС по м. Олександрії Олександрійського МРУЮ у Кіровоградській області, після чого він один продовжує проживати у зазначеній квартирі, будучи зареєстрованим за іншою адресою. З огляду на визнання рішенням Олександрійського міського суду від 23.12.1996р. по справі № 2-223/1996 договору купівлі-продажу займаної ним квартири недійсним, вона належить до комунальної власності територіальної громади м. Олександрії та не може бути успадкована після смерті його родичів. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.03.2015 року № 398/802/15-ц встановлено факт проживання [PERSON] , [INFO] , в квартирі [ADDRESS] без реєстрації з 5 вересня 1990 року по теперішній час. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 173804064 від 15.07.2019 року на квартиру [ADDRESS] зареєстровано обтяження: - арешт, реєстраційний номер обтяження 8076912, зареєстровано 16.10.2008 року, внесене реєстратором Олександрійською міською державною нотаріальною конторою №1, на підставі постанови № 133 від 15.08.2000 року, виданої виконавчою службою Олександрійського міського управління юстиції щодо [PERSON] ; - арешт, реєстраційний номер обтяження 8076921, зареєстровано 16.10.2008 року, внесене реєстратором Олександрійською міською державною нотаріальною конторою №1, на підставі постанови № 133 від 15.08.2000 року, виданої виконавчою службою Олександрійського міського управління юстиції щодо [PERSON] ; - арешт, реєстраційний номер обтяження 8079784, зареєстровано 16.10.2008 року, внесене реєстратором Олександрійською міською державною нотаріальною конторою №1, на підставі постанови б/н від 22.08.2000 року, виданої виконавчою службою Олександрійського міського управління юстиції щодо [PERSON] . Згідно листа Олександрійської міської державної нотаріальної контори № 1 про надання інформації від 19.12.2019 року № 2849/01-16 на запит Олександрійського МРВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області від 17.12.2019 року № 73051,73054 встановлено, що на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.08.2000 року, винесеної державним виконавцем державної виконавчої служби міського управління юстиції Загорулько І.М., постановленої при виконанні виконавчого листа № 2-1246 від 04.12.1991 року судом м. Олександрії про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] , 1964 р.н., та його батьку [PERSON] , 1931 р.н., по [ADDRESS] , внесені відповідні обтяження до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Таким чином, оскільки на теперішній час позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на приватизацію спірної квартири, [PERSON] звернувся до суду з відповідним позовом про зняття арештів. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як роз`яснює п. 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 3.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч.1 ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно із ч.2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно із ч.5 ст.60 ЗУ "Про виконавче провадження", у незавершеному виконавчому провадженні арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Також, суд приймає до уваги те, що арешти на спірну квартиру було накладено державним виконавцем з метою забезпечення стягнення аліментів на користь матері позивача [PERSON] та на утримання позивача. Крім того, суд зазначає, що у позасудовому порядку арешт зняти не вбачається можливим, оскільки матеріали відповідного виконавчого провадження знищено. Вищевикладене дозволяє суду дійти висновку, що оскільки батько позивача власником арештованої квартири ніколи не був, вона є об`єктом права власності територіальної громади м.Олександрії, наявність арештів на квартиру [ADDRESS] , перешкоджає позивачу реалізувати своє право на набуття на неї права власності шляхом безоплатної приватизації. За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позов є законним і обґрунтованим, в зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved