Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаполісжитлобуд», треті особи: Гатненська сільська рада Київської області, Державна інспекція сільського господарства України про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку. Заявлені позовні вимоги обґрунтовував тим, що на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 02.12.2013 року він є законним та єдиним власником земельних ділянок з кадастровими номерами 3222481601:01:053:5010, 3222481601:01:053:5011, 3222481601:01:053:5013, 3222481601:01:053:5014, 3222481601:01:053:5015, 3222481601:01:053:5016, 3222481601:01:053:5017, розташованих по вул. Абрикосова, у с. Гатне Києво-Святошинського району Київської області. Вказані земельні ділянки відносяться до земель житлової та громадської забудови. Цільове призначення даних земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Користуючись своїм законним правом власності, позивач вирішив на даних земельних ділянках будувати соціальне житло, а саме - багатоквартирні будинки з однокімнатними квартирами, які стануть доступними для незаможних (малозабезпечених) верств населення. Декларація про початок виконання будівельних робіт - будівництво багатоквартирного житлового будинку по вул. Абрикосовій, 20 в с. Гатне Києво-Святошинського району Київської області 27.02.2014 року була зареєстрована в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області (на земельній ділянці з кадастровим номером 3222481601:01:053:5017). Позивач зазначає, що відповідачем було грубо порушено його право власності та безпідставно, самовільно захоплено частину кожної належної йому земельної ділянки і встановлено залізобетонний паркан, що по факту унеможливило проведення запланованих будівельних робіт. За вказаних обставин порушується гарантоване Конституцією України право власності позивача, а також в наслідок протиправних та незаконних дій відповідача, позивачу наноситься значна матеріальна шкода і він щодня несе збитки, повязані з відтермінуванням на невизначений строк будівельних робіт щодо будівництва багатоквартирного будинку. Позивач неодноразово звертався до відповідача з відповідними заявами/претензіями/вимогами (як в усними, так і письмовими), однак відповідач відмовляється знести виставлений ним паркан, посилаючись на ту обставину, що земельна ділянка з кадастровим номером 8000000000:79:716:0032, яку відповідач орендує згідно з договором оренди, укладеним з Київською міською радою, накладається на земельні ділянки з кадастровими номерами 3222481601:01:053:5010, 3222481601:01:053:5011, 3222481601:01:053:5013, 3222481601:01:053:5014, 3222481601:01:053:5015, 3222481601:01:053:5016, 3222481601:01:053:5017 (тобто на земельні ділянки, які належать позивачу на праві власності). Відповідач стверджує, що земельна ділянка з кадастровим номером 8000000000:79:716:0032 нібито належить територіальній громаді м. Києва і на законних підставах перебуває в оренді, а відтак, відмовляє в задоволені законних вимог позивача. Враховуючи вказане, позивач просив суд усунути перешкоди в користуванні [PERSON] земельними ділянками, розташованими у Київській області, Києво-Святошинському районі, с. Гатне по вул. Абрикосова, за кадастровими номерами: 3222481601:01:053:5010; 3222481601:01:053:5011; 3222481601:01:053:5013; 3222481601:01:053:5014; 3222481601:01:053:5015; 3222481601:01:053:5016; 3222481601:01:053:5017, шляхом відновлення стану земельних ділянок, який існував до порушення прав; зобовязати ТОВ «Мегаполісжитлобуд» (код ЄДРПОУ 34615529) не чинити перешкоди у здійсненні [PERSON] права власності на земельні ділянки, які розташовані у Київській області, Києво-Святошинському районі, с. Гатне по вул. Абрикосова, за кадастровими номерами: 3222481601:01:053:5010; 3222481601:01:053:5011; 3222481601:01:053:5013; 3222481601:01:053:5014; 3222481601:01:053:5015; 3222481601:01:053:5016; 3222481601:01:053:5017; зобовязати ТОВ «Мегаполісжитлобуд» (код ЄДРПОУ 34615529) знести самовільно збудований залізобетонний паркан з земельних ділянок, належних [PERSON], що розташовані у Київській області, Києво-Святошинському районі, с. Гатне по вул. Абрикосова, за кадастровими номерами: 3222481601:01:053:5010; 3222481601:01:053:5011;3222481601:01:053:5013; 3222481601:01:053:5014; 3222481601:01:053:5015; 3222481601:01:053:5016; 3222481601:01:053:5017. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав повністю та, посилаючись на викладені у позові обставини, просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали, просили суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Надали письмові заперечення проти позову, в яких останні посилаються на те, що земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:79:716:0032 зареєстровано у земельному кадастрі та введено до цивільного обігу раніше, ніж земельні ділянки, що їх придбано позивачем, а техніко-юридичну колізію дублюючих земельних ділянок позивач не врегулював у встановленому порядку. При відведенні Гатненською сільською радою земельних ділянок, що наразі перебувають у власності позивача, було порушено вимоги діючого законодавства. Представники відповідача посилались на те, що саме земельні ділянки позивача накладаються на земельну ділянку відповідача, а не навпаки. Зазначили, що ТОВ «Мегаполісжитлобуд» є законним користувачем (орендарем) земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:79:716:0032, вона зареєстрована в порядку, визначеному законодавством, державна реєстрація цієї земельної ділянки є дійсною та ніким не скасованою. Представник третьої особи Державної інспекції сільського господарства України в судове засідання не з»явився, про день слухання справи повідомлялися належним чином, надали суду письмові пояснення, в яких зазначено, що згідно з планово-картографічним матеріалом Проекту формування територій і встановлення меж Гатненської сільської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області, земельні ділянки з кадастровими номерами 3222481601:01:053:5010 3222481601:01:053:5017 розташовані в адміністративних межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та межують з територією міста Києва. Також зазначалося, що згідно листа Управління Держземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області № 01-21/22.1/0-1/16-14 від 22.12.2014 року вищезазначені земельні ділянки, що належать Позивачу на праві власності, знаходяться в адміністративних межах Гатненської сільської ради. Просили суд, розглядати справу у відсутності їх представника, за наявними в ній матеріалами. Третя особа - Гатненська сільська рада Київської області свого представника в судове засідання не направила, про день слухання справи повідомлені належним чином, просили слухати за їх відсутності. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог з наступних підстав. Статтею 3 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених\~Конституцією України\~та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Статтею 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зазначено, що будь-яка особа не має права порушувати права іншої особи під час реалізації своїх прав та обовязків. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Як вбачається з положень ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч.1\~ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України „Про міжнародні договори України\~є частиною національного законодавства, та\~ст.41 Конституції України\~та ст.ст.\~321,\~328 ЦК України, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, право власності набувається із підстав не заборонених законом, зокрема правочинів. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні крім у випадках і в порядку, встановлених законом. Як встановлено в судовому засіданні, на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 02.12.2013 року позивач [PERSON] є законним та єдиним власником земельних ділянок з кадастровими номерами 3222481601:01:053:5010, 3222481601:01:053:5011, 3222481601:01:053:5013, 3222481601:01:053:5014, 3222481601:01:053:5015, 3222481601:01:053:5016, 3222481601:01:053:5017, розташованих у Київській області, Києво-Святошинському районі, с. Гатне по вул. Абрикосова., що відповідно підтверджується договорами купівлі-продажу земельних ділянок та витягами з державного реєстру права власності №15463249 від 26.12.2013 року, № 15460018 від 26.12.2013 року, за №15464920 від 26.12.2013 року, за №15461198 від 26.12.2013 року, за №15458346 від 26.12.2013 року, за №15462403 від 26.12.2013 року, за №15464139 від 26.12.2013 року Як вбачається із матеріалів справи вказані земельні ділянки відносяться до земель житлової та громадської забудови. Цільове призначення даних земельних ділянок - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Згідно з листом Управління Держземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області № 01-21/22.1/0-1/16-14 від 22.12.2014 року вищезазначені земельні ділянки, що належать Позивачу на праві власності, знаходяться в адміністративних межах Гатненської сільської ради. [PERSON] України № 2945/6-1/2-15 від 22.06.2015 року зазначено, що на сьогодні межі території м. Києва у встановленому законодавством порядку не встановлено. Разом з тим, згідно з планово-картографічним матеріалом Проекту формування територій і встановлення меж Гатненської сільської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області, земельні ділянки з кадастровими номерами3222481601:01:053:5010 - 3222481601:01:053:5017 розташовані в адміністративних межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Судом встановлено, що суміжним користувачем земельних ділянок, які розташовані поруч з земельними ділянками [PERSON], є ТОВ «Мегаполісжитлобуд», яке має в користуванні земельну ділянки з кадастровим номером 8000000000:79:716:0032, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Кільцева дорога, 1-а. Цільове призначення вказаної земельної ділянки - для будівництва житлових будинків, багатофункціонального торговельно-розважального, виставково-готельного-офісного комплексу з паркінгом. Право користування зазначеною земельною ділянкою ТОВ «Мегаполісжитлобуд» отримало в порядку заміни сторони орендаря Акціонерного товариства холдингової компанії «Київміськбуд» у договорі оренди земельної ділянки № 79-6-00482 від 27.07.2006 р. з Київською міською радою терміном на 15 років. Угода щодо заміни сторони орендаря на ТОВ «Мегаполісжитлобуд» була укладена 17.06.2010 р. під № 79-6-00760. Так, згідно з листом [PERSON] України № 2945/6-1/2-15 від 22.06.2015 року, частина земельної ділянки (кадастровий номер 8000000000:79:716:0032), яка перебуває у користуванні ТОВ «Мегаполісжитлобуд», накладається на земельні ділянки з кадастровими номерами 3222481601:01:053:5010 3222481601:01:053:5017, які належать на праві власності громадянину [PERSON] та розташовані в адміністративних межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Вищевказане також підтверджується письмовими поясненнями, наданими Державною інспекцією сільського господарства України, в яких зокрема зазначено, що згідно наданих Державною інспекцією сільського господарства України пояснень, відповідно до даних на Публічній кадастровій карті, розміщеної на офіційному веб-сайті Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, існує накладення меж земельних ділянок розташованих в межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та земельної ділянки, яка розташована на території м. Києва та перебуває у користуванні ТОВ «Мегаполісжитлобуд». Зокрема, частина земельної ділянки (кадастровий номер 8000000000:79:716:0032), яка перебуває у користуванні ТОВ «Мегаполісжитлобуд», накладається на земельні ділянки з кадастровими номерами 3222481601:01:053:5010 3222481601:01:053:5017, що знаходяться у власності громадянина [PERSON] та розташовані в адміністративних межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. З аналізу матеріалів справи суд приходить до обґрунтованого висновку, що земельні ділянки з кадастровими номерами 3222481601:01:053:5010 3222481601:01:053:5017, які належать позивачу на праві приватної власності, розташовані в адміністративних межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, а земельна ділянка з кадастровим номером 8000000000:79:716:0032, користувачем якої є ТОВ ««Мегаполісжитлобуд», розташована на території міста Києва, тобто за межами Гатненської сільської ради. Таким чином, місце розташування вказаних земельних ділянок знаходиться в різних адміністративно-територіальних одиницях. Відповідно до [PERSON] обстеження земельних ділянок по вул. Абрикосовій, складеного депутатською комісією Гатненської сільської ради від 10.12.2015 року, на належних позивачу земельних ділянках самовільно, невстановленими особами встановлено огорожі, фізичний доступ до земельних ділянок обмежують охоронці, які представляються представниками землекористувача ТОВ «Мегаполісжитлобуд». Земельна ділянка, що перебуває в оренді ТОВ «Мегаполісжитлобуд», розташована в м. Києві, однак відповідач зайняв територію с. Гатне Києво-Святошинського району Київської області, включаючи землі загального користування та землі, що знаходяться у власності громадян. Тобто, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, земельна ділянка з кадастровим номером 8000000000:79:716:0032, яка знаходиться у користуванні ТОВ «Мегаполісжитлобуд», накладається на земельні ділянки з кадастровими номерами 3222481601:01:053:5010 3222481601:01:053:5017, які належать [PERSON] на праві приватної власності, а також на його ж земельних ділянках встановлений залізобетонний паркан, який відділяє частину земельних ділянок належних [PERSON] до земельної ділянки, якою користується ТОВ «Мегаполісжитлобуд». В судовому засіданні представником відповідача було підтверджено факт існування залізобетонного паркану на земельних ділянках. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. \~ Відповідно до\~ст. 14 Конституції України\~земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Право на землю набувається і реалізується громадянами і субєктами господарської діяльності виключно відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст. 35, п. б) ч. 1\~ст. 81 Земельного кодексу України\~громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельної ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва. Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. У відповідності до положень ст.ст.\~316,\~319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно практики Європейського суду з прав людини «втручання у право на мирне володіння майном є сумісним з вимогами ст. 1 Першого протоколу, коли воно законне і не свавільне (див. рішення у справі «Ятрідіс проти Греції»(Iatridis v. Greece) [ВП], № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Зокрема, друге речення першого пункту дозволяє позбавлення майна лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів»/справа «[PERSON] проти України». Стаття 1 Протоколу № 1 дає змогу зробити висновок про те, що: власник володіє всією повнотою влади стосовно власного майна, може робити будь-які дії, які не заборонені законом і не порушують прав третіх осіб; право власності є абсолютним, отже, власнику протистоять будь-які треті особи (враховуючи державу), які в свою чергу повинні утримуватися від дій, що порушують права власника. Ця норма закріплює право власника на безперешкодне користування своїм майном. У такому контексті порушенням права власності особи буде вважатися і факт ненадання можливості користуватися своїм майном. За змістом ч. 1 та 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 78 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно п. «г» та «е» ч.1\~\~ст. 91 ЗК України\~\~власники земельних ділянок\~\~повинні дотримуватися правил добросусідства та не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. За змістом ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом способів. Також статею 126 Земельного кодексу України, встановлено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно доЗакону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Як зазначив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у п. 33 постанови Пленуму № 5 від 07 лютого 2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення ст. 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не повязані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень ст.ст.391,396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Таким чином, проаналізувавши все вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем ТОВ «Мегаполісжитлобуд» було неправомірно, самовільно, безпідставно захоплені частини кожної земельної ділянки, що належать [PERSON] на праві приватної власності та на них було незаконно встановлено залізобетонний паркан. Вказані дії відповідача призвели до грубого порушення та посягання на право власності позивача [PERSON] у звязку з чим, права та інтереси останнього потребують захисту та відновлення. Позивачем були наданні достатні та належні докази у підтвердження факту порушення його прав та інтересів, в звязку з чим суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що відповідають реальним обставинам і знаходять своє підтвердження в матеріалах справи. В свою чергу, суд критично відноситься до пояснень наданих стороною відповідача, так як в сукупності зібранні та дослідженні докази під час слухання справи повністю спростовують позицію та доводи відповідача. Суд вважає твердження представника Відповідача щодо правомірності користування ТОВ «Мегаполісжитлобуд» земельною ділянкою з кадастровим номером 8000000000:79:716:0032 та доводи щодо про неправомірності відведення Гатненською сільською радою земельних ділянок позивачу, як такими що не стосуються суті розгляду вказаної цивільної справи, оскільки предметом розгляду даної справи є усунення перешкод у користуванні власністю, а не встановлення правомірності та законності набуття сторонами права власності чи права користування земельними ділянками. Оцінюючи надані докази по справі на підставі\~ст. 212 ЦПК України\~за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, суд приходить до висновку, що [PERSON] як власник вищезазначених земельних ділянок може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. (ч. 2, п. б ч. 3\~ст. 152 Земельного кодексу України\~(далі\~ЗК України). Таким чином, оскільки має місце порушення прав [PERSON] як власника земельних ділянок які розташовані у Київській області, Києво-Святошинському районі, с. Гатне по вул. Абрикосова, за кадастровими номерами: 3222481601:01:053:5010; 3222481601:01:053:5011; 3222481601:01:053:5013; 3222481601:01:053:5014; 3222481601:01:053:5015; 3222481601:01:053:5016; 3222481601:01:053:5017 і вони підлягають захисту шляхом задоволення його позовних вимог та зобов»язання останнього усунути перешкоди позивачу в користуванні його земельними ділянками шляхом відновлення стану земельних ділянок, який існував до порушення прав. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до\~ст.1 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору. На підставі ст.ст. 13, 15, 16, 321, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 78, 152 Земельного кодексу України, п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року, ст.ст. 3, 4, 10, 15, 60, 61, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved