Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.03.2011 року ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір (б/н), відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, сплачувати за перевитрати платіжного ліміту та комісії на умовах, передбачених договором. Однак, уклавши з позивачем договір про отримання кредиту, відповідач порушив свої зобов'язання за кредитним договором та допустив виникнення та зростання заборгованості за кредитним договором, загальний розмір якої станом на 28.02.2015 року складає 24 979,66 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати в розмірі 249,80 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 08.06.2015 року представник позивача Тимофіїв А.Б. подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його відсутності та згідний на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином - за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання. Надіслані на адресу відповідача судові виклики в судові засідання 28.04. та 08.06.2015 року відповідачу не вручені в зв'язку з тим, що за вказаною адресою не проживає. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив та не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. З'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 16.03.2011 року між сторонами укладено вищевказаний кредитний договір, згідно з яким відповідач [PERSON] того дня отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (зміна кредитного ліміту відбулась 27.02.2013 року - 15 100 грн., 11.12.2013 року - 12 740 грн.) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.6-9). Отже, позивач свої зобов'язання за даним кредитним договором виконав. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, сплачувати перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно з п.п.2.1.1.5.6, 2.1.1.7.6 вказаних Умов у разі невиконання зобов'язань за договором позичальник на вимогу банку повинен виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту) та оплатити винагороду банку. При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Судом встановлено, що відповідач станом на 28.02.2015 року порушив умови кредитного договору і має заборгованість, яка складається із заборгованості: за кредитом - 12 649,30 грн.; за процентами за користування кредитом - 9 664,66 грн.; по комісії та пені - 1 000,00 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) - 1 165,70 грн. (а.с.5). Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом також встановлено, що позивачем за звернення до суду з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 249,80 грн., що стверджується платіжним дорученням від 01.04.2015 року (а.с.1). Дані судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивача в зв'язку із задоволенням позовних вимог. На підставі ст.ст. 509, 526, 1050, 1054 ЦК України та,

Outcome: approved