Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який 01.09.2004 було розірвано. В період шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Вказала, що на даний час донька є студенткою денного відділення Східноєвропейського університету економіки і менеджменту за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» з 01.09.2018 за спеціальністю «Маркетинг», виплату стипендії не передбачено. Відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає, хоч має змогу і зобовязаний це робити. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення донькою навчання 30.06.2022 , але не більше як до досягнення нею 23 років. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.10.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У визначений в ухвалі термін відповідач відзиву до суду не надав. В судове засідання позивачка та її представник адвокат [PERSON] не з"явилися, скерували до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення суду не заперечували. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справив повідомлений належним чином, із заявами до суду не звертався. У зв"язку із неявкою сторін, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувальних засобів не проводилася. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії Свідоцтва про розірвання шлюбу Серії І-СР № 004911, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 01.09.2004, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 454. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-СР № 075011 виданого 25.07.2000 року. Як вказала позивач, на даний час [PERSON] навчається у Східноєвропейському університеті та потребує допомоги від батька, так як власного заробітку не має. Відповідач матеріальної допомоги на навчання доньки не надає. Згідно з довідкою Східноєвропейського університету № 450 від 17.10.2018 [PERSON] є студентом денного відділення Східноєвропейського університету економіки і менеджменту за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» 01.09.2018 за спеціальністю «Маркетинг». Термін закінчення навчання 30.06.2022. Виплату стипендії не передбачено. Навчається за власний рахунок. Відповідно до\~ст. 55 Конституції України\~та\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту для даних правовідносин визначені\~Сімейним Кодексом України. Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4\~ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2\~ст. 78 ЦПК України). Аліменти це обовязок утримання у визначених законом випадках одним членом сімї інших, які потребують цього. Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Крім того, обов'язок по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не є продовженням обов'язку по утриманню дитини до вісімнадцяти років. Це два самостійні обов'язки, які закріплені в різних главах Сімейного кодексу України. Вони мають власні підстави виникнення і припинення. Розмежування між ними, дійсно, є не досить явним, якщо дитина вирішила продовжити навчання відразу по закінченні загальноосвітнього навчального закладу. Якщо обов'язок по утриманню не виконується добровільно, стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК України, здійснюється у судовому порядку за позовною заявою (абз.4 п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 p.). Відповідно до абз. 1 п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Однак, відповідно до коментованої статті і вказаного роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, обов'язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням. Про наявність потреби в матеріальній допомозі можуть свідчити навчання на платній основі, необхідність забезпечення житлом за місцем навчання тощо. Докази на підтвердження зазначеної обставини надаються суду заінтересованою стороною. Обов'язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється, якщо відпадає хоча б одна з умов, сукупність яких є необхідною для його виникнення. Таким чином, цей обов'язок припиняється у разі: а) досягнення дочкою, сином двадцяти трьох років; б) припинення дочкою, сином навчання; в) припинення потреби дочки, сина в матеріальній допомозі; г) припинення можливості батьків надавати матеріальну допомогу; д) смерті (оголошення померлою) однієї із сторін зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір\~аліментів на\~повнолітніх дочку,\~сина у\~твердій грошовій\~сумі і\~(або)\~у частці\~від заробітку\~(доходу)\~платника аліментів\~з урахуванням\~обставин,\~зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. При цьому враховуються: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у звязку з навчанням потребує матеріальної допомоги, оскільки інших джерел доходу не має. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на навчання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 23.10.2018 і до закінчення донькою навчання, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років. Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 768,40 грн. в дохід держави. \~ \~ \~ \~З письмової згоди\~ позивачки, суд ухвалює заочне рішення в справі, що передбачено\~ст. 280-282 ЦПК України.

Outcome: approved