Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

У березні 2016 року заявник звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту народження дитини. Заяву мотивує тим, що вона є матір'ю дитини, яка народилася у неї 05.05.2015 року в м.Шахтарську. У звязку з тим, що дитина народилася на окупованій території заявниця на підставі лікарняного свідоцтва про народження дитини отримала свідоцтво про її народження у відділі державної реєстрації записів актів цивільного стану Шахтарського міського управління юстиції у Донецькій області. Оскільки видане свідоцтво про народження дитини не є законним та не створює правових наслідків на території України заявниця вимушена звернутися до суду із вказаною заявою про встановлення факту народження дитини, для подальшого звернення до органів РАЦС та здійснення реєстрації, яка буде законною з позиції українського законодавства. Заявниця в судове засідання не прибула, просила справу розглянути за її відсутністю. Наполягала на задоволенні вимог. Представник заінтересованої особи відділу РАЦС реєстраційної служби Дзержинського МУЮ в судове засідання не прибув, надав до суду заяву в якій просив справу розглядати за його відсутністю, ухвалити рішення згідно діючого законодавства. \~Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що заявник має дитину чоловічої статі, а саме сина [PERSON], який народився 05.05.2015 року у м.Шахтарську Донецької області. (а.с. 6) Факт народження сина у [PERSON] підтверджується наявними в матеріалах справи фотографіями, на яких зображена вагітна [PERSON], а також новонароджена дитина разом із заявницею (а.с.10). Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином У країни. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно з ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-Х1І від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до п.п. «а» ч. 1 ст. 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Згідно з абз. 5 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Приписами п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. У відповідності до встановленого ст. 257-1 Цивільного процесуального кодексу України особливого провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій територій України може бути подана представниками родичів особи до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справа про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду Відповідно до п.З ст. 257-1 ЦПК України рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, підлягає негайному виконанню. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. Таким чином, у разі встановлення у судовому порядку факту народження дитини орган державної реєстрації актів цивільного стану зможе внести відповідний запис на підставі такого рішення суду. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення факту народження дитини, окрім як через суд, то є всі підстави в судовому порядку встановити факт народження сина у [PERSON], місцем народження якого є м.Шахтарськ. На підставі викладеного,

Outcome: approved