Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Сарненська районна державна адміністрація, як органу опіки та піклування, звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в обґрунтування якого посилається на те, що відповідачі взагалі перестали цікавитися дитиною, не виконують своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги дитині не надають, участі у її вихованні не приймають, чим ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просить позов задовольнити. Прокурор позов підтримав та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена у відповідності до ст. 74 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення у відсутності відповідача [PERSON], яка не з'явилася в судове засідання. Дослідивши документи і матеріали справи, з'ясувавши обставини, яким позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України передбачено, що батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» передбачено, зокрема, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Абзацом 1 і 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» встановлено, зокрема, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя : не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розглядати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно зі свідоцтвом про народження неповнолітнього [PERSON], [INFO], матір'ю дитини є [PERSON], а батьком - [PERSON]. Як вбачається з акта обстеження матеріально-побутових умов проживання неповнолітнього [PERSON] від 13.10.2014, складеного працівниками Сарненського НВК «Школа-колегіум» ім.Т.Г.Шевченка, [PERSON], являється дитиною, яка залишилася без батьківського піклування, оскільки мати виїхала в іншу країну, а батько має іншу сім'ю. Хлопцем опікуються баба - [PERSON], 1949 р.н., та дід - [PERSON], 1949 р.н. Згідно акта обстеження умов проживання дітей від 14.10.2014, складеного працівниками служби у справах дітей Сарненської районної державної адміністрації, мати з дитиною не проживає, жодної участі у його вихованні та догляді не приймає, місце перебування її родичам та сину невідоме. Батько дитини проживає за адресою: [ADDRESS], зрідка та в невеликій кількості дає кошти на утримання сина, однак участі у його вихованні також не приймає. В поданні Сарненського НВК «Школа-колегіум» ім.Т.Г.Шевченка від № 502 щодо учня 7-Б класу [PERSON], адміністрація закладу клопоче про встановлення правового статусу дитини, оскільки батьки не займаються вихованням сина, а утримує та піклується хлопця баба - [PERSON], 1949 р.н. З пояснень неповнолітнього [PERSON] вбачається, що його мати - [PERSON] з дитиною не проживає, її місце перебування невідоме. [PERSON] до сина не телефонує, його життям не цікавиться, матеріально не допомагає. Батько - [PERSON] також не приймає участі у вихованні сина. Також [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьків батьківських прав, якщо органом опіки та піклування буде прийняте таке рішення. Відповідно до витягу з амбулаторної картки [PERSON], дитина прибула 03.09.2014 в [ADDRESS]. Амбулаторної карточки дитини немає. Заведений вкладиш. Хлопець проживає з бабою та дідом. Згідно інформації районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 16.12.2014 № 715, [PERSON] та [PERSON] вихованням сина не займаються. Зі слів батька [PERSON], вона також залишила на виховання попереднім чоловікам двох інших своїх синів. Згідно акту обстеження умов утримання, виховання та догляду неповнолітньої дитини в сім'ї [PERSON] від 09.02.2015 року, складеного спеціалістами міськвиконкому, [PERSON] бачив і спілкувався останній раз з матір'ю в червні 2014 року, на даний час місце перебування матері йому та родичам невідоме. З батьком хлопець спілкується. В інформації виконавчого комітету Сарненської міської ради від 25.02.2015 року № 02/16-276 зазначено, що [PERSON] давно не з'являлася за місцем реєстрації, її місце перебування родичам невідоме. З [PERSON] було проведено бесіду в телефонному режимі, під час якої він повідомив, що з сином [PERSON] він спілкується, підтримує дружні стосунки. Також [PERSON] вказав на те, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав стосовно сина [PERSON]. Згідно з довідкою про відвідування дитини від 26.02.2015 року, складеної працівниками служби у справах дітей Сарненської райдержадміністрації, ситуація за останній час не змінилася - ні мати, ні батько участі у його вихованні та утриманні не приймають, матеріально не допомагають, всім необхідним його забезпечує баба. Тобто відповідачі [PERSON] та [PERSON] фактично самоусунулися від догляду та виховання малолітнього [PERSON]. З висновку органу опіки та піклування Сарненської районної державної адміністрації від 03.03.2015 року №15/39-275 "Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], жительки [ADDRESS], та [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS], стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO]" вбачається, що відповідачі безвідповідально ставляться до виховання дитини, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, та їх доцільно позбавити батьківських прав. Таким чином, відповідачі ухиляються від обов'язку по вихованню та утриманню неповнолітньої дитини, не цікавляться її долею, в зв'язку з чим у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України їх слід позбавити батьківських прав. Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання і про стягнення аліментів на дитину. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Частиною 1 статті 183 вказаного кодексу передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Разом з тим, згідно із ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, з відповідачів [PERSON], [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] слід стягнути аліменти до досягнення дитиною повноліття в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, враховуючи, що аліменти стягуються на утримання однієї дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на особистий рахунок дитини, відкритий у відділенні ВАТ «Державного ощадного банку України». На підставі викладеного, ч. 2 п. 1 ст. 164 СК України, п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав»,

Outcome: approved