Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

ТОВ «Запоріжгаз збут» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за поставлений природний газ. В обґрунтування позовної заяви зазначили, що ТОВ «Запоріжгаз збут» є постачальником природного газу із спеціальними обов`язками постачання на території Запорізької області з 01 липня 2015 року. В порушення умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, відповідач вартість отриманих послуг сплачувала не в повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 01.06.2018 року, з урахуванням поточних оплат, має заборгованість перед позивачем у сумі 5390,00 грн. Просили стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за поставлений природний газ за період з 01.07.2017 р. по 07.05.2018 р. в розмірі 5390,00 грн., а також суму сплачених судових витрат в розмірі 2102,00 грн. 17.09.2020 року від представника позивача Жейнової А.І. надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с. 46). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 50). Вивчивши матеріали справи та оцінивши докази по справі в їх сукупності, судом встановлено наступне. З наданих позивачем письмових доказів судом встановлено, що з 01 липня 2015 року ТОВ «Запоріжгаз збут» є постачальником природного газу зі спеціальними обов`язками постачання на території Запорізької області. Відповідно до постанови НКРЕКП від 28.05.2015 року № 1652 (зі змінами, внесеними постановою НКРЕКП № 2247 від 01.09.2015 року) ТОВ «Запоріжгаз збут» отримало ліцензію серії АЕ № 299031, на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом на території міста Запоріжжя та Запорізької області (крім м. Мелітополь, Мелітопольського, Веселівського, Приазовського районів та села Темирівка Гуляйпільського району) усім категоріям споживачів, крім підприємств теплоенергетики. На виконання положень Закону України «Про ринок природного газу» № 329 VІІІ від 09.04.2015 року НКРЕКП, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергитики та комунальних послуг (НКРЕКП) Постановою від 30.09.2015 року № 2496, затвердила «Правила постачання природного газу» (далі за текстом Правила), що регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи. Згідно розділу 3 вищезазначених Правил, однією з підстав постачання природного газу побутовому споживачу є наявність укладеного з постачальником Договору постачання природного газу побутовим споживачам (далі - Договір) та дотримання його умов. Пунктом 2 розділу 3 Правил передбачено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Згідно з п. 1.2 Типового Договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 р. та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за № 1386/27831, умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2496 (далі - Правила постачання), та є однаковими для всіх побутових споживачів України. Відповідно до п. 1.3 Типового Договору постачання природного газу побутовим споживачам, договір є договором приєднання, на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як вбачається з копії довідки щодо стану заборгованості, виданої старшим менеджером із збуту ЗВП ТОВ «Запоріжгаз збут» Артамоновим О.В., за адресою: [ADDRESS] , абонентом [PERSON] , протягом 2017-2018 років здійснювалась оплата за поставлений природний газ на загальну суму 2119,14 грн. та фактично до 07.05.2018 р. здійснювалось споживання природного газу, а відтак Договір вважається укладеним. Судом встановлено, що 07.05.2018 року представником ПАТ «Запоріжгаз» складено Акт про припинення та відключення газопостачання № 126425, відповідно до якого у будинку за адресою: [ADDRESS] , проведено припинення та відключення газопостачання. Згідно з п. 2.1. договору, постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором. Відповідно до п. п. 4.3, 4.5, 4.6 договору, розрахунковим періодом, є календарний місяць. Розрахунки споживача за цим договором здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки постачальника. Спосіб оплати має бути визначений споживачем в заяві-приєднанні. При цьому споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему, шляхом он-лайн переказу, поштового переказу, внесення готівки через касу постачальника та в інший не заборонений чинним законодавством спосіб. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Оплата рахунка постачальника про сплату послуг за цим договором має бути здійснена споживачем в термін, визначений в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунка. Так, у відповідності до умов договору, позивач у період з 01.07.2017 року по 07.05.2018 р. надав, а відповідач належним чином прийняв послуги з газопостачання. Відповідно до п. 5.2. договору, споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату послуг постачальника згідно з умовами цього договору. В порушення зазначених умов договору, відповідач вартість отриманих послуг сплачувала не в повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 01.06.2018 р., за розрахунком позивача, має борг за поставлений природний газ перед позивачем у сумі 5390,00 грн. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1ст.612 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн.

Outcome: approved