Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області, Відділу Держгеокадастру в Ізяславському районі Хмельницької області про визнання свідоцтв про право власності на земельні ділянки недійсними та визнання права власності на земельні ділянку в порядку спадкування. Позов обґрунтовує тим, що 24 липня 2013 року помер рідний батько довірительки [PERSON]. 27 лютого 2013 року він склав заповіт, в якому заповів на імя [PERSON] все своє майно. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до складу якого ввійшли: житловий будинок, що знаходиться в с.Камянка, вул. Польова, 6 Ізяславського району Хмельницької області; земельна ділянка площею 1,6794 га для ведення товарного сільськогосподаського виробництва, що знаходиться на території Кунівської сільської ради Ізяславського району; земельна ділянка площею 0,2432 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, що знаходиться в с.Камянка Ізяславскього району Хмельницької області по вул. Польовій, 6. Позивач є спадкоємцем за заповітом, проте позбавлена можливості належно оформити свої спадкові права у звязку з тим, що свідоцтва про право власності на земельні ділянки були видані після смерті [PERSON]М, а тому просить суд визнати недійсними свідоцтва про право власності серії САК № 429300, видане 10.01.2014 р. та серії САК № 429264, видане 24.12.2013 р., визнати за нею право власності на дані земельні ділянки. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просить його задовольнити. Ізяславська райдержадміністрація Хмельницької області була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином, представник Ізяславської РДА в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Представник відділу Держгеокадастру у Ізяславському районі в судове засідання не зявився, хоча про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином. Причин поважності неявки в судове засідання не повідомив. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 24 липня 2013 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-БВ № 210509 від 25.07.2013 р., виданого виконавчим комітетом Кунівської сільської ради Ізяславського району. Згідно заповіту, складеного 27 лютого 2013 року і посвідченого секретарем Кунівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, [PERSON] заповів усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що матиме на день смерті для [PERSON]. [PERSON] при житті належали земельні ділянки площею 0,2432 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель (присадибна ділянка), яка розташована в с.Камянка, вул. Польова, 6 Ізяславського району Хмельницької області, та площею 1,6794 га для ведення товарного сільськогосподаського виробництва, що розташована на території Кунівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САК № 429264 від 24.12.2013 р.; витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.12.2013 р., свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САК № 429300 від 10.01.2014 р.; витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.01.2014 р. Після звернення [PERSON] в Реєстраційну службу Ізяславського районного управління юстиції на його імя 24 грудня 2013 року було видане свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0,2432 га (кадастровий № 6822183000:04:007:0005) та 10 січня 2014 року свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 1,6794 га (кадастровий № 6822183000:05:039:0011), однак документи фактично видані після смерті спадкодавця. Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності зазначено, що датою державної реєстрації права власності на земельну ділянку кадастровий номер 6822183000:04:007:0005 є 24 грудня 2013 року. Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності зазначено, що датою державної реєстрації права власності на земельну ділянку кадастровий номер 6822183000:05:039:0011 є 10 січня 2014 року. Згідно довідки Кунівської сільської ради № 46 від 20.01.2014 року, [PERSON], який помер 24.07.2013 р., постійно проживав один та був зареєстрований в [INFO]. Згідно довідки Ізяславської державної нотаріальної контори № 388/01-16 від 12.03.2015 р., в Ізяславській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу № 381/2013 після смерті [PERSON], однак свідоцтво про право на спадщину по заповіту не може видати, оскільки правовстановлюючі документи та державна реєстрація права власності на земельні ділянки площею 0,2432 га (кадастровий № 6822183000:04:007:0005) та площею 1,6794 га (кадастровий № 6822183000:05:039:0011) були видані після смерті спадкодавця. В звязку з цим, [PERSON] рекомендовано звернутися до суду із заявою про визнання права власності в порядку спадкування. Відповідно до повідомлення Ізяславської державної нотаріальної контори № 1151/01-16 від 28.05.2016 р., 05 березня 2015 року спадкоємиці за заповітом [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться в с.Камянка Ізяславського району Хмельницької області по вулиці Польовій, 6, та на право власності на майновий пай, що знаходиться в КСП «Росія» с.Кунів Ізяславського району Хмельницької області (свідоцтво серії ХМІЗ № 013043). Відповідно до ч. 4\~ст. 25 ЦК України\~цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. П.11 ч.1\~ст. 346 Цивільного кодексу України\~прямо вказує, що підставою припинення права власності є - смерть власника. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~ Відповідно до\~ст. 125 ЗК\~України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331\~ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до ч. 1 ст. 5 даного закону у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Згідно ч.ч. 2, 8, 9 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.11.2011 р. державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки. При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер. Згідно ч. 3 ст. 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. \~\~\~\~ Відповідно до ч. 1\~ст.393 ЦК України\~правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. У відповідності до ст. 1225 ЦК Українита згідно п. 10 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно ч.ч.2, 3\~ст. 1225 ЦК України\~до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Статтею 1218\~ЦК\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, після смерті [PERSON] відповідно до ст.ст.1216-1223 ЦК України відкрилася спадщина на майно, в тому числі і на вказані земельні ділянки, спадкоємцем якої за заповітом є [PERSON] Однак позивач належним чином оформити своє право власності на земельні ділянки не має можливості у звязку з тим, що правовстановлюючі документи та державна реєстрація права власності на земельні ділянки були видані та здійснені після смерті спадкодавця. За таких обставин позов підлягає до задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved