Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Служба у справах дітей Ямпільської районної державної адміністрації у Вінницькій області звернулась до суду із даним позовом, зазначила, що в м.Корсунь-Шевченківський Черкаської області проживає малолітня [PERSON], [INFO] у своєї бабусі [PERSON]. Згідно з актом обстеження виконавчого комітету Моринської сільської ради Корсунь-Шевченківського району, домоволодіння [PERSON], яке знаходиться в [ADDRESS], житлово-побутові умови проживання задовільні, власний трикімнатний цегляний будинок придатний для проживання. [PERSON] періодично з»являється в с.Моринці для ведення домашнього господарства та обробітку земельної ділянки. Батько дитини [PERSON] рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 22 квітня 2013 року позбавлений батьківських прав щодо своєї доньки [PERSON]. Мати дитини [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] але по факту проживає в [ADDRESS]. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім»ї [PERSON] проживає з [PERSON] та виховують спільного сина [PERSON]. Умови проживання задовільні, сім»я забезпечена речами першої необхідності. Згідно пояснень малолітньої [PERSON], мати злісно самоусунулась від виконання своїх батьківських обов»язків, взагалі не займається вихованням, навчанням та утриманням доньки [PERSON]. Дані обставини змушують її звернутись до суду із даним позовом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи присутні поштові повідомлення про вручення судових повісток, про причини неявки суд не повідомила, заперечень суду не надала, заяв про розгляд справи у її відсутність не надала. Прокурор прокуратури Ямпільського району Вінницької області Дарморіз І.С., яка бере участь у справі відповідно до приписів ст.45 ЦПК України, у судовому засіданні пояснила, що є підстави для задоволення позову та позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки позивач надав достатньо доказів на підтвердження того, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є обгрунтованим та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно частини 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON]. Із копії рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 22 квітня 2013 року встановлено, що [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно своєї доньки [PERSON]. Із довідки виданої Моринською сільською радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області від 31 жовтня 2013 року встановлено, що [PERSON] на території Моринської сільської ради протягом 2012-2013 р.р. не проживала. Із акту обстеження матеріально-побутових умов сім»ї [PERSON] встановлено, що [PERSON] має власний будинок, загальною площею 66 м2., трьохкімнатний, цегляний, покритий шифером, опалення пічне, придатний для проживання. Із пояснень [PERSON], [INFO] встановлено, що вона проживає у місті Корсунь-Шевченківському Черкаської області. Мати [PERSON], яка проживає в [ADDRESS], лише один раз у 2011 році взяла її до себе на зимові канікули. З того часу жодного разу не приїжджала до неї, подарунків, одягу, взуття, всього, що їй необхідно не купувала. Листи не надсилала, телефонувала близького одного разу на пів року. Розповідала лише про братика [PERSON]. Матеріально не допомагала і не допомагає. Все життя її вихованням займається лише бабуся, утримує її та забезпечує матеріально. Із висновку Ямпільської районної адміністрації Вінницької області від 21 березня 2014 року встановлено, що [PERSON] до травня 2012 року працювала в м.Київ і приїжджала до доньки [PERSON] у [ADDRESS], де та проживала з бабусею [PERSON] Після скорочення з роботи [PERSON] поїхала у с.Моринці і жила там біля півроку з колишнім чоловіком [PERSON] Пізніше, після чергового влаштування на роботу в м.Київ, [PERSON] спілкувалась з донькою по телефону, а на канікули забрала до бабусі [PERSON] З початком навчального року [PERSON] відвезла доньку до бабусі [PERSON], оскільки [PERSON] мала продовжувати навчання. З вересня 2012 року [PERSON] зі своєю донькою не бачилась, спілкувались лише в телефонному режимі. На даний час [PERSON] проживає в [ADDRESS] з малолітнім сином [PERSON] та його батьком [PERSON] В жовтні 2013 року [PERSON] разом із чоловіком [PERSON] виявили бажання забрати доньку в [ADDRESS], проте, жодних дій для цього не зробили. Останнім часом мати з донькою не спілкується, зі слів [PERSON], не виявляє бажання з нею розмовляти. Відповідач, [PERSON] з травня 2012 року і по даний час, в порушення вимог ст.ст.150, 155 Сімейного кодексу України ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньок, а саме: не приймає участі у вихованні дитини, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не спілкується з нею, не цікавиться її умовами проживання, не проявляє щодо неї батьківської турботи та уваги. Це стверджується поясненнями сторін та іншими матеріалами справи. Правовідносини за даною справою врегульовані наступними положенням норм матеріального права. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1)не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2)ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3)жорстоко поводяться з дитиною; 4)є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5)вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6)засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них (ст. 164 СК України). Крім цього до даних правовідносин слід застосувати і наступні норми процесуального права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (ст. 10 ЦПК України). Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ЦПК України). Відповідно до роз'яснень, наданих у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року „ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" „Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками." Відповідно до ст.164 ч.1 п.2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Беручи до уваги думку прокурора, позивача - представника служби у справах дітей Ямпільської районної державної адміністрації Вінницької області, які ствердили необхідність позбавлення відповідача батьківських прав, суд приходить до висновку, що позбавлення [PERSON] батьківських прав буде відповідати інтересам дитини, а тому позов слід задовольнити, позбавивши відповідача батьківських прав щодо малолітньої [PERSON], [INFO], як таку що ухиляється від виконання своїх обов'язків по її вихованню. Відповідно до вимог ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оскільки відповідач [PERSON] позбавляється батьківських прав, то суд задовольняє позов і в частині стягнення аліментів та стягує щомісячно аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] на користь тих осіб чи установ, на чиєму утриманні буде знаходитись дитина, до її повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік дитини, стан здоров»я відповідача, яка є фізично здоровою, працездатна, маюча на утриманні малолітню дитини [PERSON], [INFO], не працює і позбавлення батьківських прав не звільняє її від обов»язку утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. А тому, суд стягує з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів доходу, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не меншу 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і вважає, що присуджені суми будуть достатніми для нормального виховання і забезпечення розвитку дитини. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки позов пред»явлено 21 березня 2014 року за вхід.№1862, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 21 березня 2014 року. Протягом усього часу розгляду справи позивач не змінив підставу або предмет позову, не збільшив або не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред»явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Таким чином, з метою захисту прав і інтересів дитини, суд вважає, що позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав буде вчинене в інтересах дитини. Так як позов задовольняється, то суд, відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України, стягує з відповідача [PERSON] судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок. Слід допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані ст.ст. 152, 155, 164 ч.1 п.2, 165 СК України.

Outcome: approved