Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила ухвалити рішення про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на її користь на утримання двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх його доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення старшою дочкою повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося. На даний час вона не працює так як здійснює догляд за молодшою дочкою [PERSON] до досягнення нею трирічного віку. Для дітей необхідно купувати продукти харчування та гігієни, одяг та інше. Їй матеріально важко утримувати дітей. Відповідач матеріально забезпечений, офіційно працює. В судове засідання позивачка [PERSON] надала до суду заяву, в якій підтримала повністю заявлені нею позовні вимоги та просила їх задовольнити. Дану справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку визнав повністю, зазначив, що визнання ним позову не суперечить інтересам інших осіб. Просив справу розглянути у його відсутність. Суд вважає, що позов належить задовольнити, оскільки він ґрунтується на законі, визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб та згідно ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ст. 182 ч.1 СК України - при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника та одержувача аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків,дочки, сина; інші обставини, які мають істотне значення. Згідно ч.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб ( не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Встановлено, що сторони з 30.08.2005 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринка Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №233 (а.с.4). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження яких записаний і являється батьком відповідач по справі [PERSON] (а.с.6,7). Діти проживають разом з батьками (а.с.8). Відповідач офіційно працює та має можливість допомагати позивачці матеріально утримувати дітей. Данні обставини визнаються відповідачем, тому відповідно до ст. 61 ЦПК не підлягають доказуванню. Враховуючи вищезазначене, суд вважає що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved