Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог позивачка послалася на наступне. Сторони знаходяться в шлюбі, який зареєстрований 21 жовтня 2003 року актовий запис про шлюб № 24 складений виконавчим комітетом Червонознамянської сільської ради Іванівського району Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбних відносин із відповідачем є двоє неповнолітніх дітей - [PERSON],[INFO] року та [PERSON], [INFO]. Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу призвело те, що спільне життя не склалося через конфлікти та непорозуміння, в зв'язку з чим шлюбні відносини припинені з з вересня 2010 року, спільним побутом не пов'язані. Просила після розірвання шлюбу повернути її дошлюбне прізвище . Позивачка позов підтримала, про що надала заяву, просила справу слухати у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав телефонограму про визнання позову, просив справу слухати у його відсутність. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб . подружжя має двоє неповнолітніх дітей - [PERSON],[INFO] року та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про наодження. Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу призвело те, що спільне життя не склалося через конфлікти та непорозуміння, в зв'язку з чим шлюбні відносини припинені з з вересня 2010 року, спільним побутом не пов'язані. Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд, постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Виходячи з наведеного , враховуючи , що позивачка не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем, збереження даного шлюбу суперечить їх інтересам оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, беручи до уваги , що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім'ї неможливо, відповідач позов визнав тому, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню . Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово „сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово „союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб , не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо один від одного, , перестали вести спільне господарство , спільне життя не склалося через конфлікти та непорозуміння. Виходячи з наведеного , суд вважає , що згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Обгрунтованність позовних вимог підтверджується: копією паспорту позивача; копією свідоцтва про шлюб . За таких обставин суд вважає, що відкладення розгляду справи з метою примирення сторін є недоцільним. На підставі ст. 104-105, 110 СК України,

Outcome: approved