Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позові зазначає, що на підставі договору купівлі-продажу від 21.01.2000 року, який рішенням міського суду Шевченківського району м. Запоріжжя, від 29.11.2004 року визнано дійсним, що зареєстрований 06.01.2005 року в ОП ЗМ БТІ за № 31996 в книзі 179, 1/2 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належать їй - [PERSON] інша 1/2 частина будинку належить [PERSON] [INFO], який залучений до участі в справі в якості третьої особи. В зазначеному вище будинку зареєстрований відповідач - [PERSON]. Як зазначає позивачка: [PERSON]О, що є її онуком та був зареєстрований у будинку з її дозволу, не мешкає в будинку понад шість років. Жодного майна та особистих речей відповідача в будинку за адресою: [ADDRESS] - немає. Відповідач [PERSON] був зареєстрований у будинку, як онук позивачки, проте з 2012 року не проживає в будинку, оскільки ще у 2012 року виїхав на постійне місце проживання до Португалії, його точне місцезнаходження позивачу не відоме. В позові зазначено, що реєстрація [PERSON] в будинку має формальний характер, але порушує права позивача та інших співвласників, щодо вільного розпорядження своєю власністю, більш того, змушує витрачати особисті кошти на комунальні послуги та утримання будинку та сплаті періодичних платежів за осіб, які не проживають в будинку. Разом з тим, відповідач залишається зареєстрованим у спірному будинку та добровільно припинити реєстрацію не бажає, чим порушує права власників, оскільки вони змушені сплачувати кошти на утримання будинку з урахуванням реєстрації відповідача. Посилаючись на вказані обставини позивач просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилаючись на вказані обставини, просила його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог вважав їх законними, зазначив, що відповідач має постійне проживання у Португалії повертатись до України не планує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, що вбачається з матеріалів справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв, клопотань, відзиву на позов відповідно до вимог ст.178 ЦПК України та зустрічного позову відповідно до ст.193 ЦПК України, не надав. В зв'язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною. У відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, враховуючи думку позивача та дотримання вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, а саме ухвалює розглядати справу в заочному порядку. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах, є обґрунтованим письмовими доказами і підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст. 48 Закону України «Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Як вбачається з долучених матеріалів позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 21.01.2000 року, який рішенням міського суду Шевченківського району м. Запоріжжя, від 29.11.2004 року визнано дійсним, та зареєстрований 06.01.2005 року в ОП ЗМ БТІ за № 31996 в книзі 179, 1/2 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належать [PERSON] та 1/2 частина будинку належить [PERSON] [INFO] Згідно відповіді на запит суду ДРП ЗМР України відповідач [PERSON] [INFO] зареєстрований за адресою [ADDRESS]. Відповідно до акту долученого до матеріалів справи, складеного в присутності сусідів позивачки підтвердженого головою квартального комітету [PERSON]: [PERSON] зареєстрований, але не проживає в будинку адресою [ADDRESS]. Відповідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як передбачено ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). В судовому засіданні були в якості свідків були допитані [PERSON] та [PERSON], які надавши аналогічні пояснення показали, що відповідач [PERSON] є їх родичем, у 2012 році вирішив змінити своє місце проживання та виїхав до Португалії, всі свої речі зібрав та вивіз, у зазначеному будинку не мешкає останні шість років, на право проживання за місцем реєстрації не претендує. Водночас власники будинку [PERSON] та [PERSON] не перешкоджали відповідачу, не чинили перешкод у проживанні, замки не змінювали. Судом встановлено, що відповідач відсутній в зазначеному приміщенні більше року без поважних причин, доказів протилежного відповідачем до суду не надано, в зазначеному приміщенні відповідач проживав, як члени сім'ї власника житла. Зібрані докази не містять відомостей щодо поважності причин відсутності [PERSON], понад встановлені ст. 405 ЦК України строки, у будинку за адресою [ADDRESS] За таких обставин суд вбачає підстави для задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 704,80 грн., що підтверджено платіжним дорученням наявним в матеріалах справи.

Outcome: approved