Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Позивач ТОВ «КП Українська житлова компанія» в червні 2018 року звернулось до суду із вимогами до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги на суму 20129,66 гривень, із яких основний борг за спожиті житлово-комунальні послуги складає 18067,79 грн, 3% річних на суму 412,39 грн., інфляційна складова боргу 1649,48 грн. та 1762,00 грн. 00 коп. витрат із сплати судового збору та на користь ТОВ «КП «Українська житлова компанія». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, в порушення положень діючого законодавства та укладеного між сторонами договору, не виконує взяті на себе зобов`язання, чим завдає збитків ТОВ «КП «Українська житлова компанія». 29 серпня 2018 року суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження. Відповідач у встановлений судом строк не подав відзиву на позов, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд дійшов наступних висновків. Вивченням матеріалів справи встановлено, що будинок, в якому знаходиться квартира відповідача, перебувала на обслуговуванні ТОВ «КП Українська житлова компанія» на підставі Договору «Про передачу функцій з управління офісно - житлового комплексу та прибудинкової території (передача з балансу на баланс) від 19.12.2013 року та Акту приймання - передачі з балансу на баланс частини офісного-житлового комплексу по [ADDRESS] ( ІІ черга). Відповідно до п.2.5. Договору №413 від 19.11.2014 року, платежі за Договором вносяться Власником на поточний рахунок Підприємства не пізніше 20 числа наступного місяця що слідує за розрахунковим. Згідно п.2.6. Договору №413 від 19.11.2014 року послуги за цим Договором оплачується Власником у безготівковій формі через банківські установи шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підприємства не залежно від наявності або відсутності виставленого підприємством рахунку. Відповідно до положень ст. 9 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Оскільки Відповідач використовує квартиру, яка їй належать на праві приватної власності, розпоряджається на свій власний розсуд та фактично користується житлово-комунальними послугами, ТОВ «КП «Українська житлова компанія» має право для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків, вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати за спожиті житлово-комунальні послуги. Своїми діями Відповідач порушує вимоги чинного законодавства, а саме: ст.ст. 68, 156, 162 Житлового кодексу України; п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою КМУ №572 від 08.10.1992 року «Про механізм впровадження Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду». Так, відповідно до ст.ст. 68, 162 Житлового кодексу України квартирна плата та плата за житлово-комунальні послуги сплачуються своєчасно. Згідно п.5 ч.3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У відповідності до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою КМУ №572 від 08.10.1992 року «Про механізм впровадження Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду» власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення зобов`язаний оплачувати надані житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Стаття 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» містить визначення споживача житлово - комунальних послуг - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово - комунальну послугу. Тобто, законодавець не прив`язує правовий статус споживача до укладення будь-яких документально зафіксованих правочинів (договорів тощо), права власності на житло, родинних зв`язків тощо. Наявність відносин виконавця та споживача житлово-комунальних послуг між Позивачем та Відповідачем випливає із суті їх правового становища, що визначається ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Порушуючи норми чинного законодавства, Відповідач не виконує грошові зобов`язання перед Позивачем. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.623 ЦК України, боржник який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Відповідно до ч. 1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Невиконання Відповідачем своїх обов`язків ставить Позивача у складне фінансове становище, що ускладнює проведення своєчасних розрахунків з виконавцями послуг. З огляду на те, що обставини, на які посилався позивач знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, не спростовані відповідачем, вони підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1762,00 грн. судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved