Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом до відповідача, відповідно до якого просить припинити право власності [PERSON] на ? частку квартири [ADDRESS], визнавши за нею право власності на 1/4 частку вказаної квартири, стягнувши з неї на користь відповідача вартість 1/4 частки вказаної квартири. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 02.07.2013 року за нею та [PERSON] було визнано право спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS]: за [PERSON] визнано право власності на ? частки наведеної квартири, а за [PERSON] - на ? частку спірної квартири. Згідно із технічним паспортом на наведену квартиру, квартира [ADDRESS] складається з трьох жилих кімнат, площею 49,3 кв. метрів, кухні площею 7,4 кв. метрів, вбиральні площею 1,01 кв. метрів, ванної кімнати площею 3,72 кв. метрів, коридору площею 5,39 кв. метрів та балкону площею 0,8 кв. метрів. Загальна площа квартири складає 69,2 кв. метрів. На переконання [PERSON] спірна квартира є неподільною, зважаючи на її технічні характеристики, з огляду на що частку, належну відповідачу неможливо виділити в натурі. Спільне мешкання сторін у квартирі також є неможливим, з огляду на що позивачка вважає що у даному конкретному випадку є всі підстави для припинення права власності відповідача на 1/4 частку квартири [ADDRESS] зі сплатою на його користь вартості цієї частки. В судове засідання позивачка не з'явилась - надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність та підтримку позовних вимог, не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення у разі повторної неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст.. 224-226 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди позивачки на підставі наявних у матеріалах справи доказах. Суд, вислухавши думку прокурора, яка підтримала позовну заяву [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить [PERSON] - ? частки, та [PERSON] - ? частка, на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 02.07.2013 року. Звертаюсь до суду із даним позовом [PERSON] вказує на неможливість спільного користування квартирою її співвласниками, а також на неможливість поділу в натурі спірної квартири. Частиною 1 статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. У ч. 2 ст. 183 ЦК України зазначено, що неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Згідно із технічним паспортом на квартиру [ADDRESS], спірна квартира складається з наступних приміщень: жилої кімнати літ. « 2» площею 14,85 кв. метрів, жилої кімнати літ. « 3» площею 20,30 кв. метрів, жилої кімнати літ « 4» площею 14,18 кв. метрів, кухні літ. « 6» площею 7,4 кв. метрів, вбиральні літ. « 8» площею 1,01 кв. метрів, ванної кімнати літ.» 7» площею 3,72 кв. метрів, коридору літ. « 1» площею 5,39 кв. метрів тв. Коридору літ. « 5» площею 1,53 кв. метрів, балкону площею 0.8 кв. метрів. Загальна площа квартири складає 69,18 кв. метрів, жила - 49,33 кв. метрів /а.с.9-11/. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 15.03.2014 року ринкова вартість ідеальної ? частки квартири [ADDRESS] складає 65 740 грн.; поділити квартиру [ADDRESS] на ? та ? ідеальної частки з організацією в натурі ізольованої квартири не є можливим, відповідно до ДБН В.2.2-15-2005 «Жилі будівлі. Загальні положення», ДБН В.3.2.2-2-2009 «Жилі будинки. Реконструкція та капітальний ремонт», оскільки площа, яка приходиться на ? ідеальну частку менша мінімальної площі для однокімнатної квартири та відсутня технічна можливість для організації двох окремих входів,двох кухонь та двох санвузлів /а.с. 28-34/. Проаналізувавши норми діючого законодавства, суд приходить до висновку, що за змістом ст. 365 ЦК України припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених пунктами 1 - 3 частини першої статті 365 ЦК України випадку, але в тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. При цьому висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім'ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об'єкта, який є спільним майном. Враховуючи вказаний висновок експерту, у даному конкретному випадку позовні вимоги [PERSON] про припинення права власності [PERSON] на належну йому 1/4 частку квартири [ADDRESS] є обгрунтованими, оскільки судом при розгляді даної справи встановлена неможливість спільного користування співвласниками - [PERSON] та [PERSON] спірною квартирою. Частиною 2 ст. 365 ЦК України зазначено, що припинення права особи на частку у спільному майні можливе за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" від 4 жовтня 1991 р. N 7 (з відповідними змінами та доповненнями) роз'яснив, що розмір грошової компенсації за неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди - судом за дійсною вартістю будинку на час розгляду справи. З аналізу зазначених норм діючого законодавства надходить, що при неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. Як було вказано вище, згідно із висновком будівельно-технічної експертизи ринкова вартість ? частки спірно квартири складає 65 740 грн. Відповідно до наданих [PERSON] в ході розгляду даної справи квитанції № 3252740 від 28.05.2014 року та квитанції № 3267102 від 30.05.2014 року, позивачкою на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Донецькій області було внесено вартість 1/4 частки квартири [ADDRESS] - у загальному розмірі 65 740 грн., з огляду на що на користь [PERSON] підлягають стягненню вказані грошові кошти в рахунок відшкодування вартості належної йому ? частки спірної квартири. З огляду на викладене, оскільки є всі підстави для припинення права власності на частку у спільному майні та сума вартості цієї частки внесена на депозитний рахунок суду, суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, згідно із ст. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь [PERSON] сплаченого нею при зверненні до суду судового збору у розмірі 229,40 грн. Крім того з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 428 грн., оскільки дійсна ринкова вартість ? частки спірної квартири складає 65 740 грн., отже при зверненні до суду було не повною мірою сплачено судовий збір у розмірі 1% від ціни позову у розмірі 657,40 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved