Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з даним позовом про зняття арешту з нерухомого майна. Просив суд зняти арешт із земельної ділянки площею 0,0261га, призначену для ведення садівництва, яка знаходиться за адресою с. Віта Поштова Києво-Святошинського району Київської області, , с/т «Росинка +», згідно з довідкою виданою виконавчим комітетом Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 30 липня 2008 року № 487, земельна ділянка розташована та має юридичну адресу: с.Юрівка Києво-Святошинського району Київської області, с/т «Росинка +», кадастровий номер: 3222481202:002:0044, та земельної ділянки площею 0,0412га, призначену для ведення садівництва, яка знаходиться за адресою с. Віта Поштова Києво-Святошинського району Київської області, , с/т «Росинка +», згідно з довідеою виданою виконавчим комітетом Віто-Поштовської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 30 липня 2008 року № 486, земельна ділянка розташована та має юридичну адресу: с.Юрівка Києво-Святошинського району Київської області, с/т «Росинка +», кадастровий номер: 3222481202:002:0048, що належать [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на які було накладено арешт згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.05.2011 № 792/8, виданої ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві, та згідно виконавчого листа №2-4201/09 виданого 14.07.2010 Голосіївським районним судом м.Києва, мотивуючи його тим, що спірні земельні ділянки на які держвиконавцем постановою ВДВС Голосіївського РУЮ у м.Києві №792/8 від 19.05.2011 (ВП №24432340) накладено арешт належить позивачу [PERSON] на праві власності, на підставі договорів дарування укладених 01.08.2008 між [PERSON] та [PERSON] Позивач 31.10.2012 звертався із заявою до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління у Київській області про зняття арешту із вказаних земельних ділянок, надавав до заяви копії правовстановлюючих документів на земельні ділянки, але ВДВС на дану заяву відповіді ніякої не надано. Також позивач звертався до державного реєстратора із заявою про реєстрацію права власності на спірні земельні ділянки, проте державний реєстратор прав відмовив позивачу у державній реєстрації прав та їх обтяжень на спірні земельні ділянки, в звязку із накладенням на вказані земельні ділянки арешту постановою ВДВС Голосіївського РУЮ у м.Києві №792/8 від 19.05.2011. В звязку з викладеним вважає, що його право власності порушено, а тому просить позов задовольнити. Представником позивача [PERSON] - [PERSON] подано заяву по суті справи про уточнення позовних вимог від 21.03.2018, якою просить - зняти арешт із земельної ділянки площею 0,0261га, кадастровий номер: 3222481202:002:0044, за адресою: с.Юрівка, Києво-Святошинського району Київської області, садове товариство «Росинка +», земельна ділянка б/н та земельної ділянки площею 0,0412га, кадастровий номер: 3222481202:002:0048, за адресою: с.Юрівка, Києво-Святошинського району, Київської області, садове товариство «Росинка +», земельна ділянка б/н, що належать [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), накладеного на підставі постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.05.2011, № 792/8. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.11.2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.02.2018 року продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у цивільній справі та розпочато підготовче провадження. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.10.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 07.11.2018 року. У судове засідання позивач та його представник не з'явились. Представник позивача направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У судове засідання відповідачі та третя особа не з'явились. Відповідач [PERSON] направив до суду письмову заяву, якою просив розгляд справи провести за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував та погоджується з обставинами викладеними в позові. Відповідач Києво-Святошинське РВ ДВС ГТУЮ у Київській області та третя особа - ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» повідомлені належним чином про місце, дату і час слухання справи в установленому законом порядку, про причини неявки в судове засідання не повідомили. Враховуючи, що всі учасники справи належним чином повідомлені про судове засідання, суд вважає за можливе провести розгляд справи без їх участі та прийняти рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що спірні земельні ділянки належить позивачу [PERSON] на праві власності, на підставі договорів дарування укладених 01.08.2008 між [PERSON] та [PERSON], про що приватним нотаріусом вчинено запис на державних актах на право власності на земельні ділянки. За договором дарування зареєстрованим за №2832 дарувальник [PERSON] передає, а обдарований [PERSON] приймає безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,0261га, призначену для ведення садівництва, яка знаходиться за адресою с. Віта Поштова Києво-Святошинського району Київської області, с/т «Росинка +», згідно з довідкою виданою виконавчим комітетом Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 30 липня 2008 року № 487, земельна ділянка розташована та має юридичну адресу: с.Юрівка Києво-Святошинського району Київської області, с/т «Росинка +», кадастровий номер земельної ділянки 3222481202:002:0044. За договором дарування зареєстрованим за №2834 дарувальник [PERSON] передає, а обдарований [PERSON] приймає безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,0412га, призначену для ведення садівництва, яка знаходиться за адресою с. Віта Поштова Києво-Святошинського району Київської області, с/т «Росинка +», згідно з довідкою виданою виконавчим комітетом Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 30 липня 2008 року № 486, земельна ділянка розташована та має юридичну адресу: с.Юрівка Києво-Святошинського району Київської області, с/т «Росинка +», кадастровий номер земельної ділянки 3222481202:002:0048. Статтею 41 Конституції України, встановлено, що право власності є не порушним і ніхто не може бути його протиправно позбавлений.\~\~\~\~\~\~\~\~ Стаття 317 ЦК України\~передбачає, власникові належать права володіння, користування та розпоряджанням своїм майном. Відповідно до п. а) ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами. У відповідності з положеннями ч.1 ст. 316 та ч.1 ст. 319\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. З матеріалів виконавчого провадження №31147967 вбачається, що постановою ВДВС Голосіївського РУЮ у м.Києві №792/8 від 19.05.2011 у виконавчому провадженні №24432340 накладено арешт на земельні ділянки, що розташовані Київська область, Києво-Святошинський район, село Юрівка, «Росинка +» садове товариство, кадастровий номер земельної ділянки 3222481202:002:0044 площею 0,0261га та кадастровий номер земельної ділянки 3222481202:002:0048 площею 0,0412га. На підставі виконавчого листа №2-4201/09 виданого 14.07.2010 Голосіївським районним судом м.Києва про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» боргу в сумі 68298,35грн. В подальшому виконавчий лист та матеріали виконавчого провадження передано до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління у Київській області, за місцезнаходженням нерухомого майна, що територіально відноситься до Києво-Святошиснкького району Київської області. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на 19.05.2011) державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Згідно з\~п.\~3\~ч.\~2\~ст.\~57\~«Про виконавче\~провадження» (в\~редакції станом\~на 19.05.2011)\~арешт на\~майно боржника\~може накладатися\~державним виконавцем\~шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Отже, законом передбачено накладання арешту виключно на майно, що належить боржнику, однак державним виконавцем вказаних вимог закону не дотримано, винесено постанову про арешт змелених ділянок, що належать позивачу-Веремієнко В.В., а не боржнику [PERSON] Разом з цим, державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління у Київській області 06.10.2015 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на підставі п.2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, станом на 06.10.2015). Згідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 03.04.2012 №35520359 на спірні земельні ділянки накладено арешт на підставі постанови державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ м.Києві №792/8 від 19.05.2011. З матеріалів справи вбачається, що позивач 31.10.2012 звертався із заявою до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління у Київській області, яку зареєстровано 06.02.2013 вх. №949/02-20, про зняття арешту із спірних земельних ділянок, проте на вказану заяву відповідач не надав ніякої відповіді. Положеннями ст.\~16\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує. Згідно з ч. 2 ст. 90 Земельного кодексу України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Згідно із ч.ч. 1, 5 ст.\~59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» зняття арешту з майна - особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 24 Постанови № 4 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно, зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, зважаючи, що арешт на спірні земельні ділянки державним виконавцем вчинено на підставі виконавчого листа №2-4201/09 виданого 14.07.2010 Голосіївським райсудом м.Києва шляхом винесення постанови про накладення арешту, без належних на те правових підстав, оскільки договори дарування укладено 01.08.2008 до винесення рішення суду про стягнення боргу в сумі 68298,35грн. з відповідача [PERSON], тому арешт на майно визнається судом незаконним та підлягає зняттю, а позовні вимоги є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження належними доказами. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачів підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 640 (шістсот сорок) грн 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved