Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] із позовом до Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами у порядку спадкування, посилаючись на те, що 2008 року помер батько позивача [PERSON], а 23 березня 2015 року помер її дід [PERSON]. Після смерті діда відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема на будинок №4 по вул. Польовій в с.Матвіївка Миронівського району Київської області. Однак, будучи спадкоємцем за законом після смерті діда, позивач не має змоги оформити право власності на будинок, оскільки відсутні документи, які б підтверджували право власності на вищевказаний будинок. У звязку з цим просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами у порядку спадкування після смерті діда [PERSON]. У судове засідання позивач та її представник не з'явилися подали до суду заяви у яких просять справу розглядати без їх участі позовні вимоги підтримали з мотивів і підстав, викладених у позовній заяві, просять позов задовольнити. Представник відповідача в.о. сільського голови [PERSON] в судове \~засідання не зявилася, про час, день та місце розгляду повідомлена належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши позивача та ї представника, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 2008 року в с. Захарівка Миронівського району Київської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОК №152633 від 16 травня 2009 року, виданим виконавчим комітетом Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області /а.с. 10/. 23 березня 2015 року помер дід позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК №335777 від 25 березня 2015 року, виданим виконкомом Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області /а.с.13/. Те, що померлий [PERSON] був дідом позивача підтверджується свідоцтвом про встановлення батьківства серії І-БК №10188, виданим Вікторівською сільською радою Миронівського району Київської області 18 червня 1999 року /а.с.11/, свідоцтвом про народження позивача [PERSON] серії І-ОК №087934, виданим виконкомом Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області 26 березня 2008 року /а.с.12/, свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-ОК №124282, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції Київської області 12 червня 2009 року /а.с.14/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема, на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по вул.Польовій, 4, с. Матвіївка, Миронівського району, Київської області. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. За правилами частини першої ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦПК України. Відповідно до частини першої ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з частиною першою ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов"язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов"язання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєсстрації цього майна. Позивач, будучи спадкоємцем законом після смерті діда, в установлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса Миронівського нотаріального округу Київської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, однак у в одержанні свідоцтва про право на спадщину на спадковий будинок їй було відмовлено у звязку із відсутністю права власності на вищезазначений житловий будинок /а.с.15/. [PERSON], на яку був складений заповіт на житловий будинок та земельну ділянку по вул. Польовій,4, в с.Матвіївка Миронівського району Київської області, та посвідчений Вікторівською сільською радою Миронівського району Київської області 24 грудня 2014 року за реєстровим №64 від прийняття спадщини відмовилася /а.с. 42./. Інші спадкоємці, а саме: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] спадщину прийняли, проте, як вбачається із копії спадкової справи, померлий [PERSON] заповідав їм земельні ділянки, які не стосуються заявленого позову /а.с.56-63/. Будинок, з приводу якого заявлено позов, не відноситься до категорії самовільно збудованих, виходячи з наступного. Господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам, що збудовані до ухвалення Указу Президії Верховної Ради УССР від 22.01.1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівль» і при їх технічній інвентаризації не відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні не відносяться до категорії самовільних. Відповідно до розяснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленному порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Встановлено, що будинок під номером 4, розташований по вулиці Польовій села Матвіївка Миронівського району Київської області був побудований у 1968 році на земельній ділянці, призначеній для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд. Будинок має затверджений КП КОР Білоцерківським МБТІ технічний паспорт, в якому не відображено, що будинок відноситься до категорії самовільних, зареєстрований в погосподарській книзі (а.с. 17-20). Згідно довідки №593, виданої виконкомом Вікторівської сільської ради 22 жовтня 2015 року, згідно погосподарської книги №1 [PERSON] дійсно був власником будинку в с. Матвіївка по вул. Польовій, 4, Миронівського району Київської області, до дня смерті 23 березня 2015 року /а.с.22/. Згідно довідки №599, виданої виконкомом Вікторівської сільської ради 29 жовтня 2015 року, згідно погосподарської книги №1 будинок №4 по вулиці Польова в селі Матвіївка знаходиться на земельній ділянці по вул. Польова 4-5. Власником будинку та земельної ділянки до дня смерті 23 березня 2015 року був [PERSON] /а.с.23/ Державна реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна здійснюється на підставі законодавства, яке діяло на момент виникнення такого права власності. До компетенції виконкомів місцевих рад на час забудови спірного будинку (1968 рік) відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Зідно Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів затвердженого ЦСУ СССР 13 квітня 1979 року №112/5 документами погосподарського обліку є (форми первісного обліку для сільських рад народних депутатів форма №1) «Погосподарська книга». Відповідно п. 7 до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26 дані книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарську книгу, [PERSON] своє право власності на житловий будинок, надвірні будівлі та споруди в БТІ не зареєстрував /а.с. 16/. Запис померлого [PERSON] в книзі погосподарського обліку підтверджує факт належності будинку під номером 4 по вулиці Польовій села Матвіївка Миронівського району Київської області саме йому. Даним будинком померий користувався та володів на праві власності. Після смерті [PERSON] право на належний йому житловий будинок по вул. Польовій, 4, с. Матвіївка, Миронівського району, Київської області, мав набути в порядку спадкування за заповітом його син [PERSON]. Однак, оскільки спадкоємець [PERSON] помер раніше спадкодавця [PERSON], а спадкоємець за заповітом [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася, право на успадкування за законом вищезазначеного будинку успадкувала позивач [PERSON]. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного, статтей 328, 1216, 1218, 1233, 1268, 1270, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved