Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 05 грудня 2011 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 261640грн. на придбання автомобіля зі сплатою 16,8%річних за весь час користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 04 грудня 2018 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між банком та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого поручитель взяв на себе зобовязання відповідати перед банком за невиконання боржником свої зобовязань у тому ж обсязі, що і боржник. Позичальник повинен був щомісяця здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитним договором шляхом внесення щомісячного платежу. Відповідач [PERSON] зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, в звязку з чим, за ним виникла заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотками та штрафу. У звязку з зазначеним, позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у розмірі 266538,23 грн., а також судові витрати, понесені ним при зверненні до суду. У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності не надавали. З урахуванням положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 05 грудня 2011 року між ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку", та відповідачем [PERSON], як позичальником, був укладений кредитний договір №IKAPNAIG.18244.001, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 261640грн. на придбання автомобіля зі сплатою 16,8%річних за весь час користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 04 грудня 2018 року. Відповідач взяв на себе зобовязання щомісяця здійснювати погашення заборгованості шляхом сплати щомісячно, з 01 по 10 число кожного місяця платежу, розмір якого визначається графіком платежів /а.с. 17-21/ . З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 05 грудня 2011 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого поручитель взяв на себе зобовязання відповідати перед банком за невиконання позичальником [PERSON]. своїх зобовязань у тому ж обсязі, що і боржник /а.с. 22/. Банк зобовязання за кредитним договором виконав, надавши позичальнику обумовлену договором суму кредитних коштів /а.с.23/. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків, внаслідок чого станом на 19 жовтня 2016 року за ним утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі у розмірі 266538,23 грн. (Двiстi шiстдесят шiсть тисяч п'ятсот тридцять вiсiм гривень 23 копiйки), з яких: 118418,36 грн. - поточна заборгованість за тілом кредиту, 78214,15 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту, 1011,46 грн. - поточна заборгованість за процентами, 20583,76 грн. - прострочена заборгованість за процентами, 48310,5 грн. - штраф за порушення строків платежів. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком /а.с.5-16/. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як передбачено ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.ст. 553,554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, заборгованість за кредитним договором, відсотками та комісією, підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку. Зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача заборгованості за кредитним договором у зазначеному вище розмірі. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір, тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved