Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

У жовтні 2014 року позивачі [PERSON] та [PERSON], які діють від свого імені та в інтересах неповнолітніх дітей звернулись до Деснянського районного суду м. Києва з позовом, який в подальшому було уточнено, до Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, Управління державної охорони України, треті особи: служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Деснянський районний відділ Державної міграційної служби України ГУ МВС України в м. Києві, про визнання права на користування службовим житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог позивачі посилаються на те, що вини із 2002 року і по теперішній час перебувають у шлюбі. Від вказаного шлюбу мають двох дітей, доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка, [PERSON], згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії сер. АВ № 0234872, є інвалідом третьої групи з загальним захворюванням з діагнозом цукровий діабет, І тип, важка форма, що підтверджується медичними виписками. Згідно з рішенням керівництва Управління Державної охорони від 04.07.2014 року № 120, враховуючи той факт, що позивач є учасником АТО, сім'ї позивачів на родину з чотирьох осіб було надано службову однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. Згідно з розпорядженням Печерської районної адміністрації від 29.07.2014 року № 382 ордер оформлено на чотири особи, а саме на [PERSON], [PERSON] та двох доньок [PERSON] та [PERSON] 05.08.2014 року позивач звернувся з рапортом на ім'я в.о. начальника Управління Державної охорони України Дахновського В.А., в якому просив видати йому зазначений ордер. На що 22.08.2014 року отримав лист-відповідь за № 2/16-108, в якому повідомили, що у зв'язку із звільненням з військової служби у запас та вилученням позивача зі списків особового складу Управління державної охорони України, усіма членами житлово-побутової комісії на засіданні 07.08.2014 року прийняте одноголосне рішення клопотатися перед керівництвом Управління державної охорони України про скасування розпорядження начальника Управління державної охорони України від 04.08.2014 року № 120 «Про розподіл службового житла» із наданням позивачу службової однокімнатної квартири [ADDRESS] м. Києва. Відповідно до вищезазначеного клопотання житлово-побутової комісії Управління державної охорони України розпорядженням в.о. начальника Управління державної охорони України від 14.08.2014 року № 155 рішення про розподіл службового приміщення скасовано». Ордер, позивачу [PERSON] не був вручений та незаконно утримувався довіреною особою Управлінням державної охорони України. Позивач [PERSON] разом зі своєю родиною фактично вселився та проживає у спірній квартирі, яка була видано йому законно, однак на неодноразові письмові його звернення до Керівництва Управління державної охорони України з вимогами припинити порушення його житлових прав та видати йому на руки ордер, а також до Печерської районної в м. Києві державної адміністрації з проханням видати йому особисто ордер та у разі його можливого закінчення терміну дії були залишені без уваги та задоволення, тобто йому було відмовлено. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась про місце, день та час судового розгляду, була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Представник відповідача - Управління державної охорони України Лисенко-Біловицький В.В. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, зазначивши, про необґрунтованість вимог позивача. Суду пояснив, шо [PERSON] проходив військову службу в Управлінні державної охорони України, на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов не перебуває та не перебував. У зв'язку із звільненням [PERSON] з військової служби в Управлінні державної охорони України у зв'язку із скороченням штатів на засіданні житлово-побутової комісії Управління державної охорони України було розглянуто питання щодо скасування рішення про надання [PERSON] службового приміщення, де було прийнято рішення клопотатись про скасування розпорядження від 04.07.2014 року № 120. 14.08.2014 року розпорядженням від № 155 розпорядження від 04.08.2014 року № 120 про розподіл службового житла скасовано. Зазначив, що ордер на право вселення у службове житло позивачам не видавався, а відповідно і права у позивачів на вселення та подальше користування службовим приміщенням Управління державної охорони України не виникало. Підстави для видачі ордеру на право вселення позивачів у службову квартиру Управління державної охорони України на сьогодні відсутні, оскільки рішення про розподіл позивачам службового житла скасоване. Представник відповідача - Печерської районної в м. Києві державної адміністрації Кулик Т.О. в задоволенні позовних вимог просила відмовити. В своїх поясненнях зазначила, що згідно з розпорядженням Печерської районної адміністрації від 29.07.2014 року № 382 ордер оформлено на чотири особи: [PERSON], його дружину та дітей. Оскільки ордер на зайняття службового приміщення виданий позивачам Печерською районної в м. Києві державною адміністрацією недійсним не визнавався та не скасовувався, правові підстави для видачі ще одного ордеру на квартиру відсутні. При цьому відповідачем не оспорюється і не заперечується право позивачів на користування займаною квартирою. Представник відповідача - Печерської районної в м. Києві державної адміністрації Суботенко Т.А. суду пояснила, що ордер на квартиру представнику управління ДОУ видавала безпосередньо вона, оскільки існувала така практика в адміністрації, що керівництво підприємств вручає ордери своїм працівникам. Однак, даний випадок став виключенням як їй стало відомо, що ордер не вручено позивачу. Вона вважала, що через представника УДОУ вручає ордер [PERSON]. На даний час, оскільки виник спір, до вирішення судом спору ордер зберігається в адміністрації та підстав для його скасування немає. Позивачі є наймачами квартири, зайняли її на законних підставах. Вважає, що уповноваженими співробітниками Управління державної охорони України незаконно утримувався ордер на спірну квартиру та не вручився [PERSON]. Треті особи - служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Деснянський районний відділ Державної міграційної служби України ГУ МВС України в м. Києві своїх представників в судове засідання не направили, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, просили суд розгляд справи проводити у їх відсутність. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що на даний час не працює тому, що є військовим пенсіонером. 22.08.2014 року [PERSON] запросив його до себе в помешкання щоб зробити ремонт та просив проконсультувати його з приводу ремонту. Приїхавши до [PERSON] познайомився з його дружиною, також бачив в квартирі дітей. Позивач попросив підписати акт, щоб завірити його перебування в квартирі. Обстежував ванну кімнату для того, щоб потім зробити в ній ремонт, щоб позивачі могли користуватися нею. [PERSON] показав всю квартиру, там були речі позивачів, меблі. В квартирі позивачів був двічі. Позивач розповідав про те, що не може отримати ордер на вказану квартиру. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив що на даний час є військовослужбовцем в запасі. 22.08.2014 року на прохання [PERSON] приїздив до нього за адресою його проживання, щоб скласти акт про те, що позивач там проживає. Знає про те, що [PERSON] не отримав ордер на квартиру бо уповноважена особа Управління державної охорони України отримала його. [PERSON] звертався до керівництва Управління державної охорони України щодо питання про отриманння ордеру, звертався до житлово-побутової комісії, а саме до секретаря житлово-побутової комісії [PERSON], звертався до керівництва в усній та письмовій формі, але результат був негативний. В квартирі [PERSON] був три чи чотири рази. Перший раз 22.08.2014 року, а потім ще десь у вересні, жовтні та три чи два дні тому. Коли приїздив до позивача в квартирі знаходилась його дружина та діти. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що в червні чи липні було видано розпорядження начальника Управління державної охорони України про розподіл службової житлової площі [PERSON], потім після повернення з відпустки отримала від Печерської районної державної адміністрації м. Києва ордер на право зайняття службового приміщення та розпорядження. Ордер та розпорядження був нею доставлений в Управління державної охорони України для урочистого вручення [PERSON] керівництвом управління. При підготовці нею до засідання житлово-побутової комісії Управління державної охорони України було розглянуто питання про скасування розпорядження щодо надання житла [PERSON] та підготовлено від лист до Печерської районної державної адміністрації. 01.08.2014 року отримала ордер на підставі довіреності підписаної керівником Управління державної охорони України, [PERSON] довіреності на отримання ордера не видавав. Зазначила, що саме на підставі довіреності, що знаходиться в матеріалах справи отримувала ордер. З практики знає, що керівництво видає ордери, тому чекала вказівки керівництва. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представників відповідачів, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] проходив військову службу в Управлінні державної хорони України з 17.03.2014 року по 06.08.2014 року (а.с.122,123). Відповідно до свідоцтва про одруження позивачі зареєстрували шлюб 07.09.2002 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №1199 (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 14.09.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, у подружжя [PERSON] [INFO] року народилося дочка [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 02.07.2008 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, [INFO] року у подружжя [PERSON] народилася дочка [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до розпорядження Печерської районної державної адміністрації в м. Києві від 29.07.2014 року № 382 затверджено рішення керівництва Управління державної охорони України про надання службової однокімнатної квартири [ADDRESS] військовослужбовцю Управління [PERSON] на родину з чотирьох осіб [PERSON], його дружині [PERSON], дочці [PERSON] та дочці [PERSON] (а.с.23). 05.08.2014 року позивач [PERSON] звернувся з рапортом на імя в.о. начальника Управління державної охорони України Дахновського В.А., в якому просив видати йому ордер №382 на службову однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.22). Згідно з витягу з наказу в.о. начальника Управління державної охорони України Дахновського В. від 06.08.2014 року № 195-ос позивач [PERSON] звільнений з військової служби у запас Служби безпеки України згідно з підпунктом «г» частини 6 Статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» (у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) (а.с.100). 14.08.2014 року розпорядженням в.о. начальника Управління державної охорони України Дахновським В. на підставі клопотання житлово-побутової комісії Управління державної охорони України (протокол засідання житлово-побутової комісії Управління державної охорони України від 07.08.2014 року № 4) скасовано розпорядження Управління державної охорони України від 04.07.2014 року № 120 «Про розподіл службового житла» (а.с.93). 22.08.2014 року на прохання [PERSON] з метою встановлення факту та умов його проживання комісією в складі: [PERSON] та [PERSON] було здійснено обстеження житлового приміщення за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до складеного акту у вказаній квартирі проживає сім'я у складі чотирьох осіб, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.39). Відповідно до акту обстеження житлових умов від 22.08.2014 року комісією у складі представників Управління державної охорони України, балансоутримувача службового фонду ТОВ «Експлуатаційна компанія «Комфорт-Майстер», Деснянсьного РУ ГУ МВС України у м. Києві щодо обстеження службової квартири за адресою: [ADDRESS] встановлено, що у зазначеній квартирі ніхто не проживає (а.с.88-90). Відповідно до розпорядження в.о. начальника Управління державної охорони України від 02.09.2014 року №174 «Про розподіл службового житла» зобов'язано однокімнатну квартиру [ADDRESS] м. Києва розподілити військовослужбовцю Управління державної охорони України лейтенанту [PERSON] та його сім'ї, яка складається з двох осіб, в т.ч. він, дружина - [PERSON] (а.с.96). 18.09.2014 року Печерська районна державна адміністрація листом повідомила Управління державної охорони України про відкладення затвердження рішення Управління державної охорони України у зв'язку з тим, що службова квартира [ADDRESS] не є вільною (фактично зайнята [PERSON], який своїм листом від 02.09.2014 року повідомив про це Печерську районну державну адміністрацію) та запропоновано вирішувати спірне питання у судовому порядку (а.с.94,95). 08.10.2014 року Управління державної охорони України листом звернулося до Печерської районної державної адміністрації з проханням невідкладно скасувати розпорядження Печерської районної державної адміністрації від 29.07.2014 року 382, у зв'язку із скасуванням рішення Управління державної охорони України про надання [PERSON] службової квартири, повторно розглянути клопотання Управління державної охорони України від 02.09.2014 року № 2/9/1-1113 та затвердити рішення про надання військовослужбовцю Управління державної охорони України [PERSON] ордер на право вселення (а.с.97,98). Відповідно до актів складених 01.10.2014 року комісією у складі представників Управління державної охорони України, балансоутримувача службового фонду ТОВ «Експлуатаційна компанія «Комфорт-Майстер», Деснянсьного РУ ГУ МВС України у м. Києві щодо обстеження службової квартири за адресою: [ADDRESS] встановлено, що у зазначеній квартирі ніхто не проживає (а.с.88-90). Згідно з рішенням комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасниками бойових дій № 2/ІІІ/1/20 від 13.10.2014 року на підставі довідки про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 09.10.2014 року № 2/6/2-199, розпорядження Управління державної охорони України [PERSON] встановлено статус учасника бойових дій (а.с.99). Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно положень частини першої та четвертої ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше, ніж з підстав і в порядку, визначених законом. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довесті ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вказував позивач в судовому засіданні, він разом зі своєю сім'єю у складі чотирьох осіб фактично вселився та проживає у спірній квартирі, має ключі від вхідних дверей, здійснює поточний ремонт, оплачує комунальні послуги, що підтверджується квитанціями про сплату житлово-комунальних послуг та що підтвердили допитані в судовому засіданні свідки зі строни позивача [PERSON] та [PERSON] Також зазначив, що неотримання ордеру на службове житлове приміщення на протязі тривалого часу фактично перешкоджає йому та членам його сімї в реалізації права на реєстрацію у вказаному спірному жилому приміщенні. Заперечуючи проти позовних вимог представник відповідача обґрунтовує таку свою позицію тим, що відповідач [PERSON] звільнився з військової служби в запас та його було виключено зі списків особового складу Управління державної охорони України, тобто він припинив трудові відносини із Управлінням, а тому членами житлово-побутової комісії було прийняте рішення про скасування розпорядження № 120 від 04.08.2014 року «Про розподіл службового житла» із надання позивачу службової однокімнатної квартири. Враховуючи те, що ордер на право вселення у службове житло позивачам не ручався, то права у позивачів на вселення та подальше користування службовим жилим приміщенням Управлінням державної охорони України не виникало. Відповідно до ст. 58 ЖК України, ордер може бути видано лише на вільне житлове приміщення, ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Відповідно до ч. 1 ст. 118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Статтею 121 ЖК України визначено порядок надання жилих приміщень. Статтею 122 ЖК УРСР передбачено, що на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення. З матеріалів справи вбачається, та підтверджується показами свідка [PERSON], яка була допитана в судовому засіданні, що довіреністю від 14.04.2014 року Управління державної охорони України уповноважило [PERSON], отримувати від імені Управління державної охорони України в Відділі обліку та розподілу житлової площі Печерської районної державної адміністрації м. Києва ордери військовослужбовців та пенсіонерів Управління на житлові приміщення (а.с.142). Ордер на право вселення у службове житло, що був виписаний на ім'я позивача [PERSON] був виданий 01.08.2014 року не йому, а представнику Управління державної охорони України [PERSON] для вручення позивачу. Однак слід зазначити, що вручений позивачу ордер не був, а незаконно утримувався представниками Управління державної охорони України, після чого був повернутий до Печерської районної в м. Києві державної адміністрації. Офіційні звернення позивача до керівництва Управління державної охорони України з вимогами видати незаконно утримуваний ордер були проігноровані. А відтак, суд приходить до висновку, що ордер на право вселення позивача у службове приміщення безпідставно, у звязку з неправомірними діями відповідача УДО України, не був вручений позивачу, однак виданий саме позивачу 01.08.2014 року. Отже, суд вважає, що позивач та члени його сімї правомірно, вчасно вселились та займають службове житлове приміщення, саме на підставі ордеру №382 на службову однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS], виданого 01.08.2014 року на імя [PERSON]. Стаття 125 ЖК України передбачає: "Без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 ЖК України, не може бути виселено, зокрема: осіб, звільнених у зв'язку з ліквідацією підприємства, установи, організації або за скороченням чисельності чи штату працівників». В силу приписів ст. 125 ЖК України, позивач [PERSON] не може бути виселений із службового приміщення без надання іншого жилого приміщення так як перебував у трудових відносинах з Управлінням державної охорони України та відповідно до витягу з наказу від 06.08.2014 року №195-ос та, згідно трудової книжки був звільнений з військової служби у зв"язку із скороченням штатів. Крім того, згідно зі статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень (стаття 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей»). Отже, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України витрати повязані з розглядом справи покладаються на відповідачів. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved