Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

у вересні 2018 року [PERSON] звернувся у суд з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації та спростування недостовірної інформації. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що [INFO] року о 18:38 годині громадянин України [PERSON] на своїй особистій сторінці у соціальній мережі Facebook (з ім`ям «[PERSON]») за адресою: [INFO] поширив інформацію, яка є недостовірною та порочить честь позивача, гідність та ділову репутацію. Зокрема, на зазначеній сторінці у соціальній мережі Facebook К.Лікарчук розмістив текстовий допис наступного змісту: « 17.07.18 . Вечерний [PERSON]. Внимание: антикоррупционный спецвыпуск! Итак , последние три дня, по моей информации, [PERSON] занят разработкой стратегии юридической и медийной защиты [PERSON]. Проводит всенощные совещания! Видать, сильно припекло! Нанял юристов - это коллеги из [PERSON] [PERSON] и [PERSON], [PERSON] и Партнеры. [PERSON] и [PERSON] - пламенный привет и наше вам с кисточкой! Медийной поддержкой должна заниматься [PERSON] , которая раньше работала в плюсах. По моей информации, оплачивает этот праздник жизни [PERSON] - собственник сети заправок ОККО. Он же, по моей информации, является бизнес-партнером, и другом по катанию на яхте, полетам на частном самолете молодого экс-регионала, и вечно возрождающегося как феникс из пепла мягко сказать не чуждого делам налоговым и таможенным народного депутата Виталия Хомутынника! В общем и целом - коррупция в чистом виде и замкнутый круг! Внимание [PERSON] , [PERSON] ! Биографические справки в том виде, в котором они находятся у [PERSON], прилагаю. Страна должна знать всех своих героев!». Розміщену відповідачем інформацію було доведено невизначеному колу осіб, оскільки її було поширено в соціальній мережі Facebook. Позивач зазначає, що інформація, вказана в текстовому дописі, в частині: «…По моей информации, оплачивает этот праздник жизни [PERSON] - собственник сети заправок ОККО», є недостовірною (не відповідає дійсності) та порушує особисті немайнові права позивача, закріплені Конституцією України, а саме на повагу до честі і гідності особи, оскільки розповсюджена відповідачем інформація негативно впливає на високу позитивну соціальну оцінку особи позивача в очах оточуючих та на бездоганну ділову репутацію позивача в Україні та закордоном. На думку позивача, фраза «…собственник сети заправок ОККО», розміщена в тексті вказаного допису, чітко ідентифікує особу позивача, оскільки дані про те, що позивач є кінцевим бенефіціаром компаній, які здійснюють експлуатацію АЗС під ТМ «ОККО» є загальновідомим фактом та можуть бути підтверджені інформацією, розміщеною у публічних джерелах та офіційних державних реєстрах. Позивач вважає, що у поширеній відповідачем інформації останній стверджує про факт протиправної та суспільно-неприйнятної поведінки позивача, а тому така інформація не є оціночним судженням, оскільки подана у формі викладу фактів, які можна перевірити на предмет їх істинності. Позивач стверджує, що в описаних відповідачем «корупційних схемах» участі не брав, послуги осіб, згаданих в текстовому дописі відповідача, для зазначених у цьому ж дописі цілей не оплачував. За таких підстав, позивач просить суд визнати недостовірною та такою, що порушує його особисті немайнові права та порочить його честь, гідність та ділову репутацію, інформацію щодо фінансування ним правового та медійного захисту [PERSON] , поширену відповідачем на своїй особистій сторінці у соціальній мережі Facebook (з ім`ям «[PERSON]») у текстовому дописі від [INFO] року (година допису: 18:38; адреса допису: [INFO]) у фразі: «По моей информации , оплачивает этот праздник жизни [PERSON] - собственник сети заправок ОККО», зобов`язати відповідача спростувати зазначену недостовірну інформацію в той же спосіб, у який ним було її поширено, а також вирішити питання по відшкодуванню судових витрат. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11.10.2018 відкрито провадження у справі. 18 квітня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву. У поданому відзиві, відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилається на те, що не розповсюджував недостовірної інформації проти позивача, обґрунтовуючи це тим, що позивач у позовній заяві не довів, що він є власником мережі заправок «ОККО». Також відповідач зазначив, що у своєму дописі він не наводив жодних недостовірних обставин діяльності позивача та не вказував, що конкретно оплачує позивач, обмежившись фразою «свято життя». На думку відповідача, він не розповсюджував інформацію, що завдала шкоди честі, гідності та діловій репутації позивача. Адже фраза про оплату «свята життя», стосувалась саме оплати позивачем певних видів відпочинку, характерних для нього та його кола спілкування. Тому будь-які висновки позивача, що він якимось чином був задіяний в корупційній діяльності є нічим іншим, ніж суб`єктивним сприйняттям позивачем інформації, що не базується на фактично сказаному відповідачем. Крім того, відповідач вказує на те, що йому не відомо чи задіяний позивач у корупційній діяльності, оскільки у своєму дописі в мережі Facebook він не стверджував про участь позивача у корупційних схемах. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ч. 4 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням і поширенням такої недостовірної інформації. Згідно ст. 201 ЦК України честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Нормами статей 297, 299 ЦК України визначено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації. За змістом ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Звертаючись до суду, позивач просив суд визнати інформацію, поширену [INFO] року відповідачем на своїй особистій сторінці у соціальній мережі Facebook (з ім`ям «[PERSON]») за адресою: [INFO] в частині: «По моей информации , оплачивает этот праздник жизни [PERSON] - собственник сети заправок ОККО », недостовірною інформацію та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача. При цьому позивач стверджував, що особою, яка безпосередньо поширила недостовірну інформацію про позивача, є відповідач - [PERSON] . Відповідно до роз`яснень, які викладені в п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27.02.2009 року при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно із п.18 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Тобто, саме на позивача покладено обов`язок доведення факту поширення відповідачем інформації, про яку йдеться в позовній заяві. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] відповідач на своїй особистій сторінці у соціальній мережі Facebook (з ім`ям «[PERSON]») розмістив текстовий допис за адресою: [INFO] такого змісту: « 17.07.18 . Вечерний [PERSON]. Внимание: антикоррупционный спецвыпуск ! Итак, последние три дня, по моей информации, [PERSON] занят разработкой стратегии юридической и медийной защиты [PERSON]. Проводит всенощные совещания! Видать, сильно припекло! Нанял юристов - это коллеги из [PERSON] [PERSON] и [PERSON], [PERSON] и Партнеры. [PERSON] и [PERSON] - пламенный привет и наше вам с кисточкой! Медийной поддержкой должна заниматься [PERSON] , которая раньше работала в плюсах. По моей информации, оплачивает этот праздник жизни [PERSON] - собственник сети заправок ОККО. Он же, по моей информации, является бизнес-партнером, и другом по катанию на яхте, полетам на частном самолете молодого экс-регионала, и вечно возрождающегося как феникс из пепла мягко сказать не чуждого делам налоговым и таможенным народного депутата [PERSON]! В общем и целом - коррупция в чистом виде и замкнутый круг! Внимание [PERSON] , [PERSON] ! Биографические справки в том виде, в котором они находятся у [PERSON], прилагаю. Страна должна знать всех своих героев!». Ознайомитись із зазначеною інформацією могли численні користувачі мережі Facebook. Дані факти підтверджуються поданими позивачем Експертним висновком за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінки у мережі Інтернет № 151/2018-ЕВ-ЦК від 24 липня 2018 року, виданим Департаментом «Центр компетенції» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес», Довідкою з відомостями про власника веб-сайту або інформацією про його встановлення № 145/2018-Д-ЦК від 02.08.2018 року, виданою Департаментом «Центр компетенції» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес», Висновком комп`ютерно-технічного дослідження веб-сторінки у мережі Facebook з ім`ям «[PERSON]» №18482 від 22 серпня 2018 року, проведеним судовим експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, та іншими доказами, наявними у справі. Відповідач не заперечував, що [INFO] саме він розмістив на своїй особистій сторінці у соціальній мережі Facebook зазначену інформацію (у т.ч. в частині, що стосується позивача) та що дана сторінка належить відповідачеві. Відповідач також не заперечував доступності зазначеної інформації для перегляду численними користувачами мережі Facebook. Суд погоджується з доводами представника позивача про те, що розміщена відповідачем інформація в частині: «…По моей информации, оплачивает этот праздник жизни [PERSON] - собственник сети заправок ОККО», безпосередньо стосується позивача [PERSON] , оскільки дані про те, що останній є кінцевим бенефіціаром компаній, яким належить мережа АЗК «ОККО» та знак для товарів і послуг «ОККО», є загальновідомими та доступними у відкритих джерелах та офіційних реєстрах. Суд вважає, що поширена відповідачем інформація щодо позивача завдає шкоди його законним інтересам та порушує право позивача на повагу до честі, гідності та ділової репутації, оскільки у ній стверджується про порушення позивачем норм чинного законодавства України, нехтування ним загальновизнаних суспільних норм щодо заборони фінансувати особисті потреби державних службовців та про неетичну поведінку позивача у суспільно-політичному житті України в частині оплати ним послуг спеціалістів, які займалися захистом державного чиновника, який, на думку відповідача, вчинив кримінально-карані дії. Поширення відповідачем зазначеної інформації завдає істотної шкоди діловій репутації позивача, яка формувалася роками, створюючи у широкого кола осіб помилкове негативне враження про позивача як про "учасника корупційних схем", який нібито фінансує приватні потреби державних службовців. Тому зазначена інформація порушує особисті немайнові права позивача та порочить його честь, гідність та ділову репутацію. У Відзиві на позовну заяву відповідач не навів жодних доказів, які би підтверджували достовірність поширеної ним інформації про позивача. Відповідач також зазначив, що йому не відомо чи задіяний позивач у корупційній діяльності. З огляду на це, суд вважає зазначену інформацію недостовірною. Суд не погоджується з доводами відповідача про те, що поширена ним інформація про позивача носить характер оціночної, а її негативний характер є виключно суб`єктивним сприйняттям позивача, яке не ґрунтується на фактично сказаному відповідачем. Так, відповідно до ст. 200 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про інформацію» інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Згідно з ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Згідно з ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Як вбачається з матеріалів справи, у своєму дописі у мережі Facebook від [INFO] відповідач поширив недостовірну інформацію про те, що позивач оплачує послуги медійного та юридичного захисту в.о. Голови ДФС України [PERSON], використовуючи наступні мовно-стилістичні звороти: «по моей информации», «в общем и целом - коррупция в чистом виде», які свідчать про те, що відповідач володіє доказами, що підтверджують участь позивача у зазначених корупційних правопорушеннях. На фактичний (а не оціночний) характер даного допису вказує також і звернення відповідача до керівництва правоохоронних органів відреагувати на його допис шляхом розміщення наступного тексту: « Внимание [PERSON] , [PERSON] !». Тому зазначена інформація, поширена відповідачем про позивача, містить фактичні дані, у яких відповідач стверджує про факт протиправної та суспільно-неприйнятної поведінки позивача. Частинами 4, 6 ст. 277 ЦК України визначено, що спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про те, що позивачем доведено, що [INFO] відповідачем на своїй особистій сторінці у соціальній мережі Facebook поширено недостовірну інформацію про позивача, яка порочить честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] . Тому зазначена недостовірна інформація повинна бути спростована відповідачем шляхом розміщення відповідного допису на особистій сторінці відповідача у мережі Facebook. Також, позивач просить стягнути з відповідача витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 60 666,20 гривень, понесення яких підтверджується платіжним дорученням № 0Х7545464 від 24 квітня 2019 року, рахунком на оплату від 23 квітня 2019 року № АО/С-18/4-6941784925, актом наданої правової допомоги № 1 від 23 квітня 2019 року до Договору № АО/С-18/4 про надання правової допомоги від 04.04.2018 р. (по справі №752/18468/18), Договором № АО/С-18/4 про надання правової допомоги від 04.04.2018 р., платіжним дорученням № 0001784276 від 10 серпня 2018 року, рахунком № 1931 від 10 серпня 2018 року, договором №109 від 10 серпня 2018 року про проведення експертного дослідження, платіжним дорученням № 1207 від 19 липня 2018 року, платіжним дорученням № 1206 від 19 липня 2018 року, рахунками на оплату від 19 липня 2018 року, Актом №1 від 24 липня 2018 року та Актом №2 від 02 серпня 2018 року наданих послуг за договором про надання послуг №112/2018-ЕВ-Д-ІК-ЦК від 19 липня 2018 року, договором про надання послуг №112/2018-ЕВ-Д-ІК-ЦК від 19 липня 2018 року Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За положеннями частин 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Витрати позивача на правничу допомогу документально підтверджені та доведені, а тому такі вимоги також підлягають задоволенню. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір.

Outcome: approved