Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому, враховуючи уточнення позовних вимог, просила розірвати шлюб між нею і [PERSON] , зареєстрований 12 вересня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 634, та стягувати з відповідача на її користь аліменти на двох їхніх дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі ⅓ частки його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі нею до суду позову - 10 липня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що з 12 вересня 2009 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON] , від шлюбу вони мають двох дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у подружжя не склалося, через постійні суперечки та неможливість вирішувати спільно сімейні проблеми. 14 вересня 2018 року відповідач покинув сім`ю та не має бажання повертатися. Збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя є неможливим та суперечить її інтересам. Діти проживають та будуть проживати після розірвання шлюбу разом із матір`ю. З моменту припинення подружніх відносин відповідач участі у вихованні дітей не приймає, коштів на їх утримання їй не надає. Вона на даний час працює, але коштів не вистачає. Молодша дочка є інвалідом ІІ групи, утримання дітей потребує значних додаткових коштів. Відповідач є працездатною, здоровою особою, інших неповнолітніх дітей не має, інші особи, зокрема непрацездатні батьки, на його утриманні не перебувають, стягнення по виконавчим документам з нього теж не проводиться. Домовленості щодо утримання дітей батьком, який проживає окремо, між сторонами не досягнуто. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позовні вимоги вона підтримує, просила суд розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі: розірвати шлюб між сторонами та стягувати на її користь з відповідача аліменти на двох дітей з дня подачі 10 липня 2019 року цього позову до суду. Час на примирення подружжя просила суд не надавати, оскільки з вересня 2018 року сторони проживають окремо, подружніх відносин вони не підтримують та спільне господарство не ведуть. Подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позовні вимоги визнає повністю, проти ухвалення у справі рішення про розірвання шлюбу між сторонами та стягнення з нього на користь позивача аліментів на двох малолітніх дочок у розмірі ⅓ частки його заробітку (доходу) з дня подачі позову не заперечує. Просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 12 вересня 2009 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 634. Від цього шлюбу вони мають двох дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із матір`ю. Молодша дочка сторін [PERSON] є інвалідом з дитинства. Суд встановив, що з вересня 2018 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, примиритися вони не бажають, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Малолітні діти сторін на даний час проживають разом із матір`ю та знаходяться на її утриманні. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання двох дітей позивачу не надає, згоден сплачувати аліменти на дітей у розмірі ⅓ частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно. У ч. ч. 6, 9, 10 ст. 7 СК України встановлено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У ч. 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У ч. 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання двох малолітніх дочок позивачу добровільно не надає, згоден сплачувати на користь позивача аліменти на двох дітей у розмірі ⅓ частки його заробітку (доходу), щомісячно, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню і в частині стягнення аліментів на дітей у вказаному розмірі до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України із відповідача в дохід держави (за вимогу про стягнення аліментів на дітей) підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved