Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO], та стягнути з [PERSON] на свою користь судові витрати. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона та відповідач, [PERSON], мають спільну малолітню дитину - [PERSON], [INFO] Факти народження дитини та визнання батьківства підтверджуються копією свідоцтва про народження. Шлюб з відповідачем був зареєстрованим та розірваним. Син весь час проживав та проживає разом з позивачем, яка самостійно займається його вихованням. Однак, відповідач не спілкується з сином, не проявляє до нього батьківської турботи, не цікавиться та не відвідує його, не турбується про його фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на його виховання. Жодного разу не відвідував дитячий садок, школу. На сьогодні відповідач має свою власну сім'ю і повністю ігнорує факт спорідненості з сином, а тому в силу положень Сімейного кодексу України відповідача слід позбавити батьківських прав. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. [PERSON] про час та місце розгляду справі повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. Представник Служби у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві Державної адміністрації в судове засідання не з'явився, згідно листа, який міститься у матеріалах справи, просив здійснювати розгляд справи без його участі, враховуючи висновок органу опіки та піклування від 23.07.2014 року. Суд заслухавши позивача, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що 15.11.2003 року між [PERSON] та [PERSON]. було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області. 22.03.2005 року вказаний шлюб розірвано, про підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про розірвання шлюбу, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області /а.с. 5-6/. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], [PERSON] та [PERSON]. є батьками [PERSON], [INFO] /а.с. 4/. 23.09.2011 року позивач змінила прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», вказане підтверджується свідоцтвом про зміну імені [NUMBER] /а.с. 8/. Відповідач [PERSON] одружився повторно і пізніше перейшов на прізвище нової дружини - «[PERSON]». Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Верховний Суд України в ч. 2 п.16 Постанови Пленуму "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно висновку Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] до неповнолітнього сина [PERSON], від 23.07.2014 року за №100-5858, Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с. 17-18/. В ході розгляду справи здобуто достатньо доказів того, що відповідач не виконує батьківського обов'язку щодо участі у вихованні, навчанні та матеріальному забезпеченні свого сина, оскільки не спілкується з дитиною в обсязі необхідному. Отже, зважаючи, що судовим розглядом беззаперечно встановлені обставини, які визначені вимогами ст. 164 Сімейного кодексу України, наявні правові підстави для позбавлення [PERSON], [INFO] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO] Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] підлягає до стягнення 247,00 грн. судового збору за вимоги щодо позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved