Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.02.2007 року у розмірі 7 540,97 (сім тисяч п'ятсот сорок) гривень 97 копійок та суму судового збору у розмірі 243,60 гривень. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач, посилається на те, що між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н від 01.02.2007 року, згідно з яким останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте в порушення прийнятих на себе зобовязань за цим договором, відповідач, [PERSON] допустив порушення строків погашення заборгованості, тому повинна відшкодувати банку загальну заборгованість за кредитом, прострочену заборгованість по відсоткам, пеню та штрафи за пропуск платежів по кредитному договору № б/н від 01.02.2007 року у загальному розмірі 7 540,97 гривень. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь, сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 243,60 гривень. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд у відсутність представника банку, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач, сповіщений належним чином, у судове засідання не з'явився про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень стосовно предмету позову, або заяви про розгляд справи за його відсутності, до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ч.1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, у звязку з неявкою повідомленого відповідача по даній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н від 01.02.2007 року, згідно з яким останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов укладеного договору Договір складається з Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В звязку з тим, що відповідач, [PERSON] не виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором, станом на 14.04.2015 року має заборгованість - 9 423,30 грн., яка складається з наступного: 2 251,99грн. - заборгованість за кредитом; 4 230,85грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 940,46 грн. - заборгованiсть за пенею та комiсiєю. Судовим наказом Малиновського районного суду м.Одеси від 19.09.2008 року (справа №2н-3236/2008) було задоволено вимогу ПАТ КБ "ПриватБанк" та стягнуто з [PERSON] заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 2 717,61 грн. Таким чином, від загальної суми боргу віднімається сума у розмірі 2 717,61 грн, яка була задоволена судовим наказом Малиновського районного суду м.Одеси від 19.09.2008 року і різниця становить суму у розмірі 6 705,69 грн. Відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг штрафи становлять: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 335,28 грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованність достягнення становить 7 540,97 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, відповідач, [PERSON] в односторонньому порядку відмовився від виконання зобовязань за кредитним договором № б/н від 01.02.2007 року в частині погашення основного боргу і сплати нарахованих відсотків, пені у встановлені договором строки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання повинне виконуватися належним чином згідно умов договору і вимог Цивільного кодексу України. Прийняті на себе зобовязання по договору не були виконані відповідачем. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У порушення умов вищевказаного кредитного договору, а також ст.ст. 509, 1054 ЦК України, відповідач прийнятих на себе кредитних зобовязань, у частині своєчасного погашення заборгованості за кредитом і нарахованими по ньому відсотками не виконав. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, боржник, що не повернув вчасно кредитні кошти, зобовязаний сплатити кредитору неустойку. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу за весь час прострочення суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст.ст. 1054, 1050 ЦК України у разі невиконання прийнятих на себе зобовязань позичальником банк отримує право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другою сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи, зокрема, витрати на інформаційно-технічне забезпечення; витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачем кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,6 гривень. Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню, так як не одержання прибутку банку від виконання банківських операцій може призвести до порушення фінансового стану установи, а відтак до зменшення надходжень до бюджету в якості платежів та податків, що негативно вплине на можливість кредитування вітчизняного виробника, розвитку ощадної справи, всебічного банківського обслуговування юридичних та фізичних осіб.

Outcome: approved