Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

У жовтні 2016р. Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБ України) звернулося до суду із позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 08 березня 2014р. о 00 годині 15 хвилин [PERSON], який знаходився у стані алкогольного спяніння, керуючи автомобілем марки «GELLY-7151», державний номерний знак [NUMBER] у м. Харкові в районі перехрестя вул. Сумська та вул. Данилевського, проїжджаючи регульоване перехрестя на заборонний для руху жовтий сигнал світлофору, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], який належить [PERSON], під керуванням [PERSON] В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Причиною зіткнення транспортних засобів стало порушення водієм [PERSON], вимог п.п. 2.9а, 8.7.3г Правил дорожнього руху України (далі - Правила). Вина [PERSON] в скоєні ДТП підтверджується постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2014р., на підставі якої відповідач був визнаний винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ч.1 ст.130 КпАП України. Внаслідок скоєного ДТП автомобілю [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, були завдані механічні пошкодження. Згідно зі звітом дослідження спеціаліста - автотоварознавця №197/05/14 від 21.05.2014р., вартість завданої матеріальної шкоди автомобілю [NUMBER], складає 70298,17грн., а витрати МТСБУ на встановлення розміру збитку та збір документів по справі склали 1030грн. Оскільки відповідач добровільно не відшкодував [PERSON] зазначену шкоду, то остання звернулась до МТСБ з заявою про відшкодування шкоди, яка була 11 червня 2014р. виплачена позивачем на підставі Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд в порядку регресу стягнути з відповідача на його користь 5000,00грн. матеріальної шкоди, витрати, понесені для встановлення збитків в розмірі 1030,00грн. та судовий збір в сумі 1378,00 грн. Представник позивача, діючий за довіреністю від 20 грудня 2016р., у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с.57). Представник відповідача, діюча на підставі угоди та ордеру від 13 лютого 2017року у судовому засіданні позовні вимоги МТСБ України не визнала та просила суд відмовити в їх задоволенні, раніше надала письмові заперечення проти позову (а.с.36,56). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються розділом третім главою 82 книги пятої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими вказані правовідносини регулюються. Моторно (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах банків, круглу печатку та діє на підставі статуту. МТСБУ є єдиним обєднанням страховиків, які здійснюють обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Судом встановлено, що 08 березня 2014р. о 00 годині 15 хвилин [PERSON], який знаходився у стані алкогольного спяніння, керуючи автомобілем марки «GELLY-7151», державний номерний знак [NUMBER] у м. Харкові в районі перехрестя вул. Сумська та вул. Данилевського, проїжджаючи регульоване перехрестя на заборонний для руху жовтий сигнал світлофору, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON] В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Автомобіль марки «SEAT LEON» державний номерний знак [NUMBER], належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.9). Вина [PERSON] у скоєнні ДТП підтверджується постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2014року, на підставі якої відповідач був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст.124, ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.5). Відповідно до ч.3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому суд при винесенні рішення не зясовує обставин справи, які підтверджують вину відповідача у спричиненні механічних пошкоджень автомобілю [NUMBER]. Згідно звіту спеціаліста - автотоварознавця №197/05/14 від 21.05.2014р., матеріальний збиток, завданий власникові «SEAT LEON» державний номерний знак [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 70298,17грн., в тому числі ПДВ (а.с.15-21, 58-59). Вказаний звіт сторонами не оскаржувався. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була з 27 січня 2014р. до 26 січня 2015р. застрахована, що підтверджується полісом №АС/9996101 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.8). Встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була і останній добровільно не відшкодував [PERSON] матеріальну шкоду, яка була спричинена останнім в результаті ДТП. 27 травня 2014р. [PERSON] звернулася до МТСБУ з заявою про відшкодування шкоди, в який зазначала, що регламенту виплату для проведення відновлюваного ремонту належного їй транспортного засобу здійснити на ТОВ «ВВ Автогруп» (а.с.7зв.). 01 липня 2014р. МТСБУ здійснило виплату [PERSON] відшкодування в сумі 50000,00грн., шляхом перерахування 50000,00 грн. на рахунок ТОВ «ВВ Автогруп», що підтверджується наказом МТСБУ №3065 від 10 червня 2014р. та платіжним дорученням 1/23325 від 11.06.2014року на суму 50000,00грн. (а.с.12зв.,13,14). Крім того, за складання звіту КТЗ МТСБУ сплатило 1030грн., що підтверджується актом №8635 від 14.04.2014 року та платіжним дорученням №16632 від 01.07.2014року (а.с.14). Відповідно до ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, яка діяла на момент відшкодування шкоди, МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоровю та майну третіх осіб під час ДТП. Згідно ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції Закону №5090-У1 від 05.07.2012р. у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно зі статтею 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Пунктом 36.4.Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 цього Закону МТСБУ України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Отже, деліктне зобовязання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобовязання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобовязань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обовязок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обовязку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобовязання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України). Первісне (основне) деліктне зобовязання та зобовязання, що виникло з регресної вимоги, не можуть виникати та існувати одночасно. [PERSON] України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. За змістом цього Закону страхове відшкодування, яке за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності страховик виплатив третій особі, а не своєму страхувальнику, є одночасно й відшкодуванням шкоди третій особі (потерпілому) в деліктному зобовязанні, оскільки страховик у договірних правовідносинах обовязкового страхування відповідальності є одночасно боржником у цьому деліктному зобовязанні. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь понесених позивачем витрат щодо відшкодування шкоди в розмірі 50000,00грн., а також витрат, понесених для встановлення збитків в розмірі 1030,00 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ч.ч.1 та 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судовий збір у справі складає 1378,00 грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду (а.с.3). На підставі ст. ст. 16, 1166, 1188, 1191, 1192 ЦК України, п.38.2 ст. 38, п.41.1 ст.41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів»,

Outcome: approved