Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 21.01.2008 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № ML-706/005/2008, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 310 000 грн., строком до 21.01.2028 року, зі сплатою процентів у порядку та у розмірах, встановлених вказаним кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] укладено договір поруки № SR-706/005/2008 від 21.01.2008 року, відповідно до якого [PERSON] прийняла на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником його зобов'язань перед позивачем за кредитним договором в повному обсязі .21.01.2008 року в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором між банком та [PERSON] укладено договір іпотеки № PML 706/005/2008, предметом якого є житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з невиконанням [PERSON] прийнятих на себе зобов'язань, станом на 17.09.2013 року заборгованість за кредитним договором складає 2 104 631,03 грн., у зв'язку з чим позивач звернувся з вказаним позовом, в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно, а саме житловий будинок,розташований за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу з прилюдних торгів в межах суми заборгованості за кредитним договором № ML-706/005/2008 від 21.01.2008 року у сумі 2 104 631,03 грн., а також стягнути на користь позивача з відповідачів судовий збір. Представник позивача , який діє на підставі довіреності , подав до суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі , проти заочного розгляду справи не заперечував, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідачі у судове засідання не з'явились , хоча відповідно до ч. 3 ст. 74 ЦПК України повідомлялись про час і місце розгляду справи, однак судові повістки від відповідачів повернулись до суду за закінченням терміну зберігання. Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справу протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до ч.3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки. У зв'язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідачів, виходячи з вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява) вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.01.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» , правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк») та [PERSON] укладено кредитний договір № ML-706/005/2008, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 310 000 грн., строком до 21.01.2028 року, зі сплатою процентів у порядку та у розмірах, встановлених вказаним кредитним договором ( а.с.6-9). Згідно п. 1.1 вказаного кредитного договору [PERSON] зобов'язувався своєчасно погашати суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом в порядку і у строки, визначні умовами кредитного договору. Відповідно до п. 1.4. ч.2 вказаного кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплатити банку відповідну плату. У відповідності до п.3 ч. 1 кредитного договору для розрахунку відсотків за користування кредитом використовується фіксована процентна ставка у розмірі 1,99%. Пунктом 3.1.1 вказаного кредитного договору передбачено, що за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами позичальник зобов'язаний сплатити позивачу пеню у розмірі 1% від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно кредитного договору. 30.06.2009 року державним реєстратором Голосіївської районної у м. Київ державної адміністрації проведено реєстрацію змін до установчих документів позивача ,відповідно до яких була змінена назва банку на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк». Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.05.2011 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № ML-706/005/2008 від 21.01.2008 року, договором поруки № SR-706/005/2008 від 21.01.2008 року, договором іпотеки №PML 706/005/2008 від 21.01.2008 року ( а.с. 18-24, 25). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір поруки № SR-706/005/2008 від 21.01.2008 року ( а.с.10), відповідно до якого [PERSON] прийняла на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником його зобов'язань перед позивачем за кредитним договором в повному обсязі. Відповідно до п. 1.2 договору поруки [PERSON] і [PERSON] відповідають як солідарні боржники, і позивач має звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань. 21.01.2008 року в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір іпотеки №PML 706/005/2008 ( а.с.11-13), предметом якого є житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору дарування, посвідченого П'ятою Харківською державною нотаріальною конторою 20.07.1990 року за реєстровим № 44742 . Свої зобов'язання за вказаним кредитним договором банк виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим, станом на 17.09.2013 року існує заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 2 104 631 грн. 03 коп., що складається з: заборгованості за кредитом - 306 010,35 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом - 171 694,14 грн., пеня за прострочення виконання зобов'язання за кредитним договором -1 626 926,54 грн. , що підтверджується розрахунком заборгованості ( а.с.14). Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст. 625 ЦК України відповідач не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, та на вимогу кредитора (банка) зобов'язаний сплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку ( штраф, пеня), то вона підлягає стягненню у повному розмірі , незалежно від відшкодування збитків. На підставі ст.ст.1049, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки» здійснюється на підставі рішення суду , виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Право іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку гарантовано положеннями Конституції України та ст. 35 Закону України «Про іпотеку». Згідно ст.35 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем основного зобов'язання іпотекодержавтель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки , що може бути здійснено на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 7 вказаного Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки;початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Статтею 41 вказаного вищого Закону передбачено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Відповідно до п.9 постанови пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року право вибору способу судового захисту ,передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту ,стягнення заборгованості ,у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки(застави), одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки , належні іпотекодавцю ,який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві. Аналізуючи наведені обставини, досліджені докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача та звернути стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно, а саме житловий будинок,розташований за адресою: [ADDRESS], що належить на праві приватної власності [PERSON] шляхом продажу з прилюдних торгів в межах суми заборгованості за кредитним договором № ML-706/005/2008 від 21.01.2008 року у сумі 2 104 631,03 грн., укладеного між ПАТ «ОТП Банк» , який є правонаступником Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк») та [PERSON] Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 3441 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням, долученим до матеріалів цивільної справи (а.с . 1), який підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у сумі по 1147 грн. з кожного.

Outcome: approved