Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Гарант-Система» звернувся до суду із вказаним позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу та просить стягнути з відповідача на свою користь 43 765,00 (сорок три тисячі сімсот шістдесят п'ять грн.) та судові витрати в сумі 1378, 00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14 травня 2014 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Гарант-Система» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 05-16/000283 на таких умовах: страхувальник - [PERSON] ([ADDRESS]); вигодонабувач - [PERSON] ([ADDRESS]); предмет страхування: автомобіль HONDA ACCORD, державний номер [NUMBER], 2010 року випуску; застраховані ризики: дорожньо-транспортна пригода, пошкодження скла, стихійне лихо, падіння дерев, напад тварин, пожежа, вибух, протиправні дії третіх осіб (за винятком викрадення), викрадення транспортного засобу / конструктивна загибель; франшиза: 813,00 грн.; виплата страхового відшкодування здійснюється без урахування експлуатаційного зносу; вартість ТЗ 271 000,00 (Двісті сімдесят одна тисяча грн. 00 коп.) гривень, яка дорівнює страховій сумі; страховий тариф: 5,100 % від страхової суми; термін дії договору з 17:00 год. 08.07.2014 року до 24:00 год. 07.07.2015 року. 04.04.2015 року приблизно о 21 годині 35 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] на великій кільцевій дорозі - вул. Жмеринській в м. Києві, не врахував дорожніх обставин, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого сталося зіткнення із автомобілем «Хонда» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Своїми діями [PERSON] порушив п.13.1 Правил дорожнього руху України. У ДТП, що сталася, винен водій автомобіля [NUMBER], що підтверджується Постановою у справі № 3/759/1776/15 від 15 квітня 2015 р. Святошинського районного суду м. Києва у справі про адміністративні правопорушення, згідно з якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу. 28.07.2015 року страхувальником [PERSON] подано заяву про виплату страхового відшкодування відповідно до Договору №05-16/000283 від 14.05.2014 року. Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №304-1 від 14 травня 2015 року складеного експертом [PERSON], вартість відновлюваного ремонту автомобіля з урахуванням фізичного зносу складових частин HONDA Accord д.н.з. [NUMBER], пошкодженого в результаті ДТП складає 45 504,59 (сорок п'ять тисяч п'ятсот чотири гривні) 59 копійок. Відповідно до звіту про розслідування події із засобом наземного транспорту від 28.07.2015 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER]. в результаті його пошкодження в ДТП, становить 44 578,00 (сорок чотири тисячі п'ятсот сімдесят вісім) гривень. Розмір витрат на відновлення транспортного засобу встановлено на підставі акту виконаних робіт №457к від 27.07.2015 р. ПрАТ «Дніпро Мотор Інвест». Страховим актом № 05-17/153 від 28.07.2015 р. випадок визнано страховим та вирішено здійснити виплату страхового відшкодування у сумі 43 765,00 (сорок три тисячі сімсот шістдесят п'ять грн. 00 коп.) грн. шляхом перерахування на станцію технічного обслуговування ПрАТ «Дніпро Мотор Інвест» згідно акту виконаних робіт №457к від 27.07.2015 року в рахунок сплати вартості відновлюваного ремонту HONDA Accord д.н.з. [NUMBER]. Платіжними дорученнями №1451 від 06 серпня 2015 р, №1845 від 08 жовтня 2015 p. №1948 від 23 жовтня 2015 p., №2110 від 17 листопада 2015 p., №2119 від 18 листопада 2015 р. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 43 765,00 (Сорок три тисячі сімсот шістдесят п'ять грн. 00 коп.) грн. Свої зобов'язання щодо сплати страхового відшкодування за Договором позивач перед страхувальником виконав в повному обсязі. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував. Зазначивши, що він не проти сплатити добровільно вказану у позові суму коштів, проте, частинами. В судове засідання 06.06.2017 відповідач не з'явився, про причини неявки не повідомив . Вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення даного позову, виходячи із наступного. Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Судовим розглядом встановлено, що 14 травня 2014 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Гарант-Система» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 05-16/000283. 04.04.2015 року приблизно о 21 годині 35 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] на великій кільцевій дорозі - вул. Жмеринській в м. Києві, не врахував дорожніх обставин, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого сталося зіткнення із автомобілем «Хонда» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою у справі № 3/759/1776/15 від 15 квітня 2015 р. Святошинського районного суду м. Києва у справі про адміністративні правопорушення, згідно з якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу. 28.07.2015 року страхувальником [PERSON] подано заяву про виплату страхового відшкодування відповідно до Договору №05-16/000283 від 14.05.2014 року. Відповідно до частини третьої ст.61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у Публічному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Гарант-Система», що підтверджується договором страхування від 14.05.2014 року №05-16/000283 (а.с.6). Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. 28.07.2015 року страхувальником [PERSON] подано заяву про виплату страхового відшкодування відповідно до Договору №05-16/000283 від 14.05.2014 року (а.с.10). Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №304-1 від 14 травня 2015 року складеного експертом [PERSON], вартість відновлюваного ремонту автомобіля з урахуванням фізичного зносу складових частин HONDA Accord д.н.з. [NUMBER], пошкодженого в результаті ДТП складає 45 504,59 (сорок п'ять тисяч п'ятьсот чотири гривні) 59 копійок (а.с. 17-24). Платіжними дорученнями №1451 від 06 серпня 2015 р, №1845 від 08 жовтня 2015 p., №1948 від 23 жовтня 2015 p., №2110 від 17 листопада 2015 p., №2119 від 18 листопада 2015 р. позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 43 765,00 (сорок три тисячі сімсот шістдесят п'ять грн. 00 коп.) грн. Відповідно до вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно з ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика і не вжив заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності про настання дорожньо-транспортної пригоди. Суд враховує, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування, таким чином позивач набув права звернення до суду до відповідача, як до особи винної в дорожньо - транспортній пригоди про стягнення коштів в порядку регресу. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд України у постанові Судової палати у цивільних справах від 16 вересня 2015 року № 6-284цс15, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. За таких обставин, суд вважає, що позивачем правомірно пред'явлені вимоги до відповідача з приводу відшкодування понесених витрат по виплаті страхового відшкодування в розмірі 43 765,00 (сорок три тисячі сімсот шістдесят п'ять грн.), яке підлягає стягненню з відповідача, як особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу, оскільки в матеріалах страхової справи відсутні докази, що відвідач, як страхувальник, в межах визначеного законодавством строку повідомив страховика про настання страхового випадку, в межах даного спору відповідач не скористався процесуальним правом надати докази, які спростовують позицію позивача щодо недотримання відповідачем строків повідомлення про настання страхового випадку, та наявності поважних причин про неможливість виконати зазначений обов'язок, що повинно бути підтверджено документально. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню на користь позивача, у відшкодування понесених ним судових витрат, - 1378 грн. 00 коп. На підставі зазначеного,

Outcome: approved