Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

У жовтні 2016 року до суду із позовом про стягнення заборгованості звернулося Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (далі - Банк). Свої вимоги обґрунтувало тим, що між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] 15 квітня 2013 року був укладений договір про надання кредиту № 032АІ10130415001, згідно з яким відповідачу було надано у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти. Відповідно до п. 1.1 надання кредиту здійснювалось одним траншем у сумі 56000 (п'ятдесят шість тисяч) гривень 00 копійок, зі сплатою 17,5 % річних (відсоткова ставка плаваюча). Відповідно до п. 1.2. договору кредиту, кредит надавався відповідачу на оплату придбаного автомобіля. В порушення умов договору кредиту, відповідач протягом тривалого часу не здійснює погашення процентів за користування кредитом у встановлені терміни. Відповідно до п. 4.1. договору кредиту, у разі прострочення [PERSON] строків сплати відсотків, визначених п. 2.4, 2.7 кредитного договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. 1.1. кредитного договору, відповідач сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє у період прострочення. Станом на 31 серпня 2016 року загальний розмір заборгованості [PERSON] складає 74489 гривень 48 копійок, з яких: 45999 гривень 95 копійок - заборгованість за кредитом; 15976 гривень 42 копійки - заборгованість за відсотками; 5184 гривні 23 копійки - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 4950 гривень 60 копійок - пеня за несвоєчасне повернення відсотків; 1216 гривень 61 копійка - розмір інфляційних витрат за кредитом; 1161 гривня 67 копійок - розмір інфляційних витрат за відсотками. Тому Банк просив позов задовольнити, стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та 1378 гривень 00 коп. на відшкодування судових витрат. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи до суду не з'явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Також у заяві вказувалося, що позивач проти винесення заочного рішення не заперечує. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість здійснювати розгляд справи за відсутності сторін по наявним у справі документам у заочному порядку. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 530 ЦК, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 15 квітня 2013 року між [PERSON] та Банком був укладений договір про надання кредиту № 032АІ10130415001 на отримання кредиту одним траншем у сумі 56000 (п'ятдесят шість тисяч) гривень 00 копійок (а.с. 8-12). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 032АІ10130415001 від 15 квітня 2013 року станом на 31 серпня 2016 року загальний розмір заборгованості [PERSON] складає 74 489 (сімдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят дев'ять) гривень 48 копійок, з яких 45 999 ( сорок п'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто дев'ять) гривень 95 копійок - заборгованість за кредитом; 15 976 (п'ятнадцять тисяч дев'ятсот сімдесят шість) гривень 42 копійки - заборгованість за відсотками; 5 184 (п'ять тисяч сто вісімдесят чотири) гривні 23 копійки - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 4 950 (чотири тисячі дев'ятсот п'ятдесят) гривень 60 копійок - пеня за несвоєчасне повернення відсотків; 1 216 (одна тисяча двісті шістнадцять) гривень 61 копійка - розмір інфляційних витрат за кредитом; 1 161 (одна тисяча сто шістдесят одна) гривня 67 копійок - розмір інфляційних витрат за відсотками (а. с. 4-6). Відповідач жодним чином заявлені до нього позовні вимоги не спростував. А тому суд вважає ці вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. За правилами ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач при подачі позову сплатив судовий збір у розмірі 1378 гривень 00 коп. (а.с. 1). Таким чином, відповідачу належить сплатити Банку зазначену суму на відшкодування понесених ними судових витрат. На підставі ст. 509, 526, 530, 1049,1054 ЦК України,

Outcome: approved