Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: 29.12.2018 року заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави звернувся до суду з позовом до Головного Управління Держеокадастру у Черкаській області, [PERSON] , [PERSON] про визнання незаконним та скасування наказу, визнання незаконним договору купівлі-продажу, визнання незаконним та скасування запису про державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки. Свої вимоги мотивував тим, що наказом Головного Управлінні Держгеокадастру у Черкаській області № 23-6049/14-17-СГ від 25.07.2017 року затверджено проект землеустрою та надано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 1,9616 га, в тому числі ріллі площею 1,9616га, (кадастровий номер 7124987000:01:002:1025) із земель сільськогосподарського призначення державної власності із зміною цільового призначення - для ведення особистого селянського господарства (код КВ ЦПЗ - секція А, підрозділ - 01.03), розташовану в адміністративних межах Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області. З метою набуття права власності на вказану земельну ділянку, Державним реєстратором виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області Цьопою Б.А. 16.08.2017 прийнято рішення № 36637559 про державну реєстрацію права приватної власності за [PERSON] ділянки під кадастровим номером 7124987000:01:002:1025, про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право приватної власності № 21893741 від 16.08.2017. Наказом Головного Управлінні Держгеокадастру у Черкаській області № 23-38/14-18-СГ від 04.01.2018 року затверджено проект землеустрою та надано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 1,5843 га, в тому числі ріллі площею 1,5843 га, (кадастровий номер 7124982000:01:006:0170) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення - для ведення особистого селянського господарства (код КВ ЦПЗ - секція А, підрозділ - 01.03), розташовану в адміністративних межах Вергунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області. З метою набуття права власності на дану земельну ділянку, Державним реєстратором виконавчого комітету Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області Савчук Л.А. 16.01.2018 прийнято рішення, індексний номер № 39208435 про державну реєстрацію права приватної власності за [PERSON] ділянки під кадастровим номером 7124982000:01:006:0170, про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності № 24390428 від 10.01.2018. Таким чином, [PERSON] , попередньо реалізувавши своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки повторно, безоплатно, на підставі ст. ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України отримав у власність ще одну земельну ділянку. Приймаючи оспорюваний наказ № 23-38/14-18-СГ від 04.01.2018, Головне Управління Держгеокадастру в Черкаській області не провело належної перевірки щодо реалізації раніше [PERSON] свого права на безоплатне отримання землі для ведення особистого селянського господарства, чим було допущено порушення вимог земельного законодавства, що призвело до безпідставного вибуття землі площею 1,5843 га в адміністративних межах Вергунівської сільської ради із державної власності, а тому вказаний наказ головного управління про передачу такої ділянки у власність є незаконним та підлягає скасуванню. Відповідно до ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. На підставі договору купівлі-продажу № 457 від 26.02.2018, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Старовойтовим Олександром Сергійовичем, речове право на спірну земельну ділянку за кадастровим номером 7124982000:01:006:0170 перейшло до [PERSON] . Вказаний договір купівлі-продажу підлягає визнанню недійсним у судовому порядку з огляду на протиправність наказу Головного Управління Держгеокадастру у Черкаській області № 23-38/14-18-СГ від 04.01.2018 року. Однак, скасуванням наказу № 23-38/14-18-СГ від 04.01.2018 та визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки не буде забезпечено захист та відновлення порушених прав держави, оскільки відповідне речове право і надалі буде зареєстроване за особою. Враховуючи те, що наказ Головного Управління Держгеокадастру в Черкаській області № 23-38/14-18-СГ від 04.01.2018 є особливим видом правочину (оскільки, на підставі його вчинення виникли правовідносини власності у [PERSON] на землю, а у подальшому на підставі договору купівлі- продажу № 457 від 26.02.2018 - у [PERSON] ), обґрунтованим є необхідність застосування наслідків його недійсності, що полягає, в тому числі, у скасуванні права власності за останнім набувачем на незаконно отриману у власність земельну ділянку. Спірна земельна ділянка за кадастровим номером 7124982000:01:006:0170, площею 1,5843 га, розташована в адміністративних межах Вергунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, вибула з власності держави в особі її розпорядника Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області не з її волі, і остання має бути витребувана із незаконного володіння [PERSON] , як добросовісного набувача на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області. Враховуючи вищевикладене позивач просив суд: визнати незаконним та скасувати наказ ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 04.01.2018 року; визнати недійсним договір купівлі-продажу №457 від 26.02.2018 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] ; визнати незаконним та скасувати запис про державну реєстрацію за [PERSON] права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7124982000:01:006:0170, площею, 1,5843 га; витребувати у [PERSON] земельну ділянку площею, 1,5843 га (кадастровий номер 7124982000:01:006:0170) на користь держави в особі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області та стягнути з відповідачів судовий збір у сумі 7048 грн. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 02.01.2019 року накладено арешт на земельну ділянку, площею 1,5843 га, що розташована в адміністративних межах Вергунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, під кадастровим номером 7124982000:01:006:0170, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. Заборонено суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на земельну ділянку площею 1,5843 га, що розташована в адміністративних межах Вергунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, під кадастровим номером 7124982000:01:006:0170, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, в тому числі заборонити укладати договори, та вчиняти інші правочини відносно вищевказаної земельної ділянки. Ухвалою суду від 02.01.2019 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 25.01.2019 року позовна заява прийнята до розгляду з відкриттям провадження. 15.02.2019 року від [PERSON] надійшла заява про визнання позову, з проханням провести розгляд справи без його участі, та розподілити судовий збір в порядку ст. 142 ЦПК України, враховуючи визнання позову відповідачем. 15.02.2019 року від [PERSON] надійшла заява про визнання позову, з проханням провести розгляд справи без його участі, та розподілити судовий збір в порядку ст. 142 ЦПК України, враховуючи визнання позову відповідачем. 13.03.2019 року від приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Старовойтова О.С. надійшла заява про розгляд справи без його участі. Ухвалою суду від 21.03.2019 року закрито підготовче провадження з призначенням справи до судового розгляду. 26.04.2019 року від представника [PERSON] - адвоката Сучило А.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та залишення заяви [PERSON] про визнання позову - без розгляду. 06.05.2019 року від представника ГУ Держгеокадастру у Черкаській області надійшло клопотання про залишення позову без розгляду. 23.05.2019 року від [PERSON] надійшла заява про залишення без розгляду заяви про визнання позову. 24.05.2019 року від позивача надійшла заява про зупинення провадження у справі. Ухвалою суду від 24.05.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі. Ухвалою суду від 24.05.2019 року позовну заяву залишено без розгляду. Постановою апеляційного суду Черкаської області від 18.06.2019 року ухвалу суду першої інстанції скасовано. Постановою Верховного суду у складі КЦС від 25.08.2020 року постанову апеляційного суду залишено без змін. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 27.06.2019 року зупинено провадження у справі. 08.09.2020 року поновлено провадження у справі. 27.10.2020 року від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшло клопотання про витребування доказів. Судом відмовлено у задоволенні клопотання. Пояснення сторін у судових засіданнях: У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просив їх задоволити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] просила відмовити у задоволенні позовних вимог з тих, підстав, що [PERSON] вдруге звертався до ГУ Держгекодастру у Черкаській області з заявою про безоплатне надання у власність земельної ділянки з цільовим призначенням - для ведення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а не для особистого селянського господарства. Встановлені судом обставини: Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Наказом в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №23-6049/14-17-СГ від 25.07.2017 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,9616 га у власність, для ведення особистого селянського господарства в адмінмежах Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області. Надано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 1,9616 га, в т.ч. рілля площею 1,9616 га (кадастровий номер 7124987000:01:002:1025) із земель сільськогосподарського призначення державної власності із зміною цільового призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташовану в адмінмежах Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області. 16.08.2017 року за [PERSON] зареєстроване речове право на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Наказом в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 04.01.2018 року №23-38/14-18-СГ затверджено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 1,5843 га у власність для ведення особистого селянського господарства в адмінмежах Вергунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області. Надано [PERSON] у власність земельну ділянку, площею 1,5843 га, в тому числі рілля площею 1,5843 га, (кадастровий номер 7124982000:01:006:0170) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташовану в адмінмежах Вергунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області (Т.1, а.с. 19). 10.01.2018 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис №24390428 про право власності [PERSON] на земельну ділянку, площею 1,5843 га, (кадастровий номер 7124982000:01:006:0170), розташовану у Вергунівській сільській раді, Черкаського району, Черкаської області, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. 26.02.2018 року право власності на вищевказану земельну ділянку перейшло до [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 457 від 26.02.2018 року, про що внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №25015558 про право власності. Норми права, що підлягають застосуванню: ч. 4 ст. 122 ЗК України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Такими суб`єктами відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України та наказу Мінагрополітики від 29 вересня 2016 року № 333 «Про затвердження положень про територіальні органи Держгеокадастру» є головні управління Держгеокадастру. Відповідно до ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій ) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Згідно ст. 118 ЗК України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Відповідно до ст. 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: не більше 2,0 гектара - для ведення особистого селянського господарства. Розмір земельних ділянок, що передаються безоплатно громадянину для ведення особистого селянського господарства, може бути збільшено у разі отримання в натурі (на місцевості) земельної частки (паю). Згідно ст. 5 ЗУ «Про особисте селянське господарство», для ведення особистого селянського господарства використовують земельні ділянки розміром не більше 2,0 гектара, передані фізичним особам у власність або оренду в порядку, встановленому законом. Громадяни України, які реалізували своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства в розмірі менше 2,0 гектара, мають право на збільшення земельної ділянки в межах норм, установлених статтею 121 Земельного кодексу України для ведення особистого селянського господарства. Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України, частина друга статті 52 ЗК України). Вказані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно. Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно ч. 3 ст. 321 ЦК України примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі статтею 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. ч. 1 ст. 388 ЦК України встановлено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року по справі 488/5027/14-ц: «власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача (близький за змістом підхід сформулював Верховний Суд України у висновку, викладеному у постанові від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14). Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна, не є ефективним способом захисту права власника». У цій же постанові Верховний Суд вирішує питання, пов`язане зі скасуванням запису про державну реєстрацію права власності, зокрема: «Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (див. принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю у пункті 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц). Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно. Цей припис слід розуміти так, що рішення суду про витребування з незаконного володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. На підставі такого рішення суду для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем, не потрібно окремо скасовувати запис про державну реєстрацію права власності за відповідачем». Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3 ст. 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності та повноті приходить до наступного. Згідно ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Так, судом встановлено, що на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області№23-6049/14-17-СГ від 25.07.2017 року, [PERSON] надано безоплатно у власність земельну ділянку площею 1,9616 га, в т.ч. рілля площею 1,9616 га (кадастровий номер 7124987000:01:002:1025) із земель сільськогосподарського призначення державної власності із зміною цільового призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташовану в адмінмежах Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області. Крім того, на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області № 23-38/14-18-СГ від 04.01.2018 року [PERSON] надано безоплатно у власність земельну ділянку , площею 1,5843 га, в тому числі рілля площею 1,5843 га, (кадастровий номер 7124982000:01:006:0170) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташовану в адмінмежах Вергунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області. Тобто [PERSON] отримав дві земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства. За таких обставин суд вважає, що наказ № 23-38/14-18-СГ від 04.01.2018 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення», прийнято з порушенням вимог ст. 121 ЗК України, оскільки сукупний розмір наданих земельних ділянок, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, перевищує 2 га. Крім того, наказ не відповідає положенням ст. 116 ЗК України, згідно яких передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, приймаючи оскаржуваний наказ від 04.01.2018 року №23-38/14-18-СГ повинно було перевірити, чи реалізувала особа попередньо, своє право на безоплатне отримання земельної ділянки, по кожному виду використання, і якщо так, то встановити, яка площа наданої земельної ділянки. Всупереч цим, вимогам, Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, повторно надало [PERSON] безоплатно у власність, земельну ділянку, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, площею до 2,00 га, однак загальним розміром понад 2 га (враховуючи земельну ділянку площею 1,9616 га ), у зв`язку з чим наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 04.01.2018 р. № 23-38/14-18-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку, площею 1,5843 га (кадастровий № 7124982000:01:006:0170), для ведення особистого селянського господарства, що розташована в адміністративних межах Вергунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області є незаконним та підлягає скасуванню, так як порушує норми ЗК України. Суд констатує, що [PERSON] отримавши безоплатно у власність земельну ділянку площею 1,9616 га (кадастровий номер 7124987000:01:002:1025), для ведення особистого селянського господарства, не звертався до ГУ Держгеокадастру у Черкаській області з проханням збільшити площу наданої земельної ділянки в межах норм, установлених статтею 121 Земельного кодексу України. Твердження представника відповідача з приводу того, що [PERSON] звертався до ГУ Держгеокадастру у Черкаській області з заявою про безоплатне надання у власність земельної ділянки, з іншим цільовим призначенням, однак йому було знову надано земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, суд не приймає до уваги, оскільки це не стосується предмету спору. Суд розглядає вимогу про скасування наказу, яким особі повторно безоплатно надано у власність земельну ділянку, для ведення особистого селянського господарства. [PERSON] отримавши наказ, міг оскаржити останній і не реєструвати за собою речове право на земельну ділянку, однак, знаючи про помилку, свідомо замовчував про незаконне рішення ГУ Держгеокадастру. Оскільки земельна ділянка, площею 1,5843 га. (кадастровий № 7124982000:01:006:0170), вибула з власності держави, поза її волею та без правової на то підставі, остання підлягає її витребуванню від добросовісного набувача за оплатним договором - [PERSON] та передачею на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області. Вимога прокурора про визнання недійсним договору купівлі-продажу №457 від 26.02.2018 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] не підлягає до задоволення, оскільки даний спосіб захисту є неефективним, за умови скасування правового акту індивідуальної дії. Вимога прокурора про скасування запису про державну реєстрацію за [PERSON] права приватної власності на земельну ділянку, є передчасною, оскільки набрання рішенням суду законної сили, є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. Судові витрати: Згідно ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, з відповідачів на користь позивача потрібно стягнути судовий збір в сумі по 1174 грн. 67 коп. судового збору, з кожного.

Outcome: approved