Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Позивач, КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» в лютому 2018 року звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд зобов'язати [PERSON] звільнити земельну ділянку площею 509,48 кв.м., що знаходиться на території, яка відведена Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в Києві по [ADDRESS] в Дніпровському районі м. Києва після сплати Комунальним підприємством «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» [PERSON] компенсації в розмірі ринкової оцінки майна та експертної оцінки земельної ділянки з поліпшенням на підставі висновку судової експертизи. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в межах земельної ділянки, яка відведена позивачу відповідно до Рішення КМР № 531/5343 «Про надання земельної ділянки комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в Києві на території Русанівських садів (відрізок від захисної дамби до садового товариства «Сад-Будівник») у Дніпровському районі м. Києва», знаходиться земельна ділянка [ADDRESS], площею 509,48 кв.м., які підпадає під межі будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві. Відповідач здійснює фактичне користування вказаною земельною ділянкою на підставі членства в СТ «Мічурінець».Рішенням КМР від 16 грудня 2005 року № 607/3068 «Про винесення з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену частини садових ділянок Русанівських і Воскресенських садів» зі змінами та доповненнями визначено, що Дирекції необхідно забезпечити компенсацію громадянам, які не оформили права власності і ділянки яких підлягають винесенню з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві. Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву в якій зазначив, що чинне земельне законодавство України визнає права користування земельними ділянками як титульних землекористувачів, тобто землекористувачів, які отримали державні акти на право постійного користування землею, так і тих землекористувачів, які набули право користування землею в період, коли таке не посвідчувалося державними актами. Саме тому, відповідач вважає, що вона на законних підставах правомірно користується земельною ділянкою площею 509,48 кв.м., що знаходиться на території СТ «Мічурінець» за адресою: [ADDRESS]. Зазначає, що затвердження проекту будівництва відбулося в 2004 році з одночасним початком будівництва, але всупереч діючому законодавству на той час, ні позивач, ні КМР до початку проектування з пропозиціями щодо отримання від неї такого погодження та узгодження умов вилучення земельної ділянки не зверталися, згоду на її вилучення вона не надавала. В процесі розгляду справи в якості третьої особи без самостійних вимог було залучено СТ «Мічурінець». Ухвалою суду від 14 травня 2018 року у справі призначено комплексну судову експертизу, провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 02 серпня 2018 року провадження у справі відновлено. В процесі розгляду справи позивач уточнив свої вимоги, просив зобов'язати [PERSON] звільнити земельну ділянку площею 509,48 кв.м., що знаходиться на території, яка відведена Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в Києві по [ADDRESS] в Дніпровському районі м. Києва після сплати Комунальним підприємством «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» [PERSON] компенсації в розмірі 3 710 512,00 грн., судові витрати, пов'язані з розглядом справи просить покласти на відповідача. Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених в уточненій позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до положень ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться за межами території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Рішення про розмежування земель державної і комунальної власності в межах населених пунктів приймають відповідні сільські, селищні, міські ради за погодженням з органами виконавчої влади, а за межами населених пунктів - органи виконавчої влади за погодженням з відповідними органами місцевого самоврядування. (п. 12 Розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 123 ЗК України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання). Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Київської міської ради «Про винесення з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену частини садових ділянок Русанівських та Воскресенських садів» від 16 грудня 2005 року № 607/3068, із змінами і доповненнями, затверджено перелік земельних ділянок садівницьких товариств і фізичних осіб на території Русанівських та Воскресенських садів у Дніпровському районі м. Києва, які підлягають вилученню (викупу) для суспільних потреб м. Києва - будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену; доручено КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» від імені Київської міської ради для забезпечення суспільних потреб м. Києва викупити земельні ділянки на території Русанівських та Воскресенських садів, які знаходяться у приватній власності громадян, з вирішенням майново-правових питань в повному обсязі, відповідно до законодавства та забезпечити компенсацію громадянам, які не оформили прав власності і ділянки яких підлягають винесенню з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену, за земельні ділянки, земельні насадження, садові будинки та інші споруди, адреси яких зазначені в додатку 1 до цього рішення на підставі матеріалів земельної інвентаризації та довідок садових товариств; попередити власників земельних ділянок, які підлягають викупу для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену, про їх викуп для суспільних потреб (а.с. 6-14). Згідно переліку земельних ділянок садівницьких товариств та приватних осіб Русанівських та Воскресенських садів, які підлягають вилученню (викупу) для суспільних потреб м. Києва - прокладання траси Подільського мостового переходу та лінії Київського метрополітену до якого, серед іншого належить земельна ділянка за адресою: [ADDRESS]. 28 грудня 2010 року Київською міською Радою було винесено рішення № 530/5342 «Про надання земельної ділянки комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві на території Русанівських садів (відрізок від захисної дамби до СТ «Сад-будівник») у Дніпровському районі м. Києва, відповідно до якого Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» було надано, за умови виконання пункту 4 цього рішення, в постійне користування земельну ділянку загальною площею 5,75 га для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві на території Русанівських садів (відрізок від захисної дамби до СТ «Сад-будівник») у Дніпровському районі м. Києва, за рахунок земель запасу промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення (площею 5,11 га.) та міських земель, не наданих у власність чи користування (площею 0,63 га). (а.с.22-24). В подальшому на підставі рішення Київської міської ради від 28 грудня 2010 року № 531/3343, Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» було видано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, площею 5,7467 га, яка розташована на території Русанівських садів (відрізок від захисної дамби до СТ «Сад-будівник») у Дніпровському районі м. Києва для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві (а.с.25). Відповідно до довідки, виданої СТ «Мічурінець» № 177 від 20 березня 2017 року, земельна ділянка [ADDRESS], площею 509,48 кв.м., перебуває у фактичному користуванні [PERSON], що не заперечується сторонами у справі. В порядку виконання наведених рішень, позивач звертався до відповідача з листом про звільнення зазначеної земельної ділянки та отримання відповідної компенсації (а.с. 15). 23 березня 2017 року між сторонами була укладена попередня угода № 4/17 (а.с. 16). Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЗК України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Громадяни та юридичні особи набувають право постійного користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним кодексом України. (ст.ст. 9, 12 ЗК України). Надання у постійне користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому статтями 149, 151 ЗК України. Право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її користувачем документа, що посвідчує право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України, в редакції чинній на 30 листопада 2010 року). Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України в редакції чинній на 25 грудня 2013року). Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. Форми державних актів на право власності на земельну ділянку, право постійного користування земельною ділянкою затверджуються Кабінетом Міністрів України (ст. 126 ЗК України в редакції чинній на 30 листопада 2010 року). Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст. 126 ЗК України в редакції чинній на 25 грудня 2013року). Надання земельних ділянок підприємствам, установам та організаціям, що належать до державної або комунальної власності, у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок. Порядок надання у постійне користування земельних ділянок цим суб'єктам передбачено статтями122 і 123 ЗК України. Згідно положень ч. 1, 7 ст. 149 ЗК України, земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом. Київська, Севастопольська міські державні адміністрації вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах їх територій для всіх потреб, крім випадків, визначених частиною дев'ятою цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно висновку експерта № 54/2018 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 16 липня 2018 року, складеної експертом ПП «Оцінка і Право» [PERSON], найбільш вірогідна ринкова вартість земельної ділянки садового будинку, господарських будівель та споруд, за адресою: [ADDRESS], СТ «Мічурінець», Дніпровський район, м. Київ становить 3 558 759,00 грн. (а.с. 71-116). Таким чином, враховуючи висновок експертизи та те, що право постійного користування позивача - КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою від 14 лютого 2011 року, відповідач не надає згоди на добровільне звільнення земельної ділянки за адресою: м. Київ, Дніпровський район, [ADDRESS], взявши до уваги те, що на час розгляду справи відповідач не отримала від позивача грошової компенсації, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню шляхом зобов'язання звільнити відповідача вищевказану земельну ділянку, але після сплати позивачем грошової компенсації за земельну ділянку. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 762,00 грн. та 24 100,00 грн. витрат за проведення експертизи. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved