Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, вказуючи, що з 17.10.2017 р по 31.01.2018 р. відповідач користувався послугами позивача з централізованого опалення квартири [ADDRESS]. Внаслідок невиконання відповідачем своїх обовязків з оплати спожитих послуг за вказаний період, утворилася заборгованість у розмірі 14 428,46 грн., яку представник позивача просив стягнути на користь позивача. Окрім того, просив стягнути судовий збір - 1762 грн., 3 % річних за період з 20.11.2016 по 31.01.2018. у розмірі 265,89 грн.; збільшення суми боргу з урахуванням індексу інфляції за період з 01.12.2016 по 31.01.2018 р. в сумі 1190 грн. У судовому засідані представник позивача на позові наполягала. Відповідач позов не визнав, та пояснив, шо відповідно до свідотцтва про право власності на житло від 24 грудня 1993 року квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON]. Мати [PERSON] померла [INFO], а батько [PERSON] помер [INFO]. Він зареєстрований у вказаній квартирі, але з серпня 2015 року мекає за іншою адресою. Після смерті батька в право сдакування не вступив. Вважає позовні вимоги представника позивача безпідставними, тому просив в їх задоволені відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 цього Кодексу «Оформлення права на спадщину»). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина пята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим обєктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обовязком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON]. (а.с.30). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідотцтвом про смерть, виданого виконкомом Донської селищної ради Волноваського району Донецької області 18.02.2015 року.(а.с.33). [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідотцтвом про смерть, виданого виконкомом Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, 04.04.2018 року.(а.с.34). Згідно інформації за № 199/01-16 від 23.01.2019 року Волноваської державної нотаріальної контори після померлого [PERSON] відкрита спадкова справа на підставі заяви про прийняття спадщини № 1176 від 11.09.2018 року від сина [PERSON]. Інший спадкоємць [PERSON] подав заяву про відмову від прийняття спадщини. Станом на 23.01.2019 року свідотцтво про право на спадщину на майно [PERSON] не видавалося.(а.с.38). Частиною 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Зволікання з виконанням зобовязань, передбачених ч. 1 ст. 1297, ч. 1 ст. 1299 ЦК України, щодо оформлення права на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, або їх невиконання також не позбавляє спадкоємця права на спадщину . Саме до цього зводяться роз»яснення, надані Пленумом Верховного Суду України в п. 27 постанови від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування. Та обставина, що він не отримав свідоцтво на право власності в порядку спадкування за законом на належну йому квартиру не свідчить про те, що [PERSON] не прийняв спадщину та не є власником квартири, зазначена обставина не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 13 Конституції України та частин 4 і 5 ст. 319 ЦК України- "Власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству". У такій редакції конституційна норма не лише покладає на власника обов'язки, а й орієнтовно вказує до чого зобов'язаний власник. На підставі ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Обовязок споживача оплачувати послуги з теплопостачання передбачений ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», згідно з якою споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентується Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила). Пунктом 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, визначено право споживача на зменшення розміру плати у разі: тимчасової відсутності споживача та/або членів його сімї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). З письмовою заявою про зменшення розміру плати до позивача відповідач не звертався. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно до п.20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Ст.11ЦК України передбачає, що цивільні права та зобовязання виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. На підставі ст.ст.67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги (в тому числі , за теплову енергію) стягується по затвердженим у встановленому порядку тарифам і наймач та члени його сімї зобовязані вчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За розрахунком позивача заборгованість за комунальними послугами в період з 17.10.2017 р по 31.01.2018 р складає 14 428,46 грн., 3 % річних за період з 20.11.2016 по 31.01.2018. у розмірі 265,89 грн.; збільшення суми боргу з урахуванням індексу інфляції за період з 01.12.2016 по 31.01.2018 р. в сумі 1190 грн., судовий збір - 1762 грн. Згідно з ч.1ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1762 грн., оскільки заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 67 Житлового Кодексу України, ст.ст. 11, 319, 322, 526 ЦК України, п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, ст.19 Закону України «Про теплопостачання», ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved