Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження визначеного рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 листопада 2005 року № 2-7944, стягнувши з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту вступу рішення суду в законну силу та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем знаходилась у шлюбі, від якого у сторін є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO]. Шлюб було розірвано 13.09.2006 року. В подальшому 27.04.2013р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON], у звязку з чим змінила своє прізвище. 02.11.2005р. рішенням суду з відповідача були стягнені на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 200 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час в порівняні з 2005 р. витрати на дитину значно збільшились, виросли ціни на продукти харчування та одяг. Суми аліментів, присудженої рішенням суду не вистачає для забезпечення нормального та достатнього рівня життя дитини. Сплачувати добровільну допомогу в більшому розмірі відповідач відмовляється мотивуючи тим, що ніде не працює. Так, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 СК України. Тобто, на даний момент розмір аліментів на дитину повинен бути не нижче 930 грн., тоді як на утримання неповнолітньої дитини стягнуто з відповідача лише 200 грн. Відповідно до ч. 4\~ст.19 ЦПК України\~спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Відповідно до\~ст. 274 ч. 1 ЦПК України\~у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 березня 2018 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить його підпис у рекомендованому повідомлені про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду. Від нього не надходило, ані відзиву на позов, ані заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження згідно ст. 277 ч.4 ЦПК України. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно\~ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу\~ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або визначаються судом. Так відповідно до копії свідоцтва про народження серії I-ЖС № 160908 виданого 09.11.2004 року, відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої - [PERSON], [INFO] /а.с.8/. 13 вересня 2006 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЖС № 028392 виданого 15.03.2007р. /а.с.6/. Судом встановлено, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області № 2-7944/05р. від 02.11.2005 року з відповідача [PERSON] на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 10.10.2005 року і до її повноліття. На підставі вказаного рішення суду 02.11.2005 року був виданий виконавчий лист № 2-7944/05р. /а.с.10/. 27 квітня 2013 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON], після реєстрації якого змінила прізвище на «Нестеренко», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії I-ЖС серії 123203 виданого 27.04.2013 р. /а.с.7/ Відповідно до довідки від 05.03.2018р. старшої по будинку /а.с.9/, позивачка [PERSON] має склад сім'ї: донька [PERSON], чоловік [PERSON] Таким чином, судом було встановлено, що неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач сплачує стягнуті з нього рішенням суду аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 200 гривень, щомісячно. Інших осіб, які б мали можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, немає. 08.07.2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17.05.2017р. №2037-VIII, яким змінено мінімальний розмір аліментів на дитину. У відповідності до ч.2ст. 182 СК України (в ред. від 08.07.2017 року) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.183 СК частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181\~СК України).\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 143 цс 13. Відповідно до ч.1ст.183 СК частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, які були визначені в твердій грошовій сумі, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. У зв'язку з чим, 200 грн. аліментів не можуть забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, оскільки даний розмір навіть менший ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд дійшов переконливого висновку, що позивачем доведено, що на час розгляду справи змінився її матеріальний стан в бік погіршення. Відповідачем не подано суду доказів, які б підтверджували неможливість сплати ним аліментів у більшому розмірі. Так, судом враховано, що згідно позовної заяви, відповідач є працездатним, інших виконавчих документів, по яким з нього стягуються аліменти відсутні, тобто, відповідач є таким, що в змозі сплачувати аліменти у більшому розмірі, доказів протилежного відповідачем суду не подано. Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7\~СК України\~принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 200 грн. на 1/4 частину заробітку (доходу) відповідача на утримання дитини. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. За наведених вище обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову, а відтак він підлягає задоволенню у повному обсязі. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved