Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявлені позовні вимоги вмотивовані тим, що 11.01.2013 року між відповідачем по справі [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта, було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 004-28219-110113. Згідно з п. 2.7 частини 2 вищевказаного договору, позивач (за договором - банк) відкриває відповідачеві (за договором - клієнт) рахунок для погашення заборгованості (сплати платежів) № [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно п. 2.1. частини 5 договору №004-28219-110113 від 11.01.2013 року, моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції, щодо укладення договору, а отже моментом укладання договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважатиметься дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою або момент вчинення банком фактичних дій щодо перерахування суми кредиту на поточний рахунок підприємства, який вказаний у п.п. 3.3 частини 3 договору, з метою оплати товару. У відповідності до п. 2.3. частини 5 вищезазначеного договору відповідач до підписання договору був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Відповідно до ч. 2 ст. 642 Цивільного кодексу України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції оасти договір або не встановлено законом. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання надавши відповідачу споживчий кредит у сумі 8597,00 грн. на придбання товарів (послуг), у субєкта господарювання, зазначеного в частині 3 договору, про що свідчить меморіальний ордер № 1831448 від 14.01.2013 року, який підтверджує перерахування кредитних коштів відповідно до рахунку-фактури №ФБшФТ-2661 від 11.01.2013 року. Проте, [PERSON] взяті на себе зобов'язання належним чином і в установлений строк не виконував, у зв'язку з чим станом на 10.04.2014 року має заборгованість по кредиту на загальну суму 9502,19 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив суд розглядати справу у відсутність представника. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Суд перевіривши докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 11.01.2013 року між відповідачем по справі [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта, було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви №004-28219-110113. Згідно п. 2.4. частини 2 договору протягом строку кредиту, за користування кредитними коштами відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи з розміру процентної ставки - 0,01 % в рік. Процентна ставка є фіксованою. По закінченню строку кредиту процентна ставка змінюється відповідно до умов договору. Згідно п. 2.5. частини 2 вищезазначеного договору за обслуговування кредитної заборгованості встановлюється пільговий період у 6 місяців, протягом якого розмір комісії складає 0,00%. Після закінчення пільгового періоду, розмір комісії складає 1,40% за місяць. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Із матеріалів справи, розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 10.04.2014 року, за договором № 004-28219-110113 від 11.01.2013 року укладеним між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" з відповідачем, рахується заборгованість на загальну суму 9502,19 грн. яка складається з: - заборгованість за сумою кредиту 9370,73 грн.; - заборгованість за відсотками: 0,27 грн.; - заборгованість за комісіями: 131,19 грн. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач в судове засідання не надав жодного доказу того, що ним виконані зобов'язання за кредитним договором належним чином, тому суд позбавлений врахувати інші докази ніж ті, які є в матеріалах справи. На підставі викладеного, оцінивши в сукупності усі наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю та стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» суму заборгованості по кредитному договору в розмірі 9502,19 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений в дохід держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved