Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

Представник заявника Ліпіцька О.Г. звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області в інтересах [PERSON] про встановлення факту родинних зв`язків, заінтересована особа: приватний нотаріус Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області Тіхонова Лариса Володимирівна. В обґрунтування заявлених вимог представник заявника зазначила, що [INFO] в с. Велика Чернігівка Станично-Луганського району Луганської області у віці 82 роки померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді: житлового будинку, земельних ділянок. За життя [PERSON] скала заповіт, яким все своє майно заповідала своїй доньці [PERSON] . При зверненні заявника до приватного нотаріуса Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області Тіхонової Л. В. із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] , було відкрито спадкову справу №54/2020. Однак, 05 квітня 2021 року нотаріусом було винесено Постанову про відмову у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після [PERSON] у зв`язку з тим що надані документи не дають можливості підтвердити факт родинних відносин між заявником та померлою через наявність розбіжностей в наданих документах. Так, у Свідоцтві про народження заявника серії [NUMBER] , виданому 12.12.1960 року, матір`ю [PERSON] є « [PERSON] », тоді як в Свідоцтві про смерть та паспорті померлої прізвище, ім`я та по-батькові зазначено « [PERSON] ». На підставі вищенаведеного, представник заявника вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних зв`язків. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник заявника - адвокат Ліпіцька О.Г., яка діє в інтересах [PERSON] на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВВ №1011785 (а.с.38), в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Заінтересована особа приватний нотаріус Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області Тіхонова Лариса Володимирівна в судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень щодо заявлених вимог не має. Заслухавши заявника, її представника допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню за наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 4). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок, земельна ділянка та інше майно. За життя [PERSON] залишила заповіт, яким все своє майно заповіла доньці [PERSON] (а.с. 9). При зверненні заявника до приватного нотаріуса Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області Тіхонової Л. В. із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] , було відкрито спадкову справу №54/2020. Однак, 05 квітня 2021 року нотаріусом було винесено Постанову про відмову у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після [PERSON] у зв`язку з тим що надані документи не дають можливості підтвердити факт родинних відносин між заявником та померлою через наявність розбіжностей в наданих документах. Так, у Свідоцтві про народження заявника серії [NUMBER] , виданому 12.12.1960 року, матір`ю [PERSON] є « [PERSON] », тоді як в Свідоцтві про смерть та паспорті померлої прізвище, ім`я та по-батькові зазначено « [PERSON] » (а.с. 12-13). Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При зверненні до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин представник заявник посилалась на те, що встановлення даного факту необхідне для оформлення права на спадкове майно. На підтвердження факту родинних відносин між заявником та [PERSON] , яка померла [INFO] надано: копію свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 18.08.1956 року, заповненого російською мовою, відповідно до якого « [PERSON] » та « [PERSON] » зареєстрували шлюб (а.с. 21), копію свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 12.12.1960 року, заповненого російською мовою, відповідно до якого « [PERSON] » народилась [INFO] , в графі «мати» значиться « [PERSON] », в графі «батько» « [PERSON] » (а.с.15); копію Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00029943720, відповідно до якого 16.05.1981 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с. 16), довідку № 36 від 20.01.2021 року виданої виконавчим комітетом Великочернігівської сільської ради, з якої вбачається, що [PERSON] дійсно мешкала постійно з травня 2013 року без реєстрації за адресою: [ADDRESS] разом з мамою [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.33), довідку № 12 від 12.06.2020 року виданої виконавчим комітетом Великочернігівської сільської ради, з якої вбачається, що [PERSON] поховала свою маму [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті останні 6 місяців проживали разом та вели сумісне господарство (а.с. 32), копію заповіту від 09.09.2015 року, який було посвідчено [PERSON] , секретарем Великочернігівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, яким [PERSON] все своє майно заповідала своїй доньці [PERSON] (а.с. 9). Крім того, допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за неправдиві показання, засвідчила суду, що знайома з заявницею з 1960 року. Жили по сусідству в одному селі на одній вулиці в [ADDRESS] . Вони дружили сім`ями. [PERSON] батько, а [PERSON] мати заявниці. [PERSON] всі називали [PERSON] . Тільки нещодавно дізналась, що по документах вона [PERSON] . Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за неправдиві показання, засвідчила суду, що заявниця є її молодшою сестрою. Батьки в них [PERSON] , 1927 року народження та [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Дмитрівка. Мати [PERSON] за паспортом, але в житті її звали [PERSON] всі, її мати, вони та сусіди в селі. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за неправдиві показання, засвідчив суду, що заявниця його рідна сестра по батькові та є молодшою в сім`ї. Після смерті матері [PERSON] батько одружився на [PERSON] , яка і виховувала його з п`яти років. Померлу всі називали [PERSON] , але по документах вона [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] . З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками, їх показання об`єктивно підтверджують і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Судом достовірно встановлено, що розбіжності у написанні прізвища, ім`я спадкодавця [PERSON] та дошлюбного прізвища заявниці сталися в зв`язку з невірним їх викладенням у свідоцтві про народження заявниці. Відповідно до ст. ст. 3, 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. Проаналізувавши зміст вищенаведених статей можна відокремити такі умови, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення: факт, який потребує встановлення, має породжувати юридичні наслідки, тобто від нього повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; встановлення відповідного факту не пов`язане з наявністю спору про право; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення такого факту або заявник не має можливості одержати (відновити) загублений (знищений) документ, який посвідчує необхідний факт; встановлення факту потрібно заявникові для конкретної мети. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З пояснень заявника вбачається, що її звернення до суду викликане з мотивів встановлення юридичного факту, що в подальшому тягне юридичні наслідки, тобто судом встановлено, що факт, який просить встановити заявник, породжує юридичні наслідки для неї, а відтак підлягає встановленню у порядку визначеному ст. 315 ЦПК України.

Outcome: approved