Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

Позивачка звернулась до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона є власницею квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідач зареєстрований у вказаній квартирі, однак з 2012 року в ній не проживає. [PERSON] не оплачує комунальні послуги та не приймає участі в утриманні квартири за місце реєстрації. Для вчинення ряду правочинів щодо квартири, необхідна згода проживаючих в ній осіб. Реєстрація відповідача в даному житловому приміщенні не дозволяє позивачці розпоряджатися квартирою на власний розсуд та значно обмежує її права, як власника житла. При зверненні [PERSON] до відповідача з проханням про зняття з реєстрації в добровільному порядку, останній постійно ухилявся а останнім часом взагалі не надавав інформації про своє місце перебування. У зв`язку з вищевикладеним позивачка просила визнати відповідача такими, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позивачка в судове засідання не з`явилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, обґрунтувавши наведеними в позовній заяві обставинами. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судові засідання неодноразово не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. ст. 129-131 ЦПК України, про наявність поважних причин неявки суд не повідомив, відзиву не подавав. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що [PERSON] більше десяти років не проживає за адресою: [ADDRESS] . \~\~\~\~ Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка є власницею квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10,11,12,13,14). Відповідач зареєстрований у вказаній квартирі, однак з 2012 року в ній не проживає (а.с. 7,15,16). [PERSON] не оплачує комунальні послуги та не приймає участі в утриманні квартири за місце реєстрації. Для вчинення ряду правочинів щодо квартири, необхідна згода проживаючих в ній осіб. Реєстрація відповідача в даному житловому приміщенні не дозволяє позивачці розпоряджатися квартирою на власний розсуд та значно обмежує її права, як власника житла. При зверненні [PERSON] до відповідача з проханням про зняття з реєстрації в добровільному порядку, останній постійно ухилявся а останнім часом взагалі не надавав інформації про своє місце перебування. Вказане підтверджується поясненнями свідків, допитаних у судовому засіданні. Стаття 41 Конституції України\~та стаття\~1\~Першого\~Протоколу до\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод закріплюють принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти ним. Частиною\~\~1\~статті 383 ЦК України\~передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно з положеннями\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1\~ст. 405 ЦК України\~члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Частиною 2\~статті 405 ЦК України\~визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом на підставі досліджених доказів встановлено, що відповідач, будучи зареєстрованим в\~\~квартирі, фактично в ній не проживає, не несе будь-яких обов`язків, що передбачені\~ст. 156 ЖК України, не утримує житло та\~\~не сплачує комунальні послуги. Позивач не перешкоджала відповідачу у користуванні вищевказаним житлом. Встановлених законом випадків збереження за відповідачем права користування квартирою в судовому засіданні не встановлено.\~\~ Наведене вище є підставою для визнання відповідача, відповідно до вимог ст.ст.\~391,\~405 ЦК України\~таким, що втратив право користування житлом у зв`язку з його відсутністю без поважних причин понад один рік за місце проживання (реєстраці). Статтею 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~зі змінами та доповненнями,\~\~передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви\~\~особи, запиту\~\~органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Враховуючи вищевикладене суд задовольняє позов та визнає відповідача такими, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] з 08 травня 2020 року. Враховуючи клопотання позивачки, суд не стягує з відповідача на її користь судові витрати.

Outcome: approved