Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 19.07.2003 між сторонами було зареєстровано шлюб. [INFO] в шлюбі народилася донька - [PERSON] . 29.08.2012 року шлюб між подружжям було розірвано. 27.05.2016 року рішенням Херсонського міського суду Херсонської області з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання доньки в твердій грошовій формі в розмірі 500 гривень, щомісячно але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 12.02.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Після ухвалення вказано рішення пройшло понад чотири роки. Дитина підросла, витрати на її утримання суттєво збільшились. На теперішній час аліменти в розмірі 500 грн. на місяць не відповідають законодавчим вимогам щодо мінімального розміру аліментів та не забезпечують потреби. Позивач наразі безробітна та не має стабільного доходу, її матеріальне становище погіршилось, а враховуючи те, що присуджені аліменти в твердій грошовій сумі значно знецінились, виникла потреба у зверненні до суду. Донька проживає разом з позивачем, для дитини створені всі належні умови для існування, донька забезпечена усім необхідним. Наразі дитина є учнем 10 класу та навчається в навчальному закладі Херсонському академічному ліцеї ім. О.В. Мішукова Херсонської міської ради при Херсонському державному університеті. Просить змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми в розмірі 500 грн. на ј частки всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.09.2020 року відкрито провадження у даній справі про розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. 15.12.2020 року згідно реєстру вхідної кореспонденції судді передано заяву про уточнення позовних вимог. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила справу розглянути без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 29.08.2012 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні 04.02.2015 року. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 27.05.2016 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] , на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій формі в розмірі 500 грн. щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 22.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки №27/20 від 07.09.2020 року, [PERSON] дійсно є учнем 10 УІФ класу Херсонського академічного ліцею ім. О.В. Мішукова при Херсонському державному університеті. Згідно довідки про склад сім`ї [PERSON] зареєстрована за адресою реєстрації позивача. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України, передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених в статтях 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Положеннями ст.181 Сімейного кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України" прожитковий мінімум на одну особу за 2021 рік дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень; Позивачка, як одержувач, довела свої вимоги про зміну розміру аліментів, зокрема тому, що визначений попереднім складом суду на сьогоднішній день розмір аліментів в декілька раз менший ніж прожитковий мінімуму на дитину відповідного віку, потреби у забезпеченні дитини необхідним для проживання, харчування задовольняються позивачкою. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, виходячи з встановлених дійсних обставин справи та враховуючи відсутність відомостей про наявність у відповідача інших осіб, які б знаходилися на його утриманні, матеріальне становище позивачки та дитини, а також те, що відповідач заперечень щодо розміру аліментів не надав, хоча мав таку можливість, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитини повноліття. Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 141 ЦПК України та з урахуванням положень закону України «Про судовий збір». Так, відповідно до ст. 5 ч. 1 п. 3 закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору у справі про стягнення аліментів, тому під час подання позову судовий збір не сплачувався. Враховуючи наведене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 840 грн. 80коп.

Outcome: approved