Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності документів по заробітній платі, в якій просив встановити факт належності йому всіх первинних документів, а саме бухгалтерських особових рахунків із заробітною платою маляра з прізвищем [PERSON], працівника ЗАТ «ВКГ-БУК-БУД №2» за період з 01.01.1984 року та з 01.01.1993 року по 31.08.1997 рік. Свої вимоги обґрунтовує тим, відповідно до довідки №129/Т-19 від 25.09.2014 року Управління пенсійного фонду України в м. Чернівцях повідомила, що заробітна плата [PERSON] за період роботи в ЗАТ «ВКГ-БУК-БУД №2» з 01.01.1984 року, 31.12.1984 року та з 01.01.1993 року по 31.08.1997 рік до розрахунку пенсії не взята, оскільки в первинних документах, а саме особових рахунках є розбіжності у прізвищі ([PERSON]) з паспортними даними [PERSON]. Виявляється, що бухгалтери вищезазначеного підприємства робили помилку в особових рахунках при нарахуванні заробітної плати, про яку я не знав і не міг знати. Більше того, у цій же довідці ПФУ в м. Чернівці зазначається, що врахування заробітної плати за вищезазначений період призведе до підвищення індивідуального коефіцієнту заробітку, а надалі і розміру пенсійної виплати. Відповідно до наказу №534 від 25.10.1976 року [PERSON] було прийнято на роботу в РСУ-3 (ремонтно строительное управление) на посаду маляра штукатура четвертого розряду. Вказував, що 16.04.1986 року наказом № 7-к його звільнили по переводу з РСУ-3 в РСУ-2 зв'язку з ліквідацією даного підприємства. Тому всі особові рахунки з нарахованою заробітною платою на прізвище [PERSON], 1953 року народження належать саме [PERSON], 1953 року, який працював на посаді маляра, бо іншої особи навіть зі схожим прізвищем на підприємстві взагалі не було. Цього ж дня наказом №35 він був прийнятий маляром-штукатуром - четвертого розряду в РСУ-2. В подальшому 29.12.1995 року у зв'язку зі зміною форми власності РСУ-2 стало ЗАТ «ВКГ-БУК-БУД №2», про що у трудовій книжці був зроблений запис. 08.09.1997 року відповідно до наказу №128 [PERSON], за власним бажанням звільнився із займаної посади ЗАТ «ВКГ-БУК-БУД №2». Тому в трудовому архіві у документах ЗАТ «ВКГ-БУК-БУД №2» є лише наказ про звільнення де чітко видно прізвище, яке написано російською мовою «[PERSON], маляр», так як наказ про прийняття на посаду видавався РСУ-2. Зазначав, що у жовтні 2013 року він вийшов на пенсію, почав отримувати її, пізніше дізнався, що його пенсія на багато менша ніж у колег, які отримували таку ж зарплату в ЗАТ «ВКГ-БУК-БУД №2». Звернувся у пенсійний фонд за поясненнями, дізнався, що у 1984 році та у 1990-их роках бухгалтера, коли подавали звіти про його зарплату в особових рахунках писати прізвище з помилкою, через букву «о», тобто [PERSON] а не [PERSON]. Крім того, вибравши довідки з трудового архіву про зарплату суми співпадають з зарплатою в особових рахунках. Але без рішення суду, ПФУ у м. Чернівці, не може зробити [PERSON] перерахунок пенсії взявши до уваги заробітну плату за роки, де в первинних документах зроблена помилка у прізвищі. Тому, на підставі вищевикладеного, просив встановити факт належності йому всіх первинних документів, а саме бухгалтерських особових рахунків із заробітною платою маляра з прізвищем [PERSON] працівника ЗАТ «ВКГ-БУК-БУД №2» за період з 01.01.1984 року та з 01.01.1993 року по 31.08.1997 рік. Від представника заявника через канцелярію суду надійшла заява, в якій просила справу розглянути у її відсутності. Представник заінтересованої особи - Управління пенсійного фонду України у м. Чернівцях у судове засідання не з'явився. Подав через канцелярію суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, а також вказав на те, що не заперечує проти встановлення у зазначеній заяві факту. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідно до наказу №534 від 25.10.1976 року [PERSON] було прийнято на роботу в РСУ-3 (ремонтно строительное управление) на посаду маляра штукатура четвертого розряду. 16.04.1986 року наказом № 7-к заявника звільнено по переводу з РСУ-3 в РСУ-2 зв'язку з ліквідацією даного підприємства, що підтверджується записами в трудовій книжці (а.с. 11-12). Цього ж дня наказом №35 заявника прийнято маляром-штукатуром - четвертого розряду в РСУ-2. В подальшому 29.12.1995 року у зв'язку зі зміною форми власності РСУ-2 стало ЗАТ «ВКГ-БУК-БУД №2», про що у трудовій книжці був зроблений запис (а.с. 11-12). 08.09.1997 року відповідно до наказу №128 [PERSON], за власним бажанням звільнився із займаної посади ЗАТ «ВКГ-БУК-БУД №2». Як встановлено судом, в трудовому архіві у документах ЗАТ «ВКГ-БУК-БУД №2» є лише наказ про звільнення заявника, де чітко зазначено його прізвище, яке написано російською мовою «[PERSON], маляр», так як наказ про прийняття на посаду видавався РСУ-2. Крім того, згідно із листом Управління пенсійного фонду України в м. Чернівцях від 25.09.2014 року, [PERSON] з 29.09.2013 року перебуває на обліку як одержувач пенсії за віком відповідно до ЗУ від 09.07.2003 року №1058-4 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Заробітна плата [PERSON] за період роботи в ЗАТ «ВКГ-БУК-БУД №2» з 01.01.1984 року, 31.12.1984 року та з 01.01.1993 року по 31.08.1997 рік до розрахунку пенсії не взята, оскільки в первинних документах, а саме особових рахунках є розбіжності у прізвищі ([PERSON]) з паспортними даними [PERSON] (а.с. 5). Так, відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно із роз'ясненнями п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" встановлення в судовому порядку належності правовстановлюючого документа особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, при розгляді заяв про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, суд встановлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах. Враховуючи викладене, а також зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, оцінені в сукупності з іншими обставинами, встановленими судом, суд вважає встановленим факт належності [PERSON] всіх первинних документів, а саме бухгалтерських особових рахунків із заробітною платою маляра з прізвищем [PERSON] працівника ЗАТ «ВКГ-БУК-БУД №2» за період з 01.01.1984 року та з 01.01.1993 року по 31.08.1997 рік, у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved