Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Представник АТ "Акцент-Банк" звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 20809,60 грн. за кредитним договором №б/н від 27.09.2019 року, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 27.09.2019 року відповідачка в справі [PERSON] , отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами , які викладені на сайті складає між нею та банком договір. Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши кредит відповідачці. Однак відповідач порушувала зобов`язання щодо своєчасності та повноти повернення отриманих коштів, внаслідок чого і виникла зазначена заборгованість. Станом на 02.01.2021 року заборгованість становить 20809,60 грн., яка складається: 14985,78 грн. - заборгованість за кредитом; 5773,82 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом та 50,00 грн. - штрафи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позову просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила. При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач була повідомлена про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 24.05.2021 року про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 1 ст. 634 ЦК України зазначає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що 27.09.2019 року відповідач уклала вказану вище угоду і отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок - платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.6-15). Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як підтверджується матеріалами справи, банк в повному обсязі виконав зобов`язання, надавши відповідачці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. На підставі вказаної анкети-заяви відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно з положеннями пунктів 2.1.1.2.3 і 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання цього договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до вимог п.2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п.2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг - у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Згідно з п. 2.1.1.2.15. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні Клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобов`язань, передбачених цим Договором, більше ніж на 30 днів Клієнт зобов`язаний сплатити Банку штраф у відповідності до встановлених тарифів з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій. Штраф враховується на окремому рахунку і підлягає сплаті згідно пункту 2.1.1.4.9. цих правил. Відповідно до вимог п. 2.1.1.12.5. Умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобов`язань за Договором Банк має право вимагати сплати Клієнтом штрафів у розмірі, встановленому Тарифами на дату укладання договору. Відповідач в поданому письмовому відзиві посилається на те, що фактично жодної заяви - анкети вона не підписувала та не надавала згоди на укладення банком вказаного договору. Однак, суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявний паспорт споживчого кредиту, в якому визначені, у тому числі, пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування а також долучено копію паспорта відповідачки [PERSON] із відміткою про її особисте посвідчення копії вказаного документу. (а. с. 15 зв.). Тобто судом враховано, що сторонами фактично погоджено, умови зокрема, процентну ставку за користування кредитними коштами. Підписавши вказану анкету-заяву, яка є складовою частиною кредитного договору, та паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», відповідач відповідно до статей 626, 627 ЦК України добровільно погодилася на такі умови кредитного договору, взяла на себе відповідні зобов`язання. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідачка порушувала графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачувала та внаслідок чого виникла заборгованість (а.с.5). За відсутності будь-яких інших доказів по справі щодо розміру заборгованості відповідачки перед позивачем, її погашення відповідачем, суд вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідачки перед позивачем за кредитом та встановив розмір заборгованості, виходячи з вказаного вище розрахунку позивача, який станом на 02.01.2021 року становить 20809,60 грн., яка складається з наступного: 14985,78 грн. - заборгованість за кредитом; 5773,82 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом та 50,00 грн. - штрафи. Доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідача за вищевказаним договором відповідачкою суду не надано, як і не надано доказів виконання зобов`язань за договором належним чином та у встановлені строки. Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного, ст.ст.526, 530, 612, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved