Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

У липні 2013 р. [PERSON] звернулася до суду з заявою та її уточненням, якою просила встановити факт її постійного проживання на території України на день проголошення незалежності України та на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство». Заяву обґрунтував тим, що вона народилася у с. Олександрівна, Вознесенського району, Миколаївської області де виросла та працювала протягом 11 років після закінчення школи, потім переїхавши до м. Миколаєва приблизно у 1982-1983 р.р. втратила паспорт громадянина СРСР, який надалі не відновила. Не маючи постійного місця проживання проживає у притулку, має реєстрацію в центрі реєстрації осіб без певного місця проживання по [ADDRESS] Встановлення факту потрібне їй для отримання паспорту громадянина України. В судовому засіданні [PERSON] свої вимоги підтвердила, пояснила, що отримання паспорту громадянина України потрібне для отримання пенсії за віком. Вказала, що була громадянкою СРСР, ніколи не покидала територіальні межі України. Представник УДМСУ в Миколаївській області направив суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Відповідно до копії посвідчення [NUMBER] виданого відділенням обліку центру реінтеграції бездомних громадян, [PERSON], яка народилася [INFO] р. в с. Олександрівка, Вознесенського району, Миколаївської області, зареєстрована з 07 квітня 2014 р. за адресою: [ADDRESS] як особа, яка не має постійного місця проживання (а.с.6). Згідно копії довідки Ленінського РВ у м. Миколаєві УДМС України в Миколаївській області, [PERSON] дійсно зверталася з приводу втрати паспорту, проведеною за заявкою перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави (а.с.7). Відповідно довідки відділу кадрів ДП «Суднобудівний завод ім.. 61 Комунара» від 20 січня 2014 р. за №45/04 [PERSON] робила в даному підприємстві у підрозділі - дитячий садочок №74 прачкою з 02 січня 1980 р. по 19 грудня 1995 р. Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом від 18 січня 2001 р. N 2235-III "Про громадянство України" (далі - Закон N 2235-III) є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону. Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України особи на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 р.) або набрання чинності Законом N 2235-III (13 листопада 1991 р.). При вирішенні справи, суд виходить із принципу запобігання виникненню випадків безгромадянства, передбаченого ст. 2 ч. 1 п. 2 Закону N 2235-III. Праця заявниці на постійній основі на державному підприємстві оборонного комплексу у СРСР та на час проголошення Україною незалежності та на час набрання чинності законом України «Про громадянства» виключало відсутність у неї громадянства СРСР або належність її до громадянства іншої країни Але факт приналежності до громадянства СРСР документально заявниця підтвердити не може. Втім беззаперечним є факт постійної роботи заявниці на ДП «Суднобудівний завод ім.. 61 Комунара» станом на обидві дати, що визначені п. 1.,2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», а отже і постійне проживання на території України є доведеним. За такого, заяву [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved