Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Приватне акціонерне товариство "Волиньобленерго" в особі Луцької міської філії свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач, 24 грудня 2016 року близько 09:00 год., керуючи транспортним засобом марки «Mitsubishi Lancer», д.н.з АС0253АК, на вул. Борохівській, що у м.Луцьку, не вибрав безпечної швидкості для руху, не врахував стан дорожнього покриття, внаслідок чого виїхав за межі проїзної частини та здійснив наїзд на бетонну електричну опору, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, не повідомивши працівників поліції. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди електрична опора отримала механічні пошкодження, що встановлено постановою Луцького міськрайонного суду від 16.03.2017р. у справі №161/3312/17 про адміністративне правопорушення. Пошкоджена в результаті вищезгаданої дорожньо-транспортної пригоди опора повітряної лінії електропередач потужністю ПЛ-0,4кВ від ТП-342 станом на 24.12.2016р. належала ПАТ «Волиньобленерго». З метою забезпечення безаварійного та безперебійного постачання електричної енергії споживачам ПАТ «Волиньобленерго» були проведені ремонтно - відновлювальні роботи по заміні пошкодженої відповідачем опори ПЛ-0,4кВ. Повна вартість ремонтно - відновлювальних робіт по заміні опори ПЛ-0,4кВ від ТП-342 на вул. Борохівській склала 4 178,56 грн., що підтверджується актом приймання - здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих обєктів та актом №52900001855 від 27.12.2016р. прийомки виконаних робіт: капітальний ремонт основних засобів . Станом на день подання даного позову невідшкодованими залишаються завдані відповідачем збитки на суму 4 178,56 грн. На пропозицію позивача відшкодувати вказану вище суму збитків добровільно в досудовому порядку відповідач відмовився. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд стягнути з відповідача в його користь збитки в сумі 4 178,56 грн. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать надіслані повідомлення. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 грудня 2016 року близько 09:00 год., по вул. Борохівській, що у м.Луцьку, трапилась дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу марки «Mitsubishi Lancer», д.н.з АС0253АК, за кермом якого перебував відповідач. Останній не вибрав безпечної швидкості для руху, не врахував стан дорожнього покриття, внаслідок чого виїхав за межі проїзної частини та здійснив наїзд на бетонну електричну опору. Постановою Луцького міськрайонного суду від 16.03.2017р. у справі №161/3312/17, провадження №3/161/988/17, встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди електрична опора отримала механічні пошкодження. Пошкоджена в результаті вищезгаданої дорожньо-транспортної пригоди опора повітряної лінії електропередач потужністю ПЛ-0,4кВ від ТП-342, станом на 24.12.2016р., належала ПАТ «Волиньобленерго». У квітні 2017 року позивач публічне акціонерне товариство «Волиньобленерго», відповідно до рішення загальних зборів акціонерів товариства про зміну типу акціонерного товариства, змінив своє найменування на приватне акціонерне товариство «Волиньобленерго». Як встановлено судом, з метою забезпечення безаварійного та безперебійного постачання електричної енергії споживачам ПАТ «Волиньобленерго» були проведені ремонтно - відновлювальні роботи по заміні пошкодженої відповідачем опори ПЛ-0,4кВ., повна вартість яких склала 4 178,56 грн., що підтверджується актом приймання - здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих обєктів та актом №52900001855 від 27.12.2016р. прийомки виконаних робіт: капітальний ремонт основних засобів . Судом встановлено, що станом на день розгляду справи, невідшкодованими залишаються заподіяні відповідачем позивачу збитки в сумі 4 178,56 грн. Виходячи із загальних підстав відповідальності за завдану майнову шкоду слід констатувати, що у відповідності до\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.\~Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Обовязок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки. Ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~передбачено, що володільцем джерела підвищеної небезпеки є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що винуватцем вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди є відповідач, який керував автомобілем марки «Mitsubishi Lancer», д.н.з АС0253АК. Викладені обставини та вина відповідача стверджуються постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі №161/3312/17, відповідно до якої відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, та застосувано до нього адміністративне стягнення за правилами ст.36 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень, а тому обовязок відшкодувати шкоду слід покласти на нього.(а.с.5) Як слідує із змісту ч.І.ст.22. ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як розяснив Пленум Верховного суду України пунктом 4 своєї постанови від 01.03.2013 року за № 4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі собою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Як слідує із змісту ч.2 ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача в користь позивача понесені судові витрати у справі.

Outcome: approved