Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] [INFO], в розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі заяви і до повноліття дітей. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач здоровий та працездатний, офіційно працює, має сталий заробіток, ухиляється від надання матеріальної допомоги на дітей, які повністю знаходиться на її утриманні. Сторони в судове засідання не з"явилися. Від сторін надійшли письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач у заяві позовні вимоги визнав повністю, не заперечив проти їх задоволення. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає\~повному задоволенню з наступних підстав. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітніх дітей : дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] /а.с. 8,9,10/. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення закріплено в українському законодавстві. Зміст глави 15 СК України вказує на обовязок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Способи виконання обовязку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розяснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідач офіційно працює на посаді вартівника Служби охорони громадського порядку м. Новоград-Волинський, отримує регулярно заробітну плату, яка за період з 01.07.2016 року по 31.12.2016 року становить 22194 грн. 05 коп.. Будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги своїм дітям, на момент розгляду справи не існує. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач є працездатною особою, має постійне місце роботи та сталий заробіток, інших утриманців не має, а тому суд приходить до висновку, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки\~ від свого заробітку щомісячно,\~проти чого він не заперечив, що буде відповідати, як інтересам дітей та їх матері, так і матеріальному становищу та стану здоровя платника аліментів. На думку суду, визначений судом розмір аліментів є реальним, дає змогу забезпечити мінімальні життєві потреби дітей, матеріальний стан відповідача, навіть з відрахуванням аліментів, буде задовільним та стабільним, що в свою чергу не тільки не звільняє його від обовязку утримувати своїх дітей, а навіть дозволяє йому виконувати свої зобовязання щодо оплати аліментів у розмірі, визначеному судом. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне їх утримання. За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Також суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. \~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved