Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

У вересні 2018 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В своїй позовній заяві позивач вказувала, що з 1998 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з громадянином [PERSON] . Від фактичних шлюбних відносин у них [INFO] народилася донька - [PERSON] . [PERSON] визнав себе батьком дитини. З 27 червня 2009 року, вона та [PERSON] перебували у шлюбі. Від шлюбу мають сина - [PERSON] [INFO] . Шлюб між [PERSON] ( [PERSON] - прізвище змінено) та [PERSON] розірваний відповідно до рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 30.08.2011 року. Вони з відповідачем проживають окремо, діти проживають з нею. Спорів стосовно міста проживання дітей не було, відповідач не заперечував, що діти будуть проживати з нею. Весь цей час відповідач життям дітей не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дітьми та приймати участь у їх вихованні. На сьогоднішній день доньці вже шістнадцять років, а сину вісім років, вони не мають до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу з ним не зустрічалися. Вона з дітьми проживають в двокімнатній квартирі. Дітям забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між нею та дітьми склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дітей, їх повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Нагляд за станом здоров`я дітей з моменту їх народження і по сьогоднішній день здійснює вона. Батько участі в цій сфері життя дітей не приймав. На підставі вищевикладеного просила суд ухвалити рішення, яким: - позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. На адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації та через оголошення на офіційному сайті судової влади. Заяв про розгляд справи за його присутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 280 ЦПК України). Суд, розглянувши матеріали справи, дав повну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що позивач перебувала у фактичних шлюбних відносинах з громадянином [PERSON] . Під час спільного проживання, [INFO] у них народилася донька - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстроване у Відділі реєстрації актів громадянського стану Автозаводського РУЮ м.Кременчука. [PERSON] визнав себе батьком дитини, про що свідчить свідоцтво про встановлення батьківства серія [NUMBER] З 27 червня 2009 року, позивач та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Крюківського відділу реєстрації актів цивільного стану, пр. що свідчить Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу мають сина - [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , зареєстроване у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ Полтавської області. Шлюб між [PERSON] ( [PERSON] - прізвище змінено на підставі свідоцтва про шлюб від 04.08.2017р., серія [NUMBER] , видане Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у полтавській області) та [PERSON] розірваний відповідно до рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 30.08.2011 року. Позивач з відповідачем проживають окремо, діти проживають з нею. Спорів стосовно міста проживання дітей не було, відповідач не заперечував, що діти будуть проживати з нею. Весь цей час відповідач життям дітей не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дітьми та приймати участь у їх вихованні. На сьогоднішній день доньці вже шістнадцять років, а сину вісім років, вони не мають до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу з ним не зустрічалися. Позивач з дітьми проживають в двокімнатній квартирі. Дитям забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між нею та дітьми склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дітей, їх повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Нагляд за станом здоров`я дітей з моменту їх народження і по сьогоднішній день здійснює позивач. Батько участі в цій сфері життя дітей не приймав. Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області 02.03.2018 року № 9216 відбувся всебічний та повний розгляд зібраних матеріалів стосовно доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні до його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що батько долею дітей та їх станом здоров`я не цікавиться, участі у їх вихованні не приймає, з дітьми не спілкується. Враховуючи інтереси дітей комісія зробила Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] у відношенні малолітнього сина та неповнолітньої доньки. Відповідно до п. 1 ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законніопікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до п. 1-2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. П. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України передбачає позбавлення батьківських прав за ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Згідно з ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України та ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, оскільки є законні підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно дітей, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню з підстав викладених вище. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved