Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з 2007 року по 2012 рік вона проживала однією сім'єю з відповідачем без реєстрації шлюбу та мають спільну неповнолітню дитину - донька [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Після припинення проживання однією сім'єю відповідач ухиляться від виконання своїх батьківських обов'язків щодо утримання дитини, а домовленості щодо його участі в утриманні доньки між ними не досягнуто. Оскільки права та обов'язки батьків по утриманню неповнолітньої дитини є рівними за законом, а відповідач має мінливий та нерегулярний дохід, просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень 00 копійок щомісячно, що відповідатиме 1/2 частині встановленого Законом України «Про державний бюджет України» прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який з 01 грудня 2013 року становить 1032 гривні. Позивачка, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, надавши суду письмову заяву (а.с.15), за якою прохала розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала їх задовольнити, а в разі неявки відповідача не заперечувала проти розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.14), у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, як не надав і заперечень щодо позову та доказів, які їх обґрунтовують. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача в порядку заочного провадження по наявним у справі доказах . Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що сторони, які в період з 2007 року по 2012 рік проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, мають спільну неповнолітню дитину-донька [PERSON], [INFO] (а.с.4,17-19), реєстрація батьківства відповідача [PERSON] відносно якої здійснено за спільною заявою батьків про визнання батьківства від 04 березня 2009 року, та яка після фактичного припинення сторонами проживання однією сім'єю згідно довідки Промінської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.5), а відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини позивачці не надає, хоча зобов'язаний це робити, при цьому будь-якої домовленості щодо утримання спільної дитини між сторонами не досягнуто. З урахуванням зазначеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в примусовому порядку відповідно до вимог ст.184 Сімейного кодексу України у твердій грошовій сумі, оскільки він не має постійного місця роботи та має мінливий, нерегулярний дохід, а участь в утриманні доньки без судового рішення не приймає. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує матеріальне становище платника аліментів, який за станом здоров'я є працездатним, але не має постійного місця роботи і прибутків від офіційної трудової діяльності, стан здоров'я як неповнолітньої дитини, так і платника аліментів та вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень 00 копійок щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що за розміром відповідатиме участі відповідача у матеріальному забезпеченні дитини на рівні 1/2 частини встановленого Законом України "Про державний бюджет України на 2014 рік" прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який становить з 01 січня 2014 року 1032 гривні, оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров'я як відносно дитини, так і відносно відповідача, витрат позивачки на утримання доньки сторонами суду не надано, а наявності інших утриманців у відповідача судом не встановлено. Крім цього, в зв'язку з задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved