Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Представник позивача в березні місяці 2018 року звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідачів відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Стягнути з відповідачів на користь осіб або установ, де будуть перебувати діти аліменти на їх утримання. Позовні вимоги аргументовані тим, що відповідачі є батьками вказаних малолітніх дітей. Сім»я [PERSON] з 12.09.2015 року перебуває на обліку Світловодського районного центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді, як такі, що опинились в складних життєвих обставинах. Обстеженням житлово-побутових умов встановлено, що за місцем мешкання дітей брудно, не має продуктів харчування, світло в будинку відключено, умови для проживання, виховання та розвитку дітей відсутні. [PERSON], [INFO], відповідно до розпорядження голови Світловодської райдержадміністрації від 17.08.2017 року № 290-р, влаштований до КЗ «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу», де перебуває на даний час. Згідно заяви матері [PERSON] від 31.01.2018 року діти [PERSON] та [PERSON], влаштовані до дитячого відділення Світловодської ЦРЛ тимчасово терміном до одного місяця з метою медичного обстеження та лікування. Станом на день подання позову, батьки дітей із медичного закладу не забрали, не цікавляться станом їхнього здоров'я та розвитком, не надають допомогу у їх лікуванні та обстеженні. [PERSON] та [PERSON] неодноразово попереджалися про можливе позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Світловодській районній державній адміністрації 28.02.2018 року прийнято рішення № 14 про позбавлення батьківських прав громадян [PERSON] та [PERSON] відносно трьох малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Враховуючи, що батьки не утримують дітей, просять стягнути аліменти з відповідачів на користь тих осіб чи установ, де будуть перебувати діти, починаючи з 07.03.2018 року на утримання дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON] у розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення [PERSON] повнолітня, тобто до [INFO]. З [INFO] стягувати з відповідачів аліменти на користь тих осіб чи установ, де будуть перебувати діти, на утримання дітей: [PERSON], [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення [PERSON] повнолітня, тобто до [INFO]. З [INFO] стягувати з відповідачів аліменти на користь тих осіб чи установ, де буде перебувати дитина [PERSON] на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення [PERSON] повнолітня, тобто до [INFO]. Судові витрати стягнути з відповідачів. ( а.с. 2-3) Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду від 22.03.2018 року у даній справі відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого провадження на 18.04.2018 року. Ухвалою Світловодського міськрайоного суду від 18.04.2018 року закрито підготовче провадження по даній справі, справу призначено до судового розгляду по суті на 14.05.2018 року. В судове засідання представник позивача не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. (а.с. 56) Відповідачі в судове засідання не з'явилися про причини своєї неявки суду не повідомили, про місце та час розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. (а.с. 39, 40, 54, 55) Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з'явилися, про час та місце його проведення повідомлені належним чином, подали письмове клопотання про проведення розгляду справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. (а.с. 41, 52) Зі згоди позивача, суд проводить розгляд справи в заочному порядку, що відповідає вимогам ст.223 ЦК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Батьками малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] являються відповідачі: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. (а.с.4, 5, 6). Відповідно до заяви від 07.07.2018 року, відповідач [PERSON] просить прийняти до КЗ «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу» на строк до 6 місяців її дитину [PERSON], [INFO]. (а.с. 7) Розпорядженням голови Світловодської РДА № 290-р від 17.08.2017 року, [PERSON] направлено до КЗ «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу» тимчасово строком на 6 місяців. (а.с. 10) Листом від 08.02.2018 року головного лікаря КЗ «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу» проінформовано начальника служби у справах дітей Світловодської РДА, що термін перебування [PERSON] в даному закладі закінчується 01.03.2018 року, в зв'язку з чим просить вирішити питання про повернення дитини на виховання в сім»ю. За час перебування дитини в закладі батьки жодного разу його не відвідували і не цікавились розвитком сина. (а.с. 8) Згідно заяви від 31.01.2018 року, [PERSON] просить тимчасово влаштувати її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] до дитячого відділення лікарні для проходження лікування на один місяць. (а.с. 9) Відповідно до свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21.02.2013 року. Після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] змінено на [PERSON]. (а.с. 13) Згідно характеристики з місця проживання, [PERSON] періодично вживає спиртні напої, безвідповідальна, належним чином не займається вихованням своїх дітей, тобто характеризується негативно. (а.с. 14) Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов від 29.01.2018 року, 02.02.2018 року, 09.02.2018 року, в кімнатах будинку за місцем проживання відповідачів безлад, брудно, відсутні продукти харчування, в будинку відсутнє електропостачання. 22.02.2018 року на момент перевірки [PERSON] в будинку була відсутня, зі слів сусідів, остання зловживає спиртними напоями. (а.с.15, 16, 17) Згідно інформації, наданої директором районного центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді Світловодської РДА, сім»я [PERSON] перебуває на обліку сімей, які опинились в складних життєвих обставинах з 08.02.2013 року. Сім»я перебуває під соціальним супроводом фахівця із соціальної роботи, яким постійно надавалися індивідуальні соціальні послуги. З весни 2017 року в будинку відключено світло. Останнім часом за місцем проживання сім»я відсутня, оскільки перебуває у різних знайомих, де вживають алкогольні напої. (а.с. 19) Рішенням комісії з питань захисту прав дітей при Світловодській РДА № 14 віл 28.02.2018 року рекомендовано Світловодській РДА позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей : [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 22) Згідно довідки про склад сім»ї від 27.02.2018 року, [PERSON] зареєстрована та проживає по [ADDRESS] та має склад сім»ї: [PERSON] - чоловік, [PERSON] - дочка, [PERSON] - син. (а.с. 23) Відповідно до інформації головного лікаря Світловодської ЦРЛ від 22.03.2018 року, за час перебування малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] з 31.01.2018 року мати та батько лише одного разу відвідували дітей, догляд, харчування та медичне забезпечення не здійснювали. (а.с 43) Преамбулою Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХII від 27 грудня 1991 року (далі Конвенція) визнається, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Відповідно до ст. 3 Конвенції у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно до положень ст. 9 зазначеної Конвенції, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Крім того, відповідно до положень принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за його навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 164 СК України, підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб , які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає встановленим, що [PERSON] та [PERSON] саме ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків у відношенні малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у зв'язку з чим, суд вважає обґрунтованими в цій частині вимоги позивача та можливим позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх малолітніх дітей. Суд зазначає, що згідно з вищевказаними встановленими обставинами вбачається, що відповідачі не надають матеріальну допомогу на утримання дітей. Згідно зі ст. 180, ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частинами 2, 3 ст. 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 193 СК України, якщо батьки не беруть участі в отриманні дитини, влаштованої до державного комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. При викладених обставинах суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на користь осіб або установ, де будуть перебувати діти підлягають частковому задоволенню, а саме підлягають стягненню з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] у розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які перераховувати на особистий рахунок дитини, який буде відкритий в Державному ощадному банк України, починаючи з 07.03.2018 року до досягнення [PERSON] повнолітня, тобто до [INFO]. З 07.02.2031 року стягувати з відповідачів аліменти на утримання дітей: [PERSON], [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які перераховувати на особистий рахунок дитини, який буде відкритий в Державному ощадному банк України до досягнення [PERSON] повнолітня, тобто до [INFO]. З 15.07.2033 року стягувати з відповідачів аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які перераховувати на особистий рахунок дитини, який буде відкритий в Державному ощадному банк України до досягнення [PERSON] повнолітня, тобто до [INFO]. Згідно з ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», в редакції, яка діяла на час звернення позивача з цим позовом до суду, судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов'язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб'єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служби у справах дітей. Оскільки орган опіки та піклування Світловодської районної державної адміністрації здійснює захист та представництво малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], які знаходиться на повному державному забезпеченні, судовий збір за подання до суду позовної заяви за вимогами про позбавлення батьківських прав не справляється. Крім того, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» орган опіки та піклування Світловодської районної державної адміністрації було звільнено від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру за вимогою про стягнення аліментів в сумі 1600 гривень. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З урахуванням вищевикладеного, з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1600 гривень 00 копійок, а саме з кожного по 800 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved