Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

ТзОВ "Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів" (далі-позивач) звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 2890,24 грн, посилаючись на те, що 20 жовтня 2011 року між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 7/4757АСLАРТ на суму 3136,08 грн., після чого між тим же Банком та ТОВ «ФК» «Бізнесфінанс» був укладений договір факторингу, а тому останнє набуло право вимоги за зазначеним вище кредитним договором. 08 жовтня 2012 року ТОВ «ФК « Бізнесфінанс» та ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу № 2, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК» «Бізнесфінанс» відступило своє право вимоги ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів». Так як відповідачка не виконує взяті на себе зобов'язання належним чином, за нею утворилась вказана заборгованість, яку просить стягнути позивач на свою користь. У судове засідання представник позивача не з'явився, надавши письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] до початку розгляду справи подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що позов визнає в повному обємі. Крім того, просить суд надати їй розстрочку у виконання рішення на 8 місяців у звязку із скрутним матеріальним становищем (а.с.52). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши усі докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону і одностороння відмова від зобов'язання чи зміна його умов не допускається, ст. 1054 ЦК України, передбачає обов'язок позичальника за кредитним договором повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 та 2 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Як встановлено в судовому засіданні, 20 жовтня 2011 року між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачкою був укладений кредитний договір № 7/4757АСLАРТ на суму 3136,08 грн.(а.с. 6), після чого між тим же Банком та ТзОВ «ФК» «Бізнесфінанс» був укладений договір факторингу, після чого останнє набуло право вимоги за зазначеним вище кредитним договором (а.с. 15). 08 жовтня 2012 року ТзОВ «ФК «Бізнесфінанс» та ТзОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу № 2, у відповідності до умов якого ТзОВ «ФК» «Бізнесфінанс» відступило своє право вимоги ТзОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» (а.с. 18). Таким чином, позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Як вбачається з витягу реєстру заборгованостей боржників та розрахунку, у відповідача виникла заборгованість перед ТзОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» у розмірі 2890,24 грн, з яких: 1895,26 грн - заборгованість по тілу кредиту, 417,03 грн - заборгованість по відсотках та 577,68 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. (а.с.4). Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд прийшов до висновку, що зазначена сума заборгованості за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідач просила розстрочити виконання рішення суду, враховуючи її складне матеріальне становище. (а.с.52). За змістом\~статті 217 ЦПК України\~суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. А тому, суд вважає за можливе надати розстрочку виконання рішення суду на 8 місяців (рівними частинами). Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

Outcome: approved