Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Представником позивача адвокатом, [PERSON], в інтересах позивача, [PERSON], предявлено до суду позов до відповідача, Жадівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, в якому представник позивача просить: визнати за [PERSON], [INFO], право на земельну частку (пай) площею 4,69 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Світанок», яке знаходиться в селі Жадове Семенівського району Чернігівської області, що належало померлому 14 січня 2011 року [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0220410, виданого на імя [PERSON], померлої 02 листопада 2002 року; визнати за [PERSON], [INFO], право на частку у пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок», яке було реорганізоване в СТОВ «Агрофірма «Світанок» розміром 3017 гривень, що знаходиться в селі Жадове Семенівського району Чернігівської області, що належало померлій 02 листопада 2002 року [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена майна колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЧНСМ № 008573, виданого Жадівською сільською радою Семенівського району Чернігівської області 30 березня 2009 року. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача у позовній заяві зазначила про те, що в селі Жадове Семенівського району Чернігівської області проживала баба позивача, [PERSON], яка за життя отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0220410 землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства «Світанок» розміром 4,69 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості). 02 листопада 2002 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть. За життя остання не розпорядилась своїм майном, не склала заповіт. Згідно довідки Жадівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області від 05 лютого 2018 року за №71 [PERSON] на день своєї смерті проживала одна. Батько позивача [PERSON] (син [PERSON] Г.), як спадкоємець першої черги, прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном, так як у нього зберігався сертифікат на право на земельну частку (пай), виписаний на імя [PERSON], що є доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном та відповідає вимогам ст. 549 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року. Після смерті матері [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія ЧНСМ № 008573 на імя [PERSON], виданого Жадівською сільською радою Семенівського району Чернігівської області 30 березня 2009 року. Згідно даного майнового сертифікату [PERSON] має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок», який був реорганізований в сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Світанок», в розмірі 3017 гривень або 0,06% відсотків від загальної вартості майна пайового фонду підприємства станом на 27 вересня 2005 року. 14 січня 2011 року [PERSON] помер. 22 грудня 2011 року позивач оформила спадщину після смерті батька в Семенівській районній державній нотаріальній конторі Чернігівської області і отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки, які належали за життя [PERSON]. Включити до спадкового майна право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0220410, який належав за життя бабі позивача [PERSON] нотаріус відмовилась, оскільки в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0220410, виданого на імя [PERSON] допущено виправлення, де замість по батькові «Герасимівни» записано «Степанівни» і виправлення завірене печаткою Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області. Крім того, оскільки свідоцтво про право власності на майновий пай видане 30 березня 2009 року, тобто після смерті [PERSON] нотаріус пояснила, що вона не має право видати свідоцтво про право на спадщину за законом і запропонувала звернутись до суду. Ухвалою судді від 20 березня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на12 квітня 2018 року. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не зявилася, належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, до суду надала письмову заяву, згідно даних якої просила розгляд даної справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У підготовче судове засідання представник позивача - адвокат [PERSON] не зявилася, належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, до суду надала письмову заяву, згідно даних якої просить розгляд даної справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача, Жадівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, Жадівський сільський голова Семенівського району Чернігівської області [PERSON] у підготовче судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, надав до суду письмову заяву, згідно даних якої просив розглянути справу без його участі на протязі всіх судових засідань, позов визнає повністю, наслідки визнання позову йому розяснені та зрозумілі. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, у підготовче судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області у підготовче судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, [PERSON] в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала до суду письмову заяву, у якій просить суд розглянути справу без участі представника Семенівської районної державної нотаріальної контори на розсуд суду, та надала інформаційну довідку зі Спадкового реєстру, згідно даних якого інформація про спадкову справу після померлої 02 листопада 2002 року [PERSON] та видані на її підставі свідоцтва про право на спадщину відсутня, після померлого 14 січня 2011 року [PERSON] Семенівською районною державною нотаріальною конторою Чернігівської області 25 березня 2011 року заведена спадкова справа № 59 (номер у Спадковому реєстрі 50920563) на підставі якої видані свідоцтва про спадщину № № 52223187, 52223226, 52223264, 52223326 у Спадковому реєстрі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що ухвалення в підготовчому судовому засіданні рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У справі встановлено, що в селі Жадове Семенівського району Чернігівської області проживала баба позивача, [PERSON], яка за життя отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0220410 землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Рассвет» розміром 4,69 га в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості). 02 листопада 2002 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть. За життя остання не розпорядилась своїм майном, не склала заповіт. Згідно довідки Жадівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області від 05 лютого 2018 року за №71 [PERSON] на день своєї смерті проживала одна. Батько позивача [PERSON] (син [PERSON] Г.), як спадкоємець першої черги, прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном, так як у нього зберігався сертифікат на право на земельну частку (пай), виписаний на імя [PERSON], що є доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном та відповідає вимогам ст. 549 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року. Після смерті матері [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія ЧНСМ № 008573 на імя [PERSON], виданого Жадівською сільською радою Семенівського району Чернігівської області 30 березня 2009 року. Згідно даного майнового сертифікату [PERSON] має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підпримства «Рассвет», який був реорганізований в сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Світанок», в розмірі 3017 гривень або 0,06% відсотків від загальної вартості майна пайового фонду підприємства станом на 27 вересня 2005 року. 14 січня 2011 року [PERSON] помер. 22 грудня 2011 року позивач оформила спадщину після смерті батька в Семенівській районній державній нотаріальній конторі Чернігівської області і отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки, які належали за життя [PERSON]. Включити до спадкового майна право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0220410, який належав за життя бабі позивача [PERSON] нотаріус відмовилась, оскільки в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0220410, виданого на імя [PERSON] допущено виправлення, де замість по батькові «Герасимівни» записано «Степанівни» і виправлення завірене печаткою Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області. Крім того, оскільки свідоцтво про право власності на майновий пай видане 30 березня 2009 року, тобто після смерті [PERSON] нотаріус пояснила, що вона не має право видати свідоцтво про право на спадщину за законом і запропонувала звернутись до суду. Відповідно до довідки відділу у Семенівському району Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 19 лютого 2018 року за № 29-25-0.33-225/113-17 не можливо видати дублікат сертифікату на право на земельну частку (пай) оскільки дані дії має право здійснити власник або уповноважена ним особа. Крім того відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» повноваження територіальних органів Держгеокадастру у частині державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою припинились позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. В звязку з тим, що в сертифікаті на право на земельну частку пай допущено виправлення помилки, а майновий сертифікат виданий після смерті [PERSON], неможливо документально оформити спадщину, тому позивач по справі змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо позивач мав право на земельну частку (пай), але сертифікат про право власності було втрачено, при вирішенні спору про право на земельну частку (пай) застосовуються положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми Цивільного кодексу УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно абзацу 2 п. 1 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. На підставі ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивач не має іншої можливості, аніж через суд, визнати право на земельну частку (пай). Оскільки визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону, тому що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після померлого [PERSON] та померлої [PERSON], та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про можливість прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому судовому засіданні. Виходячи з викладеного, позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved