Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк терміном три місяці для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті її бабусі [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка є її бабцею, а саме мамою її батька [PERSON] , [INFO] . На час смерті бабця [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована та проживала в селі Слобода-Болехівська Долинського району Івано-Франківської [ADDRESS] належному їй будинку по [ADDRESS] . Спадковим майном є домоволодіння за вказаною адресою. Згідно заповіту покійної бабусі, складеного 12.12.2006, посвідченого секретарем Слобідсько-Болехівської сільської ради Долинського району та зареєстрованого в реєстрі за №14, [PERSON] належне все їй майно, а саме житловий будинок разом із господарськими спорудами заповіла їй, [PERSON] , як онучці. Після смерті бабці вона являється єдиним спадкоємцем за заповітом. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] по закону або за заповітом, немає. Її бабця [PERSON] , дошлюбне прізвище [PERSON] , перебувала у шлюбі з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Її батьками являються: батько - [PERSON] та мама [PERSON] , які померли відповідно 08.09.2001 та 11.06.2011. Їй стало відомо про наявність на її користь заповіту від імені бабусі, у зв`язку із чим вона звернулася до нотаріуса. Однак, нотаріус Долинського районного нотаріального округу Дуткевич О.Я. відмовила їй у прийнятті заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свою відмову тим, що вона не подала в нотаріальну контору до шести місяців з дня смерті бабці заяву про прийняття спадщини. Нотаріус також повідомила, що у Спадковому реєстрі відсутня інформація про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] [INFO] . У встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини по тій причині, що на час смерті бабусі в останньої були наявні спадкоємці першої черги, а саме її дочка [PERSON] ,\~ [INFO] , яка спадщину після смерті матері не прийняла, в нотаріальну контру із заявою про прийняття спадщини не зверталась. Про наявність заповіту їй стало відомо тільки в листопаді 2019 року, а тому в шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини вона не звернулася в нотаріальну контору. Таким чином, ні на момент складання заповіту, ні на час смерті бабці їй не було відомо про існування заповіту на її користь. Захистити своє право на спадщину в інший спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини в неї не має можливості. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеному обгрунтуванню в позові, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча була повідомлена належним чином про день, час та місце розгляду справи, про що в матерілах справи наявне повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.28), причин неявки не повідомила, відзиву на позов не подавала. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 13.12.2019 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 17.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідачка відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обгрунтувань позивачки суду не надала, хоча була повідомлена про розгляд даної справи. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачка, хоча і була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила, відзиву на позов не подавала, позивачка не заперечила проти заочного розгляду справи, а тому протокольною формою ухвали суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: як вбачається\~зі свідоцтва\~про смерть\~серії [NUMBER] ,\~виданого 27.02.2019 Витвицькою сільською радою ОТГ Долинського району Івано-Франківської області, копія якого долучена до матеріалів справи, [PERSON] померла [INFO] (а.с.7). Згідно з довідкою № 697 від 22.08.2019, виданою виконавчим комітетом Витвицької сільської ради ОТГ, [PERSON] , [INFO] , до дня смерті [INFO] одна була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . В Слобідсько-Болехівській сільській раді заповіт від імені [PERSON] посвідчувався 12.12.2006, реєстраційний номер 14, який не змінений і не скасований (а.с.8). Про існування заповіту та про те, що він не скасовувався і не змінювався, свідчить також і долучена копія самого заповіту, посвідченого 12.12.2006 секретарем виконкому Слобідсько-Болехівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області Харів Г.М., зареєстровано в реєстрі за №14, відповідно до якого заповідачка [PERSON] в присутності двох свідків [PERSON] , 1962 р.н., та [PERSON] , 1956 р.н., на випадок своєї смерті зробила розпорядження про те, що все належне їй майно - будинок, в якому вона проживає, господарські споруди заповідає своїй онучці [PERSON] , 1991 р.н. (а.с.9). Відповідно до витягу №21141326 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 20.08.2009 вказаний заповіт зареєстровано у спадковому реєстрі за №47771550, номер в реєстрі нотаріальних дій - 14 (а.с.10) Згідно з витягом №58152070 від 01.11.2019 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), сформованого нотаріусом Дуткевич [PERSON] , будь-які дані про померлу [INFO] [PERSON] у вказаному реєстрі відсутні (а.с.11). Позивачка [PERSON] є онучкою померлої [PERSON] , що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні та доводиться такими доказами: - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 06.10.1991, відповідно до якого позивачка [PERSON] народилася [INFO] , запис №22, та в графі батьки останньої якого записані: батько [PERSON] та мати [PERSON] , які згідно з долученими копіями свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.09.2001 та свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.06.2011, померли 8 вересня 2001 року, запис №16, та 11 червня 2011 року, актовий запис №7, відповідно (а.с.18, 16, 17); - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 02.02.1982, відповідно до якого батько позивачки [PERSON] народився [INFO] , запис №40, та в графі батьки якого вказані батьком [PERSON] та матір`ю [PERSON] , які згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 28.11.1990 р., 28 червня 1960 року зареєстрували шлюб, запис №36 (а.с.15, 13). [INFO] помер дід позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданий виконкомом Слобідсько-Болехівської сільської ради 28.09.2002, запис №22 (а.с.14). У спадкодавця [PERSON] на час смерті була дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживала та проживає в даний час у Вінницькій області. З заявою про прийняття спадщини після смерті матері вона не зверталась, що підтверджується вищеописаним витягом із Спадкового реєстру. Отже, єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті заповідачки [PERSON] є її онука [PERSON] , позивачка по справі. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, судом не встановлено. Як стверджує позивачка, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, через те, що їй не було відомо про існування складеного на її ім`я заповіту, про який вона дізналася вже після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини, вона не змогла вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини, тому пропустила встановлений законом строк. Таким чином, виник спір з приводу поважності причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. Оцінка суду: дослідивши письмові докази в їх сукупності, взявши до уваги пояснення позивачки, відсутність заперечень зі сторони відповідачки, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особі, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Як уже встановлено судом, [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті бабусі [PERSON] . Однак вона пропустила строк, встановлений законом для прийняття спадщини, з поважних причин. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини, на які посилається позивачка щодо поважності причин пропуску вказаного строку. Зокрема, їй не було відомо про наявність заповіту, складеного на її ім`я, про його існування вона довідалась лише в листопаді 2019 року. Крім цього, пропустила строк, оскільки вважала, що спадкове майно повинні успадкувати спадкоємці першої черги за законом, а саме дочка померлої [PERSON] - відповідачка по справі, яка спадщину після смерті матері не прийняла, з відповідною заявою у визначений законом строк до нотаріуса не зверталася. Зазначені обставини послужили причиною пропуску позивачкою встановленого строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суд визнає вказані причини поважними, так як вони пов`язані з об`єктивними причинами для спадкоємця на невчинення цих дій. При вирішенні\~даного спору\~суд застосовував\~норми права,\~які регулюють\~спірні правовідносини та на які посилається позивачка. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Як вбачається з ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як уже описувалося вище, згідно з витягом №58152070 від 01.11.2019 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), сформованого нотаріусом Дуткевич [PERSON] , будь-які дані про померлу [INFO] [PERSON] у вказаному реєстрі відсутні. Зазначена інформація свідчить про те, що до нотаріальної контори будь-які особи із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертались та спадкова справа не заводилась, відповідно не надсилалася [PERSON] та не розміщувалася в пресі інформація про наявність заповіту на користь позивачки. Остання не звернулася своєчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знала про існування заповіту. Зворотного по справі не доведено. Відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 315/765/14-ц, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Суд приймає до уваги той факт, що позивачка не проживала з заповідачкою на момент її смерті, вона не є спадкоємцем першої черги за законом, на час складення заповіту була ще неповнолітньою, а тому об`єктивно не могла знати про наявність на її ім`я заповіту від померлої бабусі [PERSON] . Отже, у межах шестимісячного строку [PERSON] не вчиняла дій, спрямованих на прийняття спадщини, оскільки не знала про наявність заповіту. Про існування заповіту їй стало відомо лише після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини. Зважаючи на викладені обставини та беручи до уваги те, що спадщина після смерті [PERSON] ніким не прийнята, позивачка захистити своє порушене право в інший спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, не може, суд вважає, що позивачка, як спадкоємець за заповітом після смерті бабусі [PERSON] , яка пропустила з поважної причини строк для прийняття спадщини, навела достатні підстави для визначення їй додаткового строку. Таким чином, суд прийшов до переконання, що позов [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягає до задоволення в повному обсязі. На підстав вищевикладеного,\~ст.ст. 15, 1216, 1217, 1220, 1223, 1269, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved