Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначиє, що рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 14.03.2006 року у справі №2-246-06 р. було стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 300 гривень, щомісячно, починаючи з 14.02.2006 року до досягнення дітьми повноліття. На момент подачі позовної заяви дочка [PERSON] досягла повноліття, а тому стягнення аліментів в її частині припинено. На даний час позивачка не працює, доходів не має, що призвело до скрутного матеріального становища. Добровільно надавати додаткові кошти на утримання дитини відповідач відмовляється, інтересами дитини не цікавиться, не бере участі у її вихованні. Крім того, аліментів які стягуються з відповідача не вистачає, щоб забезпечити фізичний, духовний розвиток дитини, розвитку творчих та пізнавальних здібностей, уподобань дитини. Інших утриманців відповідач не має, а також відсутні обставини, які б перешкоджали виконувати свій обов`язок по утриманні неповнолітньої дочки, просить збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Ухвалою судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 19.08.2020 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивачка в судове засідання не з`явилась, 16.09.2020 року до канцелярії суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, 16.09.2020 року до канцелярії суду подав заяву, згідно якої просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Згідний на збільшення аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши заяви позивача та відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги , об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.2 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). При цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12 ЦПК України та ч.1 ст.81 ЦПК України). Відповідно до ч.6 ст.263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 1 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, шлюб розірвано. Від шлюбу сторони мають двох дітей, одна дитина на час подачі заяви є повнолітньою. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] , батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно свідоцтва про шлюб встановлено, що 13 листопада 2015 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.11). 14 березня 2006 року рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 300 гривень, щомісячно, починаючи з 14 лютого 2006 року до досягнення дітьми повноліття (а.с.10). Як вбачається із довідки №3917/03-10 від 04.08.2020 виданої [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] , до складу її сім`ї входять: дочка - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] .. Дитина проживає разом з матір`ю і знаходиться на її утриманні (а.с.12). Частиною 1 ст.180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно абз.1 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Обґрунтовуючи позовну вимогу, позивач покликається на те, що добровільно надавати додаткові кошти на утримання дитини відповідач відмовляється, даного розміру аліментів які стягуються за рішенням Рокитнівського районного суду від 14.03.2006 року не вистачає щоб забезпечити фізичний, духовний розвиток дитини, розвитку творчих та пізнавальних здібностей, уподобань дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» визначено, що у 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2020 року - 2 218 гривень, з 1 липня - 2 318 гривень, з 1 грудня - 2 395 гривень. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дітей. Крім того, визнання позову відповідачем, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Згідно абз. 4 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили. За вказаних обставин, розмір аліментів має бути змінений з дня набрання цим рішенням законної сили. Враховуючи визнання відповідачем позову в повному обсязі, беручи до уваги задоволення позову, суд,

Outcome: approved