Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом та просили визнати [PERSON] такою, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] , посилаючись на те, що зазначена квартира належить їй на праві власності. [PERSON] , є її онукою та зареєстрована за зазначеною адресою , з 2008 року відповідач не проживає . Місце її проживання на даний час невідоме. В обґрунтування позову зазначено те, що на реєстраційному обліку в квартирі [ADDRESS] знаходиться [PERSON] та [PERSON] ,на момент подачі позову ,у зв'язку з тим , що [PERSON] до данного часу зареєстрована,як проживаюча у квартирі , позивач вимушена сплачувати комунальні послуги і за відповідача , що ставить її у скрутне матеріальне становище ,оскільки комунальні служби за свої послуги нараховують до сплати суми у відповідності не до кількості фактично проживаючих, а до кількості фактично зареєстрованих.Окрім того, як власник позивач не може скористатися своїми правами визначеними у ст. 319 ЦК України,а саме володіти , користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про місце і час розгляду справи,що підтверджується матеріалами справи : а саме повернення судової повістки з поштового відділення з відміткою "За закінченням строку зберігання" (а.с.14-16,26-28) повторно в судове засідання не з'явилася, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, заперечень проти позову не надала, свого представника до суду не направила тому суд відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України розглянув справу за відсутності останньої , на підставі чого з урахуванням згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням даного рішення заочно. Представник третьої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області не був присутнім у судовому засіданні, причину своєї неявки не повідомив, суд дійшов висновку про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири по [ADDRESS] , що підтверджується ордером № 516 (а.с. 5) виданим на ім'я [PERSON] [INFO], яка була матір'ю позивача, та відповідно до актового запису № 1365 від 22 вересня 2008 року-померла (а.с.32) . Також встановлено, що [PERSON] , яка має зареєстроване місце проживання в зазначеній квартирі , є онукою позивачки. З 2008 року відповідач не проживала на належній їй житловій площі, її особисті речі відсутні, перепон в користуванні жилим приміщенням їй ніхто не чинив. Місцеїї проживання на даний час невідомо, що підтверджується актом про не проживання (а.с. 8). Відповідно до ч.1 ст. 70 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно зі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Судом встановлено, що [PERSON] не проживає у спірному жилому приміщенні без поважної причини, спроб вселитися до нього не робили, ніхто не перешкоджав проживанню або вселенню їх до спірної квартири Таким чином, суд вважає, що [PERSON] ,[INFO] , як колишній член сім'ї власника житлового приміщення, втратила право користування жилим приміщенням в квартирі по [ADDRESS] , у зв'язку із не проживанням за місцем реєстрації понад шість місяців без поважних причин. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь держави судові витрати у справі, а саме судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Отже, рішення суду про визнання [PERSON] ,[INFO] такою, що втратила право користування жилим приміщенням є підставою для зняття її з реєстраційного обліку в зазначеній квартирі. У силу викладеного,

Outcome: approved