Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, в якому просила визнати за нею право на земельну ділянку, площею 4,10 гектарів, розташовану в межах території Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . На обґрунтування своїх вимог вказувала, що після смерті спадкодавця, який був її дядьком, залишилося спадкове майно, в тому числі вказана земельна ділянка, однак вона не може оформити її в нотаріальному порядку, оскільки документально не може підтвердити факт родинних відносин та через непредставлення оригіналу правовстановлюючого документу на спадкову ділянку. Вказуючи, що вона прийняла спадщину, а із свідоцтв про її народження, народження батьків вбачається їх родинні відносини, тому вважала що таким чином підтверджується, що вона є племінницею померлого [PERSON] і має право на спадщину після його смерті. В судове засідання позивачка не з`явилася, про його час та місце була повідомлена належним чином, надала заяву з проханням розглянути справу без її участі, а позов задовольнити. Представник відповідача - селищної ради в судове засідання не з`явився, про його час та місце був повідомлений належним чином. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності представника відповідача, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з настуного. [INFO] в с. Шевченкове Жовтневого району Миколаївської області помер [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на земельну ділянку, площею 4,10 гектарів, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. Земельна ділянка належала йому на підставі державного акту серії [NUMBER] , виданого Жовтневою районною державною адміністрацією Миколаївської області 05 травня 2003 року. Слід відмітити, що відповідно до постанови Верховної Ради України "Про перейменування окремих населених пунктів та районів" від 19 травня 2016 року №1377-VIII Жовтневий район Миколаївської області було перейменовано на Вітовський. Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до довідки Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 12 травня 2011 року, яка міститься в спадковій справі, заведеній Жовтневою районною державною нотаріальною конторою Миколаївської області після смерті [PERSON] , разом з ним на час смерті ніхто постійно не проживав. З цієї ж спадкової справи вбачається, що вона була заведена на підставі заяви [PERSON] - позивачки в справі, поданої 15 липня 2011 року. Тобто вона подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в передбачений вказаними вище положеннями закону шестимісячний строк. Цивільний кодекс України передбачає два види спадкування: за законом і за заповітом (ст. ЦК України). Наявність заповіту судом не встановлено, тому спадкування після смерті [PERSON] повинно здійснюватися за законом (ст. 1223 ЦК України). Цивільний кодекс України вирізняє п`ять черг спадкування за законом, які визначаються ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Як передбачено ст. 1258 ЦК України спадкування за законом здійснюється почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Також, ч. 3 ст. 1266 ЦК України передбачено можливість спадкування за правом представлення, тобто племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Статтею 1262 ЦК України визначено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Виходячи з цих норм закону позивачка, як племінниця померлого, відноситься до спадкоємців другої черги за правом представлення, оскільки її батько [PERSON] , який був її батьком, помер [INFO] . Спадкоємців попередніх черг та інших спадкоємців цієї ж черги що й позивачка судом не встановлено. В той же час, позивачка не має можливості документально підтвердити родинні відносини із померлими, оскільки не збереглися всі документи про походження і родинні відносини. Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи і про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). В ч. 1 ст. 315 цього ж Кодексу визначено які суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі і факт родинних відносин. З положень ст. 294 ЦПК України вбачається, що заяви окремого провадження повинні розглядатися спільно в одному провадженні разом із позовними вимогами, якщо це стосується спору про право. З врахування вимоги позивачки про визнання права власності на майно, суд вважає, що нею правомірно заявлено до суду прохання встановити факт родинних відносин разом з вимогою визнати за нею право власності на спадкове майно. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 06 травня 1983 року відділом ЗАГСу виконкому Корабельного районної ради народних депутатів м. Миколаєва, позивачка [PERSON] , [INFO] , одружилася із [PERSON] 06 травня 1983 року і після одруження змінила своє прізвище на [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Шевченківською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області 23 лютого 1954 року, позивачка [PERSON] народилася [INFO] , а її батьками були: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] ; місце народження - Н.Григорівка Жовтневого району Миколаївської області. Відповідно до свідоцтва про смерть батька позивачки - [PERSON] помер [INFO] року. В той же час, згідно із довідкою Державного архіву Миколаївської області від 29 серпня 2018 року дані про народження [PERSON] в с. Новогригорівка відсутні, оскільки записи Книг підвідділів ЗАГС сільських рад Миколаївської області за 1930 рік не надходили, а записи серед записів 1928-1929 років є неповний обєм записів, серед яких записів про народження [PERSON] немає. Крім того, згідно копії актової запису про смерть [PERSON] , [INFO] , він помер [INFO] . На час смерті проживав в с . Ногригорівка Жовтневого району Миколаївської області . Відповідно до довідки Шевченківської сільської ради Миколаївської області від 14 вересня 2018 року [PERSON] [INFO] на момент смерті проживав в с. Новогригорівка Жовтневого району Миколаївської області . Таким чином, із представлених даних слід констатувати що в архівних записах та книгах реєстрації актів цивільного стану, записів про народження [PERSON] не збереглося. В той же час, виходячи зі співпадання даних про прізвище, по батькові, місця проживання та місця смерті вбачається, що батько позивачки та померлий [PERSON] були рідними братами, тому позивачка є племінницею померлого останнього. Крім того, такі родинні відносини підтверджуються письмовими заявами на адресу суду, наданими односельцями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Підтвердження даного факту є необхідним для встановлення родинних відносин між позивачкою та померлим спадкодавцем [PERSON] Крім того, перепоною в нотаріальному оформленні спадщини після смерті [PERSON] є втрата оригіналу правостановлюючого документу на спадкову земельну ділянку - державного акту, про що вказав нотаріус Вітовської державної нотаріальної контори в листі від 06 вересня 2018 року. За невідомих обставин державний акт на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданий Жовтневою районною державною адміністрацією Миколаївської області 05 травня 2003 року, був втрачений, про що позивачкою було надано оголошення в місцевому друкованому засобі - «Віснику Жовтневщини», № 3 (9401) від 19 січня 2019 року. В той же час, належність померлому земельної ділянки, площею 4,10 га, за вказаним державним актом, підтверджується його копією, наявною у позивачки, а також витягом з нормативної грошової оцінки від 11 вересня 2018 року, наданого Вітовським районним відділом ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області. Таким чином, дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що земельна ділянка за життя належала [PERSON] і після його смерті входить до складу спадщини, а тому в порядку спадкування, з врахування встановленого зазначеного факту родинних відносин, повинна відійти спадкоємцям, тобто позивачці в справі як єдиній спадкоємиці другої черги за законом за правом представлення, яка прийняла спадщину. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, вона не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на нерухомість в порядку спадкування за законом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved