Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі, котрого зареєстрували 28 квітня 2012 року у Воскресинцівській сільській раді Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1. Від шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що сімейні відносини погіршились з вини відповідача. Виявилось, що вони люди різних характерів та поглядів на життя оскільки не можуть дійти згоди при вирішенні простих побутових питань. Зазначає, що близько півтора року не підтримують з відповідачем жодних сімейних відносин. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, які негативно впливають на її здоров`я. Вважає, що сім`я розпалася, шлюб носить формальний характер , збереження шлюбу суперечить її інтересам Просить суд розірвати шлюб із відповідачем, малолітнього сина залишити проживати з нею, позивачем, прізвище після розірвання шлюбу залишити їй [PERSON] та стягнути з відповідача судовий збір . Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву та просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з явився, подав до суду заяву та просить справу розглянути у його відсутності , не заперечує щодо задоволення позовних вимог. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши подані заяви сторін , вивчивши матеріали даної справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст.56 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки між сторонами немає взаєморозуміння, їм не вдається налагодити сімейні стосунки, тому зберігати такий шлюб недоцільно, так як він носить лише формальний характер. В судовому засіданні встановлено, що у сторін погіршились стосунки, спільне життя у них не склалося, близько півтора року не підтримують жодних сімейних відносин, тому зберігати такий шлюб недоцільно, так як він носить лише формальний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, який теж наполягав на розірванні шлюбу, подавши заяву про визнання позовних вимог. При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, суд доходить висновку, що сім я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати Як зазначено в ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідач не заперечував щодо того, щоб малолітній [PERSON] проживав з позивачем. Отже, малолітню дитину від шлюбу [PERSON] , суд вважає за доцільне залишити на проживання при матері, позивачці по справі. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище " [PERSON] " як вона цього просить. Питання судових витрат, що в даному спорі становлять сплату судового збору в сумі 768,40 грн. , суд вирішує згідно вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та ст.ст.109, 110, 112, 113 СК Українита

Outcome: approved