overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

У березні 2021 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 26 грудня 2015 року вона уклала шлюб з відповідачем в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 423. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Сторони однією сім`єю не проживають з 2020 року, спільного господарства не ведуть, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обов`язків, через що в сім`ї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з`явилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, на примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 26 грудня 2015 року в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 423. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні відносини сторони припинили в 2020 році, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім?єю, втратили почуття любові та поваги один до одного. При зверненні до суду з даним позовом позивачка сплатила судовий збір в сумі 908,00 грн.. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та згідно ч.3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем позов було визнано до початку розгляду справи по суті, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку про повернення позивачу 50 відсотків сплаченого нею при поданні позову судового збору в сумі 454 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

У вересні 2013 року ЖК «Комета» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 663 грн. 72 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Суд, враховуючи думку представника позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України справу розглянув без участі відповідача на основі наявних у справі даних та доказів з постановленням по справі заочного рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У відповідності до ст. 162 Житлового Кодексу України та п.п. 14, 17, 35 «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» затруджених Постановою КМУ від 17.05.2005 року № 76 відповідач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги в строки, встановлені чинним законодавством. Судом встановлено, що відповідач, яка є власником квартири, не сплачує кошти за надані їй житлово-комунальні послуги, у зв'язку з чим, за період з 01.11.2012 року по 31.08.2014 року утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 663,72 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Сплачений при подачі позову судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

У вересні 2013 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 28 грудня 1996 року Корабельним відділом реєстрації актів громадянського стану м.Миколаєва, актовий запис № 586. Позивач зазначала, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та мають від шлюбу неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з липня 2013 року. Шлюб має формальний характер. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, в них різні погляди на ведення сумісного господарства, розподілу сімейного бюджету, виховання дитини, все це призводило до сварок та скандалів. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини, просила розірвати шлюб, строк для примирення просила не надавати. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати та залишити їй шлюбне прізвище, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився. Відповідно до вимог ст.132 ЦПК України до Єланецького районного суду Миколаївської області направлялось судове доручення про допит відповідача, проте воно було повернуто без виконання у зв'язку з непроживанням адресата за місцем реєстрації. За таких обставин відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся через оголошення в газеті "Рідне Прибужжя", а тому вважається повідомленим належним чином у відповідності з ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 28 грудня 1996 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Корабельним відділом реєстрації актів громадянського стану м.Миколаєва, актовий запис № 586. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З липня 2013 року сторони припинили подружні стосунки, так як мають різні погляди на життя і сім'ю, не ведуть сумісного господарства, проживають окремо, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя, що має істотне значення згідно зі ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка висловила думку щодо залишення шлюбного прізвища.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

У вересні 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], яким просила визнати дійсним договір, укладений на товарній біржі, за яким її мати, яка діяла від свого імені вона купила квартиру [ADDRESS], посилаючись на те, що усі умови цього договору виконані. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву про підтримку позовних вимог та слухання справи у її відсутність. Відповідачі в судове засідання не з'явились, надали заяву про слухання справи у їх відсутність, проти позову не заперечували. Представник біржі в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання про необхідність позов задовольнити. Відповідно до договору купівлі-продажу № 710 Універсальної біржі "Південь" від 29 січня 2000р., [PERSON], від імені якої діяла мати - [PERSON] купила у [PERSON], [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Договір нотаріально не посвідчувався, але сторонами фактично виконаний і право власності [PERSON] на даний будинок зареєстровано БТІ 02 лютого 2000 р. згідно реєстраційного посвідчення до договору купівлі-продажу. /а.с. 3/. Позивачка, згідно копії паспорту, мала зареєстроване місце проживання за зазначеною адресою з 27 липня 2006 р. (а.с. 22). Відповідно до ст. 47, 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу нерухомості, що не посвідчений нотаріально, може бути визнаний судом дійсним, якщо однією стороною він виконаний повністю або частково, а друга сторона ухиляється від його нотаріального оформлення. З наведених обставин вбачається, що договір виконано повністю, претензій одна до одної з приводу його виконання сторони не мають, а тому,позов можливо задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

У вересні 2014 р. до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшла вищевказана позовна заява. Вимоги позову мотивовані тим, що відповідач, уклавши 16.05.2013 р. з позивачем кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, систематично порушував свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості. У судове засідання представник позивача не з'явився, засобами зв'язку направив заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач через канцелярію суду надав заявув якій висловив прохання розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, враховуючи норму ст. 158 ЦПК України, вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності позивача та відповідача. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу (ЦК) України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтями 1049 та 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві (банку) надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, а відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Суд приходить до висновку, що стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним між сторонами у даній справі, не суперечить закону та не порушує прав інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення коштів за договором позики. Позивачі вказують на те, що 11.05.2008 р. між позивачами та відповідачами укладено договір позики грошових коштів на суму 27 795, 95 грн. строком на один рік. Відповідачі не виконали своїх зобов'язань щодо повернення суми позики в повному обсязі, а тому за результатами розгляду цивільної справи № 2042/2-320/11 Ізюмський міськрайонний суд від 21.04.2011 р. стягнув з відповідачів суму боргу за вказаною розпискою. Відповідно до довідки ВДВС Ізюмського МРУЮ Харківської області від 07.08.2014 р. було стягнуто з відповідачів та перераховано на користь позивачів 6 146, 82 грн., залишок боргу складає - 21 649, 13 грн. Відповідачі з 01.11.2011 р. по 31.08.2014 р. мають заборгованість - 9 662, 11 грн., яка складається з наступного: - 4 731, 56 грн. - сума нарахованих процентів; - 3 079, 62 грн. - нарахування за індексом інфляції; - 1 850, 93 грн. - сума трьох процентів річних від простроченого боргу. Позивачі у судове засідання не з"явилися, надали заяву про розгляд справи в заочному порядку без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять суд стягнути на їх користь у солідарному порядку з відповідачів 9 662, 11 грн., судові витрати по справі та витрати на правову допомогу адвоката. Відповідачі у судове засідання не з"явилися, про час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили, заперечень на позов не надали. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено, що 11.05.2008 р. між позивачами та відповідачами укладено договір позики грошових коштів на суму 27 795, 95 грн. строком на один рік. Відповідачі не виконали своїх зобов'язань щодо повернення суми позики в повному обсязі, а тому за результатами розгляду цивільної справи № 2042/2-320/11 Ізюмський міськрайонний суд від 21.04.2011 р. стягнув з відповідачів суму боргу за вказаною розпискою. Відповідно до довідки ВДВС Ізюмського МРУЮ Харківської області від 07.08.2014 р. було стягнуто з відповідачів та перераховано на користь позивачів 6 146, 82 грн., залишок боргу складає - 21 649, 13 грн. (а.с.16). Згідно із розрахунком заборгованості відповідачі з 01.11.2011 р. по 31.08.2014 р. мають заборгованість - 9 662, 11 грн. (а.с.6-8).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення коштів за договором позики. Позивачі вказують на те, що 11.08.2008 р. між позивачами та відповідачами укладено договір позики грошових коштів на суму три тисячі доларів США. Відповідачі станом на 24.03.2011 р. не виконали своїх зобов'язань щодо повернення суми позики в повному обсязі, а тому за результатами розгляду цивільної справи № 2042/2-321/11 Ізюмський міськрайонний суд стягнув з відповідачів суму боргу за вказаною розпискою в розмірі 19 854, 15 грн. Відповідно до довідки ВДВС Ізюмського МРУЮ Харківської області від 07.08.2014 р. було стягнуто з відповідачів та перераховано на користь позивачів 6 895, 00 грн., залишок боргу складає - 13 198, 30 грн. Відповідачі з 01.09.2011 р. по день подання позову мають заборгованість - 6 177, 76 грн., яка складається з наступного: - 3 080, 10 грн. - сума нарахованих процентів; - 1 893, 57 грн. - нарахування за індексом інфляції; - 1 204, 09 грн. - сума трьох процентів річних від простроченого боргу. Позивачі у судове засідання не з"явилися, надали заяву про розгляд справи в заочному порядку без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять суд стягнути на їх користь у солідарному порядку з відповідачів 6 177, 76 грн., судові витрати по справі та витрати на правову допомогу адвоката. Відповідачі у судове засідання не з"явилися, про час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили, заперечень на позов не надали. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено, що 11.08.2008 р. між позивачами та відповідачами укладено договір позики грошових коштів на суму три тисячі доларів США. Відповідачі станом на 24.03.2011 р. не виконали своїх зобов'язань щодо повернення суми позики в повному обсязі, а тому за результатами розгляду цивільної справи № 2042/2-321/11 Ізюмський міськрайонний суд стягнув з відповідачів суму боргу за вказаною розпискою в розмірі 19 854, 15 грн. Відповідно до довідки ВДВС Ізюмського МРУЮ Харківської області від 07.08.2014 р. було стягнуто з відповідачів та перераховано на користь позивачів 6 895, 00 грн., залишок боргу складає - 13 198, 30 грн. (а.с.14). Згідно із розрахунком заборгованості відповідачі з 01.09.2011 р. по день подання позову мають заборгованість 6 177, 76 грн. (а.с.5-7).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який навчається у твердій грошовій сумі 300 грн. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину - сина, [PERSON], [INFO]. На даний час син навчається в Київському політехнічному інституті. В зв'язку з цим їй як матері доводиться постійно надавати матеріальну допомогу при навчанні. Відповідач по справі не надає матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку. В судовому засіданні позивачка відсутня від неї надійшла заява відповідно до якої вона просить суд розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач відсутній, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позивні вимоги визнає. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Син сторін [PERSON], [INFO], навчається в Національному технічному університеті України "Киівський політехнічний інститут". Термін навчання 01.09.2014 року - 28.02.2016 року, форма навчання - денна. Відповідач має реальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і ( або) у частці від заробітку ( доходу ) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що [PERSON] досягнув повноліття та продовжує навчання, тому потребує матеріальної допомоги, відповідач має можливість таку надавати, тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги та стягнути з останнього аліменти в твердій грошовій сумі 300 грн. щомісячно на користь позивачки на утримання повнолітнього сина, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення 23-річного віку за умови, що він буде продовжувати навчання та допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць та судовий збір, оскільки позивачка по даній категорії справ звільняється від сплати судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, 27.10.2005р. між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований в Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації зроблено актовий запис №214 від 03.06.2006р. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя. На протязі останніх трьох років шлюбні стосунки з відповідачем не підтримуються, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, яка проживає з позивачкою. Збереження сім'ї не можливе, тому просить розірвати шлюб. Позивач та відповідач надали суду заяви, в яких просять суд розглянути справу у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнає, просить його задовольнити. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 03.06.2006р. сторони уклали шлюб, зареєстрований в Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації зроблено актовий запис №214 від 03.06.2006р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. Подружнє життя у сторін не склалося через різні погляди на життя, шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та відповідача, суд приходить до висновку про те, що збереження сім'ї неможливе і тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до заяви позивачки, після розірвання шлюбу вона бажає надалі іменуватися шлюбним прізвищем "Істоміна". Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки витрати по оплаті судового збору у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved