Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з метою отримання банківських послуг, відповідач підписала заяву №б/н від 23.12.2009, згідно якої отримала кредит у розмірі 8200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та « Правилами користування платіжною карткою та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладаннi договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згiдно цiєї статтi ЦК України договором приєднання є договiр, умови якого встановленi однiєю iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується що підтверджується п.5.5 «Правил користування платіжною карткою». Позивач свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 6.7 умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.8.6 умов надання банківських послуг,- припорушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж 30днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500грн.+5% суми позову. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до заборгованості за договором. Свої зобовязання по сплаті кредиту відповідач належним чином не виконала та станом на 31.03.2017 має заборгованість в сумі 14573,90 грн., яка складається з наступного: 9244,20 грн. заборгованість за кредитом, 4059,51 грн. заборгованість по процентам за користуванням кредитом, 100,00 грн.- заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована складова), 670,19 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає. На підставі вищевикладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 14573,90 грн. та 1 600 грн. судових витрат. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» за довіреністю [PERSON] в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила. Судовий виклик направлявся відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, разом з тим адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення через неявку відповідача до відділу поштового зв'язку для отримання кореспонденції, що в контексті положень ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» і відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України суд вважає як повідомлення відповідача належним чином. Суд ухвалив на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеної заяви № б/н від 23.12.2009 відповідач отримала кредит у розмірі 8200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Свої зобовязання по сплаті кредиту відповідач належним чином не виконала та станом на 31.03.2017 має заборгованість в сумі 14573,90 грн., яка складається з наступного: 9244,20 грн. заборгованість за кредитом, 4059,51 грн. заборгованість по процентам за користуванням кредитом, 100,00 грн.- заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована складова), 670,19 грн. - штраф (процентна складов. Оскільки відповідач в добровільному порядку не здійснює дій щодо погашення зазначеної заборгованості позивач звернувся до суду з цим позовом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту ч.2 ст.1054 ЦК України випливає, що до кредитних відносин застосовуються положення законодавства, які регулюють позичкові відносини (параграф 1 глави 71 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В судовому засідання обєктивно встановлено, що відповідачем взяті на себе зобовязання не виконуються, а тому, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає борг за кредитним договором № б/н від 23.12.2009 в сумі 14573,90 грн., який складається з наступного: 9244,20 грн. заборгованість за кредитом, 4059,51 грн. заборгованість по процентам за користуванням кредитом, 100,00 грн.- заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована складова), 670,19 грн. - штраф (процентна складов та сплачений позивачем судовий збір в сумі 1600 грн. На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, ч.1 ст. 598, 599, 610, ч.2 615, 629, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved