Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивачка звернулись до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], [INFO]. З померлим вона знаходилась в шлюбі, який на час смерті спадкодавця не було розірвано. На момент смерті вони з чоловіком постійно проживали і були зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 0,15 гектарів, розташована за адресою [ADDRESS], право на яку померлий набув у відповідності до договору купівлі-продажу, засвідченого товарною біржею Українська від 16 липня 2002 року, реєстровий №209816, який визнано дійсним на підставі рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2013 року, що набуло законної сили 23 червня 2013 року. Як видно із зазначеного договору купівлі-продажу земельна ділянка належала продавцю [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ДП, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ШР№2067. Згідно рішення №114 від 10.11.2005 року виконавчого комітету Миколаївської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області упорядкована нумерація жилих будинків в [ADDRESS] відповідно фактичного розміщення будинків. Присвоєна домоволодінням адреса відповідно додатку №1 до рішення №114 від 10.11.2005 року вказує нате , що жилий будинок , який повинен будуватися на спірній земельній ділянці, отримав нумерацію «[ADDRESS]», а саме [ADDRESS]. Позивачка у визначений законом строк прийняли спадщину, але державний нотаріус відмовляє їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку з тих підстав, що в їх відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Позивачка просить суд визнати за нею право на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування. Від позивачки [PERSON] надійшла заява, в якій вона вказала, що позов підтримує у повному обсязі, свої вимоги просить задовольнити посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві, справу просить слухали в її відсутність. Представник відповідача територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради Сеїна О.О., яка діє підставі довіреності від 27.12.2013 року, до суду надала заяву, в якій просить справу розглядати без участі представника Криворізької міської ради, рішення винести згідно норм чинного законодавства. Відповідач [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи в його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Третя особа виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради м. Кривий Ріг Дніпропетровської області до сулу не з'явилась надала заву про розгляд справи в її відсутність. Третя особа [PERSON] до сулу не з'явився надав заву про розгляд справи в його відсутність. В судове засідання сторони не з 'явилися, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з таких підстав. Судом було встановлено, згідно договору купівлі-продажу зареєстрованого на товарній біржі а.с. 10 та рішення суду від 13.06.2013 року, яким визнано даний договір дійним на підставі якого [PERSON] придбав земельну ділянку 0,15 га за адресою [ADDRESS]. а. с. 11-12. Згідно свідоцтва про смерть [INFO] року помер [PERSON] про, що 23 липня 2010 року складено відповідний актовий запис № 560 а.с. 8. Після його смерті відкрилась спадщина до числа якої входить земельна ділянка, яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу нерухомості, зареєстрованого Товарною біржею «Українська» 16 липня 2002 року за № 209816, визнаного дійсним рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 13.06.2013 року у справі № 197/742/13-ц, але за життя спадкодавцем не було зареєстровано належним чином право власності на вказану земельну ділянку, що суперечить вимогам статті 125 Земельного кодексу України, згідно яких, право власності на не земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Крім того, в жодному з документів, що підтверджують право вимоги на вказану земельну ділянку, не вказане її цільове. Судом встановлено, що нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею площею 0,15 гектарів, розташована за адресою [ADDRESS] а.с. 14. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті... Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст.. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч.2 цієї статті. А за ч.2 ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки; свідоцтвом про право на спадщину. Як встановлено судом, [PERSON] підставі договору купівлі-продажу нерухомості, зареєстрованого Товарною біржею «Українська» 16 липня 2002 року за № 209816, визнаного дійсним рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 13.06.2013 року у справі № 197/742/13-ц, але не зареєстрував, тобто, спадкодавець не набув права власності на вказану земельну ділянку відповідно до вимог чинного законодавства, а тому спадкоємці не мають можливості оформити спадщину на земельну ділянку. Відповідно до п. 23 наведеної вище в рішенні Постанови Пленуму Верховного Суду України, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як вказано вище, позивачка як спадкоємця після померлого позбавлена на даний час можливості оформити спадщину на земельну ділянку із-за відсутності правовстановлюючого документа, оскільки [PERSON] підставі договору купівлі-продажу нерухомості, зареєстрованого Товарною біржею «Українська» 16 липня 2002 року за № 209816, визнаного дійсним рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 13.06.2013 року у справі № 197/742/13-ц, яка до цього часу залишається зареєстрованою за [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія ДП, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Шр №2067 , але не зареєстрував, тобто, спадкодавець не набув права власності на вказану земельну ділянку відповідно до вимог чинного законодавства в зв'язку зі смертю. Переоформлення державного акта і його реєстрація при спадкуванні права власності на земельну ділянку, відповідно до вимог ст. 1299 ЦК України та ст. 125 ЗК України, є обов'язковою процедурою для набуття права власності на цю земельну ділянку. До переоформлення державного акта на земельну ділянку і його реєстрації, виходячи з умов частини 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець має певні майнові права на цю ділянку, які засвідчуються свідоцтвом про право на спадщину. А оскільки нотаріусом було відмовлено позивачам у видачі такого свідоцтва, то суд вважає за можливе визнати за ним право в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] підставі договору купівлі-продажу нерухомості, зареєстрованого Товарною біржею «Українська» 16 липня 2002 року за № 209816, визнаного дійсним рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 13.06.2013 року у справі № 197/742/13-ц, оскільки інший порядок для набуття позивачами права на вказану земельну ділянку законодавством не визначений. Судові витрати віднести на рахунок позивачів відповідно до вимоги в позові.

Outcome: approved