Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що мати позивачки [PERSON] (в новому шлюбі [PERSON]) [PERSON] є власником 2/3 частин житлового будинку з надвірними будівлями по пров. Шепетівському, 12 в м. Харкові на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.11.1970 р. Право власності зареєстровано в Харківському міському бюро технічної інвентаризації за [PERSON] в реєстровій кадастровій книзі за № 41939 23.12.1970 р., інвентарна справа № 41939. 10.12.2010 року [PERSON] померла. Після смерті матері позивачка протягом 6 місячного строку звернулася до нотаріуса Пятої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а її брат відповідач [PERSON] із заявою про відмову від спадщини на користь позивачки. 04.06.2014 року нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що в державному реєстрі прав власності на нерухоме майно право власності на будинок 12 по пров. Шепетівському в м Харкові зареєстровано за [PERSON], і в той же час мати позивачки [PERSON] є власником домоволодіння по пров. Шепетівському, 12 в м. Харкові. Це протиріччя виникло внаслідок того, що по пров. Шепетівському в м. Харкові, є два різних домоволодіння під № 12 одне належить позивачеві, а інше належить [PERSON] Позивачка звернулась в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації для розяснення ситуації та отримала відповідь від 15.09.2015 року, відповідно до якої є дві реєстрації на два домоволодіння № 12 по пров. Шепетівському в м. Харкові на імя [PERSON], [PERSON] та реєстрація на імя [PERSON] по пров. Шепетівському, 12 (колишнє домоволодіння № 10/2) на основі мирової угоди від 20.11.2007 р., визнаної ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.11.2007 року. На момент смерті матері в будинку проживали і були зареєстровані в домовій книзі позивачка та її брат [PERSON] У звязку з вищевикладеним позивачка просить визнати за нею право власності на 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями по пров. Шепетівському, 12 в м. Харкові в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON]. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі та пояснив, що він та [PERSON] є власниками по 1/2 частини житлового будинку літ "К-2"будинку з надвірними будівлями по провулку Шепетівському ,12 у м. Харкові. Будинок, право власності на частку якого просить визнати позивачка, ніколи не належал [PERSON] та третім особам [PERSON] та [PERSON], оскільки це інший будинок , хоча і зареєстрований також по провулку Шепетівському ,12 у м. Харкові, але територіально знаходиться у і іншому кінці провулку Шепетівського, ніж будинок, що належить на праві вланості третім особам [PERSON] та [PERSON], Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилась, хоча повідомлялась належним чином про час і місце розгляду справи, про що в матеріалах справи справи свідчить розписка, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутністю до суду не надала. Вислухавши пояснення позивача, третьої особи [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками позивачки та відповідача є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8,9). Відповідно до рішення народного суду Жовтневого району м. Харкова від 23.11.1970 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано,в порядку розподілу спільного майна визнано право власності на будинок з надвірними будівлями, який розташований в м. Харкові по провулку Шепетівському № 12, за [PERSON] на 2/3 частини та за [PERSON] на 1/3 частину (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 14.12.1989 року, [PERSON] та [PERSON] уклали 14.12.1989 року шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 1843. Після укладення шлюбу присвоєно прізвища: чоловіку [PERSON], дружині [PERSON] (а.с.11). 10.12.2010 року [PERSON] померла (а.с.10), внаслідок її смерті відкрилась спадщина на 2/3 частки будинку № 12 по провулку Шепетівському м. Харкова. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] на момент смерті спадкодавця [PERSON] постійно проживали в [INFO], що підтверджуєтся копією домової книги (а.с.20). З листа Пятої Харківської державної нотаріальної контори за № 3031/01-16 від 09.10.2015 року вбачається, що після смерті 10.12.2010 року [PERSON] заведено спадкову справу № 347/2011 р., у матеріалах справи є наступні заяви: заява про прийняття спадщини від імені [PERSON], зареєстрована в книзі обліку спадкових справ 30.05.2011 року за № 946; заява від імені [PERSON] про відмову від спадщини на користь дочки спадкодавця [PERSON], зареєстрована в книзі обліку спадкових справ 30.05.2011 року за № 947. Свідоцтво про право на спадщину за законом або за заповітом не видавалося (а.с. 36). З листа Пятої Харківської державної нотаріальної контори за № 1764/02-14 від 04.06.2014 року вбачається, що у Державному реєстрі прав власності, який існував до 01.01.2013 року, зареєстровано право власності за [PERSON] на будинок № 12 по провулку Шепетівському м. Харкова. У даному випадку є протиріччя у поданому [PERSON] рішенні суду, за яким право власності на буд. № 12 по пров. Шепетівському м. Харкова зареєстровано за [PERSON] та даними Реєстру прав власності на нерухоме майно, за яким той же будинок зареєстровано за іншою особою [PERSON] У звязку з цим позивачці було запропоновано звернутися до суду для вирішення цього питання (а.с.14). Як вбачається з відповіді Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 02.12.2011 року за № 10732 та від 15.09.2015 року, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по провулку Шепетівському, 12 у м. Харкові зареєстровано на імя: [PERSON] Михайловичаа 1/3 частина на підставі свідоцтва про право власності, виданого 28.11.1969 року РЖУ Жовтневого району м. Харкова та рішення народного суду Жовтневого району м. Харкова від 23.11.1970 року, справа № 2-871/1970 р. та за [PERSON] 2/3 частини вказаного нерухомого майна на підставі рішення народного суду Жовтневого району м. Харкова від 23.11.1970 року, справа № 2-871/1970 р. Додатково повідомлено, що право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по провулку Шепетівському, 12 (в минулому пров. Шепетівський, 10/2) зареєстровано на імя [PERSON] на підставі мирової угоди від 20.11.2007 року, затвердженої ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.11.2007 року по справі №2-4068/2007 року. З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок по пров. Шепетівський № 12 у м. Харкові вбачається, спадкодавцеві належало на праві приватної власності 2/3 частини будинку під літ «А-1» (а.с.16). Судом також встановлено, що третім особам [PERSON] та [PERSON] на підставі договору про розподіл майна подружжя від 07.10.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського округу Харківської області [PERSON], належить по 1/2 частки житлового будинку, літ. «К-2» з надвірними будівлями (а.с.56-61). Відповідно до ст.ст.\~1216,\~1220-1221 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верхового Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно ст. 1216 ЦК являє собою перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною першою статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про наявність підстав щодо задоволення позову та визнання за [PERSON] Володимирівноюправо власності в порядку спадкування за законом на 2/3 частини житлового будинку № 12 (дванадцять), літ. «А-1» з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Харків, провулок Шепетівський, після померлої 10 грудня 2010 року її матері [PERSON]. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Сплачений позивачем судовий збір у розмірі 712 грн. 66 коп., що документально підтверджується квитанціями, долученими до матеріалів цивільної справи, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved