Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Розтоківська сільська рада звернувся в суд із позовними та зміненими позовними вимогами до [PERSON], про визнання недійсним рішення Розтоківської сільської ради від 28.04.1993 року та Державного акту на право приватної власності на землю. Представник позивача - Розтоківської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, [PERSON] в судовому засіданні позовні та змінені позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві та заяві про зміну позовних вимог. Просить позовні та змінені позовні вимоги задовольнити. Із змісту позовних та змінених позовних вимог позивача вбачається, що 28.12.1993 року рішенням за № 19 сесії Розтоківської сільської ради передано в приватну власність [PERSON], який проживає в [INFO], земельну ділянку загальною площею 0,85 га з них: для обслуговування житлового будинку, господарських споруд площею 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,6000 га. 17.05.2000 році [PERSON] помер. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його дружина, [PERSON]. 30.07.2001 року на імя [PERSON] був виданий Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,85 га , що розташована в с. Розтоки Косівського району. Державний акт на право приватної власності на землю був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 94. Рішення сесії Розтоківської сільської ради від 28.12.1993 року в частині передачі в приватну власність [PERSON] земельної ділянки та Державний акт на право приватної власності на землю виданий на його ім.я 30.07.2001 року є незаконними, неправильними та такими, що повинні бути скасовані. Про те, що дійсно рішення сесії Розтоківської сільської ради від 28.12.1993 року в частині передачі в приватну власність [PERSON] та Державний акт на право приватної власності на землю виданий на його ім.я є незаконним встановлено перевіркою, яка була проведена Косівською районною прокуратурою. Під час перевірки було встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю виданий на імя [PERSON] після його смерті, а саме 30.07.2001 року. [PERSON] помер 17.05.2000 році, тобто через рік після його смерті, а саме на ім.я померлого. В даному випадку було грубо порушено норми Земельного законодавства України, інструкцію Державного комітету України по земельних ресурсах «Про затвердження інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельні ділянки і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі від 04.04.1999 року. Оригінал Державного акту на право приватної власності на землю на імя [PERSON] виданий був його дружині, відповідачці по справі [PERSON]. Крім цього, в Державному акті на право приватної власності на землю на імя [PERSON] зазначено, що для обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель йому передано 0,25 га, а в плані зовнішніх меж земельної ділянки (ділянка № 1 цього ж Державного акту) площа земельної ділянки становить 0,2727 га. Розтоківською сільською радою, ще за життя [PERSON], було прийнято рішення 08.04.1993 року згідно якого, [PERSON] було виділено для будівництва індивідуального житлового будинку земельну ділянку площею 0,19 га в с. Розтоки уч. Губки Косівського району та відведено в натурі актом від 26.05.1993 року. Згідно, Державного акту на право приватної власності на землю на імя [PERSON], по рішенню сесією Розтоківської сільської ради [PERSON] 28.12.1993 року під будівництво житлового будинку виділялося земельна ділянка, яка зазначена в Державному акті на право приватної власності на землю ділянка № 2 площею 0,1789 га, цільове призначення якої в Державному акті зазначено сад. 27.05.2010 року Косівським районним відділом Івано-Франківської регіональної філії центру ДЗК присвоєно земельній ділянці, на яку видано Державний акт на право приватної власності на імя [PERSON], після його смерті, кадастровий номер 2623685601010040293 та внесено до реєстру, що стверджується витягом з бази даних за № АБЖ-888051. Зазначають, що сільською радою пропущено строк на звернення з даним позовом до суду з поважних причин. Так неправомірність та незаконність вищезгаданого рішення сесії Розтоківської сільської ради та Державного акту на право приватної власності на землю на імя [PERSON] було встановлено прокуратурою Косівського району, яка оскаржувала їх в судах. З часом, Розтоківська сільська рада зрозуміла, що прокуратура в судовому порядку не скасувала належним чином незаконне рішення та державний акт, а тому просить: поновити строк на оскарження рішення сесії Розтоківської сільської ради від 28.04.1993 року та Державного акту на право приватної власності виданого на імя [PERSON] 30.07.2001 року; визнати незаконним та скасувати рішення сесії Розтоківської сільської ради від 28.04.1993 року про виділення [PERSON] земельної ділянки площею 0,19 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; визнати незаконним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю виданий на імя [PERSON] 30.07.2001 року серія 1-1Ф № 023856-1Ф-23-2000094 та кадастровий номер 2623685601010040293 присвоєний даній земельній ділянці. Відповідачка, [PERSON], в судове засідання не з'явилася повторно, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не подавала, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі та вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Судом встановлено, що чоловік [PERSON] [PERSON] помер 17.05.2000 року. За життя на імя останнього Розтоківською сільською радою прийнято рішення від 28.04.1993 року за яким [PERSON] виділено для будівництва індивідуального житлового будинку земельну ділянку 0,19 га в с. Розтоки участок «Губки» Косівського району та відведено в натурі актом від 26.05.1993 року (а.с. 7). Відповідно до рішення від 28.12.1993 року Розтоківської сільської ради [PERSON] передано в приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,85 га з них: для обслуговування житлового будинку, господарських споруд площею 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,60 га.(а.с.6). На підставі вище вказаного рішення Розтоківською сільською радою видано оскаржуваний Державний акт на імя [PERSON] після смерті останнього (який помер 17.05.2000 року), а сам Державний акт видано тільки 30.07.2001 року. У вказаному Державному акті зазначено, що [PERSON] для обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель передано 0,25 га, а в плані зовнішніх меж земельної ділянки (ділянка № 1 цього ж Державного акту) площа земельної ділянки становить 0,2727 га. Згідно, Державного акту на право приватної власності на землю на імя [PERSON], по рішенню сесією Розтоківської сільської ради [PERSON] 28.12.1993 року під будівництво житлового будинку виділялося земельна ділянка, яка зазначена в Державному акті на право приватної власності на землю ділянка № 2 площею 0,1789 га, цільове призначення якої в Державному акті зазначено сад.(а.с.5). 27.05.2010 року Косівським районним відділом Івано-Франківської регіональної філії центру ДЗК присвоєно земельній ділянці, на яку видано Державний акт на право приватної власності на ім.я [PERSON], після його смерті, кадастровий номер 2623685601010040293 та внесено до реєстру, що стверджується витягом з бази даних за № АБЖ-888051.(а.с.17). 22 серпня 2011 року постановою Косівського районного суду Івано-Франківської області за адміністративним позовом прокурора Косівського району в інтересах держави до Розтоківської сільської ради, третіх осіб на стороні відповідача без самостійних вимог [PERSON], Косівського районного відділу Івано-Франківської регіональної філії Центру ДЗК про визнання дій протиправними та скасування рішення Розтоківської сільської ради від 28.12.1993 року, Державного акту про право приватної власності на земельну ділянку - позов задоволено (а.с. 8-14). Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2012 року постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 22 серпня 2011 року в адміністративній справі № 2-а-4548/11 скасовано. (а.с.15-16). В силу вимог с.19\~ЗК України, що введений в дію з 15.03.1991 року (чинний на момент виникнення спірних правовідносин), сільські Ради народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл.. Відповідно\~ст.22 цього ж Кодексу,\~право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.\~Як встановлено\~ст. 23 ЗК України\~(в ред.. 1991року) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Згідно частин 5, 6\~ст. 17 ЗК України\~1991 року, чинного на час передачі у власність [PERSON] земельної ділянки, передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими Радами народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки, зокрема, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка) у розмірах згідно зі\~статтею 67 цього Кодексу. Зазначені земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо). Відповідно до ч. 2\~ст. 67 цього ж Кодексу\~розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у сільських населених пунктах повинен бути не більше 0,25 гектара. Відповідно до оскаржуваного Державного акту\~[PERSON] передано саме 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та без відповідного рішення змінено цільове призначення земельної ділянки (№2\~в Державному акті), яку передано останньому в приватну власність як\~сад, хоч відповідно до рішення сільської ради від 28.04.1993 року вона наділялась - для будівництва індивідуального житлового будинку. Пунктом 5 Порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадянам України, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах N 10 від 15 лютого 1993 року, чинного на час передачі у власність [PERSON] земельної ділянки, передбачено, що після встановлення меж земельних ділянок, що передаються у приватну власність, громадяни одержують Державний акт на право приватної власності на землю, який видається і реєструється відповідною Радою народних депутатів. В силу вимог п. 1 Перехідних положень\~ЗК\~(2001 р.), рішення про надання в користування земельних ділянок, прийняті відповідними органами, але не виконані на момент введення у дію\~Земельного кодексу, підлягають виконанню відповідно до вимог нового\~ЗК. Відповідно до вимог ст. ст.\~125,\~126 Земельного кодексу\~(2001 р.) право користування виникає з моменту отримання акта і приступати до користування землею до видачі акта забороняється. Як встановлено в судовому засіданні рішення Розтоківської сільської ради від 28.04.1993 року свідчить про те, що [PERSON] виділено для будівництва індивідуального житлового будинку земельну ділянку площею 0,19 га в с. Розтоки участок «Губки» Косівського району. Відповідно до акту від 26.05.1993 року саме такий розмір земельної ділянки за цим же цільовим призначенням (для будівництва і обслуговування житлового будинку) було відведено в натурі. (а.с.7). У Державному акті зазначено, що [PERSON] передано в приватну власність відповідно до Плану зовнішніх меж 4 земельні ділянки із різним цільовим призначенням (зокрема передана в приватну власність ділянка 2 площею -0,1789 га\~сад (відповідно до характеристики багаторічні насадження), в той час, як ця ж земельна ділянка за рішенням сільської ради від 28.04.1993 року наділялась - для будівництва індивідуального житлового будинку.\~Рішень про зміну цільового призначення вказаної земельної ділянки (№2) сільською радою не приймалось а тому окрім того, що сам Державний акт виданий на імя [PERSON] після його смерті наявні ряд інших протиправних дій Розтоківської сільської ради при видачі Державного акту. В силу вимог\~п.2\~Декрету КМ України, від 26.12.1992, № 15-92 "Про приватизацію земельних ділянок"\~встановлено, що передача громадянам України безплатно у приватну власність земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у межах норм встановлених\~Земельним Кодексом України, провадиться один раз, про що обов'язково робиться місцевими Радами народних депутатів відмітка у паспорті або документі, який його замінює. Відповідно до частин 1, 2\~статті 20 Земельного кодексу України, віднесення земель до певної категорії або зміна їх цільового призначення здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Саме рішення компетентного органу є підставою для розробки землевпорядної документації. У випадку віднесення земельної ділянки до тієї чи іншої категорії або зміни її цільового призначення такою землевпорядною документацією є проект відведення земельної ділянки. Щодо обов'язку власників та землекористувачів використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням, слід зазначити, що згідно зі\~статтею 19 Земельного кодексу України\~землі в Україні за основним цільовим призначенням поділяються на 9 категорій. Для кожної категорії земель встановлене різне цільове (функціональне) призначення. Так, наприклад, землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування для: ведення особистого селянського господарства; ведення товарного сільськогосподарського виробництва; ведення підсобного сільського господарства та ін. Отже, власники та землекористувачі зобов'язані використовувати земельні ділянки за їх цільовим призначенням. При цьому суд вважає, що позивачу слід поновити строк на звернення в суд з даним позовом як пропущений з поважних причин, оскільки встановлено, що неправомірність та незаконність вищезгаданого рішення сесії Розтоківської сільської ради та Державного акту на право приватної власності на землю на імя [PERSON] було встановлено прокуратурою Косівського району, яка оскаржувала їх в судах. З часом, Розтоківська сільська рада зрозуміла, що прокуратура в судовому порядку не скасувала належним чином незаконне рішення та державний акт. Викладене дає підстави вважати, що пропуск строків на скасування рішень Розтоківської сільської ради від 28.04.1993 року та визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку від 30.07.2001 року відбувся із поважних причин та наявні підстави для їх поновлення. На підставі наведеного,

Outcome: approved