Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом до відповідачів та уточнивши позовні вимоги остаточно просила: визнати договір поруки №1644 ПР/2 від 28.12.2007 року, укладений між ВАТ КБ Надра в особі начальника відділення № 14 філії Публічного акціонерного товариства комерційного банку Надра Дніпропетровського регіонального управління (місце знаходження якого: м. Дніпропетровськ, вул. Серова, буд.11, ЄДРПОУ 25842763) [PERSON], та [PERSON] припиненим. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 28.12.2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк Надра та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8/2007/840-к/1644ПР/1, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в сумі 22 900 доларів СІНА в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, строком до 20 грудня 2022 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором було укладено договір поруки №1644 ПР/2 піл 28.12.2007 р. між нею та банком. Вважає, що договір поруки є таким, що припинив свою дію, оскільки згідно частини 4 статті 559 Цивільною кодексу України, порука припиняться після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не предъявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одною року від дня укладення договору поруки. Пунктом 2.1 договору поруки №1644 ІІР/2 встановлено, що кредитор набуває право вимагати від поручителя виконання зобов'язання, що витікає із кредитною договору, при умові, якщо в установлений кредитним договором строк виконання позичальником зобов'язання в цілому чи в будь-якій його частині не будуть виконані, а також при умові обов'язкового направления поручителю повідомлення із вимогою виконати зобов'язання позичальника в цілому (або в тій чи Іншій його частині). Відповідно до п.п. 2.2. 2.3, 24 договору поруки № [NUMBER]/2 поручитель зобов'язаний виконати взяті на себе зобов'язання по цьому договору не пізніше 3-х банківських днів з моменту отримання повідомлення від кредитора про невиконання позичальником зобов'язань і необхідності їх виконання поручителем. У повідомленні повинно бути визначено розмір невиконаних позичальником зобов'язань, а також розрахунок суми штрафних санкцій, в разі їх наявності, що необхідно сплатити. Повідомлення, що направляється кредитором поручителю, повинно бути здійснено у письмовій формі і буде вважатись поданим належним чином, якщо воно надіслано рекомендованим чи цінним листом (за адресою, що вказана в договорі) чи надано особисто поручителю. У лютому 2014 року ПАТ КБ Надра звернулося до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська із позовною заявою про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Із розрахунку за договором, який є додатком до позовної заяви, вона дізналася, що [PERSON] не виконуються умови кредитного договору з листопада 2009 року. Її як поручителя за кредитним договором, у встановлений законом термін - з листопада 2009 р. по листопад 2010 р. жодного разу не було повідомлено про невиконання позичальникам [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним Отже, ПАТ КБ Надра втратив право на пред'явлення до неї будь-яких вимог згідно договору поруки, оскільки її не повідомлено кредитором про порушення позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати штрафних санкцій, згідно вимог п.п. 2.1.2.2.2.3,2.4 договору поруки № [NUMBER]/2 віл 28.12.2007 р. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права, це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обовязок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Отже, у даному випадку, дія поруки припинилась у зв'язку із закінченням строку, який надається кредитору для пред'явлення вимоги поручителю. Представник позивача в судове засідання надав до суду клопотання в якому просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі/ Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у звязку з чим справа розглядається судом в порядку ст.224 ЦПК України, тобто заочно. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши\~ докази\~ у\~ сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов наступного висновку, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 28 грудня 2007 року між ВАТ КБ Надра, правонаступником якого є ПАТ КБ Надра та [PERSON] укладено кредитний договір №8/2007/840-к/1644 ПР/1, за умовами якого позичальнику на строк до 20.12.2022 року надано кредит в сумі 22\~ 900 дол.США під 14,49% річних. В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором, 28.12.2007 року між ВАТ КБ Надра та [PERSON] укладено договір поруки, за умовами якого поручитель поручається за належне виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором, а саме з повернення кредиту, сплати відсотків, інших платежів та штрафних санкцій. Відповідно до п.2.1, п.2.2, п.2.3 договору поруки, кредитор набуває право вимагати від поручителя виконання зобовязання, що витікає з кредитного договору, при умові, якщо в установлений кредитним договором строк виконання позичальником зобовязання в цілому чи в будь-якій його частині не будуть виконані, а також при умові обовязкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобовязання позичальника в цілому. Поручитель має виконати прийняті на себе зобовязання не пізніше трьох днів з дня отримання повідомлення кредитора, у якому має бути зазначено розмір невиконаних зобовязань позичальником, розрахунок суму штрафних санкцій, які необхідно сплатити. Пунктом 5.3 договору поруки встановлено, що дія цього договору закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобовязань по кредитному договору чи поручителем своїх зобовязань, згідно з умовами цього договору. 05.02.2014 року ПАТ КБ Надра звернулось до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом про солідарне стягнення заборгованості з [PERSON] та [PERSON] в сумі 754\~ 169,84 грн. На обґрунтування позовних вимог банк послався на невиконання зобовязання позичальником та поручителем, якому направлялась досудова вимога про погашення заборгованості 10.01.2014 року. Дані вимоги оглянуті судом та містяться в матеріалах цивільної справи №201/1613/14ц на а.с.11-12, не містять дати їх складення, проте наявний розрахунок заборгованості за кредитним договором в сумі 754\~ 169,84 грн. станом на 18.12.2013 року. Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 28.04.2014 року стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №8/2007/840-к/1644 ПР/1 та судовий збір в сумі 757\~ 823,84 грн. При цьому, судом першої інстанції докази вручення, отримання, надіслання досудової вимоги поручителю про виконання зобовязання за договором поруки внаслідок прострочення позивальника не досліджувались та в матеріалах справи відсутні. При цьому, судом першої інстанції також не було встановлено і інших обставин, які б свідчили про обізнаність поручителя про настання строку виконання прийнятих на себе за договором поруки зобовязань. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.07.2014 року рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 28.04.2014 року залишено без змін. Даною ухвалою відхилено доводи поручителя відносно її необізнаності про порушення зобовязання позичальником з посиланням на а.с.11, де нібито міститься доказ направлення повідомлення поручителю, проте, як вже зазначалось судом, на а.с.11 міститься лише складена без дати досудова вимога, доказів надіслання якої в адресу поручителя не представлено. Такі докази не досліджувались ані судом першої інстанції, ані судом апеляційної інстанції. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 18.12.2013 року, який був представлений банком Жовтневому районному суду м.Дніпропетровська у справі №201/1613/14ц, позичальник [PERSON] здійснив останнє погашення кредиту 26.10.2009 року. Представник відповідача ПАТ КБ Надра, який приймав участь у підготовчій частині судового розгляду даної справи заперечував проти позовних вимог лише на підставі існування рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 28.04.2014 року та ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.07.2014 року та не представив суду докази отримання поручителем повідомлення про необхідність виконання зобовязання, що витікає з договору поруки, у звязку з порушенням умов кредитного договору позичальником. Пунктом 2.4 договору поруки визначено, що повідомлення, яке направляється кредитором поручителю, повинно бути здійснено в письмовій формі і буде вважатись належним чином поданим, якщо воно надіслано рекомендованим листом чи цінним листом за адресою, що вказана у договорі, чи надано особисто поручителю. Окрім цього, такою адресою, відповідно до розділу договору поруки Реквізити сторін, є наступна: м.Дніпропетровськ, вул.Байкова, 109а. Всупереч умовам договору поруки, повідомлення, що нібито було адресовано [PERSON], яке міститься на а.с.11 у справі №201/1613/14ц, містить адресу позичальника, а не поручителя [ADDRESS] та не може бути прийняте судом як належне повідомлення поручителя про необхідність виконання зобовязання, що виникає з договору поруки, у звязку з порушенням позичальником умов кредитного договору. Відповідачем, в порядку ст.60 ЦПК України, представлено копію рекомендованого повідомлення на адресу [PERSON], [ADDRESS], проте дане поштове повідомлення не містить відмітки про отримання, вручення чи то повернення відправнику, штемпелю про прийняття до виконання ДППЗ Укрпошта, що свідчить про обґрунтованість доводів позивача. З приводу підробки офіційних документів службовими особами ПАТ КБ Надра позивач звернулась до правоохоронних органів, триває досудове розслідування у кримінальному провадженні №12014040640004138. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до умов кредитного договору, строк внесення щомісячного платежу до 20 числа місяця, останній платіж здійснено відповідачем 26.10.2009 року. Тобто, для поручителя [PERSON] строк дострокового виконання зобовязання у всій сумі мав настати 21.11.2009 року, який був вихідним днем, через що виконання зобовязання в той день було неможливим, найближчим робочим днем було 23.11.2009 року. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року, відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. З пункту 5.3 договору поруки, вбачається, що строк припинення поруки не встановлений, бо визначений моментом належного виконання основного зобовязання. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобовязань. Зазначене суттєво впливає на початок строку виконання зобовязання, при правильному визначенні якого починає обчислюватись строк предявлення вимог до поручителя. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 06.11.2013 року №6-116цс13, яка згідно до ст..360-7 ЦПК України є обовязковою для судів. Таким чином, 21.05.2010 року закінчився строк, встановлений на пред'явлення вимоги до поручителя, а отже закінчився і строк поруки [PERSON], оскільки основне зобовязання [PERSON] у всій сумі, достроково, не виконано в строк, який настав 21.10.2009 року. Статтею 16 ЦК України передбачено способи захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі, шляхом визнання правочину недійсним та припинення правовідношення. Окрім цього, Верховним судом України 17 вересня 2014 року у справі № 6-53цс14 зроблено правовий висновок, про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. За таких обставин, при відсутності як доказів направлення повідомлення в адресу поручителя, так і доказів подання позову до поручителя у визначений законом строк, слід визнати обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення, позовні вимоги [PERSON], з віднесенням за рахунок відповідачів сплаченого нею при подачі позову до суду судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved