Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відділу ДВС Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області про звільнення майна з під арешту , посилаючись на те , що фермерському(селянському) господарству «Колос», код ЄДРПОУ 19039594, належить на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу, копією реєстраційного посвідчення та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Нещодавно позивачка ,як керівник юридичної особи, виявила бажання розпорядитися житловим будинком, в зв'язку з чим почала збирати документи для укладання угоди по відчуженню житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та звернулася до реєстраційної служби по Іванівському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області для проведення державної реєстрації права власності. Згідно ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Під час реєстрації права власності позивачці стало відомо про накладання арешту на вищевказане нерухоме майно на підставі постанови державного виконавця відділу ДВС Іванівського РУЮ Одеської області Скляра І.І. серії АА № 796947 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10 жовтня 2005 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний виконавець Скляр І.І. наклав арешт на будинок СФГ «Колос» під час примусового виконання наказу господарського суду Одеської області 8/344-04-9101 від 28 січня 2005 року про стягнення заборгованості з Агрофірми «Колос»-ПП, код ЄДРПОУ 21034345, адреса:Одеська обл.., Іванівський район, смт.Іванівка,вул.30 років Перемоги,51( копія постанови додається). Слід зазначити, що СФГ «Колос» і Агрофірма «Колос»-ПП це абсолютно різні юридичні особи, які не мають один до одного жодного відношення, тобто нерухоме майно СФГ «Колос» було арештовано помилково, оскільки ніякого відношення до житлового будинку по [ADDRESS] Агрофірма «Колос»-ПП не має . Позивачка у судове засідання надала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала , не заперечували проти заочного розгляду справи при необхідності . Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення розписки, про причини своєї неявки не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи не надавали, заяви про розгляд справи у їх відсутність не надавали , зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши дослідивши письмові матеріали справи, докази по справі, з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказі в сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а тому на запитання суду про надання інших доказів, крім наданих, чи неможливості їх витребування і необхідність цієї дії судом, встановлено, що всі докази надані, а тому суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом відповідно до поданих позивачкою документів встановлено, що фермерському(селянському) господарству «Колос», код ЄДРПОУ 19039594, належить на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу, копією реєстраційного посвідчення та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. На вищевказане нерухоме майно на підставі постанови державного виконавця відділу ДВС Іванівського РУЮ Одеської області Скляра І.І. серії АА № 796947 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10 жовтня 2005 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний виконавець Скляр І.І. наклав арешт на будинок СФГ «Колос» під час примусового виконання наказу господарського суду Одеської області 8/344-04-9101 від 28 січня 2005 року про стягнення заборгованості з Агрофірми «Колос»-ПП, код ЄДРПОУ 21034345, адреса:Одеська обл.., Іванівський район, смт.Іванівка,вул.30 років Перемоги,51( копія постанови додається). СФГ «Колос» і Агрофірма «Колос»-ПП це абсолютно різні юридичні особи, які не мають один до одного жодного відношення, тобто нерухоме майно СФГ «Колос» було арештовано помилково, оскільки ніякого відношення до житлового будинку по [ADDRESS] Агрофірма «Колос»-ПП не має, що підтверджується доданими до позовної заяви документами. У відповідності із ст. 60 закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту. У відповідності зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна на законних підставах може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов про звільнення майна з під арешту необхідно задовольнити, оскільки даний арешт був накладений безпідставно та порушує право власності позивачки.

Outcome: approved