Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Позивач ПрАТ «ТРЕСТ «КИЇВМІСЬКБУД-2» 05.03.2019 р. звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , що є також законним представником та діє в інтересах [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, в якому просив: виселити [PERSON] , що діє в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] (син), разом з дитиною, [PERSON] з кім. [ADDRESS] ; пересилити [PERSON] , що діє в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] (син), разом з дитиною, [PERSON] до кім. [ADDRESS] ; стягнути з [PERSON] , що діє в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] (син), [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «ТРЕСТ «КИЇВМІСЬКБУД-2» суму судового збору у розмірі 1921,00 грн. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до [PERSON] , що є також законним представником та діє в інтересах [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, про припинення права користування будівлею, виселення шляхом переселення, позивач ПрАТ «ТРЕСТ «КИЇВМІСЬКБУД-2» посилається на наступне. Так, ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» є власником гуртожитку по [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом на право власності від 18.09.1998 року серія ЖБ № 23475 та Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 135378618 від 23.08.2018 р. Позивач вказує на те, що будівля за адресою: [ADDRESS] , була побудована у 1953 р. та на даний час перебуває у незадовільному технічному стані, комунікації будинку застарілі та не можуть експлуатуватися без проведення капітального ремонту або реконструкції, що підтверджується наступними документами: актом огляду приміщення гуртожитку по [ADDRESS] від 11.04.2017 р.; технічним паспортом на квартирний (багатоповерховий) житловий будинок [ADDRESS] ; висновком за результатами обстеження технічного стану будівельних конструкцій будівлі по [ADDRESS] від 07.09.2011 р.; науково-технічним звітом з обстеження, визначення технічного стану конструкції та дослідження інженерно-геологічних умов в основі фундаментів гуртожитку за адресою: [ADDRESS] від 26.06.2018 р.; актом санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта м. Київ № 4904-4 від 30.11.2018 р. за адресою: [ADDRESS] . Вказані обставини також підтверджуються приписом Солом`янського районного управління ГУ ДСНС України у м. Києві про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки № 309 від 04.10.2018 р. На підставі вищенаведеного, позивач обґрунтовано та на законних підставах стверджує про незадовільний стан будівлі, оскільки технічний стан конструкцій гуртожитку відноситься до ІІІ категорії технічного стану (непридатний до нормальної експлуатації) та IV категорії технічного стану (аварійний). Позивач зазначає, що законодавством України чітко встановлено, що використовувати як жиле можливо виключно приміщення, що відповідає встановленим санітарним та технічним вимогам. Таким чином, приміщення, яке не відповідає встановленим санітарним та технічним вимогам, є нежилим і не може використовуватися для проживання людей. Позивач посилається на те, що з метою захисту життя та здоров`я людей, а також запобігання можливого руйнування будівлі, враховуючи невідповідність будівлі гуртожитку технічним показникам, непридатність будинку для проживання та заборону експлуатації будівлі в аварійному стані, приписами ДСТУ-Н Б В.1.2-18:2016, ним, як власником будівлі, було прийнято рішення про проведення комплексу заходів, пов`язаних із відселенням мешканців з непридатного для проживання (аварійного) гуртожитку та проведенням його реконструкції. 20.08.2018 р. прийнято рішення про виведення будівлі з експлуатації та частково від`єднано від комунікацій. За два місяці до виведення будівлі з експлуатації, починаючи з червня 2018 р., всім мешканцям гуртожитку було запропоновано переселитися у відремонтовані та підготовлені для проживання кімнати в іншому гуртожитку, що також належить ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує, що [PERSON] листом від 23.11.2018 р. повідомила його про відмову переселятися у запропонований гуртожиток. Отже, відповідачі, порушуючи вимоги закону, не вчиняють жодних дій, які б свідчили про їх намір переселитися у добровільному порядку до кімнати № 24 /1, гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , і продовжують незаконно знаходитися у непридатній для проживання аварійній будівлі, чим порушують права власника гуртожитку на мирне володіння майном та перекладають відповідальність за своє життя та здоров`я на посадових осіб ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2». Як вказує позивач, в листопаді 2018 р. в Департаменті з питань архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було отримано повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, а також контрольну картку № 18090109-Сл на тимчасове порушення благоустрою та його відновлення в зв`язку з встановленням тимчасової огорожі на період виконання підготовчих робіт з реконструкції гуртожитку. Таким чином, перебування відповідачів у непридатній для проживання (аварійній) будівлі позбавляє ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2», як власника будівлі, права розпочати роботи по її реконструкції, на проведення якої отримано всі дозвільні документи. З урахуванням вищевикладеного, ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» просить задовольнити позов. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 07.03.2019 р. зазначену справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. Ухвалою суду від 20.03.2019 р., відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ТРЕСТ «КИЇВМІСЬКБУД-2» до [PERSON] , що є також законним представником та діє в інтересах [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, про виселення, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 26.06.2019 р. на адресу суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Череміна Д.В. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. У поданому відзиві представник відповідача вказує на порушення прав відповідача, як мешканця гуртожитку. Позивачем був порушений порядок обстеження будинків для визнання їх непридатними для проживання, а матеріали справи не містять доказів того, що прийнято розпорядження виконавчого органу Київської міської ради про обстеження житлового приміщення. Виходячи з цього, просить у позові відмовити, оскільки вважає позовні вимоги необгрунтованими та не доведеними доказами по справі. 02.07.2019 р. на адресу суду від представника ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» надійшла відповідь на відзив, в якій позивачем заперечувались обставини, викладені представником відповідача у відзиві. У Поданій відповіді на відзив, представник позивача вказує на те, що про визнання жилого будинку (гуртожитку) по [ADDRESS] , аварійним та непридатним для проживання, Київська міська рада виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації повідомлена листом за № 00116 від 24 січня 2019 р. Зазначено, що Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) листом за № 056/920-3940 від 19 лютого 2019 р. повідомив, що ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2», як власник будівлі, самостійно приймає рішення щодо придатності такої будівлі до нормальної експлуатації. Згідно з вимогами закону всі обов`язки щодо утримання у належному санітарному та технічному стані жилих будинків (гуртожитків) належить до компетенції власника будинку. В разі, якщо будинок не відповідає встановленим нормам санітарного та технічного стану, власник будинку може замовити відповідні експертні висновки про придатність його до нормальної експлуатації. Враховуючи викладене, представник позивача повністю пітримує заявлені позовні вимоги та просить задовольнити позов. Представник позивача ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на підстави та обставини, викладені у позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях, та надані суду письмові докази, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , що діє в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, будь-яких заяв/клопотань від відповідачів до суду не надійшло. Представник третьої особи Служби у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи третю особу було повідомлено належним чином. 18.07.2019 р. до суду від представника третьої особи надійшло клопотання, відповідно до якого з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів малолітньої дитини служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації заперечує проти задоволення позовних вимог ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2», а при розгляді справи та винесенні рішення просить врахувати інтереси малолітнього [PERSON] , [INFO] . Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За приписами ст.ст. 319, 322, 323 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» на підставі Свідоцтва про право власності від 18 вересня 1998 р. серія ЖБ № 23475 є власником гуртожитку по [ADDRESS] , побудованого в 1953 році, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 135378618 від 23.08.2018 р. Також встановлено, що в кімнаті 235 гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , проживають відповідачі: [PERSON] , її неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] . Статтею 7 ЖК України та Положенням про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання, затвердженим постановою Ради Міністрів Української РСР № 189 від 26 квітня 1984 року, врегульовано питання про порядок визнання житлового будинку непридатним для проживання. Згідно з п. 5 зазначеного Положення власник об`єкта житлової нерухомості може підтвердити, що житлова нерухомість непридатна для проживання на підставі: а) акту обстеження стану жилого будинку з відповідним висновком; б) технічного паспорта жилого будинку з даними про його фізичну зношеність; в) висновку проектної або науково-дослідної організації (при необхідності) щодо технічного стану жилого будинку (жилого приміщення) та про неможливість або недоцільність проведення капітального ремонту будинку (жилого приміщення); г) висновку органу або закладу санітарно-епідеміологічної служби щодо відповідності жилого будинку (жилого приміщення) санітарним вимогам. Відповідно до Акту огляду приміщення гуртожитку від 11.04.2017 р., проведеного відповідно до наказу ПрАТ »Трест`Київміськбуд-2» від 06.04.2017 р., в момент обстеження будинок мав значні пошкодження: вертикальні та похилі тріщини, руйнування захисного шару бетону і оголення, корозія арматури несучих конструкцій залізобетонних балконних балок. В приміщеннях загального користування - замокання, грибок, здуття штукатурки, корозія плит і балок перекриття. При обстеженні внутрішніх приміщень також зафіксовані значні пошкодження. Значні пошкодження технічного стану будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зафіксовані у Висновку НВП «Будконструкція» від 07.09.2011 р. З Технічного паспорта на будинок від 27.12.2018 р., виготовленого ФОП « [PERSON] », в графі 21 «Характеристика будинку, допоміжних будівель та споруд» зазначено, що процент зносу будинку становить 81%. Встановлено, що згідно ДБН 8.1.2-14:2018 «Система забезпечення надійності та безпеки будівельних об`єктів» залежно від наслідків, які можуть бути викликані відмовою, розрізняють три категорії відповідальності конструкцій та їх елементів: A - конструкції та елементи, відмова яких може призвести до повної непридатності до експлуатації (обвалу) будівлі в цілому або значної її частини. Б - конструкції та елементи, відмова яких може призвести до ускладнення нормальної експлуатації будівлі або до відмови інших конструкцій, які не належать до категорії А. В - конструкції, відмови яких не призводять до порушення функціонування інших конструкцій або їх елементів. Науково-технічним звітом з обстеження, визначення технічного стану конструкції та дослідження інженерно-геологічних умов в основі фундаментів гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , від 26.06.2018 р., встановлено, що в обстеженій частині будівлі наявні наступні ділянки та конструкції категорій технічного стану: 3 - непридатні до нормальної експлуатації; 4 - аварійні. До категорії відповідальності конструкцій - А відносяться: цегляна віконна конструкція в осях 4; цегляна кладка стін в осях 8; залізобетонні балки балконів в осях 7-7/1; залізобетонні плити балконів вздовж фасаду; верхня ділянка вентиляційної труби;ділянка перекриття (4КТС) в осях 6-7; балка перекриття між четвертим поверхом та горищем;ділянки опирання крокв на горищі. Згідно вимог п. 5 пп. 5.3.4 ДСТУ-НБ В.1.2-18:2016 експлуатація об`єкту, який має конструкції 4 категорії технічного стану, має бути зупинена до відновлення його експлуатаційної придатності або ліквідації. Відповідно до Акту санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта №4904-4 від 30.11.2018 р. вбачається, що будівля не забезпечена гарячим водопостачанням та опалення, а санітарно-гігієнічний стан приміщень загального користування незадовільний. Також, на першому поверсі використовуються тільки окремі адміністративно-побутові приміщення, інші приміщення не експлуатуються, в зв`язку з незадовільним санітарно-технічним станом. Вищезазначеними документами підтверджено незадовільний стан будівлі, а також технічний стан конструкцій гуртожитку, який відноситься до ІІІ категорії технічного стану (непридатний до нормальної експлуатації) та IV категорії технічного стану (аварійний). Відповідно до вимог ст.ст. 319, 322, 323 ЦК України, безпечна експлуатація майна покладається на власника майна. Наказом ПрАТ «Трест» Київміськбуд-2» № 40 від 01.06.2018 р. у зв`язку з незадовільним станом будівлі гуртожитку було вирішено організувати повідомлення мешканців про виведення будівлі з експлуатації з 17.08.2018 р. та розробити комплекс заходів, пов`язаних з виведенням будівлі з експлуатації. Наказом № 53 від 20.08.2018 р. прийнято рішення про виведення будівлі з експлуатації та частково від`єднано від комунікацій. Встановлено, що за два місяці до виведення будівлі з експлуатації, починаючи з червня 2018 р., всіх мешканців гуртожитку, в тому числі відповідача [PERSON] , повідомленням № 0597 від 06.06.2018 р., повторним повідомленням № 0733 від 23.07.2018 р., пропозицією про переселення № 0904 від 14.09.2018 р., пропозицією про переселення № 1143 від 08.11.2018 р., пропозицією про переселення №1213 від 20.11.2018 р., пропозицією про переселення № 0042 від 04.01.2019 р. було повідомлено про реконструкцію гуртожитку та відключення з 17 серпня 2018 р. від зовнішніх мереж електропостачання, газопостачання, теплопостачання, водопостачання, водовідведення та виведення з експлуатації. Цими ж листами відповідачам було запропоновано переселитися в кімнату [ADDRESS] /1, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Листом від 23.11.2018 р. відповідач [PERSON] повідомила позивача про відмову від переселення в запропоноване житло, посилаючись на те, що пропозиція позивача суперечить Загальній Декларації Прав Людини 1948 року, Міжнародному Пакту прав людини 1965 року,Європейській конвенції з прав людини Рим 1950, ст. 47 Конституції України в частині забезпечення основоположних прав людини на житло. Відмовила позивачу у будь-яких правочинах з приводу спірної нерухомості до вирішення справ у судах держави Україна, та міжнародних судів, юрисдикція яких визнана Конституцією України. Департаментом з питань архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ПрАТ «Трест» Київміськбуд-2» було видано повідомлення про початок виконання підготовчих робіт №073/09/01-1610/2 від 16.10.2018 р., а також контрольну картку № 18090109-Сл на тимчасове порушення благоустрою та його відновлення в зв`язку з встановленням тимчасової огорожі на період виконання підготовчих робіт з реконструкції гуртожитку. Листом від 24.01.2019 р. за № 00116 Київська міська рада та Київська міська державна адміністрація була повідомлена позивачем про визнання жилого будинку за адресою: [ADDRESS] таким, що не відповідає санітарним та технічним вимогам і непридатним для проживання (нежилим), та просив визначитись щодо доцільності додаткового визнання жилого будинку по [ADDRESS] (1953 рік забудови) таким, що не відповідає санітарним та технічним вимогам і є непридатним для проживання (нежилим). Департаментом будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) листом за № 056/920-3940 від 19 лютого 2019 р. повідомлено, що позивач, як власник будівлі, самостійно приймає рішення щодо придатності такої будівлі до нормальної експлуатації. Відповідно до п. п. 17, 18 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 489 від 20 червня 2018 року, виселення з гуртожитків осіб, які проживають на умовах найму (оренди),здійснюється відповідно до ст. 132 ЖК України. Спори, що виникають під час користування жилими приміщеннями в гуртожитку, розв`язуються у судовому порядку. Відповідно до ст. 132 ЖК України виселення осіб, які проживають у гуртожитках, проводиться також у разі знесення будинку або переобладнання будинку (жилого приміщення) в нежилий, а також якщо будинок (жиле приміщення) загрожує обвалом. При цьому, виселюваним надається інша жила площа в гуртожитку або інше жиле приміщення. Згідно зі ст. 50 ЖК України жиле приміщення, що надається громадянам для проживання, має бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічних вимогам. Відповідно до роз`яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 25.05.1998 року № 15 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України`позови про виселення з наданням іншого жилого приміщення (статті 114, 114-1, 117, 125, ч.3 ст.132 ЖК ( 5464-10 ) не можуть бути задоволені, якщо надане приміщення не відповідає санітарним і технічним вимогам. Вирішуючи це питання, суд має враховувати як визначений згідно з постановою Ради Міністрів УРСР від 26 квітня 1984 р. № 189 «Про порядок обстеження стану жилих будинків з метою їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання» перелік випадків, коли жилі будинки (жилі приміщення) визнаються невідповідними санітарним і технічним вимогам, так і інші конкретні обставини (стан здоров`я, склад сім`ї тощо).Відповідне санітарним і технічним вимогам інше жиле приміщення може бути меншим, ніж займане, і менш благоустроєним, але разом з тим воно має відповідати вимогам, що виключають визнання особи, яка поселилась в ньому, потребуючою поліпшення житлових умов, у тому числі у зв`язку з проживанням в одній кімнаті осіб різної статі старших за дев`ять років, крім подружжя. Стаття 2 ЦПК України передбачає, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Тобто, законодавством визначено три окремі підстави для захисту цивільного права особи: порушення, невизнання, оспорювання цивільного права. З точки зору цивільного законодавства до прав, що підлягають цивільно-правовому захисту, відносяться всі майнові та особисті немайнові права, належні суб`єктам цивільного права, що входять до змісту їх правоздатності. Таким чином, цивільне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в справі № 6-951цс16 від 24 травня 2017 року, яка, з точки зору ч. 4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, з урахуванням норм ст. 4 ЦПК України та ст. 15 ЦК України правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що діями відповідачів порушуються права позивача, як власника будівлі, направлені на створення безпечних умов проживання в належному йому на праві власності гуртожитку, а тому вимоги позивача, направлені на їх захист, суд вважає обгрунтованими. Суд не приймає до уваги заперечень представника відповідача, викладених у відзиві, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 16.07.2019 р. ПрАТ «Трест «Київміськбуд - 2» направив на адресу відповідача повідомлення за № 566 від 15.07.2019 р. з проектом розпорядження, ордера та договору найму житла. Встановлено, що 10.07.2019 р. ПрАТ «Трест «Київміськбуд - 2» прийнято рішення про проведення обстеження технічного стану гуртожитку Товариства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оформлений Наказом № 43 від 10.07.2019 р. Актом загального огляду будівлі гуртожитку на [ADDRESS] від 11.07.2019 р. встановлено - стан будівлі задовільний. 10.07.2019 р. ПрАТ «Трест «Київміськбуд - 2» прийнято Наказ № 44 «Про проведення обстеження приміщень (житлових кімнат) у гуртожитках Товариства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ». Актом обстеження приміщення (житлової кімнати) гуртожитку по [ADDRESS] від 11.07.2019 р. встановлено, кімната № 24/1 підлягає нормальній експлуатації за призначенням. 30.07.2019 р. Актом санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта м. Київ № 3491-4, встановлено, що будівля гуртожитку по [ADDRESS] обладнана ліфтом та підключена до централізованих мереж холодного, гарячого водопостачання, каналізування, електропостачання, опалення. ПрАТ «Трест «Київміськбуд - 2» надано Протокол доручень № 003/68 від 17.09.2018 р. напрацьованих за результатами зустрічі з мешканцями гуртожитку на [ADDRESS] , затверджений Заступником голови Київської міської державної адміністрації П. Пантелеєв, в якому зазначено, що за результатами обговорення вирішено: Департаменту житлово - комунальної інфраструктури підготувати проект листа за підписом заступника голови КМДА П. Пантелеєва на адресу ПрАТ «Трест «Київміськбуд - 2» щодо необхідності здійснення переселення мешканців гуртожитку на [ADDRESS] , які проживають в ньому на законних підставах, відповідно до вимог чинного законодавства України виключно за згодою сторін або за рішенням суду (п. 5 Протоколу доручень). Таким чином, даним Протоколом доручень Київська міська державна адміністрація, як виконавчий орган КМР, визначила для ПрАТ «Трест «Київміськбуд - 2» спосіб захисту свого порушеного права, шляхом звернення до суду з відповідними позовними вимогами. 25.04.2019 р. направлено лист до ПАТ «Київгаз» за № 551 про заборону користування газовими приладами в гуртожитку в [ADDRESS] з проханням припинити газопостачання по вказаному об`єкту для уникнення тяжких наслідків, згідно вимог Акту № 804.19 від 24.04.2019 р. У висновках даного Акту зазначено, що димові і вентиляційні канали за адресою: [ADDRESS] непридатні до експлуатації з причин: Повністю розрушені оголовки, димові та вентиляційні канали. Згідно висновків Науково-технічного звіту з обстеження, визначення технічного стану конструкції та дослідження інженерно-геологічних умов в основі фундаментів гуртожитку за адресою: [ADDRESS] 8 від 26.06.2018 р. (Звіт 2018 р.), вбачається, що в цілому технічний стан дослідженої будівлі на час обстеження можна оцінити як непридатний до нормальної експлуатації (3 категорія технічного стану) за виключенням наступних ділянок конструкцій у аварійному стані (4 категорія технічного стану) (стр. 145 звіту). Як зазначено в Звіті 2018 р. оцінка технічного стану будівлі за результатами обстеження виконувалась відповідно до «ДСТУ-Н Б В.1.2-18:2016 Настанова щодо обстеження будівель і споруд для визначення та оцінки їх технічного стану». Технічний стан конструкції аварійний - категорія «4»: порушені вимоги першої групи граничних станів (або неможливо запобігти цим порушенням), і аналіз дефектів та пошкоджень з перевіреними розрахунками показує неможливість гарантувати цілісність конструкції, до проведення її ремонту, підсилення або зміни (особливо, якщо можливий «крихкий» характер руйнування), або остаточно втрачена можливість нормальної реалізації захисних функцій конструкцій. Необхідно негайно виключити знаходження людей в зоні можливого обвалення та/або вжити заходів, які унеможливлюють таке обвалення до проведення ремонту, підсилення або заміни конструкції або до ліквідації об`єкта. Об`єкт відносять до категорії технічного стану «3» непридатний до нормальної експлуатації, за умови, що в ньому є конструкції категорії відповідальності AI, А або Б з технічним станом категорії «3» і відсутні конструкції цих категорій відповідальності з технічним станом категорії «4». Об`єкт відносять до категорії технічного стану «4» аварійний, за умови, що в ньому є конструкції категорії відповідальності AI, А або Б з технічним станом категорії «4». Експлуатація об`єкта має бути зупинена до відновлення його експлуатаційної придатності або ліквідації. Отже, Згідно норм ДСТУ-Н Б В.1.2-18:2016 після отримання даного Звіту, який визначив чисельну наявність на об`єкті несучих конструкцій 4 КТС (аварійні) класу відповідальності А, Б (стр. 145-148 Звіту 2018 р.) ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2», як власник будівлі на підставі ст. 18 Житлового кодексу Української РСР прийняв рішення про вивід будівлі з експлуатації, 18.09.2019 р. ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» звернувся до TOB «К.Д.К.БУД» з листом № 709, відповідно до якого просив надати роз`яснення відповідно до розділу 6, щодо визначення категорії відповідальності пошкоджених конструкцій «Звіту з обстеження, визначення технічного стану конструкцій та дослідження інженерно-геологічних умов в основі фундаментів будівлі гуртожитку за адресою: [ADDRESS] » з врахуванням визначених дефектів і недоліків, чи є вірогідність можливого обвалу будівлі у разі її подальшої експлуатації. Згідно отриманої відповіді TOB «К. Д. К.БУД» № 1809-19/01 від 18.09.2019 р. та Додатку №1 до неї, що підписана експертом з технічного обстеження будівель і споруд В. О. Басанським, із посиланням на ДБН В.1.2-14:2018 «Система забезпечення надійності та безпеки», будівля має конструкції 3 и 4 Категорії технічного стану з класом відповідальності «А», так як будівля має конструкції та відповідальні елементи. Відмова яких може призвести до повної непридатності до експлуатації (обвалу) будівлі в цілому або значної її частини. Пунктом В. 2 Додатку В до ДБН В. 1.2-14:2018 «Прогнозування можливих аварійних ситуацій, складання сценарію розвитку аварії і оцінка ризику виникнення збитків» зазначено, що сценарій аварії - це модель послідовності подій, що можуть статися внаслідок виникнення ініціюючого аварійного впливу на конструкції об`єкта. При цьому, слід використовувати так званий принцип одиночної відмови, коли вважається, що аварійна ситуація ініціюється лише одним чинником (відмовою одного елемента конструкції, однією помилкою, одним порушенням технологічного процесу). Оскільки даний об`єкт містить чисельний характер відповідальних елементів будівлі, які відносяться до 4КТС (аварійні), дана будівля згідно зазначених ДБН та норм ДСТУ-Н В. 1.2-18:2016 може загрожувати обвалом. Згідно аналізу наданих до суду Звітів експертів, виконаного Державним підприємством «Науково-дослідний інститут будівельного виробництва» (ДП «НДІБВ») встанвлено, що з аналізом дефектів наданих у всіх звітах, у складі будівлі є елементи, стан яких характеризується як аварійний або мають ознаки аварійності. Динаміка розвитку погіршення цих пошкоджень простежується у всіх звітах. Для ліквідації аварійності необхідно розробити проектні рішення та техніко-економічне обґрунтування за результатами якого, не виключно, вартість ліквідації аварійності може, в окремих випадках, перевищувати вартість нового будівництва. Тому відновлення конструкцій, які носять ознаки аварійності та є складовою можливого аварійного стану будівлі в цілому, має бути обґрунтоване виходячи з економічних можливостей власника будівлі. Для гарантування безпеки мешканців, відновлення аварійних конструкцій доцільно виконувати за умови повного їх відселення. Такаим чином, враховуючи, що подальша експлуатація без проведення комплексу відновлювальних робіт неможлива, ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2», як власником будівлі гуртожитку, враховуючи загрозу обвалу та економічну недоцільність подальшої експлуатації будівлі, що має незадовільний технічний стан з елементами аварійності та враховуючи приписи відповідних кваліфікованих експертів щодо недопущення перебування людей в зоні небезпеки від можливого руйнування та падіння конструкцій та їх фрагментів (конструкції 4КТС) (сторінка 147 останній абзац Звіту від 26.06.2018 р.), 20.08.2018 р. прийнято рішення про виведення будівлі з експлуатації. Як вбачається з наданих суду письмових доказів, які містяться в матеріалах справи, станом на сьогодні всі договори на постачання комунальних послуг до даної будівлі припинені або розірвані, а позивачем, згідно повідомлення про початок виконання підготовчих робіт "Реконструкція гуртожитку, вул. Польова 19/8, Солом`янський район" № КВ 010183321352 від 28.11.2018 р., здійснюються заходи у відповідності до отриманих проектних рішень та дозвільних документів. Аварійна будівля має статус гуртожитку (тимчасове житло) та належить на праві приватної власності ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2», тобто відноситься до приватного житлового фонду, а тому на правовідносини між позивачем та відповідачами розповсюджуються виключно норми Глави 4 ЖК України, та п. 17 Постанови КМУ №498 від 20.06.2018 р. «Про затвердження Примірного положення про користування гуртожитками», які кореспондуються із нормами глави 6 ЖК України. Стаття 132 ЖК України надає право власнику гуртожитку у разі існування загрози обвалу будинку , вимагати виселення осіб, що проживають в гуртожитку з наданням таким особам іншої жилої площі в гуртожитку. Житлове приміщення (кімната № 24/1) в гуртожитку по [ADDRESS] , що запропонована для переселення, розрахована на три особи та відповідає вимогам ч. 2 ст. 114 ЖК України, що підтверджується Актом загального огляду будівлі гуртожитку на [ADDRESS] . Києва від 11.07.2019 р., Актом обстеження приміщення (житлової кімнати) гуртожитку по [ADDRESS] . Києва від 11.07.2019 р. та Актом санітарно-епідеміологічного обстеження м. Києва № 3491-4 від 30.07.2019 р. Згідно вимог ДБН А.2.2-3:2012, реконструкція - це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, яка передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та проживання, якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності). Оскільки дії власника щодо виведення будівлі з експлуатації у зв`язку із відповідними приписами експертів та відновлення експлуатації будівлі після проведення комплексу робіт з реконструкцій на підставі проектних рішень та експертиз із подальшим введенням будівлі в експлуатацію, згідно Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» розділені в часі, тому відповідач не позбавлений права у подальшому, після закінчення реконструкції об`єкту, звернутися до власника в межах своїх прав визначених чинним законодавством, враховуючи статус реконструйованого об`єкту. Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що діями відповідачів порушуються права позивача, як власника будівлі, а дії позивача направлені на створення безпечних умов проживання в належному йому на праві власності гуртожитку, а тому позовні вимоги позивача є обгрунтованими. Надавши до суду докази аварійності спірного гуртожитку та його потребу в реконструкції, а також небезпечних умов для проживання людей, позивач довів існування підстав, необхідних для виселення відповідачів з гуртожитку з наданням іншого житлового приміщення. В матеріалах справи наявний акт обстеження приміщення (житлової кімнати) гуртожитку на [ADDRESS] від 11.07.2019 р., яким встановлено факт придатності житлової кімнати № 24 /1 для проживання. Відповідачами не надано доказів суду про те, що надане приміщення гуртожитку по [ADDRESS] ) не відповідає санітарним і технічним вимогам. Посилання відповідачів на свої права, як мешканців гуртожитку, гарантовані Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку», не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідно до преамбули даного Закону він не регулює відносини мешканців гуртожитків, які знаходяться у власності та передані до статутних капіталів у порядку приватизації. Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановленіКонституцією та законами України. Відповідно до ст. 55 Конституції України з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 3-зп від 25 грудня 1997 року / у справі за конституційним зверненням громадян щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції України / права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Надавши до суду докази аварійності спірного гуртожитку та його потребу в реконструкції, а також небезпечних умов для проживання людей, позивач довів існування підстав, необхідних для виселення відповідачів з гуртожитку. Таким чином, з точки зору закону, обов`язок довести обставини, зазначені у відзиві, а саме незаконність дій позивача, покладається на відповідачів, які оспорюють це право. Тобто, спростувати цю презумпцію - наявність підстав для реконструкції, аварійності гуртожитку та підстав для виселення має сторона, яка надає докази протилежного, що мають відповідати вимогам належності та допустимості, визначеним ст. ст. 77-78 ЦПК України, та за правилами ст.ст.12, 81 ЦПК України є процесуальним обов`язком даної сторони. За змістом ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Як зазначено вище, Положенням про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання врегульовано порядок визнання житлового будинку непридатним для проживання. У відповідності до вказаного положення позивачем були виконанні всі, законодавчо встановлені вимоги, докази чого ним і було надано до суду. Виходячи з цих обставин та викладеного вище, відсутності доказів з боку відповідачів незаконності дій позивача, суд не приймає до уваги приведені у відзиві твердження. Крім того, при вирішенні спору суд враховує, що відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Про це ж зазначається і в рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» від 02 грудня 2010 року, яке набуло статусу остаточного 02 березня 2011 року. Суд вважає, що дії позивача, як власника аварійного житла, направлені на створення та забезпечення безпечних умов для проживання мешканців гуртожитку, непридатного для проживання та його реконструкції, захисту життя та здоров`я людей, запобігання можливого руйнування будівлі, не є порушенням прав відповідачів, як мешканців гуртожитку, а дії по виселенню відповідачів з цією метою, в контексті ст. 8 Конвенції, є виправданими та відповідають вимогам закону. Щодо заявлених вимог позивача про виселення [PERSON] з малолітнім [PERSON] , [INFO] , суд зазначає наступне. З точки зору ч.ч. 4, 6 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Підставою для виникнення у малолітнього права користування жилим приміщенням, яким користується один з його батьків, є вселення малолітнього до такого жилого приміщення. З точки зору ст. 242 ЦК України батьки є законними представниками інтересів своїх дітей. У Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, встановлено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Конвенцією про права дитини передбачено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закон України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного,інтелектуального, культурного та соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для нього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Тобто, обов`язок і відповідальність за створення належних умов для проживання дитини покладається на її сім`ю, в даному випадку на матір. Згідно з ч. 2 ст. 18 даного Закону діти мають право користуватися займаним приміщенням як члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення. Дитина є членом сім`ї, матері як наймача, спірного житлового приміщення. Приходячи до висновку про правомірність виселення з наданням іншого жилого приміщення матері неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] , суд приходить до висновку, що самостійне проживання дитини в указаному житлі, враховуючи її вік, не відповідатиме її інтересам. Таким чином, суд вважає, що виселенню з наданням іншого жилого приміщення підлягають [PERSON] з неповнолітнім [PERSON] , [INFO] . Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, враховуючи відсутність доказів з боку відповідачів незаконності дій позивача, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки позивачем доведено існування підстав, необхідних для виселення відповідачів з гуртожитку з наданням іншого житлового приміщення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена ним сума судового збору при зверненні до суду. Виходячи з цього, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» 960,50 грн. судового збору з кожного.

Outcome: approved