Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього на аліменти на утримання малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку /доходу/, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття, вказуючи, що сторонами зареєстровано шлюб 01 грудня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 1204. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку розбіжностями в поглядах на створення побуту, вирішення побутових проблем, виховання дітей. Як наслідок в сім'ї постійно виникали сварки і скандали, що призвело до втрати поваги один до одного. Шлюбні стосунки між сторонами припинені з липня 2015 року, спільне господарство не ведуть. Подальше збереження шлюбу позивачка вважає неможливим, намірів до відновлення стосунків не має, тому просить розірвати шлюб. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, стягнення по виконавчих документах з нього не проводиться. В зв'язку з чим, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей. Позивачка в судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, на заявлених позовних вимогах наполягає. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позов визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 01 грудня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 1204, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб. /а.с. 4/. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO], де їх батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження. /а.с. 5,6/. Як встановлено судом, причиною розпаду сім'ї стала розбіжностями в поглядах на створення побуту, вирішення побутових проблем, виховання дітей. Як наслідок в сім'ї постійно виникали сварки і скандали, що призвело до втрати поваги та почуття любові один до одного. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з липня 2015 року, намірів до відновлення шлюбних відносин сторони не мають. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи викладене, та на підставі ст. 112 СК України, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом. Судом встановлено, що діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою голови квартального комітету Галант І.Л. від 14.09.2015 року. З урахуванням викладених обставин, приймаючи до уваги те, що відповідач не надає жодної допомоги на утримання дітей, хоча є працездатним та має можливість надавати таку допомогу, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків на утриманні у нього немає, стягнення по виконавчих документах з нього не проводиться, суд дійшов висновку, що він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку /доходу/, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 11 вересня 2015 року і до досягнення ними повноліття. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь позивача в розмірі 243 грн. 60 коп. та на користь держави - в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved