Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Штендер М.В. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] , залишилось спадкове майно - право власності на землю (середню земельну частку) площею 2,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Гусаківської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Шегинівська сільська рада Мостиського району Львівської області), відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №11692, зареєстрованого в Книзі реєстрації видачі сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) 27.12.2017р. за №253, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області від 01.10.2018р. №729-2. Зазначає, що спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном не розпорядився, - заповіту не склав. Вказує, що спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] , прийняла його дружина [PERSON] у відповідності до вимог ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, - шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Покликається на те, що [INFO] померла [PERSON] (матір позивача), яка за життя своїм майном не розпорядилася, заповіту не склала. До складу спадщини, яка відкрилась внаслідок її смерті, входить: право на вищевказану спірну землю (середню земельну частку) площею 2,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Гусаківської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Шегинівська сільська рада Мостиського району Львівської області), яку остання успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] ; право власності на землю (середню земельну частку) площею 2,01 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Гусаківської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Шегинівська сільська рада Мостиського району Львівської області), відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №11693, зареєстрованого в Книзі реєстрації видачі сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) 27.12.2017р. за №255, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області від 24.09.2018р. №668-2. Вказує, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкування за законом спадщини, яка відкрилась після смерті його матері - спадкодавця [PERSON] та у встановленому законом порядку прийняв дану спадщину, факт прийняття ним спадщини стверджується спільним проживанням із спадкодавцем на час її смерті. Покликається на те, що через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів про право на спірні землі (середні земельні частки) позивач позбавлений можливості реалізувати та оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачем [PERSON] право на спірну землю (середню земельну частку) в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , котра померла [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься ордер про надання правової допомоги, згідно якого його інтереси представлятиме представник адвокат Штендер М.В. Також в матеріалах справи міститься заява адвоката Штендера М.В., в якій такий зазначає, що підтримує позовні вимоги свого довірителя, просить розглядати справу за наявними матеріалами та без його (представника) участі. Представник відповідача - Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає та просить розглядати дану цивільну справу у його відсутності. Представник третьої особи - в.о. завідувача Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з`явився, проте надіслав заяву-повідомлення від 22.04.2020р.; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 13.04.2020р. №59997702, з якої слідує, що спадкова справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в нотаріальній конторі не заводилась; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 13.04.2020р. №59997705, з якої слідує, що спадкодавцем [PERSON] за життя заповіт не складався; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 13.04.2020р. №59997680, з якої слідує, що спадкова справи після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] , в нотаріальній конторі не заводилась; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 13.04.2020р. №59997687, з якої слідує, що спадкодавцем [PERSON] за життя заповіт не складався. Просив розглядати дану справу у його (представника) відсутності. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Судом встановлено, що [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] . Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України 2003 року (ЦК), законами України "Про нотаріат", «Про міжнародне приватне право», іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідно ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Згідно із ст. 534 ЦК України в редакції 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК України 1963 року при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина (чоловік) і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. ст.548, 549 ЦК України 1963 року (діяли на момент відкриття спадщини), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2)якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, за ст.549 ЦК України спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що він вступив в управління або користування спадковим майном. Отже, оскільки спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , то відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК УРСР від 18.07.1963 року. До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить право власності на землю (середню земельну частку) площею 2,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Гусаківської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Шегинівська сільська рада Мостиського району Львівської області), відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №11692, зареєстрованого в Книзі реєстрації видачі сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) 27.12.2017р. за №253, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області від 01.10.2018р. №729-2. Як вбачається із матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] за життя усім своїм майном не розпорядився, заповіту не склав. У зв`язку з відсутністю заповіту, спадкування здійснюється за законом. [PERSON] була дружиною померлого - спадкодавця [PERSON] та у відповідності до вимог ст.529 ЦК України 1963 року - спадкоємцем першої черги спадкування за законом спадщини, що відкрилась внаслідок її смерті Як вбачається із матеріалів справи, зокрема довідки №728-2, виданої виконавчим комітетом Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області 01.10.2018р., матір позивача [PERSON] - [PERSON] , як спадкоємець за законом, у встановлений законом строк не звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її чоловіка [PERSON] , котрий помер [INFO] , однак здійснювала догляд за спірним будинковолодінням, проводила поточні ремонти, обробляла землю. У відповідності до вимог ст.549 ЦК УРСР суд розцінює такі дії останньої як вступ у фактичне володіння і управління спадковим майном, тобто приходить до висновку, що остання вчинила дії, які свідчать про прийняття спадщини (спірної землі (середньої земельної частки). Згідно повідомлення Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області від 22.04.2020р. за №01-16/99, повідомлення з Львівського державного нотаріального архіву від 26.03.2020р. за №839/01-30 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 13.04.2020р. №59997680 відомо, що після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] , спадкова справа не заводилась. Протягом встановленого законом шестимісячного строку, що передбачений ч.2 ст.549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, спадкоємець [PERSON] не заявила про відмову від даної спадщини. Інших спадкоємців першої черги спадкування за законом, які б прийняли спадщину, судом не встановлено. Підсумовуючи, суд вважає, що належне спадкодавцю [PERSON] спадкове майно, в тому числі право на спірну землю (середню земельну частку) успадкувала саме його дружина [PERSON] , матір позивача по справі. [INFO] відкрилася спадщина внаслідок смерті [PERSON] (матері позивача). До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить в тому числі право власності на вищевказану спірну землю (середню земельну частку) площею 2,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Гусаківської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Шегинівська сільська рада Мостиського району Львівської області), яку остання успадкувала після смерті своєї чоловіка [PERSON] ; право власності на землю (середню земельну частку) площею 2,01 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Гусаківської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Шегинівська сільська рада Мостиського району Львівської області), відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №11693, зареєстрованого в книзі реєстрації видачі сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) 27.12.2017р. за №255, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області від 24.09.2018р. №668-2. Згідно матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном не розпорядилася, заповіту не склала. У зв`язку з відсутністю заповіту спадкування здійснюється за законом. Позивач [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON] , котра померла [INFO] , та у відповідності до вимог ст.1261 ЦК України спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема довідки, виданої 24.09.2018р. виконавчим комітетом Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області за №672-2, - [PERSON] , котра померла [INFO] , на час смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . На час смерті разом з нею за вказаною адресою проживав її син [PERSON] (позивач). Згідно повідомлення Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області від 22.04.2020р. за №01-16/99 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 22.04.2020р. №59997702 відомо, що після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] , спадкова справа не заводилась. Протягом встановленого законом шестимісячного строку, що передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України, позивач [PERSON] не заявив про відмову від даної спадщини. Тобто, у відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, позивач [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті спадкодавця [PERSON] . Інших спадкоємців першої черги спадкування за законом, які б у встановлені законом строки прийняли спадщину судом не встановлено. Підсумовуючи вищевказане, суд вважає, що належне спадкодавцю [PERSON] спадкове майно, в тому числі право на спірну землю (середню земельну частку) успадкував саме син спадкодавця - позивач [PERSON] . В той же час, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спірні землі (середні земельні частки) позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права, у зв`язку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть [PERSON] ; копією листа-відповіді Мостиського державного відділу РАЦС ГТУЮ у Львівській області від 10.10.2019р. №1098/16-26-06-23, який підтверджує наявність актового запису про смерть [PERSON] ; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), (заповіти/спадкові договори) від 13.04.2020р. №59997702 та №59997705, з яких слідує, що спадкова справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в нотаріальній конторі не заводилась, за життя заповіт останньою не складався; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), (заповіти/спадкові договори) від 13.04.2020р. №59997680 та №59997687, з якої слідує, що спадкова справи після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] , в нотаріальній конторі не заводилась та за життя заповіт останньою не складався; копіями довідок, виданих виконавчим комітетом Шегинівської сільської ради від 24.09.2018р. та від 01.10.2018р., які підтверджують факт видачі спадкодавцям Сертифікатів на середню земельну частку (пай); копіями довідок, виданих виконавчим комітетом Шегинівської сільської ради від 24.09.2018р. та від 01.10.2018р. про склад сім?ї на час смерті спадкодавців [PERSON] та [PERSON] ; копією паспорта і свідоцтва про народження позивача [PERSON] ; іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України). Оскільки у зв`язку з вищевикладеними обставинами питання про право позивача на спірне майно (землю (середню земельну частку)) не може бути вирішено в позасудовому порядку, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання за ним (позивачем) права на вищевказане майно. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положення ст.ст.81, 131 ЗК України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. З врахуванням викладеного, зокрема того, що судом достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] ; він у передбачений законом спосіб (строк і порядок) прийняв дану спадщину; інших спадкоємців першої черги спадкування за законом, які б у встановлений законом строк прийняли спадщину судом не встановлено;до складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить право на зазначені землі (середні земельні частки), яке останній успадкував в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] та яка належала останній; право на спірні землі були посвідчені Сертифікатами на право власності на землю (середню земельну частку), виданими і зареєстрованими у встановленому законом порядку, однак оригінали таких втрачено, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту своїх порушених прав як визнання за ним права на спадкове майно є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самих порушених прав позивача, а тому може бути застосований судом. Узагальнюючи, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем [PERSON] права на спірні землі (середні земельні частки) в порядку спадкування за законом після смерті матері - спадкодавця [PERSON] , котра померла [INFO] .

Outcome: approved