overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах з 2006 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] - [INFO].. Але спільне життя з відповідачем не склалося і в даний час вони проживають окремо. Син проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання дитини і матеріальної допомоги добровільно не надає, тому позивачка змушена звернутись до суду з зазначеним позовом, який просить задовольнити. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно ст.. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні даного судового засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2006 року, на даний час проживають окремо, від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] - [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. В суді також встановлено, що дитина знаходиться на утриманні матері, яка бажає офіційно отримувати аліменти на утримання сина. Спільне життя між сторонами не склалося, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, позивачка не може самостійно утримувати дитини. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому відповідач, як батько, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина до досягнення ним повноліття, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів на утримання дитини. Вирішуючи питання присудження судових витрат та їх розподілу, суд встановив, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір". Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, згідно із ч. 2 ст. 88 ЦПК України. Тому суд вважає за необхідне стягнути витрати на судовий збір з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що вона являється опікуном неповнолітньої [PERSON] - [INFO]. Мати неповнолітньої [PERSON] померла [INFO]. Батько дитини, відповідач по справі, згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 26 червня 2014 року, позбавлений батьківських прав. Згідно рішення № 313 від 19.08.2014 року Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області встановив опіку та призначив опікуном позивачку [PERSON]. Внучка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання дитини і матеріальної допомоги добровільно не надає, тому позивачка змушена звернутись до суду з зазначеним позовом, який просить задовольнити. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала через канцелярію суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав через канцелярію суду заяву, в якій погодився сплачувати аліменти в запропонованому позивачкою розмірі, просив справу слухати у його відсутність. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні даного судового засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.. В судовому засіданні встановлено, що виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області встановив опіку та призначив опікуном позивачку [PERSON] над неповнолітньою [PERSON] - [INFO], що підтверджується копією рішення виконавчого комітету та іншими матеріалами справи. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та забезпеченню дитини, що є підставою для стягнення з нього аліментів, а позивачці важко самостійно утримувати дитину. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому відповідач, як батько, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї доньки до досягнення нею повноліття, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Вирішуючи питання присудження судових витрат та їх розподілу, суд встановив, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір". Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, згідно із ч. 2 ст. 88 ЦПК України. Відповідно до п.4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України, не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на судовий збір у справах про стягнення аліментів. Тому суд вважає за необхідне стягнути витрати на судовий збір з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, дітей від шлюбу не має. Через непорозуміння та різні погляди на життя між ними втрачено почуття любові й поваги один до одного, внаслідок чого вони припинили сумісне проживання і подружні відносини, мешкають окремо з 1986 року. Подальше збереження родини з урахуванням їх з відповідачем взаємних відносин вона вважає неможливим, через що просить суд шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про проведення судового розгляду без її участі та просить задовольнити заяву в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце проведення судових засідань був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив і з заявою про розгляд справи за його відсутності не звертався, що дозволило суду, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 жовтня 1979 року позивачка з відповідачем уклали шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом запису актів громадянського стану м. Кривий Ріг, актовий запис № 1544. Шлюб повторний. Від шлюбу дітей не має. З 1986 року сторони припинили будь-які сімейні відносини. Втратили відчуття любові та поваги один до одного. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити прізвище "[PERSON]". Спору про розподіл майна подружжя, між ними на даний період часу не має. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини з урахуванням їх взаємних відносин неможливо і суперечить інтересам сторін, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, а також на своє утримання - в розмірі 1/4 частки його заробітку до досягнення сином трьох років. Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 05.10.2013 року, він є батьком їхніх дітей, які проживають з нею і перебувають на її утриманні. Відповідач інших дітей не має, аліментів нікому не сплачує, працює в ТОВ „Бердичівська фабрика морозива", має стабільний дохід. Вона не працює, доглядає дітей, потребує матеріальної допомоги від чоловіка. В судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала та просить задовольнити. Відповідач позов визнав, згідний сплачувати аліменти на дітей в розмірі 1/3 частини свого заробітку та на тримання дружини - ? частину. З наданих суду письмових документів встановлено наступне. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.10.2013 року. (а.с.6) Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю. (а.с.7,8,9) Позивачка не працює, доглядає дітей до досягнення трирічного віку, отримує соціальну допомогу.(а.с.10,11,12) Відповідач є батьком дітей. Працює у ТОВ „Бердичівська фабрика морозива", довідку про розмір заробітку не надав, але факт роботи на даному підприємстві ним не заперечується. Він згідний сплачувати аліменти на утримання дітей та дружини в такому розмірі як просить позивачка. Спірні правовідносини по справі регулюються нормами Сімейного Кодексу України, а саме: ст.ст. 84,180,182,183 СК України. Враховуючи, що відповідач працює і має заробіток, визначення розміру аліментів у частці від його заробітку (доходу) відповідає вимогам ст.183 СК України. Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання дружини. Обставини, які визнаються сторонами, не підлягають доказуванню. Відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі. Суд вважає можливим позов задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з заявою, в якій зазначила, що її мати [PERSON] та батько [PERSON] перебували у шлюбі, який 29.12.1998 року розірвано. Її батьком являється і записаний відповідач у справі. З 01 вересня 2014 року по 30 червня 2018 року позивачка навчається навчається на денному віділенні теплоенергетичного факультету НТУУ "КПІ" та проживає у гуртожитку, за який щомісяця сплачує кошти. Відповідач на утримання позивачки допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки він є працездатним, має постійне місце роботи та щомісяці отримує заробітну плату. Позивачці матеріально важко, у зв'язку з тим, що їй необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники. Позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх його видів заробітку щомісяця до закінчення нею навчання тобто до 30 червня 2018 року. В судове засідання позивачка не з'явилася. Надала до суду заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги , а також просила дану справу розглянути у її відсутність. Відповідач заявлені позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути у його відсутність, про що надав відповідну заяву. Відповідно до ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно ч. 3 ст. 181Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника та отримувача аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Відповідно до ст.199 СК України - якщо повнолітні діти продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги батьки зобов'язані утримувати їх до 23 років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що вони уклали шлюб з [PERSON] 08 травня 2014 року у виконкомі Ліщинської сільської ради Житомирського р-ну Житомирської області , а\\з №3. Дітей спільних не мають. Причиною,що привела до розпаду сім'ї є те, що спільне життя в них не склалось, виникали сварки, непорозуміння, вони не підтримують шлюбних стосунків з січня 2015 року, проживають окремо, миритися не бажають. У судове засіданні позивачка надала заяву, на своїх вимогах наполягає , просить розглянути справу без її участі. Представник відповідача за довіренністю [PERSON] проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи , заслухавши пояснення представника відповідача, вважає,що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню на підставі ст.112 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін , що має істотне значення. Сторони не утворили міцної дружної сім'ї, не розуміли одне одного, часто сперечалися, втратили почуття любові та поваги , з січня 2015 року шлюбних стосунків не підтримують, проживають у різних місцях . Суд вважає , що шлюб сторін розпався. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити шлюбне прізвище " Сірик". На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з заявою, в якій просить стягнути аліменти з відповідача , посилаючись на те, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 12.03.2011 року до 2013 року Мають спільну дитину: дочку [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтві про народження якої записаний [PERSON]. У теперішній час відповідач з сім'єю не проживає, матеріальної допомоги дитині не надає. У судове засідання позивачка не з"явилась, просить справу розглянути без її участі, про що вказала у позовній заяві, на своїх вимогах наполягає з вищевикладених підстав. Відповідач у судове засіданя не з"явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином за місцем реєстрації - [ADDRESS] що підтверджується поштовим повідомленням, в якому є розпис про отримання цього повідомлення батьком відповідача, тобто його близьким родичем. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутністю. На підставі ст.224 ЦПК України суд постановив про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню на підставі ст.ст.180-184 Сімейного Кодексу України. [PERSON]. згідно свідоцтва про народження дитини є батьком [PERSON], [INFO], (л.д 5), і зобов'язаний утримувати дочку до повноліття, але матеріальної допомоги на дитину не надає Сторони розірвали шлюб , спільно не проживають,. Дитина знаходиться на утриманні матері, що вбачається з довідки з місця проживання позивачки ( л.д.8). Тому кошти на утримання дитини необхідно стягнути з відповідача у примусовому порядку. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з заявою, в якій просить стягнути аліменти з відповідача у розмірі 1/3 частини заробітку , посилаючись на те, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 03.10.2015 року . Мають спільну дитину: сина -[PERSON], [INFO], батьком в свідоцтві про народження якого записаний [PERSON]. У теперішній час відповідач матеріальної допомоги дитині не надає, з сім"єю не проживає.. У судовому засіданні позивачка на своїх вимогах наполягає, пояснила, що з відповідачем вони не проживають разом, дитині він не допомагає. Крім їх спільного сина [PERSON], інших дітей у відповідача немає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, повідомлений про день і час розгляду справи належним чином за місцем свого проживання, про що свідчить розпис його матері. у поштовому повідомленні . Від відповідача не надійшло заяви про визнання причини його неявки поважною. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. На підставі ст 224 ЦПК України суд вирішив провести заочний розгляд справи ухвалити рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню на підставі ст.ст.180-184 Сімейного Кодексу України. [PERSON]. згідно свідоцтва про народження дитини , є батьком [PERSON], [INFO] , (л.д 3), і зобовязаний утримувати сина до повноліття, але матеріальної допомоги на дитину не надає . Дитина знаходиться на утриманні матері, що вбачається з довідки з місця проживання позивачки ( л.д.5). Тому кошти на утримання сина необхідно стягнути з відповідача у примусовому порядку. Інших дітей , крім [PERSON] відповідач не має. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з названим позовом, мотивуючи тим, що 12 травня 2006 року позивач вступила в шлюб з відповідачем [PERSON]., який зареєстрований у РАЦС Білоцерківського МРУЮ, актовий запис №462. Від спільного проживання у них є дочка [PERSON] [INFO]. Відповідач добровільно не надає коштів на утримання дитини, тому просить стягнути з відповідача по 1/4 частині з усіх видів заробітку на утримання дитини, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з"явилася до суду подала заяву, згідно якої позов підтримала повністю та просила позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, пояснень до суд не надав, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе згідно ст. ст. 224 226 ЦПК України провести заочний розгляд даної справи Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований, знайшов своє підтвердження в суді, підлягає до задоволення по таким підставам. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у них є дочка [PERSON] [INFO], яка перебуває на повному утриманні позивачки, проживає разом з позивачкою. Відповідач має можливість і зобовязаний сплачувати аліменти на утримання дитини, добровільної грошової допомоги на утримання позивачки не надає, на утримання інших осіб аліментів не сплачує. Вищенаведене підтверджується заявою позивача, свідоцтвами про народження дитини, про реєстрацію шлюбу, довідкою виданою Чупирянською сільською Радою від 04.09.2014 року, про те, що [PERSON] [INFO] проживає з матір"ю [PERSON]. Аналізуючи надані докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що відповідач повинен сплачувати грошові кошти на утримання дітей в розмірі по 1/4 частині з усіх видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму ля дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, позов підлягає задоволенню. Позов підлягає до задоволення на підставі ст. 180 Сімейного Кодексу України, де вказано, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від заробітку. Згідно Закону України «Про внесення змін до Сімейного Кодексу України щодо збільшення розміру аліментів на дітей» від 22 вересня 2005 року, розмір аліментів не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З відповідача необхідно стягнути судові витрати на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з названим позовом обґрунтування якого здійснює в позовній заяві та просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований у виконавчому комітеті Іршанської селищної ради 26.01.2013 року, актовий запис № 3; стягнути з відповідача нас свою користь судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 243,60 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 300 грн., що разом становить 543,60 грн. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і дала пояснення по суті заявленого позову, наголосивши, що вона не бажає жити з відповідачем так як відповідач її ображає, між ними виникають конфлікти та бійки, вона зверталась із заявами до райвідділу міліції, а тому вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Відповідач позовні вимоги визнав повністю пояснивши, що зберегти сім'ю неможливо із-за поведінки позивачки. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали між собою шлюб 26 січня 2013 року, під час перебування у шлюбі у них народилася дитина, подружні відносини між сторонами не склались із-за несумісності характерів та різних поглядів на життя. Позивачка в позовній заяві та судовому засіданні не ставила питання про зміну свого прізвища на дошлюбне, таким чином після реєстрації розірвання шлюбу їй належить залишити прізвище "[PERSON]". Таким чином в судовому засіданні встановлено, що сім'я розпалась, збереження її неможливо. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати: 243,60 грн. - судовий збір, витрати на правову допомогу в розмірі 300 грн., що разом становить 543,60 грн. -2 -

Outcome: approved