Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із указаним позовом до [PERSON] , в якому просила: - розподілити між сторонами квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 61,3 кв.м., житлова площа 38,0 кв.м., визнавши за [PERSON] , [INFO] право власності на Ѕ частини вказаної квартири, за [PERSON] , [INFO] , визнати право власності на Ѕ частини вказаної квартири; - сплатити [PERSON] , [INFO] , грошову компенсацію за 1/2 частину вартості від автомобіля OPEL, державний знак [NUMBER] , у сумі, яка буде визначена після проведення оцінки вартості рухомого майна; - визнати спільною сумісною власністю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , наступне майно у вигляді меблів та побутової техніки, а саме: Мультиварка - 1850,00 грн. Витяжка - 3329,91 грн. Ліжко «Афіна» з матрацом - 9350 грн. Холодильник 3 нижньою морозилкою LG GW-9999,17 грн. Шафа-купе Стандарт 140x600x2350 - 5462 грн. Водонагрівач Gorenje EWH-80 -2075,90 грн. Телевізор Samsung UE32J4500AKXUA - 7915,83 грн. Пральна машина Whirlpool - 5665,83 грн. Телевізор LG 49UJ630V з кріпленням та прим. комп. Прог. - 22647,80 грн. Плита газова Indesit - 4415,83 грн. Мякий куточок - 12721 грн. - визнати в порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю за позивачем, [PERSON] , [INFO] , право власності на наступне майно: Холодильник з нижньою морозилкою LG GW-9999,17 грн. Шаф-купе Стандарт 140x600x2350 - 5462 грн. Водонагрівач Gorenje EWH-80 -2075,90 грн. Плита газова Indesit - 4415,83 грн. Мякий куточок - 12721 грн. - визнати в порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю за відповідачем. [PERSON] , [INFO] , право власності на наступне майно: Мультиварка - 1850,00 грн. Витяжка-3329,91 грн. Ліжко «Афіна» з матрацом - 9350 грн. Телевізор Samsung UE32J4500AKXUA - 7915,83 грн. Пральна машина Whiripool - 5665,83 грн. Телевізор LG 49UJ630V з кріпленням та прим. комп. прог. - 22647,80 грн. - стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] всі судові витрати по даній справі та витрати за правничу допомогу. В обґрунтування позову [PERSON] вказує, що 16.09.2006 року нею з відповідачем було укладено шлюб, який на даний час не розірвано. В період шлюбу сторонами було придбано на підставі договору купівлі-продажу від 29.09.2015 року квартиру за адресою: [ADDRESS] . Окрім того, сторонами спільно було придбано транспортний засіб OPEL, державний знак [NUMBER] , який перебуває в користуванні відповідача. Виходячи з презумпції рівності часток, позивач вважає, що спірне майно необхідно розділити по Ѕ частині кожному. При цьому, позивач просила стягнути з відповідача на свою користь компенсацію вартості її частки у спірному рухомому майні, а саме автомобіля, залишивши спірне майно у власності відповідача. Ухвалою судді від 25 вересня 2020 року відкрито провадження у справі, визначено здійснювати розгляд цивільної справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі. 22.12.2020 року до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивачем зменшено обсяг позовних вимог. Зокрема, в підготовчому засіданні позивачем остаточно визначено обсяг позовних вимог до відповідача. Так, позивач остаточно просила суд: - визнати квартиру за адресою: [ADDRESS] , спільною сумісною власністю подружжя та провести її розподіл, визнавши за кожним по Ѕ частині вказаної квартири; - визнати спільною сумісною власністю рухоме майно сторін, та провести його розподіл, визнавши за позивачем право власності на наступне рухоме майно: Холодильник з нижньою морозилкою LG GW-9999,17 грн, Шаф-купе Стандарт 140x600x2350 - 5462 грн, Водонагрівач Gorenje EWH-80 -2075,90 грн, Плита газова Indesit - 4415,83 грн, Мякий куточок - 12721 грн; та визнавши за відповідачем право власності на наступне рухоме майно: Мультиварка - 1850,00 грн, Витяжка-3329,91 грн, Ліжко «Афіна» з матрацом - 9350 грн, Телевізор Samsung UE32J4500AKXUA - 7915,83 грн, Пральна машина Whiripool - 5665,83 грн, Телевізор LG 49UJ630V з кріпленням та прим. комп. прог. - 22647,80 грн. Також позивач просила вирішити питання щодо розподілу судових витрат по справі. Від відповідача до суду надійшла письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому він зазначив, що проти позовних вимог щодо розподілу квартири не заперечує, а рухоме майно, яке позивач просить визнати спільною сумісною власністю і так знаходиться в її фактичному користуванні. Також надав письмові пояснення, в яких він заперечує щодо стягнення з нього витрат на правничу допомогу та просить відмовити в цій частині. Ухвалою суду від 03 лютого 2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду на 12.03.2021 року. В судове засідання сторони не з`явилися, попередньо надали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 16.09.2006 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 483, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії /а.с. 12/. Під час шлюбу, за договором купівлі-продажу від 29.09.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шадріною Л.Г., реєстровий № 734, [PERSON] у власність було придбано квартиру за адресою: [ADDRESS] /а.с. 14-15/. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 статті 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частиною 1 статті 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11). Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Аналізуючи наведені норми закону, суд дійшов висновку, що придбана сторонами під час шлюбу квартира [ADDRESS] є об`єктом спільної сумісної власності подружжя і підлягає поділу, враховуючи презумпцію рівності часток. Щодо вимог про поділ вищевказаного рухомого майна, то суд при задоволенні позову враховує відсутність заперечень зі сторони відповідача, що відповідає положенням ст. 71 СК України, згідно якої майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають розподілу між сторонами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов [PERSON] було задоволено, то з відповідача [PERSON] підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по справі, а саме: сплачений судовий збір в сумі 886,91 грн (а.с. 34), витрати за проведення оцінки майна в сумі 1000 грн (а.с. 27), а також витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн (а.с. 29, 30, 31, 68, 69), які суд вважає реальними та співмірними із ринковими цінами на адвокатські послуги. Дані щодо фінансового стану відповідача, які могли б бути враховані судом при визначенні розміру судових витрат, суду відповідачем не надані. Питання щодо можливості застосування до відповідача положень ч.1 ст. 142 ЦПК України про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, вирішено в ухвалі суду від 03.02.2021 року про призначення справи до судового розгляду.

Outcome: approved