Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

У квітні 2017 року ФОП [PERSON] звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом про стягнення з [PERSON] боргу за договором позики у сумі 181065,81 грн, з яких 119 064,28 грн. боргу, 50225,57 грн. нарахованих відсотків та 11775,95 грн. пені за час прострочення виконання зобовязання. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 16 жовтня 2014 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого остання взяла у позивача в борг грошові кошти в сумі 4505,00 дол. США, які зобовязалась повернути в строк до 31 грудня 2014 року. Посилаючись на те, що відповідачем в обумовлений строк позику повернуто не було, позивач звернувся до суду з даним позовом та додатково просив стягнути з відповідача відсотки та пеню за прострочення виконання зобовязання. Представник позивача у судові засідання не зявився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, розгляд справи просив проводити за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник позивача в судовому засіданні 10.08.2016 позов підтримав, проти заочного розгулу справи не заперечував, в подальшому у судове засідання не зявився. Відповідач повторно в судове засідання не зявився, судові повістки, направлені рекомендованим поштовим відправленням за зареєстрованим місцем його проживання, повернені до суду відділенням поштового звязку з відміткою "за закінченням терміну зберігання". З урахуванням викладеного суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів в порядку заочного розгляду на підставі ст. 224 ЦПК України. Дослідивши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до Договору позики від 16 жовтня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1698, [PERSON] передала у власність [PERSON] грошові кошти в розмірі 4505 доларів США, що на момент укладення договору позики в еквіваленті до національної валюти становить 58560,00 грн., які [PERSON] зобовязалась повернути до 31.12.2014 року (а.с.11). Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Встановлено, що між ФОП [PERSON] та [PERSON] виникли правовідносини з договору позики, що регулюються параграфом 1 Глави 71 Цивільного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Докази повернення будь-якої суми позики відповідачем в матеріалах справи відсутні. Згідно вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, враховуючи невиконання позичальником [PERSON] свого зобовязання щодо повернення позикодавцю ФОП [PERSON] позичених у неї грошових коштів в строк до 31 грудня 2014 року, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики у розмірі 119064 тис. 29 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом п.п. 1, 3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. За умовами п.6 Договору позики від 16.10.2014 року, сторони домовились, що у випадку прострочення виконання позичальником зобовязання щодо повернення позики, позичальник сплачує позикодавцю неустойку у вигляді пені в розмірі 5% в день від суми невиконаних зобовязань. Згідно наданого позивачем розрахунку процентів та неустойки, сума нарахованих процентів на суму заборгованості 119064,29 грн. за період з 01.01.2015 року по 31.08.2015 року становить 50225,57 грн.; а розмір неустойки згідно п.6 Договору за період з 01.01.2015 року по 22.12.2016. становить 11775,95 грн. З огляду на викладене, враховуючи невиконання [PERSON] як позичальником свого обовязку щодо повернення ФОП [PERSON] як позикодавцю позичених у неї грошових коштів, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики у сумі 181065,81 грн. Крім того, згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, що складаються з судового збору у сумі 1810 грн. 66 коп.

Outcome: approved