Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просить стягнути кредит у розмірі 16447,93 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між позивачем та [PERSON] 29.01.2014 року був укладений договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов договору відповідач щомісячно у визначений період сплати повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Однак відповідач не виконав умови договору, в зв'язку з чим станом на 19.03.2017 рік виникла заборгованість за кредитом в розмірі 16447,93 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 476,17 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 11612,33 грн., заборгованість за пенею та комісією 3100,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 759,43 грн. Крім того позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі - 1600,00 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився. Згідно поданої заяви просить слухати справу без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 38). Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] 29.01.2014 року був укладений договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов договору відповідач щомісячно у визначений період сплати повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Однак відповідач не виконав умови договору, в зв'язку з чим станом на 19.03.2017 рік виникла заборгованість за кредитом в розмірі 16447,93 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 476,17 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 11612,33 грн., заборгованість за пенею та комісією 3100,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 759,43 грн. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Як вбачається з вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, всупереч вимогам ст.ст.526 та 629 ЦК України, які відповідно встановлюють обов'язковість виконання договору сторонами, належність виконання зобов'язання, відповідач свої кредитні зобов'язання не виконав. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Враховуючи вищевикладене, суд знаходить можливим стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.01.2014 року у розмірі 16447,93 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 476,17 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 11612,33 грн., заборгованість за пенею та комісією 3100,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) 759,43 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно сумі задоволених вимог.

Outcome: approved