Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач ПАТ «СК «Альфа Страхування» звернулись з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що 13.02.2015 року між [PERSON] «СК «Альфа Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 120.0810187.442. Предметом договору страхування є страхування транспортного засобу «КІА Sportage» д/н АА 3578 0Н. 04.12.2015 року о 19 годині 20 хвилин в м. Києві на Брест-Литовському шосе відбулася дорожньо транспортна пригода за участю застрахованого ТЗ «КІА Sportage» д/н АА35780Н і автомобілем «Хонда» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON]. В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено застрахований ТЗ «Mazda СХ-5» д/н [NUMBER], що підтверджується довідкою ДАІ. Враховуючи наявність договору страхування, власник пошкодженого застрахованого ТЗ звернувся до [PERSON] «СК «Альфа Страхування» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «КІА Sportage» д/н АА 3578 0Н, було проведено його огляд, про що складено Протокол огляду транспортного засобу, та складені Рахунок № СА-000161776, відповідно до якого вартість ремонту пошкодженого ТЗ «КІА Sportage» д/н АА 3578 0Н складає 29 062,00 гривень. 09.02.2016 року позивачем складено розрахунок страхового відшкодування, згідно якого: розмір збитку складає 27 886,44 грн.;франшиза складає 0,00 грн; Відсоток виплати -100%;- всього до виплати - 27 886,44 гривень. 09.02.2016 року [PERSON] «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» складено страховий акт по справ №2095.206.15.02.01 на суму 27 886,44 гривень. 15.02.2016 року позивачем здійснено виплату страхового відшкодування на користь страхувальника через СТО в розмірі 27 886,44 грн.. що підтверджується платіжним дорученням № 2721 від 15.02.2016 року. 25.02.2016 року позивачем складено розрахунок страхового відшкодування, згідно якого: розмір збитку складає 29 062,00 грн.; - франшиза складає 0,00 грн; Відсоток виплати -100%; Авансові виплати складають 27 886,44 грн; - всього до виплати- 1 175,56 гривень. 25.02.2016 року [PERSON] «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» складено страховий акт по справі № 2095.206.15.02.02 на суму 1175,56 гривень. 29.02.2016 року позивачем здійснено доплату страхового відшкодування на користь страхувальника через СТО в розмірі 1175.56 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3926 від 29.02.2016 р.А отже, загальна сума виплаченого страхового відшкодування по зазначеному вище страховому випадку складає 29 062.00 грн. = 27 886,44 грн. + 1175.00 грн. Згідно ст. 27 ЗУ «Про страхування» «до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток» Згідно ст. 1187 ч.2 Цивільного кодексу України «шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку». Відповідно до ст. 1191 ч.1 Цивільного кодексу України «особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом». Постановою Святошинського районного суду міста Києва відповідача визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в [PERSON] «Українська пожежно-страхова компанія» згідно поліса АІ/7719492, [PERSON] «СК «УПСК» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 24 378,22 грн., з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та франшизи. А тому, оскільки позивачем була виплачена сума страхового відшкодування у розмірі 29 062,00 гривень. а [PERSON] «УПСК» з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та франшизи виплатило за відповідача позивачу пише 24 3 78,22 грн., то 4 683,78 грн. (29 062,00 грн. -24 3 78,22 грн.) - сума, якої недостатньо для відшкодування витрат, понесених позивачем внаслідок виплати ним страхового відшкодування за договором майнового страхування, та яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з підстав, наведених вище. В звязку із виниклими обставинами позивач звернувся до суду за захистом свої прав. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про що свідчить матеріали справи (зворотні поштові повідомлення). Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача, на підставі ухвали суду про заочний розгляд справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думку представника позивача, викладену у надісланій суду письмовій заяві, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 13.02.2015 року між [PERSON] «СК «Альфа Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 120.0810187.442. Предметом договору страхування є страхування транспортного засобу «КІА Sportage» д/н АА 3578 0Н (а.с.5). 04.12.2015 року о 19 годині 20 хвилин в м. Києві на Брест-Литовському шосе відбулася дорожньо транспортна пригода за участю застрахованого ТЗ «КІА Sportage» д/н АА35780Н і автомобілем «Хонда» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON]. В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено застрахований ТЗ «Mazda СХ-5» д/н [NUMBER]. Даний факт ніким не оспорений тому, не підлягає доказуванню відповідно до ст. 82 ЦПК України. Постановою Святошинського районного суду м. Києва (справа № 759/262/16-п) [PERSON] визнано винним у вчинені правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, за фактом події ДТП від 04.12.2015 року о 19 годині 20 хвилин в м. Києві на Брест-Литовському шосе відбулася дорожньо транспортна пригода за участю застрахованого ТЗ «КІА Sportage» д/н АА35780Н і автомобілем «Хонда» д.н. [NUMBER] (а.с.6). З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «КІА Sportage» д/н АА 3578 0Н, було проведено його огляд, про що складено Протокол огляду транспортного засобу (а.с.8). та складені Рахунок № СА-000161776, відповідно до якого вартість ремонту пошкодженого ТЗ «КІА Sportage» д/н АА 3578 0Н складає 29 062,00 гривень (а.с.9). Гр. [PERSON] 04.12.2015 року звернувся до Страхувальника із заявою про настання страхового випадку по події ДТП 04.12.2015 року (справа № 2095.206.15.01) (а.с.7). 09.02.2016 року позивачем [PERSON] «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» складено розрахунок страхового відшкодування, згідно якого: розмір збитку складає 27 886,44 грн.;франшиза складає 0,00 грн; Відсоток виплати -100%;- всього до виплати - 27 886,44 гривень (а.с.10). 09.02.2016 року [PERSON] «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» складено страховий акт по справ №2095.206.15.02.01 на суму 27 886,44 гривень (а.с.11). 15.02.2016 року позивачем [PERSON] «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» здійснено виплату страхового відшкодування на користь страхувальника через СТО в розмірі 27 886,44 грн.. що підтверджується платіжним дорученням № 2721 від 15.02.2016 року (а.с.12). 25.02.2016 року позивачем [PERSON] «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» складено розрахунок страхового відшкодування, згідно якого: розмір збитку складає 29 062,00 грн.; - франшиза складає 0,00 грн; Відсоток виплати -100%; Авансові виплати складають 27 886,44 грн; - всього до виплати- 1 175,56 гривень (а.с.13). 25.02.2016 року [PERSON] «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» складено страховий акт по справі № 2095.206.15.02.02 на суму 1175,56 гривень (а.с.14). 29.02.2016 року позивачем здійснено доплату страхового відшкодування на користь страхувальника через СТО в розмірі 1175.56 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3926 від 29.02.2016 року (а.с.15). За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Статтею 16 Цивільного кодексу України\~визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Разом з тим, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходив з того, що відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1191 ЦК України\~передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно із ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). \~\~\~\~ Відповідно до Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» \~МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом\~\~\~\~порядку\~\~ оцінену\~\~ шкоду,\~\~ заподіяну\~\~ внаслідок дорожньо-транспортної\~\~пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно із ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. \~\~\~\~ Статтею 29 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з\~\~урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. \~\~\~\~\~ Згідно п.2 ч.1 ст. 38 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів\~МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до\~\~власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. \~\~ Згідно п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України» від 09.11.2006 р. (Заява N 33949/02), відповідно до прецедентної практики Суду заявник має право на відшкодування витрат, тільки якщо буде доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром. У відповідності до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997р., судом забезпечується право на доступ до правосуддя, в звязку з чим суд вважає правомірним звернення до суду позивача, так як зняття з реєстрації у даному випадку, в звязку з наявністю спору між сторонами, може бути вирішено лише виключено шляхом постановлення судового рішення суду. Так, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експерта (ч.ч.1, 2\~ст.76 ЦПК України). Цивільним процесуальним законодавством України встановлено, що докази у справі повинні бути належними та допустимими. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. ст. 77,78 ЦПК України). Таким чином, під час судового розгляду предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення. Обєктом оцінки судом при ухваленні рішення є як докази (фактичні дані, відомості), так і процесуальні джерела, що їх містять (показання свідків, висновки експертів, тощо). Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий позивачкою на підтвердження своїх вимог, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27\~постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №2 «Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»). Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і, відповідно до\~ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом. Зокрема, у п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін\~одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом. Відтак, суд констатує той факт, що відповідач не був позбавлений можливості відстоювати свою позицію під час судового розгляду, надавши належні, достовірні та допустимі докази на підтвердження наявності заборгованості чи її відсутності перед [PERSON] «СК «Альфа Страхування» яку [PERSON] проігнорував. Враховуючи, що усі обставини, які становлять предмет доказування, мають бути підтверджені визначеними у ч.2\~ст.76 ЦПК України\~доказами, суд вважає достовірно встановленими лише ті факти та обставини, які визнаються обома сторонами та підтверджуються письмовими доказами. При вирішенні даного спору суд також враховує, що одним із проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість\~одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Ця позиція суду ґрунтується, в тому числі, на правовому висновку Конституційного Суду України, викладеному у рішенні від 02.11.2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004. Ураховуючи викладене, норми чинного законодавства України, те, що позивач виплатив страхове відшкодування на відшкодування завданих дорожньо-транспортною пригодою збитків, він має право регресної вимоги до відповідача на відшкодування понесених збитків, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України в звязку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення кошти в рахунок відшкодування сплаченого позивачем судового збору. Тому підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] «СК «Альфа Страхування» документально підтверджені судові витрати в сумі 1 600,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved