overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом та вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка здійснює догляд за сином [PERSON] та перебуває у декретній відпустці по його догляду. Одній їй важко утримувати дитину та себе, відповідач нічим не допомагає та матеріально її не утримує, вона перебуває у скрутному матеріальному становищі. Відповідач сам матеріально забезпечений, але офіційно не працює. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду до досягнення сином трирічного віку тобто до [INFO] та стягнути з нього понесені нею витрати за надання правової допомоги у сумі 150 грн. Позивачка змінила заявлені позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду до досягнення сином трирічного віку тобто до [INFO], просила розгляд справи провести у її відсутніть, про що надала відповідну заяву. Відповідач змінені позовні вимоги визнав повністю, про що надав відповідну заяву, просив справу розглянути у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню так як відповідач позов визнав повністю та визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, та згідно ст.ст.80, 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; аліменти одному з подружжя присуджуються, зокрема, у частці від заробітку другого з подружжя, розмір якої визначає суд. Згідно ч.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб ( не відповідача ), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом та вказала, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком є та зареєстрований відповідач у справі. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка перебуває у декретній відпустці по догляду сина. Одній їй важко утримувати дитину та себе, відповідач нічим не допомагає та матеріально її не утримує, вона перебуває у скрутному матеріальному становищі. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. що місяця, починаючи з дня звернення до суду до досягнення сином трирічного віку та стягнути з нього судові витрати та витрати в рахунок відшкодування її витрат на правову допомогу. Позивачка змінила заявлені позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання в розмірі 1/6 частини його заробітку що місяця, починаючи з дня звернення до суду до досягнення сином трирічного віку та всі судові витрати, просила розгляд справи провести у її відсутніть, про що надала відповідну заяву. Відповідач змінені позовні вимоги визнав повністю, про що надав відповідну заяву, просив справу розглянути у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню так як відповідач позов визнав повністю та визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, та згідно ст.ст. 80, 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; аліменти одному з подружжя присуджуються, зокрема, у частці від заробітку другого з подружжя, розмір якої визначає суд. Згідно ч.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб ( не відповідача ), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. З урахуванням задоволення позову, згідно ст.88 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом та вказала, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], батьком є та зареєстрований відповідач у справі. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачці одній важко утримувати дитину та себе, відповідач нічим не допомагає та матеріально її не утримує, вона перебуває у скрутному матеріальному становищі. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. що місяця, починаючи з дня звернення до суду до досягнення сином трирічного віку та стягнути з нього судові витрати та витрати в рахунок відшкодування її витрат на правову допомогу. Позивачка змінила заявлені позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання в розмірі 200 грн. що місяця, починаючи з дня звернення до суду до досягнення сином трирічного віку та всі судові витрати, просила розгляд справи провести у її відсутніть, про що надала відповідну заяву. Відповідач змінені позовні вимоги визнав повністю, про що надав відповідну заяву, просив справу розглянути у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню так як відповідач позов визнав повністю та визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, та згідно ст.ст. 80, 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; аліменти одному з подружжя присуджуються, зокрема, у частці від заробітку другого з подружжя, розмір якої визначає суд. Згідно ч.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб ( не відповідача ), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. З урахуванням задоволення позову, згідно ст.88 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, у кому просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо сина - [PERSON] , [INFO], посилаючись на те, що відповідач, не цікавиться сином, його станом здоров*я та розвитком, не приймає участі у його вихованні, навчанні та суспільному житті, не підтримує матеріально. Представник позивачки у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на підстави зазначені у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановлений законом спосіб. Відповідно до положень ст. 224 ЦПК України та за згодою представника позивачки, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи - проти задоволення позову не заперечували, представили суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. В судове засідання не з'явились, прохали розглядати справу за їх відсутності. Суд вислухавши пояснення і доводи позивачки, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного: відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що проживає разом з матір'ю, [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач проживає окремо від позивачки та неповнолітнього сина. Протягом останніх років розвитком та здоров'ям сина не цікавиться, не приймає участі в його вихованні, навчанні та суспільному житті. Згідно висновку служби у справах дітей вбачається, що доцільно побавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина - [PERSON]. Згідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний , духовний та моральний розвиток. Відповідно до вимог ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. На підставі ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Згідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, а також те , що відповідачем заперечень на позовну заяву не надано, суд змушений розглядати справу на підставі наданих доказів і вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та є всі підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина , оскільки він ухиляється від виконання своїх батьківський обов'язків. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільного повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що син продовжує навчання у Прилуцькому фінансово-правовому коледжі, тому потребує додаткової матеріальної допомоги, яку відповідач не надає. У судове засідання сторони не з'явилися, проте надали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності, позивачка підтримала позовні вимоги, відповідач такі визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку: з копії Свідоцтва про розірвання шлюбу від 25 листопада 2006 року серії [NUMBER] вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а. с.6). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про його народження серії [NUMBER] від 27 березня 1997 року (а.с.7). З довідки №9 від 02 березня 2015 року, виданої Прилуцьким фінансово-правовим коледжом вбачається, що [PERSON], дійсно навчається на денному відділенні за спеціальністю "Правознавство" з 01 вересня 2012 року по 30 червня 2016 року (а. с.9). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. За таких обставин, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що спільний син сторін [PERSON] досяг повноліття та продовжує навчання, тому потребує матеріальної допомоги, тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно до закінчення ним навчання. На підставі ст.ст. 199, 200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної дочки [PERSON], [INFO], яка є інвалідом з дитинства першої групи безстроково та потребує стороннього догляду. Мотивуючи тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги проживаючий разом з нею доньці, позивачка і просить суд стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання і до повноліття дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. У судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився та причин своєї неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про день і час судового засідання, від нього не надійшло повідомлень про причини неявки, а тому відповідно до вимог ст. 224 ч.1 ЦПК України суд ухвалив проведення заочного розгляду даної справи. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Заслухавши пояснення представника позивачки, проаналізувавши інші матеріали справи суд вважає необхідним задовольнити позов, оскільки [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с. 3). [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] та братом [PERSON] в [ADDRESS], що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання (а.с.7) та записами в домовій книзі (а.с.8-11). Згідно довідки Сер. МСЕ-ЧНВ № 417575 вбачається, що [PERSON], 1979 року народження є інвалідом з дитинства першої групи "А", інвалідність встановлена безстроково (а.с.5). Згідно ст.198 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 199 СК Україниправо на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Задовольняючи таким чином позовні вимоги, суд вважає необхідним стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі ст., ст. 198, 200, 201 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, стверджуючи, що шлюбні відносини в них фактично припинені, оскільки вони разом не проживають з вересня 2011 року, збереження шлюбу неможливо, між ними досягнута домовленість про місце проживання і утримання сина. Крім того, позивачка просила відновити їй дошлюбне прізвище - "[PERSON]". Сторони у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про слухання справи за їхньою відсутністю, просять задовольнити позовні вимоги, стверджуючи, що збереження шлюбу неможливе, спору в них про майно та місце проживання дитини немає. Суд, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 31 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області (свідоцтво про одруження [NUMBER], видане 31.10.2009р., актовий запис №111). Від цього шлюбу сторони мають сина - [PERSON], 28.05.2010р. народження (свідоцтво про народження [NUMBER], від 03.06.2010року, а/запис №70), який проживає з матір'ю; про наявність спору між сторонами про місце проживання дитини суду невідомо. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, дійсні причини розірвання шлюбу, наполягання сторін на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, оскільки вони продовжувати шлюбні відносини не бажають. Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, незгода сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання їх права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу, що не суперечить вимогам законодавства України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з указаним позовом, в обгрунтування вказує, що вони з відповідачем проживали однією сім"єю без шлюбу з 2009 року. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. До червня 2016 року з відповідачем матеріально утримували сина, але з вказаного часу відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просила стягнути з відповідача на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, щомісяця на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до повноліття дитини. Сторони в судове засідання не з?явилися. До розгляду справи по суті від позивачки надійшла заява про слухання справи у її відсутність, наполягає на позовних вимогах. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю, своє батьківство відповідач по справі не оспорює. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-КИ №534131 від 26.02.2015 року (а.с.5) Дитина проживає з матір?ю і знаходяться на її утриманні. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України - Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторонами не надано доказів, що свідчать про обставини, що мають істотне значення та дають суду право звільнити відповідача від сплати аліментів на утримання малолітньої дитини. Згідно ч.1 ст.183 СК України - Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення 18 річного віку, починаючи з моменту звернення до суду 06 березня 2018 року до повноліття дитини, тобто 07 лютого 2033 року. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі 181-183,191 СК України, ст. ст.10,12,13,141,263-265,430 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи тим, що сторони з 19 листопада 2005 року перебували в зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану Чорнобаївського районного управління юстиції Черкаської області шлюбі, актовий запис № 72. Мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо, діти залишились проживати з матір"ю, яка не може забезпечити їх всім необхідним, оскільки має невеликі доходи. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила задоволити. Відповідач [PERSON] позов визнав. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, встановив слідуючі обставини справи. З 19 листопада 2005 року сторони перебували в зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану Чорнобаївського районного управління юстиції Черкаської області шлюбі, актовий запис № 72. Мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо, діти залишились проживати з матір"ю, яка не може забезпечити їх всім необхідним, оскільки має невеликі доходи. Відповідач є працездатним та, враховуючи стан його здоровя та матеріальне становище, одержувані доходи, суд вважає його спроможним забезпечувати потреби дітей. Розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача суд встановлює в 1/3 частці від заробітку (доходу) батька. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з указаним позовом, посилається те, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 квітня 2010 року, мають неповнолітнью доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинено з вересня 2013 року, причиною стало те, що у подружжя різні погляди на сімейне життя, на цьому підгрунті постйно виникають сварки, що негативно впливає на розвиток дитини та сімейні відносини. Просила розірвати шлюб з відповідачем. В заяві на ім'я суду позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила розглядати справу у її відсутність, залишити прізвище "[PERSON]". Відповідач в заяві до суду позовні вимоги визнає повністю, вказує, що має іншу сім'ю, просить строк для примирення не надавати, справу розглядати у його відсутність. На підставі ст.158 ч.2 та ч. 2 ст. 197 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін, судове засідання проводиться без фіксації технічними засобами. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню На підставі ст.112 Сімейного Кодексу України -суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 09 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №08, мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. (а.с.6-7) Проживають окремо з вересня 2013року, відповідач має іншу сім'ю, жодна із сторін не прагне до збереження сім'ї та шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved