Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Представник відповідачів [PERSON] звернулася до суду з позовом до Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області, третя особа Служба у справах дітей Мар'їнської райдержадміністрації Донецької області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON], про що 18 березня 2014 року зроблено відповідний актовий запис за № 89 виконкомом Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області та видано свідоцтво про смерть [NUMBER]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку «А-1» з прибудовою «а-1» верандою «а 1 1» загальною площею 46,6 кв,м в тому числі житловою площею - 23,8 з господарськими будівлями та спорудами: сарай «В-1», сарай «Г-1», сарай «Д-1», сарай «К-1», льох «п-1» вбиральня «У-1», басейн для збору води «ф», басейн для збору води «х», паркан №1, ворота №2 право власності зареєстровано за [PERSON], померлим [INFO] на підставі Рішення Народного суду Мар'їнського району Донецької області від 17 жовтня 1989 року. Син спадкодавця [PERSON], помер [INFO] , про що 19 травня 2014 року складено відповідний актовий запис за №136, виконавчим комітетом Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. [PERSON], з метою отримання свідоцтва про право на спадщину звернулася до нотаріальної контори, однак отримала відмову у видачі свідоцтва на право на спадщину внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на ім'я [PERSON] та [PERSON].В зв'язку з чим, просять суд визнати з[PERSON] та [PERSON] право власності на нерухомемайно, у вигляді: житлового будинку «А-1» з прибудовою «а-1» верандою «а 1 1» загальною площею 46,6 кв,м в тому числі житловою площею - 23,8 з господарськими будівлями та спорудами : сарай «В-1», сарай «Г-1», сарай «Д-1», сарай «К-1», льох «п-1» вбиральня «У-1», басейн для збору води «ф», басейн для збору води «х», паркан №1, ворота №2 розташованого за адресою [ADDRESS]., в порядку спадкування за законом . Представник Позивачів у судове засідання не з'явивсь, надав до суду заяву в , якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. На фіксуванні судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не наполягав. Представник відповідача Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач надав до суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] та [PERSON], просить розглядати справу у відсутність представника. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. [INFO] помер [PERSON], про що 18 березня 2014 року зроблено відповідний актовий запис за № 89 виконкомом Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області та видано свідоцтво про смерть [NUMBER]. Син спадкодавця [PERSON], помер [INFO] , про що 19 травня 2014 року складено відповідний актовий запис за № 136, виконавчим комітетом Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. [PERSON], помер , так і не встигнувши оформити право власності на спадкове майно належним чином. Тобто тепер його діти, Позивачі, за спадковою трансмісією, є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON]. Дружина спадкодавця, [PERSON], померла [INFO] про що 3 травня 2017 року складено відповідний актовий запис за № 131, виконавчим комітетом Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Позивачі, діти [PERSON], померлого [INFO], - єдині спадкоємці першої черги за законом. Згідно з ч. 3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Померлий [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON], однак не встигли оформити своє право належним чином. Згідно з ч.1 ст.1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк Позивач [PERSON], після смерті [PERSON], подала заяву до Курахівської державної контори з заявою про прийняття спадщини, де було відкрито спадкову справу . Нотаріусом Курахівської державної нотаріальної контори Позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, внаслідок того, що [PERSON] шляхом сумісного проживання разом зі спадкодавцем прийняла спадщину , але не оформила її належним чином. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії є в матеріалах справи. Згідно зі ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] - дружина спадкодавця та його син [PERSON], були єдині спадкоємці першої черги за законом. На підставі ст. 1276 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. [PERSON], помер , так і не встигнувши оформити право власності на спадкове майно належним чином. Тобто тепер його діти, Позивачі, за спадковою трансмісією, є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON]. Відповідно з вимогами статті 1266 Цивільного кодексу України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Позивачі це онуки [PERSON], як діти [PERSON], померлого [INFO], спадкують всі її права та обов'язки. Позивачі, діти [PERSON], померлого [INFO], - єдині спадкоємці першої черги за законом. Відповідно до статті 216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України, визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ч.ч.3,4,5 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [PERSON], померлий [INFO], та [PERSON], померла [INFO] прийняли спадщину шляхом постійного проживання разом із [PERSON] Померлим [INFO]. У відповідності з вимогами ст..1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. [PERSON], з метою отримання свідоцтва про право на спадщину звернулася до нотаріальної контори, однак отримала відмову у видачі свідоцтва на право на спадщину внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на ім'я [PERSON] та [PERSON]. На підставі ст.1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач особисто подав заяву про прийняття спадщини у встановлений ст..1270 Цивільного кодексу України до державної нотаріальної контори Мар'їнського району Донецької області. Згідно з ч.1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. В силу ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 1297 Цивільного кодексу України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 Цивільного кодексу України) та не здійснив його державної реєстрації (ст.1299 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину. [PERSON], зверталася до нотаріальної контори після смерті [PERSON], однак з вищевикладених підстав отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії. ( Постанова про відмови у вчиненні нотаріальної дії додається). Відповідно до ч. 1 ст. 1298 Цивільного кодексу України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. В п.3.3 Листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 зазначено: «У випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно…» Відповідачами у справах про визнання права власності в порядку спадкування на будинки та садиби, щодо яких відсутні правовстановлюючі документи у зв'язку з їх втратою, є спадкоємці, які прийняли спадщину, а також органи, які уповноважені видавати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, або ж органи, до яких перейшли такі повноваження, та органи, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Зазначені органи також можуть бути залучені до участі в справі в якості третіх осіб в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 35 ЦПК. Органи, які уповноважені здійснювати видачу правовстановлюючих документів на нерухоме майно, визначаються відповідно до положень Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, доданого до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством коммунального господарства Українського РСР 31 січня 1966 року. В п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 йдеться про те, що відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усіма бо частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншом успадкодавцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо. У разі відкликання спадкоємцем своєї відмови від прийняття спадщини протягом строку, встановленого для її прийняття, він відновлює своє право на спадкування. Відмова спадкоємця за заповітом від прийняття спадщини не позбавляє його права на спадкування за законом. Коло осіб, на користь яких спадкоємець може відмовитися від прийняття спадщини, є вичерпним і за його волевиявленням змінюватись або доповнюватись не може. У разі коли спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь особи, вказаної в статті 1266 ЦК ( 435-15 ), правила про спадкування за правом представлення не застосовуються. Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, передбачених статтями 225, 229-231, 233 ЦК ( 435-15 ). Як було зазначено раніше, Позивачі єдині спадкоємці першої черги за законом після смерті баби, діді та батька . Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Враховуючи обставини справи, те що позивачі на теперішній час позбавлені можливості відновити оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. ст.78, 80, 126, 152 ЗК України, ст.ст.328, 373, 392, 1225, 1261 ЦК України,

Outcome: approved