Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Представники позивача адвокати Прядка В.О.\~та Гараєва\~О.С. у грудні 2020 року звернулися до суду з указаним позовом в інтересах Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця», який мотивовано тим, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» та працював на посаді слюсаря з ремонту рухомого складу 3 розряду. 12.07.2019 [PERSON] був увільнений від роботи на час проходження військової служби за контрактом під час мобілізації, на особливий період до дня фактичної демобілізації зі збереженням місця роботи, посади і середнього заробітку. У вересні 2020 року [PERSON] звернувся до виробничого підрозділу «Локомотивне депо Смородине» (виробничий підрозділ регіональної філії «Південна залізниця» без статусу юридичної особи) з проханням звільнити його з роботи за угодою сторін. На той час позивач не отримував витягу з наказу про розірвання (закінчення) контракту на проходження військової служби, укладеного з відповідачем. У зв`язку з цим позивачем був направлений запит до [INFO] від 25.09.2020 № 60. У відповіді Тростянецького районного військового комісаріату від 29.09.2020 № 1100 було зазначено, що [PERSON] припинив військову службу в Збройних Силах України згідно припису в/ч [NUMBER] м. Житомир від 23.07.2020 № 86 та з 27.07.2020 перебуває на військовому обліку в Тростянецькому РВК. Припинивши військову службу за контрактом [PERSON] не вийшов на роботу та не повідомив підприємство про причини невиходу на роботу. 01.10.2020 [PERSON] було вручено лист від 01.10.2020 № 61 про запрошення його на підприємство 06.10.2020, зокрема, для розгляду поважності причини його неявки на роботу та повернення безпідставно отриманої заробітної плати. [PERSON] на підприємство 06.10.2020 не з`явився, документів, підтверджуючих поважність причин неявки на роботу, не надав. Наказом від 07.10.2020 № 46/ос [PERSON] був звільнений з 27.07.2020 на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин. Внаслідок недобросовісності [PERSON] позивачем було виплачено, а відповідачем безпідставно набуто заробітну плату за період з 27.07.2020 по 30.09.2020 у розмірі 9903,55 грн. У зв`язку з наведеним, представники позивача просили суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» безпідставно набуте майно у вигляді заробітної плати в розмірі 9903 грн. 55 коп. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала з підстав зазначених у позовній заяві та просила позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання повторно не з`явився з невідомих причин і не подав відзив. Згідно вимог\~ч.\~1\~ст.\~280\~ЦПК України\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що згідно наказу № 85/ос про переведення на іншу роботу від 24.10.2018 [PERSON] постійно з 24.10.2018 перебував у трудових відносинах з акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» та працював на посаді слюсаря з ремонту рухомого складу 3 розряду дільниці з ремонту тепловозів (а.с.12). На підставі листа [INFO] від 11.07.2019 № 975 та припису від 11.07.2019 № 976, наказом в.о. начальника виробничого підрозділу «Локомотивне депо Смородине» Шалапчук М.А. від 12.07.2019 № 353 [PERSON] був увільнений від роботи на час проходження військової служби за контрактом під час мобілізації, на особливий період до дня фактичної демобілізації зі збереженням місця роботи, посади і середнього заробітку (а.с.13, 14, 15). З листа Тростянецького районного військового комісаріату від 29.09.2020 № 1100 вбачається, що [PERSON] , 1985 року народження, згідно припису в/ч [NUMBER] м. Житомир від 23.07.2020 № 86 припинив військову службу в Збройних Силах України та з 27.07.2020 перебуває на військовому обліку в Тростянецькому РВК (а.с.17). З рапортів помічника начальника з кадрових питань [PERSON] та майстра локомотивного депо дільниці з ремонту тепловозів [PERSON] від 30.09.2020 вбачається, що [PERSON] припинив службу у армії за контрактом та з 27.07.2020 без поважних причин та пояснень не виходить на роботу (а.с.19, 20). Листом начальника «Локомотивне депо Смородине» Бегманка В. О. від 01.10.2020 № 61 [PERSON] було запрошено до виробничого підрозділу «Локомотивне депо Смородине» для розгляду питання його звільнення (а.с.21). Відповідно до акту від 06.10.2020 та протоколу оперативної наради від 06.10.2020 [PERSON] не з`явився 06.10.2020 для розгляду питання про його звільнення (а.с.22-23). Наказом в.о. начальника виробничого підрозділу «Локомотивне депо Смородине» Шалапчук М. А. від 07.10.2020 №46/ос про припинення трудового договору (контракту) [PERSON] був звільнений з 27.07.2020 з посади слюсаря з ремонту рухомого складу 3 розряду дільниці з ремонту тепловозів на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин (а.с.24). Відповідно до розрахунку позивача за період з 27.07.2020 по 30.09.2020 [PERSON] було нараховано та виплачено заробітну плату в розмірі 9903,55 грн. (а.с. 5). Суд погоджується з вказаним розрахунком, оскільки він проведений відповідно до вимог чинного законодавства та підтверджений розрахунками заробітної плати відповідача, платіжними відомостями про виплачені відповідачу доходи та постановами про звернення стягнення на заробітну плату (а.с.25-58). Отже судом встановлено, що за [PERSON] на час проходження військової служби за контрактом під час мобілізації було збережено місце роботи у виробничому підрозділі «Локомотивного депо Смородине» регіональної філії «Південна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» та в період з 27 липня 2019 року по 30 вересня 2020 року відповідачу було нараховано середній заробіток в сумі 9903,55 грн. Вказані кошти відповідач отримав та не повернув. Статтею 119\~КЗпП України визначено, що на час виконання державних або громадських обов`язків працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку. За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Відповідно до п. 34.4 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України № 260 від 11.06.2008, військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби на строк понад 10 діб, незалежно від причини залишення, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Про призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини. Згідно вимог ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-ХІV, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Відповідно до ст. 1212, 1213 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем незаконно використані грошові кошти, надмірно виплачені йому Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» в рахунок середнього заробітку, що є заподіянням прямої дійсної шкоди і підлягає відшкодуванню у встановленому порядку. Таким чином, суд вважає, що з відповідача належить стягнути на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» безпідставно отримані ним кошти в сумі 9903,55 грн. Відповідно до ч.1ст.141\~ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн.

Outcome: approved