Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

У березні 2019 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] в якому просила стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] - [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на початку 2006 року між нею [PERSON] та [PERSON] почалися фактичні шлюбні відносини, однак шлюб офіційно не зареєстрований. [INFO] від спільних взаємин у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER] . Позивач зазначає, що з червня 2016 року вони із [PERSON] припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спільна дитина проживає разом з позивачем та знаходиться повністю на її утримані. Позивач вказує, що дитині, в усякому разі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум, а тому позивач звернулася до суду із вказаним позовом. Відповідач інших утриманців немає, працездатний, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому позивач вважає, що він може сплачувати аліменти відповідно до вимог чинного законодавства. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київській області Радзівіл А.Г. від 23 квітня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено судове засідання. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснення надала аналогічні змісту позовних вимог. Просила позов задовольнити. Відповідач будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вислухавши позивача, провівши заочний розгляд справи, дослідивши письмові докази у справі, встановив такі факти, обставини і відповідні їм правовідносин, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень 27 грдуня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 2017, та 27 грудня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.3). Батьком вказаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою форми № 3 виданої ЖЕК - 3 за № 183 від 26 лютого 2019 року. (а.с. 4) Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181, 182 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, стягнути із відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved