Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що 03.06.2009 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником прав та обовязків якого є позивач та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно умов якого, відповідачу надано кредит у розмірі 2500,00 грн. на умовах строкового повернення згідно умов договору, а саме: сплатою 30% річних за користування кредитом та кінцевим терміном повернення згідно строку дії картки. Позивачем договірні зобовязання виконано у повному обсязі, надавши у розпорядження відповідача кредитні кошти. Остання у свою чергу умови кредитного договору належним чином не виконувала, не погашала кредит на умовах передбачених договором, внаслідок чого станом на 31.07.2015 року у неї виникла заборгованість перед банком у розмірі: 5638,38 грн., яка складається із: 1273,33 грн. заборгованості за кредитом; 2238,46 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом; 1620,00 грн. заборгованості по пені та комісії; а також штрафів у сумі 250 грн. та 256,59 грн. На підставі наведеного просить задовольнити позов, чим стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав повністю, просить задовольнити, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач повторно у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Відтак, на підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Судом встановлено, що 03.06.2009 року між ЗАТ КБ "Приватбанк", правонаступником прав та обовязків якого є позивач та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно умов якого, банком надано відповідачу у розпорядження кредитні кошти у розмірі 2500,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування такими коштами в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач погодилася на надання кредитних коштів згідно умов банку, що стверджується відповідною заявою. Позивачем умови кредитного договору виконано у повному обсязі, надано відповідачу домовлені кредитні кошти, у порядку та в строк передбачені договором. Однак, як вбачається із поданих розрахунків заборгованості, відповідачем умови кредитного договору в частині належного повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування такими не виконано, внаслідок чого, станом на 31.07.2015 року у неї виникла заборгованість перед банком у розмірі: 5638,38 грн., яка складається із: 1273,33 грн. заборгованості за кредитом; 2238,46 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом; 1620,00 грн. заборгованості по пені та комісії; а також штрафів у сумі 250 грн. та 256,59 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.1054 ЦК України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. На підставі наведеного, враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає доведеним в силу вимог ст. 60 ЦПК України, що позов підставний, його слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача кредитну заборгованість. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати

Outcome: approved