Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № ZRXRRX02840326 від 29.01.2007 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 29.01.2007 року між сторонами був укладений кредитний договір № ZRXRRX02840326, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1978,75 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк є правонаступником прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк, у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк на Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк, про що зазначено у п. 1.1 статуту ПАТ КБ ПриватБанк. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам розстрочка складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач повинен надати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов кредитного договору. Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 23.06.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 52 535,55 грн.. Відповідно до рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 25.09.2012 року було стягнуто з відповідача заборгованість у сумі 31 405,00 грн.. Просить стягнути з відповідача 22 687,08 грн. заборгованості за кредитним договором, а також витрати по сплаті судового збору. Представник позивача у судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви (а.с.43) просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно. У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, засновані на договорі. Так, 29.01.2007 року між сторонами укладено кредитний договір № ZRXRRX02840326, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1978,75 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.6-10). Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 23.06.2015 року заборгованість становить:1128,80 грн.- заборгованість за кредитом (до стягнення); 11 252,78 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом (до стягнення); 387,84 грн заборгованість по комісії за користування кредитом(до стягнення); 39766,13 грн. - заборгованість з пені (до стягнення); а всього 52 535,55 грн. (до стягнення). Як вбачається з рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 25.09.2012 року (а.с.4) з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" стягнуто 31 405,00 грн. боргу по кредитному договору. Різниця між поточною заборгованістю та заборгованістю, стягнутою за судовим рішенням становить 21 130,55 грн.. Крім того, штраф (фіксована складова) становить 500,00 грн.; штраф (процентна складова) становить 1056,53 грн.. Тобто, заборгованість становить 22 687,08 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.5). Враховуючи, що відповідач належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, тому позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 22 687,08 грн. заборгованості по кредитному договору підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved