Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

ПрАТ «СК «ВУСО»» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення завданої матеріальної шкоди, посилаючись на те, що 06.04.2016 року між публічним акціонерним товариством Акціонерний банк Укргазбанк та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0779/04/2016/0285, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 22170 грн. В мотивування вимог позивач вказує на те, що в період дії кредитного договору відповідачем було порушено строки та порядок погашення заборгованості, умови кредитного договору ігнорувалися та не виконувалися, кошти в рахунок сплати чергових платежів на рахунки ПАТ Акціонерний банк Укргазбанк не вносилися. Ризик невиконання зобовязань відповідача за кредитним договором було застраховано ПАТ Акціонерний банк Укргазбанк у приватного акціонерного товариства Страхова компанія ВУСО за договором добровільного страхування кредитів № 1807994 від 15.12.2015 року (договір страхування), предметом якого є майнові інтереси банку, що повязані із збитками банку внаслідок невиконання та/або неналежного виконання відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором. Поскільки, на підставі заяви ПАТ Акціонерний банк Укргазбанк (у відповідності до умов договору страхування від 15.12.2015 року) подію наналежного невиконання відповідачем умов кредитного договору № 0779/04/2016/0285 від 06.04.2016 року було визнано страховим випадком, складено страховий акт № 3734-09 від 15.05.2017 року та здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 40184,42 грн., до позивача перейшло право зворотної вимоги до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 2408,15 грн. з виплаченого страхового відшкодування позивачем ПАТ АБ Укргазбанк. У звязку з цим, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ СК ВУСО суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 2408,15 грн. та судові витрати у розмірі 1600 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] (на підставі довіреності №ГН-5Ю/2017 від 03.01.2017 року) не зявилася, подавши до суду клопотання (вх.№ 8576 від 07.12.2017 року) про розгляд справи відсутності представника, на підставі фактичних обставин, викладених у позові та доказах в матеріалах справи. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення (а.с. 44). Відповідач в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам, про час і місце розгляду справи був своєчасно та належним чином повідомлений (зворотні повідомлення з розпискою відповідача - а.с.37, а.с.42, а.с.47). Відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO] (довідка КП Виробниче управління комунального господарства № 498 від 19.10.2017 року, а.с. 33). Про причини неявки суду відповідач не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надавав, а тому суд визнає причини неявки [PERSON] неповажними. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України - у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечив щодо заочного розгляду справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в ній даних чи доказів, провести заочний розгляд справи (у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) та доходить слідуючого висновку. Згідно ст. 11 ЦПК України\~- суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 64 ЦПК України - письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. ОБСТАВИНИ УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ: Із доданих до позовної заяви доказів встановлено, що 06 квітня 2016 року між публічним акціонерним товариством Акціонерний банк Укргазбанкта [PERSON] (копія паспорту серії ВО 078412, виданого Свалявським РВ УМВС України в Закарпатській області 21.02.1996 року, а.с. 15) було укладено кредитний договір №0779/04/2016/0285, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 22170 грн. У заяві-анкеті [PERSON] вказано, що він ознайомлений і згідний з Правилами надання та обслуговування кредитів за програмою Тепла оселя в АБ УКРГАЗБАНК, яку власноручно підписав (а.с. 14). Також судом встановлено, що 15 грудня 2015 року між публічним акціонерним товариством Акціонерний банк Укргазбанк та приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО»» укладено договір добровільного страхування кредитів №с 1807994, предметом якого є майнові інтереси банку, що повязані із збитками банку внаслідок невиконання та/або неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором, з метою запобігання ризику невиконання зобовязань позичальника за кредитним договором (а.с. 4-9). 15 травня 2017 року начальник управління з питань взаємодії з небанківськими установами АБ УКРГАЗБАНК звернувся з заявою до ПрАТ СК ВУСО (у відповідності до умов договору страхування від 15.12.2015 року) про неналежне виконання позичальником (відповідач [PERSON]М.) зобовязань за кредитним договором, з вимогою про визнання наналежного невиконання позичальником умов кредитного договору № 0779/04/2016/0285 від 06.04.2016 року страховим випадком та здійснення виплати страхового відшкодування у розмірі 40184,42 грн. (у відповідності п.8.2. Договору страхування № 1807994 від 15.12.2015 року, а.с. 17-22). На підставі вищевказаної заяви подію визнано страховим випадком, складено страховий акт № 3734-09 від 15.05.2017 року та здійснено виплати страхового відшкодування у розмірі 40184,42 грн.(з яких заборгованість [PERSON] становить 2408,15 грн. - з реєстру виплачених страхових відшкодувань за прийнятими на страхування кредитними договорами та стверджується платіжним дорученням № 9930 від 15.05.2017 року, а.с. 24-26). Відповідно до п. 8.5. договору страхування до страховика після виплати ним страхового відшкодування у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник ммає до особи, відповідальної за заподіяний збиток. На підставі договору добровільного страхування № 1807994 від 15.12.2015 року, до позивача перейшло право зворотної вимоги до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 2408,15 грн. з виплаченого страхового відшкодування позивачем ПАТ АБ Укргазбанк, про що відповідача повідомлено. При вирішенні спору про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ПрАТ СК ВУСО завданої матеріальної шкоди, суд враховує, що позичальник в АБ УКРГАЗБАНК та відповідач за позовом ПрАТ СК ВУСО є однією й тією ж фізичною особою [PERSON], а тому доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення завданої матеріальної шкоди на користь ПрАТ СК ВУСО, застосувавши положення Закону України Про страхування. ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: За правовим змістом ст. 979 ЦК України - за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору За вимогами ч. 1 ст. 25 Закону України Про страхування- здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника(його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст .993 ЦК України - до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За вимогами ст. 27 Закону України Про страхування- до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 1166 ЦК України - майновий збиток, нанесений майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному об'ємі особою, яка його нанесла. Відповідно до ст. 3 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Таким чином, враховуючи встановлені та перевірені в судовому засіданні переконливі факти порушення відповідачем [PERSON] кредитних зобовязань перед АБ УКРГАЗБАНК та доведені позивачем докази, суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення завданої матеріальної шкоди з відповідача у розмірі 2408,15 грн. на користь ПрАТ СК ВУСО за кредитним договором № 0779/04/2016/0285 від 06.04.2016 року, слід задовольнити. В частині вимоги про стягнення сплачених судових витрат з відповідача, суд доходить слідуючого висновку. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та п. 35 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем документально підтверджено оплату судового збору в сумі 1600 грн. (платіжне доручення № 21224 від 22 вересня 2017 року з призначенням платежу судовий збір, а.с. 1). З огляду на вищенаведене, на підставі встановлених та перевірених доказів в судовому засіданні, суд вважає, що позов ПрАТ СК ВУСО слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved