Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Позивач КС «Добробут» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] в якому просить суд винести рішення яким стягнути солідарно з відповідачів грошову суму заборгованості за кредитом та відсотками у розмірі 33448,10 грн. та судові витрати в розмірі 1921,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11 вересня 2018 року між позивачем та відповідачем [PERSON] (далі - відповідач1) було укладено кредитний договір №14779/1 Ч, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 20000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.19726% за кожен календарний день з кінцевим терміном повернення 11 вересня 2019 року. В забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором, між КС "Добробут" та [PERSON] (далі - відповідач2) було укладено договір поруки №14779/1 Ч від 11.09.2018 року, відповідно до якого останній брав на себе зобов`язання перед позивачем відповідати по зобов`язанням відповідача1, що виникають з умов кредитного договору. Як вказує позивач, свої зобов`язання за Договором ним було виконано в повному обсязі, а саме видано відповідачу грошові кошти в обумовленому сторонами розмірі, однак у порушення умов договору, відповідач1 належним чином не виконує умови договору. У зв`язку з зазначеним порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідача1 станом на 03.10.2019 року має заборгованість у розмірі 33448,10 гривень, яка складається з 19578,90 гривень заборгованість за кредитом та 13869,20 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом. На даний час відповідач1 продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням прав позивача. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором, відповідач1 порушив умови кредитного договору, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом свого права. В судове засідання представник позивача не з`явився, в наданій до суду заяві просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач2 [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Відповідач1 [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11 вересня 2018 року між позивачем КС «Добробут» та відповідачем1 [PERSON] був укладений кредитний договір №14779/1 Ч. За умовами даного договору відповідно до п. 1.1 кредитного договору, позивачем був виданий відповідачеві кредит у сумі 20000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.19726% за кожен календарний день, терміном на 12 місяців, а відповідач зобов`язався робити щомісячні платежі до погашення суми кредиту (п. 1.4. Договору). Згідно п. 4.1. кредитного договору та розділом 15 цього договору, відповідач зобов`язувався здійснювати погашення кредиту та сплату нарахованих процентів у період до 16 числа кожного місяця рівними частинами, шляхом внесення готівки до каси Кредитодавця або шляхом готівкових перерахувань на поточний рахунок. Як вбачається з видаткового касового ордеру від 11.09.2018 року, позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, видавши відповідачу2 грошові кошти у розмірі 20000,00 грн.. Однак, останній не додержувався належного виконання умов зазначеного договору, в силу чого його заборгованість перед позивачем станом на 03.10.2019 року становить 3448,10 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору. Враховуючи вищевикладене, вказані правовідносини є зобов`язальними, і регулюються нормами ЦК України. У свою чергу, відповідно до ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України, зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема із договорів та інших правовідносин. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач1, укладаючи договір, погодився з зазначеними в ньому умовами, оскільки даний договір підписаний ним, однак не належним чином виконував умови договору, у зв`язку з чим утворилася вказана в позові заборгованість. У свою чергу позивач також вказує, що 11.09.2018 року між ним та відповідачем2 [PERSON] було укладено договір поруки від №14779/1 Ч, відповідно до якого, останній поручився перед Кредитором (тобто Позивачем), у повному обсязі, за неналежне виконання відповідачем1 взятих на себе зобов`язань, що виникають з Кредитного договору, та всіх додаткових угод до нього. Крім того п.2.2. вищезазначеного договору поруки встановлено, що Позичальник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Позивача вимагати виконання зобов`язань, вказаних у п. 1.1 договору поруки повністю (чи у будь якій його частині) як від позичальника та поручителя як разом, так і від кожного окремо. Ураховуючи той факт, що відповідачі мають солідарну відповідальність перед позивачем, та ураховуючи положення статті 559 ЦК України, суд вважає за необхідне визнати за боржниками суму заборгованості по Кредитному договору та задовольнити позовні вимоги позивача по Кредитному договору та Договору поруки, оскільки поняття солідарна відповідальність, яка є однією з гарантій захисту прав кредитора у разі невиконання боржником своїх обов`язків, встановлено законодавством України. За таких обставин, суд вважає доведеним, що відповідач1 неналежним чином виконувалися умови договору, а враховуючи, що відповідно до ст.ст. 611, 615 ЦК України, у випадку порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом підлягають задоволенню Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати також підлягають відшкодуванню На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 257, 1049, 1050, 1054-1055 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved