Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 07.09.2000 року у Дублянській міській раді Жовківського району, актовий запис № 28. За час спільного проживання у сторін народилось двоє синів, [PERSON], [INFO], [PERSON] - [PERSON], [INFO]. Головною причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін відсутні спільні погляди на життєві цінності, подружні стосунки між ними не підтримуються, вони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Нескінченні сварки та різні погляди на вирішення сімейних проблем і різна оцінка взаємних сімейних обов'язків призвели до остаточного припинення шлюбних відносин між сторонами та свідчать про неможливість їх поновлення в майбутньому. Сторони фактично припинили спільне проживання та ведення спільного господарства і спільного бюджету. Спільне проживання і збереження сім'ї є неможливим. За таких обставин вважає, що сім'я остаточно розпалася зважаючи на непорозуміння, несумісність характерів та небажання відновити сімейні відносини, існує лише формально. У зв'язку з чим позивачка звернулась до суду з даним позовом та просить суд шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти позову не заперечує. Просить позов задоволити. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно із ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07.09.2000 року у Дублянській міській раді Жовківського району, актовий запис № 28. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З заяви відповідача від 24.03.2015 року вбачається, що він позов визнає, просить шлюб розірвати. А від так, суд приходить до переконання, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому у суду є всі підстави для задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З заяви позивача від 06.04.2015 р. вбачається, що вона остаточного визначилась та збереження шлюбу не бажає. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що їх подальше спільне життя подружжя збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, збереження шлюбу є неможливим. Спорів з приводу місця проживання дітей та поділу майна сторони не мають. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім'ї носить стійкий характер, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові, сім'я фактично не існує, примирення між сторонами не можливе. А відтак, позов слід задовольнити та розірвати шлюб.

Outcome: approved