Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту на загальну суму 5567,28 грн. В обґрунтування вимог вказує, що 26.10.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, згідно умов якого остання отримала кредит, шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви №001-19053-261012. Відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує, у зв'язку з чим представник позивача просить суд позов задовольнити, стягнути із боржника заборгованість по кредиту та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, подавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує, просить стягнути суму боргу та судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо зазначені ним причини визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 26.10.2012 року між Публічним Акціонерним Товариством «Дельта Банк» та фізичною особою [PERSON], шляхом акцептування Банком пропозиції клієнта, укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви №001-19053-261012, надалі за текстом - Договір. Відповідно до ч.2 ст.638 Цивільного кодексу України, Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з п. 2.7 ч.2 Договору, позивач відкриває відповідачеві рахунок для погашення заборгованості (сплати платежів) [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно п. 2.1. ч.5 Договору, моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції, щодо укладення Договору, а отже моментом укладання договору на умовах, описаних в Пропозиції та Правилах, вважатиметься дата підписання банком даної Пропозиції та скріплення її печаткою або момент вчинення банком фактичних дій щодо перерахування суми кредиту на поточний рахунок підприємства, який вказаний у п.п. 3.3 Частини 3 Договору, з метою оплати Товару. У відповідності до п. 2.3. ч.5 Договору, відповідач до підписання Договору був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Відповідно до ч. 2 ст. 642 Цивільного кодексу України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Згідно п.2.4. ч.2 Договору, протягом строку кредиту, за користування кредитними коштами відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи з розміру процентної ставки - 0,01 % в рік. Процентна ставка є фіксованою. По закінченню строку кредиту процентна ставка змінюється відповідно до умов Договору. У відповідності до п.2.5. ч.2 Договору за обслуговування кредитної заборгованості встановлюється пільговий період у 0 місяців, протягом якого розмір комісії складає 0 %. Після закінчення пільгового періоду, розмір комісії складає 0 % за місяць. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання надавши відповідачеві споживчий кредит у сумі 5699грн. на придбання Товарів (послуг), у суб'єкта господарювання, зазначеного в Частині 3 Договору, про що свідчить меморіальний ордер № 48159804 від 29.10.2012 року. Проте, [PERSON] не виконала належним чином взяті зобов'язання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість за кредитом, яка станом на 18.04.2014 року складає 5567,28грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 5566,97грн.; заборгованість за відсотками - 0,31 грн.; заборгованість за комісіями - 0,00 грн. Враховуючи наведене, банк просить стягнути з позичальника суму заборгованості на загальну суму 5567,28грн. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ст. 629 ЦК України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. В силу вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] на користь банку заборгованість по кредитному договору №001-19053-261012 від 26.10.2012 року на загальну суму 5567,28грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 5566,97грн.; заборгованість за відсотками - 0,31 грн.; заборгованість за комісіями - 0,00 грн. Відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Крім того, в силу вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені та документально підтвердженні судові витрати по справі, а саме 243 грн. 60коп. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved