Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

Позивач у червні 2021 року звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить відповідно до ст.1272 ЦК України визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] . Позов аргументує тим, що після смерті [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк заяву нотаріусу про прийняття спадщини він не подав, оскільки не знав по існування заповіту, складеного на його ім`я та на ім`я його рідного брата - [PERSON] , від 11 листопада 2002 року, яким померла заповідала все своє майно в рівних частках кожному, але [INFO] брат помер. Зазначає, що будинок, в якому проживала [PERSON] , належить йому на праві власності, яке він набув у 2003 році, але виявилося, що за її життя їй були видані два державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЧН 017085 та серії ЧН 104525. Вважає, що строк для прийняття спадщини він пропустив з поважної причини, так як про наявність заповіту дізнався від дружини покійного брата лише в лютому 2021 року. Позивач у судове засідання не з`явився, подавши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримку позову. Представник відповідача - Ніжинської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та ухвалення рішення згідно чинного законодавства. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . За життя, 11 листопада 2002 року [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Чернігівської області Зеленським В.В. та зареєстрований в реєстрі за № 4070, відповідно до якого все своє майно вона заповіла [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.09.2011 [PERSON] помер [INFO] (а.с.5). За повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори, наданого на запит суду, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилася. Згідно з довідкою виконавчогокомітету Ніжинської міської ради від 19.04.2021 № 956 померла [INFO] [PERSON] на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На день смерті померлої з нею ніхто не був зареєстрований. Таким чином, спадщина після смерті [INFO] [PERSON] , яка заповіла своє майно позивачу [PERSON] та [PERSON] , прийнята ніким не була. [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Законодавство України не містить вичерпного переліку поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини, а також чітко не вказує які причини є поважними. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд дослідив поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні вказаного позову, суд також керувався висновками Європейського Суду з прав людини. Так, у справі "Ільхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Також враховане рішення ЄСПЛ у справі Маркс проти Бельгії від 13.06.1979, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Враховуючи викладене, зважаючи, що спадщина після смерті [PERSON] на час розгляду справи ніким не прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визнана, визначення додаткового строку для прийняття спадщини є єдиним шляхом отримання спадкового майна, інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися, позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, тому своєчасно не звернувся до нотаріуса, що у встановленому порядку не спростовано, тому суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved