Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що17 грудня 2005 року вона уклала шлюб із відповідачем [PERSON], який був зареєстрований у Долинському райвідділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградської області, актовий запис № 145, рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 17.10.2008 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу вони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 17.10.2008 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісяця, починаючи стягнення з 17.09.2008 року і до повноліття дитини. З часу розірвання шлюбу відповідач взагалі не цікавиться життям дитини, навіть не намагається приймати участь у духовному та фізичному розвитку доньки. Станом на 26.02.2015 року відповідач не сплатив жодної копійки аліментів на утримання їх доньки. Заборгованість відповідача по аліментах становить 20030,82 грн., що підтверджується розрахунком державного виконавця. Починаючи з 2010 року позивачка проживала у громадянському шлюбі із громадянином Російської Федерації [PERSON]. Від спільного проживання вони мають двох спільних дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. 22 жовтня 2013 року вона уклала шлюб із [PERSON], який був зареєстрований Люберецьким управлінням РАЦС Головного управління РАЦС Московської області, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу. З часу народження дітей вони постійно проживають за адресою: [ADDRESS], у квартирі, що на праві власності належить її чоловікові. Декілька разів на рік вони усією сім'єю приїздять в Україну і мешкають у її батьків. У 2012 році відповідач надавав їй згоду на поїздку доньки [PERSON] за кордон до Російської Федерації, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою №381 від 24.07.2012 року. У 2013 році вона звернулася до відповідача по питанню повторного надання відповідної згоди на поїздку доньки [PERSON] за кордон до Російської Федерації, але отримала категоричну відмову, мотивовану тим, що він надасть дозвіл лише за умови, якщо буде відкликаний виконавчий лист про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], і таким чином він не буде зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання доньки та заборгованість по аліментах, яка виникла за весь час невиконання рішення суду. 29.07.2013 року Долинським районним судом Кіровоградської області було ухвалено рішення, яким надано дозвіл позивачці на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон доньки - [PERSON], [INFO], а також надано дозвіл на перетинання кордону України (виїзд за межі України до Російської Федерації, міста Москва та Московської області та в'їзд до України) строком на 1 (один) рік неповнолітній [PERSON], [INFO] без згоди та супроводу батька [PERSON], громадянина України, [INFO], у її супроводі, або у супроводі інших осіб, уповноважених позивачкою. 11.08.2014 року ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області за поданням ДВС у Долинському районі, відповідача було обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу. Місце перебування відповідача на даний час їй невідоме. 11.12.2014 року Долинським райсудом Кіровоградської області було ухвалено рішення, яким надано позивачці дозвіл на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон до Російської Федерації доньки - [PERSON], [INFO] та надано дозвіл на перетинання кордону України (виїзд за межі України до Російської Федерації, міста Москва та Московської області, зокрема міста Люберці та в'їзд до України) неповнолітній [PERSON], [INFO] строком до 13 квітня 2017 року у її супроводі, або у супроводі інших осіб, уповноважених позивачкою без згоди та супроводу батька [PERSON] Теперішній чоловік позивачки має бажання удочерити доньку [PERSON] та піклуватись про неї, як про рідну дитину, на відміну від відповідача, який тільки й зацікавлений у наявності батьківських прав відносно доньки для задоволення своїх меркантильних інтересів - звільнення від сплати аліментів та уникнення відповідальності за невиконання рішення суду. Вказані обставини стали підставою для звернення з позовом до суду. Представник позивачки позовні вимоги підтримав в судовому засіданні. Представник органу опіки і піклування не заперечує проти задоволення позовних вимог. В судове засідання відповідач не з"явився по невідомій причині, про дату розгляду справи був повідомлений через оголошення в газеті «Народне слово» від 30 квітня 2015 року, № 18 (3196).На підставі ст.169 ч.4 ЦПК України є підстави для винесення заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, представника органу опіки і піклування, думку прокурора, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Так відповідно до п.2) ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини підтверджено дослідженими по справі доказами. Відповідно до ст. 150 СК України батьки, де б вони не перебували, зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Пункт 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначає, що позбавлення батьківських прав , що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності до приписів ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Із копії свідоцтва про народження дитини слідує, що батько записаний відповідач-[PERSON]. (а.с.5). Згідно паспорту, [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою: с.Маловодяне Долинського району Кіровоградської області (а.с.4). Відповідно до висновків органу опіки та піклування від 29.04.2015 року № 01-29/149/1 є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне, позбавити відповідача батьківських прав щодо дитини- [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved