Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким стягувати із відповідача [PERSON] в її користь аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що 27 листопада 2010 року вона з відповідачем [PERSON] зареєструвала шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом №133. Під час спільного подружнього життя у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Так як відповідач не надає їй матеріальну допомогу, вимушена була звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити, покликаючись на викладені в ньому мотиви. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно, належним чином повідомлений про слухання справи, у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи без його участі на адресу суду не подав. При таких обставинах суд постановив провести, на підставі вимог ст.281 ЦПК України, заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 280 ЦПК України. Оскільки учасники справи в судове засідання не з'явились, тому відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 27 листопада 2010 року, який зареєстровано в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис №133 (а.с.5). Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] у позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] від спільного життя, 16.07.2011 року народилася дочка [PERSON] (а.с.6). Як встановлено в судовому засіданні, на утримані позивачки [PERSON], яка проживає по [ADDRESS] знаходиться дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області, за вих. № 8315 від 30.11.2011 року (а.с.7). При розгляді справи встановлено, що домовленості між батьками про утримання дитини не досягнуто. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач грошової допомоги на її утримання не надає. Позивачка бажає отримувати аліменти в примусовому порядку. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Даних про наявність обставин, які відповідно до приписів ст. 188 СК України є підставою для звільнення від сплати аліментів, матеріали справи не містять. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову На підставі наведеного, врахувавши розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку; те що обов'язок утримувати дитину до досягнення повноліття покладений на обох батьків, суд приходить до висновку, що позов є підставним і обґрунтованим та з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі заявлених позовних вимог. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п. 5 ч.1ст. 5 Закону України «Про судовий збір»від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved