Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] 09.03.2017р. звернувся до Березанського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, мотивуючи тим, що він в 1973р. одружився з [PERSON], з якою розлучений 28.02.2017р., від шлюбу мають спільного сина - [PERSON], [INFO], який після одруження взяв прізвище дружини - [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є пенсіонером та інвалідом другої групи, потребує сторонньої допомоги, тимчасово перебуває в стаціонарному відділенні хірургії Березанської ЦРЛ, так як не має де жити, єдиним доходом у нього є пенсія за віком, яка складає 1101,10 грн. та яку він витрачає на оплату лікарських засобів, інших джерел доходу він не має. В січні 2017 р. він звернувся із заявою до УСЗН Березанської РДА щодо зарахування його на безоплатній основі до відділення стаціонарного догляду для постійного або тимчасового проживання Територіального центру, що знаходиться в с. Тузли, Березанського району Миколаївської області, але йому було відмовлено, так як на той час він мав дружину і сина, а додаткові кошти на його утримання в бюджеті відсутні. Відповідач власних дітей та утриманців не має, аліменти нікому не платить, має можливість надавати йому матеріальну допомогу, так як працює. Враховуючи його непрацездатність, скрутне матеріальне становище, необхідність постійного лікування, відсутність джерел доходу, крім пенсії, а також відсутність місця проживання, позивач вважає, що має право на отримання від відповідача аліментів на своє утримання для оплати послуг перебування на платній основі у відділенні стаціонарного догляду для постійного проживання Територіального центру в с. Тузли, Березанського району та просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 6500,00 грн., щомісячно. Позивач [PERSON] 11.04.2017р. звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про звільнення від обов'язку утримувати батька, мотивуючи тим, що відповідач перебував у шлюбі з його матір'ю [PERSON] і є його біологічним батьком, який вів аморальний спосіб життя, постійно пиячив, не приділяв йому уваги та не цікавився його життям. Коли позивачу виповнилося 14 років відповідач покинув сім'ю і з того часу не підтримував з ним стосунків, ніякої матеріальної допомоги не надавав, не приймав участі в його вихованні, ніколи не виконував своїх батьківських обов'язків, не піклувався про його фізичний і духовний розвиток, не цікавився станом його здоров'я. Усі батьківські обов'язки виконувала лише його мати. Фактично відповідач відмовився від нього і є для нього людиною, з якою у нього не було нічого спільного, окрім прізвища, зазначеного в свідоцтві про народження, яке під час одруження він змінив на прізвище дружини. Відповідач 30 років проживав окремо, не підтримуючи з ним ніяких відносин і не вважав його своїм сином. Оскільки відповідач ніколи не виконував своїх батьківських обов'язків, не приймав участі у його вихованні, взагалі не спілкувався з ним протягом останніх 30 років і не надавав йому матеріальну допомогу на його утримання, позивач вважає, що відповідач не має ні встановленого законодавством, ні морального права вимагати від нього допомоги та, посилаючись на ст.ст.59,60,61 КпШС України (який діяв до 01.01.2004р.), ст.ст.10,75,150,202-204 СК України позивач просив звільнити його від обов'язку утримувати та брати участь у додаткових витратах відповідача. Ухвалою суду від 17.04.2017р. дані позови об'єднано в одне провадження. Ухвалою суду від 30.05.2017р. провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання закрито в зв'язку з відмовою позивача від позову. В судовому засіданні позивач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, зіславшись на обставини. викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] зустрічні позовні вимоги визнали. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], який народився [INFO] та 17.09.1994р. уклав шлюб з [PERSON], змінивши після укладення шлюбу прізвище на [PERSON]. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 28.02.2017р., що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу. Відповідач [PERSON] є пенсіонером за віком, має другу групу інвалідності, отримує пенсію у розмірі 1101,10 грн., зареєстрований за адресою [ADDRESS], але за місцем реєстрації не проживає, власного житла не має. Згідно повідомлення Березанської РДА [PERSON] може реалізувати своє право на прийняття до стаціонарного відділення по догляду для постійного або тимчасового проживання територіального центра на умовах оплати згідно із затвердженими тарифами. З акту, складеного комісією Березанської селищної ради вбачається, що [PERSON] проживав в [ADDRESS] з дружиною [PERSON] та сином [PERSON] і періодично покидав сім'ю, в 1987р. остаточно пішов з сім'ї та перїхав в с. Красне, Березанського району, більше із сім'єю не проживав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачені способи виконання батьками такого обов'язку. Повідомленням Березанського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області підтверджено, що виконавчих документів про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON], [INFO] на виконанні у відділі не перебуває. Відповідно до ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно ст.203 СК України дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Як зазначено в п.21 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України, не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (ст.204 СК). Відповідно до ст.204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків. З пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], даних в судовому засіданні вбачається, що відповідач проживав разом зі своєю колишньою дружиною [PERSON] та позивачем до 1989-1990р., потім пішов із сім' і вони більше 30 років разом не проживають. Відповідач не брав участі у вихованні сина, не надавав матеріальної допомоги на його утримання, вихованням сина займалася лише мати. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач ухилявся від виконання ним своїх батьківських обов'язків щодо позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved